natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Alzetta a.o. v Commission [2000] ECR II-2319, paragraphs 76-78.
Alzetta a.o./Komisia [2000], Zb. s. II-2319, body 76-78.
No 660/07/COL
č. 660/07/COL
on compensation to the ‘Hurtigruten companies’ for increased social security contributions (Norway)
o kompenzácii zvýšených príspevkov na sociálne zabezpečenie udelenej „spoločnostiam Hurtigrutenu“ (Nórsko)
THE EFTA SURVEILLANCE AUTHORITY [1], HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area [2], in particular to Articles 59(2) and 61 to 63, and to Protocol 26 thereof,
DOZORNÝ ÚRAD EZVO [1], so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore [2], najmä na jej článok 59 ods. 2 a články 61 až 63 a protokol 26,
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice [3], in particular to Article 24 thereof,
so zreteľom na Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a Súdneho dvora [3], a najmä na jej článok 24,
HAVING REGARD to Article 1(2) in Part I and Article 14 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement,
so zreteľom na článok 1 ods. 2 časti I a článok 14 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde,
HAVING REGARD to the Authority’s Guidelines [4] on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement, and in particular the chapter on aid to maritime transport,
so zreteľom na usmernenia úradu [4] k uplatňovaniu a výkladu článkov 61 a 62 Dohody o EHP, a najmä na kapitolu o pomoci pre námornú dopravu,
HAVING REGARD to the Authority’s Decision 417/01/COL of 19 December 2001 on compensation for maritime transport services under the ‘Hurtigruten Agreement’ [5],
so zreteľom na rozhodnutie úradu 417/01/COL z 19. decembra 2001 o kompenzácii za služby námornej dopravy poskytované na základe Dohody o námornej trase Hurtigrutenu [5],
HAVING REGARD to the Authority’s Decision 172/02/COL of 25 September 2002 to propose appropriate measures to Norway with regard to State aid in the form of regionally differentiated social security taxation on employers,
so zreteľom na rozhodnutie úradu 172/02/COL z 25. septembra 2002, v ktorom sa Nórsku navrhli primerané opatrenia, pokiaľ ide o štátnu pomoc vo forme regionálne diferencovaného zdaňovania zamestnávateľov na účely sociálneho zabezpečenia,
HAVING REGARD to the Authority’s Decision 218/03/COL of 12 November 2003 on a 3-year transition period in Zones 3 and 4 for the regionally differentiated social security contributions,
so zreteľom na rozhodnutie úradu 218/03/COL z 12. novembra 2003 o trojročnom prechodnom období v zónach 3 a 4 pre regionálne diferencované príspevky na sociálne zabezpečenie,
HAVING REGARD to the Decision of the Standing Committee of the EFTA States No 2/2003/SC of 1 July 2003 whereby it was decided that the regionally differentiated social security contributions in Zone 5 were compatible with the EEA Agreement due to exceptional circumstances in that zone,
so zreteľom na rozhodnutie Stáleho výboru štátov EZVO č. 2/2003/SC z 1. júla 2003, ktorým bolo rozhodnuté, že regionálne diferencované príspevky na sociálne zabezpečenie v zóne 5 sú zlučiteľné s Dohodou o EZVO v dôsledku výnimočných okolností v uvedenej zóne,
HAVING REGARD to the Authority’s Decision 215/05/COL of 5 July 2006 to open the formal investigation procedure provided for in Article 6 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement,
so zreteľom na rozhodnutie úradu 215/05/COL z 5. júla 2006 začať konanie vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 6 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde,
HAVING CALLED on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [6],
po výzve zainteresovaných strán, aby predložili svoje pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami [6],
On 2 August 2004, the Authority sent an information request to the Norwegian authorities regarding a payment to Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab ASA and Troms Fylkes Dampskibsselskap ASA [7] as compensation due to the changes in the Norwegian differentiated social security system (Event No 289240).The Norwegian authorities replied by letter from the Ministry of Trade and Industry dated 1 September 2004, forwarding a letter from the Ministry of Transport and Communications of the same date, received and registered by the Authority on 1 September 2004 (Event No 291435).
Dňa 2. augusta 2004 úrad zaslal nórskym orgánom žiadosť o informácie týkajúce sa platby určenej spoločnostiam Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab ASA a Troms Fylkes Dampskibsselskap ASA [7] ako kompenzácie v dôsledku zmien v nórskom systéme diferencovaného sociálneho zabezpečenia (dokument č. 289240).Nórske orgány odpovedali listom ministerstva obchodu a priemyslu z 1. septembra 2004, ktorým postúpili list ministerstva dopravy a komunikácií z toho istého dňa, ktorý úrad dostal a zaregistroval 1. septembra 2004 (dokument č. 291435).
By letter dated 12 October 2004, the Authority asked for further information (Event No 294990).
Úrad požiadal listom z 12. októbra 2004 o ďalšie informácie (dokument č. 294990).
In this letter, the Authority’s Competition and State Aid Directorate stated its view that as the measure had not been notified to the Authority but had apparently already been put into effect, the payment would have to be considered as unlawful aid within the meaning of Article 1(f) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
V tomto liste riaditeľstvo úradu pre hospodársku súťaž a štátnu pomoc uviedlo svoje stanovisko v tom zmysle, že keďže opatrenie nebolo oznámené úradu, ale sa už očividne vykonalo, platba sa musí považovať za neoprávnenú v zmysle článku 1 písm. f) časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde.
The Norwegian authorities replied by letter from the Norwegian Mission to the EU dated 18 November 2004, forwarding letters from the Ministry of Modernisation, dated 17 November 2004, and the Ministry of Transport and Communications, dated 16 November 2004.
Nórske orgány odpovedali listom nórskej misie pri EÚ z 18. novembra 2004, ktorým boli postúpené listy ministerstva pre modernizáciu zo 17. novembra 2004 a ministerstva dopravy a komunikácií zo 16. novembra 2004.
By letter dated 26 October 2005, the Authority’s Competition and State Aid Directorate informed the Norwegian authorities that it had doubts concerning the compatibility of the payment to the Hurtigruten companies with the functioning of the EEA Agreement (Event No 329347).
Riaditeľstvo úradu pre hospodársku súťaž a štátnu pomoc informovalo listom z 26. októbra 2005 nórske orgány o tom, že má pochybnosti o zlučiteľnosti platby spoločnostiam Hurtigrutenu s uplatňovaním Dohody o EHP (dokument č. 329347).
The Norwegian authorities replied by letter from the Norwegian Mission to the EU dated 22 December 2005, forwarding letters from the Ministry of Modernisation and the Ministry of Transport and Communications, both dated 15 December 2005, received and registered by the Authority on 3 January 2006 (Event No 355950).
Nórske orgány odpovedali listom nórskej misie pri EÚ z 22. decembra 2005, ktorým boli postúpené listy ministerstva pre modernizáciu a ministerstva dopravy a komunikácií, oba s dátumom 15. december 2005, ktorý úrad dostal a zaregistroval 3. januára 2006 (dokument č. 355950).
By letter dated 9 March 2006, the Authority commented on the Norwegian reply (Event No 364024).
Listom z 9. marca 2006 úrad vyjadril pripomienky k odpovedi nórskych orgánov (dokument č. 364024).
The Norwegian authorities responded by letter from the Norwegian Mission to the EU dated 29 March 2006, forwarding letters from the Ministry of Government Administration and Reform, dated 27 March 2006, and the Ministry of Transport and Communications, dated 24 March 2006.
Nórske orgány odpovedali listom nórskej misie pri EÚ z 29. marca 2006, ktorým boli postúpené listy ministerstva pre verejnú správu a reformu z 27. marca 2006 a ministerstva dopravy a komunikácií z 24. marca 2006.
By Decision 215/06/COL of 5 July 2006, the Authority decided to open the formal investigation procedure provided for in Article 6 in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Rozhodnutím 215/06/COL z 5. júla 2006 úrad rozhodol začať konanie vo veci formálneho zisťovania stanovené v článku 6 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde.
The Government of Norway was invited to comment on the decision.
Nórska vláda bola vyzvaná, aby sa vyjadrila k rozhodnutiu.
By letter dated 12 October 2006, the Norwegian authorities submitted their comments.
Nórske orgány predložili svoje pripomienky listom z 12. októbra 2006.
The letter was received and registered by the Authority on 13 October 2006 (Event No 393258).
Úrad dostal a zaregistroval tento list 13. októbra 2006 (dokument č. 393258).
The Authority’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union and the EEA Supplement thereto [8].
Rozhodnutie úradu o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a v dodatku EHP k nemu [8].
The Authority called on interested parties to submit their comments.
Úrad vyzval zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky.
The Authority did not receive any comments from interested parties.
Úradu neboli doručené žiadne pripomienky zainteresovaných strán.
By letter dated 3 December 2007, received and registered by the Authority on the same date (Event No 455223) the Norwegian authorities submitted additional information.
Listom z 3. decembra 2007, ktorý úrad dostal a zaregistroval v ten istý deň (dokument č. 455223), nórske orgány predložili doplňujúce informácie.
The Hurtigruten companies operated maritime transport services along the Norwegian coastal line from Bergen to Kirkenes.
Spoločnosti Hurtigrutenu poskytujú služby v oblasti námornej dopravy pozdĺž nórskeho pobrežia z Bergenu do Kirkenesu.
From 1 January 2002 until 31 December 2004, the ‘Hurtigruten service’ was covered by the agreement between the Norwegian authorities and the Hurtigruten companies concerning operation of maritime services along the Norwegian coast [9].
Od 1. januára 2002 do 31. decembra 2004 boli „služby podľa dohody o Hurtigrutene“ predmetom dohody medzi nórskymi orgánmi a spoločnosťami Hurtigrutenu o poskytovaní služieb v oblasti námornej dopravy pozdĺž nórskeho pobrežia [9].
The Hurtigruten Agreement was notified by the Norwegian authorities to the Authority in July 2000 and approved by the Authority on 19 December 2001 [10].According to the Hurtigruten Agreement, the Hurtigruten companies were under an obligation to maintain daily transport services consisting of the combined transport of persons and goods between Bergen and Kirkenes according to a fixed route plan.
Nórske orgány informovali úrad o dohode o Hurtigrutene v júli 2000 a úrad ju schválil 19. decembra 2001 [10].Podľa dohody o Hurtigrutene boli spoločnosti Hurtigrutenu povinné zachovať každodenné prepravné služby pozostávajúce z kombinovanej prepravy osôb a tovarov medzi Bergenom a Kirkenesom podľa stanoveného plánu trasy.
This obligation implied that the Hurtigruten companies operated with 11 ships and stopped daily at 34 ports along the coast.
Táto povinnosť znamenala, že spoločnosti Hurtigrutenu prevádzkovali 11 lodí a každý deň zastavovali v 34 prístavoch pozdĺž pobrežia.
In 2004, approximately 8 % of the turnover related to transport of goods, whereas 92 % related to transport of passengers.
V roku 2004 približne 8 % obratu tvorila preprava tovarov, zatiaľ čo 92 % preprava cestujúcich.
The Hurtigruten companies were also engaged in commercial business activities which were not part of the Hurtigruten service, such as operating high-speed ferries.
Spoločnosti Hurtigrutenu boli zapojené aj do komerčných obchodných činností, ktoré neboli súčasťou služieb podľa dohody o Hurtigrutene, napríklad do prevádzky vysokorýchlostných trajektov.
The routes which comprise the Hurtigruten service are themselves partly commercially viable, notably during the summer season.
Trasy, ktoré zahŕňajú služby podľa dohody o Hurtigrutene, sú samy čiastočne komerčne životaschopné, najmä v letnom období.
However, it is accepted that these routes, served at the frequency required by the Hurtigruten Agreement, are not commercially viable during the winter season.
Uznáva sa však, že tieto trasy, ak sa doprava na nich poskytuje vo frekvenciách, ktoré vyžaduje dohoda o Hurtigrutene, nie sú komerčne životaschopné v zimnom období.
In its 2001 Decision, the Authority considered that the compensation granted under the Hurtigruten Agreement could be regarded as compatible with the functioning of the EEA Agreement as the services covered by it were considered to be services of general economic interest and the conditions laid down in Article 59(2) of the EEA Agreement had been respected.
Úrad sa vo svojom rozhodnutí z roku 2001 domnieval, že kompenzácia poskytnutá na základe dohody o Hurtigrutene by sa mohla považovať za zlučiteľnú s uplatňovaním Dohody o EHP, keďže služby, na ktoré sa táto dohoda vzťahovala, sa považovali za služby vo všeobecnom hospodárskom záujme a dodržali sa podmienky stanovené v článku 59 ods. 2 Dohody o EHP.
On 25 September 2002, the Authority decided to propose appropriate measures to Norway with regard to the Norwegian system concerning regionally differentiated social security contributions [11].
Dňa 25. septembra 2002 sa úrad rozhodol Nórsku navrhnúť primerané opatrenia, pokiaľ ide o nórsky systém regionálne diferencovaných príspevkov na sociálne zabezpečenie [11].
The proposal to adopt appropriate measures was accepted by Norway on 31 October 2002.
Nórsko prijalo návrh na prijatie primeraných opatrení 31. októbra 2002.
Part, but not all, of the increase in costs was covered by the Authority’s Decision of 12 November 2003.
Na časť zvýšených nákladov, ale nie na všetky náklady, sa vzťahovalo rozhodnutie úradu z 12. novembra 2003.
Section 10 of the Hurtigruten Agreement contained a clause whereby both parties to the Agreement could set in motion a re-negotiation procedure in the event of substantial changes in the premises upon which the Hurtigruten Agreement was based.
Článok 10 dohody o Hurtigrutene obsahoval ustanovenie, podľa ktorého obidve strany dohody mali právo požiadať o opätovné prerokovanie jej ustanovení v prípade, že došlo k podstatným zmenám podmienok, na ktorých bola táto dohoda založená.
The Hurtigruten Agreement ended as foreseen on 31 December 2004.
Platnosť dohody o Hurtigrutene sa skončila tak, ako bolo stanovené, teda 31. decembra 2004.
The present case concerns a payment to the Hurtigruten companies contained in Post 70, Chapter 1330 (Særskilte transporttiltak) of the Norwegian 2004 State Budget, whereby the Hurtigruten companies would be granted up to NOK 8,5 million (approximately EUR 1,1 million) as compensation due to the changes in the differentiated social security system [13].The payment would compensate the Hurtigruten companies for that part of the increased social security contributions which was not already compensated for as a result of the scheme concerning a 3-year transitional period, approved by the Authority in its Decision of 12 November 2003.
V súčasnom prípade ide o platbu určenú spoločnostiam Hurtigrutenu a zahrnutú do položky 70 kapitoly 1330 (Særskilte transporttiltak) nórskeho štátneho rozpočtu na rok 2004, na základe ktorej sa spoločnostiam Hurtigrutenu mala poskytnúť suma do 8,5 milióna NOK (približne 1,1 milióna EUR) ako kompenzácia v dôsledku zmien v systéme diferencovaného sociálneho zabezpečenia [13].Platba by nahradila spoločnostiam Hurtigrutenu tú časť zvýšených príspevkov na sociálne zabezpečenie, ktorá ešte nebola nahradená v dôsledku systému týkajúceho sa trojročného prechodného obdobia, ktoré úrad schválil vo svojom rozhodnutí z 12. novembra 2003.
The decision to open the formal investigation procedure
Rozhodnutie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania
In its Decision 215/06/COL to open the formal investigation procedure, the Authority came to the preliminary conclusion that compensation for increased social security contributions constituted State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Úrad vo svojom rozhodnutí 215/06/COL o začatí konania vo veci formálneho zisťovania dospel k predbežnému záveru, že kompenzácia zvýšených príspevkov na sociálne zabezpečenie predstavovala štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.
The Authority expressed its doubts as to whether the Norwegian State’s support measure could be declared compatible with the functioning of the EEA Agreement, and more specifically, whether the aid measure was compatible with Article 59(2) of the EEA Agreement.
Úrad vyjadril svoje pochybnosti o tom, či by sa podporné opatrenie nórskeho štátu mohlo vyhlásiť za zlučiteľné s uplatňovaním Dohody o EHP, a presnejšie, či by opatrenie pomoci bolo zlučiteľné s článkom 59 ods. 2 Dohody o EHP.
These doubts concerned, in particular, the question of whether the aid granted was necessary for the Hurtigruten companies to be able to fulfil their public service obligations.
Tieto pochybnosti sa týkali predovšetkým otázky, či poskytnutá pomoc bola pre spoločnosti Hurtigrutenu nevyhnutná, aby mohli splniť svoje povinnosti týkajúce sa služieb vo verejnom záujme.
The Norwegian authorities are of the opinion that the compensation was within the limits of the compensation authorised by the Authority in its 2001 Decision, and should therefore be classified as ‘existing aid’ in line with the definition of Article 1(b)(ii) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Nórske orgány sú toho názoru, že kompenzácia bola v rámci obmedzení kompenzácie povolenej úradom v jeho rozhodnutí z roku 2001, a preto by sa mala klasifikovať ako „existujúca pomoc“ v súlade s článkom 1 písm. b) bodom ii) časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde.
The Norwegian authorities consider the payment to be covered by the Hurtigruten Agreement in force at the time when the payment was granted.
Nórske orgány sa domnievajú, že na platbu sa má vzťahovať dohoda o Hurtigrutene, ktorá bola platná v čase poskytnutia platby.
They rely, in this respect, on Section 10 of the Hurtigruten Agreement, a clause whereby both parties to the Hurtigruten Agreement may demand a re-negotiation in the event of substantial changes in the premises upon which the Hurtigruten Agreement was based.
V tejto súvislosti sa nórske orgány odvolávajú na článok 10 dohody o Hurtigrutene, podľa ktorého obe strany dohody mali právo požiadať o opätovné prerokovanie jej ustanovení v prípade, že došlo k podstatným zmenám podmienok, na ktorých bola táto dohoda založená.
The Norwegian authorities state that they regard the changes in the differentiated social security system to fulfil this criterion.
Nórske orgány uvádzajú, že sa domnievajú, že zmeny v systéme diferencovaného sociálneho zabezpečenia spĺňajú toto kritérium.
They could not have been foreseen by the Hurtigruten companies.
Spoločnosti Hurtigrutenu tieto zmeny nemohli predvídať.
As a result of the negotiations with the companies, the compensation for these costs was set at NOK 7,352 million for 2004, i.e. the actual increase in costs as a result of the changes to the social security system.
Výsledkom rokovaní so spoločnosťami bolo stanovenie výšky kompenzácie týchto nákladov na 7,352 milióna NOK na rok 2004, t. j. skutočný nárast nákladov v dôsledku zmien v systéme sociálneho zabezpečenia.
The purpose of compensating for the amendments to the social security scheme was, according to the Norwegian authorities, to ensure the status quo with regard to the agreed level of transport along the Norwegian coastline, by enabling the Hurtigruten companies to continue to carry out the public service obligation entrusted to them in the Agreement.
Účelom kompenzácie zmien v systéme sociálneho zabezpečenia bolo podľa nórskych orgánov zabezpečiť status quo, pokiaľ ide o dohodnutú úroveň prepravy pozdĺž nórskeho pobrežia, aby spoločnosti Hurtigrutenu mohli naďalej plniť povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme, ktorá im vyplýva z dohody.
The Norwegian authorities take the position that Section 10 of the Hurtigruten Agreement constitutes a legal basis for the re-negotiation of the Agreement and that the clause was recognised by the Authority in its 2001 Decision.
Nórske orgány zastávajú stanovisko, že článok 10 dohody o Hurtigrutene predstavuje právny základ opätovného prerokovania dohody a že úrad uznal toto ustanovenie vo svojom rozhodnutí z roku 2001.
On this basis, the compensation for increased social security contributions would, according to the Norwegian authorities, not constitute new aid provided that the compensation was compatible with the State aid provisions of the EEA Agreement.
Na tomto základe by podľa nórskych orgánov kompenzácia zvýšených príspevkov na sociálne zabezpečenie nepredstavovala novú pomoc za predpokladu, že kompenzácia bola zlučiteľná s ustanoveniami Dohody o EHP týkajúcimi sa štátnej pomoci.
Concerning the compatibility of the aid, the Norwegian authorities claim that the compensation for the changes in the social security scheme was granted to the Hurtigruten companies in order to maintain the transport standard fixed by the Norwegian Parliament.
Pokiaľ ide o zlučiteľnosť pomoci, nórske orgány tvrdia, že kompenzácia zmien v systéme sociálneho zabezpečenia bola udelená spoločnostiam Hurtigrutenu, aby sa zachoval dopravný štandard stanovený nórskym parlamentom.
Without the compensation, the standard of the public service obligations entrusted to the companies would have declined; either by the application of higher fares or by reduced frequency of the services.
Bez kompenzácie by sa štandard povinností súvisiacich so službami vo verejnom záujme, ktorými boli poverené spoločnosti, znížil: buď uplatnením vyššieho cestovného, alebo zníženou frekvenciou služieb.
Against this background, the Norwegian authorities consider the compensation to be necessary.
Na základe týchto skutočností nórske orgány považujú kompenzáciu za nevyhnutnú.
The Norwegian authorities refer to Section 1 of the Hurtigruten Agreement whereby a substantial part of the profits generated by the Hurtigruten companies in the summer season should be used to finance the unprofitable activity in the winter season.
Nórske orgány sa odvolávajú na článok 1 dohody o Hurtigrutene, na základe ktorého by sa podstatná časť ziskov vytvorených spoločnosťami Hurtigrutenu v letnom období mala použiť na financovanie neziskovej činnosti v zimnom období.
The public service compensation should then be calculated on the basis of the profitability throughout the year.
Kompenzácia služieb poskytovaných vo verejnom záujme by sa teda mala vypočítať na základe ziskovosti po celý rok.
The Norwegian authorities are of the opinion that the Authority, by accepting the principle laid down in Section 1 of the Hurtigruten Agreement, has accepted the fact that no clear separation of the commercial and non-commercial services of the Hurtigruten companies is made.
Nórske orgány sú toho názoru, že úrad prijatím zásady stanovenej v článku 1 dohody o Hurtigrutene uznal skutočnosť, že sa jasne neoddeľujú komerčné a nekomerčné služby podľa dohody o Hurtigrutene.
According to the Norwegian authorities, the system of transferring profits from the profitable to the non-profitable season gave the Hurtigruten Companies a disadvantage compared to other undertakings providing maritime services, as it increased the risk of ‘cream-skimming’ by other companies in the profitable season.
Podľa nórskych orgánov systém prevodu ziskov zo ziskového do neziskového obdobia znevýhodnil spoločnosti Hurtigrutenu v porovnaní s inými spoločnosťami poskytujúcimi služby v oblasti námornej dopravy, pretože zväčšil riziko, že iné spoločnosti „zlížu smotanu“ v ziskovom období.
This risk was increased further as a result of the changes to the social security scheme, and the Norwegian authorities consider it legitimate to counteract this by increasing the compensation.
Toto riziko sa ďalej zväčšilo v dôsledku zmien v systéme sociálneho zabezpečenia a nórske orgány sa domnievajú, že je legitímne čeliť tejto situácii tak, že sa zvýši kompenzácia.