natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Firstly, the Norwegian authorities stress that the Authority, in its Decision No 491/09/COL, did not raise any doubts regarding the actual tax regime exempting from corporate tax non-profit undertakings, but investigated the application of such regime to certain companies belonging to the Norsk Film group. It is therefore the actual application or misapplication of the tax regime to certain companies that is under review.
Po prvé nórske orgány zdôrazňujú, že dozorný úrad vo svojom rozhodnutí č. 491/09/COL nevzniesol žiadne pochybnosti o súčasnom daňovom režime oslobodenia od dane z príjmov právnických osôb neziskových podnikov, ale skúmal použitie takéhoto režimu na niektoré spoločnosti patriace do skupiny Norsk Film. Preto sa prešetruje konkrétne uplatňovanie alebo nesprávne uplatňovanie daňového režimu na niektoré spoločnosti.
No 205/11/COL
č. 205/11/COL
on the Supplementary Agreement on the Hurtigruten service (Norway)
o dodatočnej dohode o službe podniku Hurtigruten (Nórsko)
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), in particular to Articles 59(2), 61 and Protocol 26,
SO ZRETEĽOM NA Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), najmä na jej článok 59 ods. 2, článok 61 a na jej protokol 26,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Article 1(2) of Part I and Articles 7(5) and 14 of Part II,
SO ZRETEĽOM na protokol 3 k dohode o dozore a súde („protokol 3“), a najmä na jeho článok 1 ods. 2 časti I, ako aj článok 7 ods. 5 a článok 14 časti II,
HAVING REGARD to the consolidated version of the Authority’s Decision No 195/04/COL of 14 July 2004 on the implementing provisions referred to under Article 27 of Part II of Protocol 3 (‘the Implementing Provisions Decision’) [1],
SO ZRETEĽOM na konsolidované znenie rozhodnutia dozorného úradu č. 195/04/COL zo 14. júla 2004 o vykonávacích ustanoveniach uvedených v článku 27 časti II protokolu 3 (ďalej len „rozhodnutie o vykonávacích ustanoveniach“) [1],
HAVING called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [2],
PO VYZVANÍ zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami [2],
By letter dated 28 November 2008 (Event No 500143), the Norwegian authorities informed the Authority about the renegotiation of the agreement between the Norwegian authorities and Hurtigruten ASA on acquisition of transport services between Bergen and Kirkenes in Norway.
Listom z 28. novembra 2008 (dokument č. 500143) nórske orgány informovali dozorný úrad o opätovnom prerokovaní dohody medzi nórskymi orgánmi a podnikom Hurtigruten ASA o zakúpení dopravných služieb medzi nórskymi mestami Bergen a Kirkenes.
After various exchanges of correspondence [3], by letter dated 14 July 2010 the Authority informed the Norwegian authorities that it had decided to initiate the formal investigation procedure laid down in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 in respect of the additional payments to Hurtigruten in 2008.
Po viacerých výmenách korešpondencie [3] dozorný úrad listom zo 14. júla 2010 informoval nórske orgány, že sa rozhodol začať konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 1 ods. 2 časti I protokolu 3 v súvislosti s dodatočnými platbami v prospech podniku Hurtigruten v roku 2008.
The Authority’s Decision No 325/10/COL to initiate the procedure (‘the opening decision’) was published in the Official Journal of the European Union and the EEA Supplement to it [4].
Rozhodnutie dozorného úradu č. 325/10/COL o začatí konania („rozhodnutie o začatí konania“) bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a dodatku EHP [4].
The Authority called on interested parties to submit their comments on the decision.
Dozorný úrad vyzval zainteresované strany, aby k rozhodnutiu predložili svoje pripomienky.
The Authority did not receive any third party comments.
Dozorný úrad nedostal od tretích strán žiadne pripomienky.
By letter dated 30 September 2010 (Event No 571486) the Norwegian authorities forwarded their comments on the opening decision (Event No 563570).
Listom z 30. septembra 2010 (dokument č. 571486) nórske orgány predložili svoje pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania (dokument č. 563570).
Subsequent emails with additional information were sent by the Norwegian authorities on 20 April 2011 (Event No 595326), on 4 May 2011, (Event No 596802) and on 6 May 2011 (Event No 597151).
Ďalšie e-maily s doplňujúcimi informáciami poslali nórske orgány 20. apríla 2011 (dokument č. 595326), 4. mája 2011, (dokument č. 596802) a 6. mája 2011 (dokument č. 597151).
BACKGROUND – THE HURTIGRUTEN AGREEMENT
SÚVISLOSTI – DOHODA O HURTIGRUTENE
Hurtigruten ASA operates maritime transport services consisting of the combined transport of persons and goods along the Norwegian coastal line from Bergen to Kirkenes, serving 34 ports of call on a daily basis throughout the year.
Podnik Hurtigruten ASA poskytuje služby námornej dopravy pozostávajúce z kombinovanej prepravy osôb a tovaru pozdĺž nórskeho pobrežia z Bergenu do Kirkenesu, a to každodenne počas celého roka, pričom obsluhuje 34 prístavov.
The two companies merged in March 2006 to form the entity now operating the service, Hurtigruten ASA (‘Hurtigruten’).
Uvedené dve spoločnosti splynuli v marci 2006 do jedného subjektu a vytvorili podnik Hurtigruten ASA (ďalej len „Hurtigruten“), ktorý v súčasnosti túto službu poskytuje.
The Hurtigruten Agreement signed in 2004 was not notified to the Authority and has not, as such, been subject to any assessment under the state aid rules of the EEA Agreement by the Authority.
Dohoda o Hurtigrutene, ktorá bola podpísaná v roku 2004, nebola oznámená dozornému úradu a ako taká nebola nim posúdená podľa pravidiel štátnej pomoci obsiahnutých v Dohode o EHP.
Under the Hurtigruten Agreement, Hurtigruten provides for daily services at 34 predetermined ports of call throughout the year, based on a fixed schedule, capacity based on the requirement to operate the route with 11 vessels approved by the Norwegian authorities in advance and maximum prices as regards the distance passenger routes.
Podľa dohody o Hurtigrutene zabezpečuje podnik Hurtigruten po celý rok každodenné služby v 34 vopred určených prístavoch podľa pevného cestovného poriadku s kapacitou založenou na požiadavke prevádzkovať na trase 11 plavidiel schválených vopred nórskymi orgánmi a s maximálnymi cenami, pokiaľ ide o trasy diaľkovej osobnej dopravy.
Hurtigruten is free to set its prices for roundtrips, cabins, catering and the transport of cars and goods.
Hurtigruten môže slobodne určovať ceny za okružné výlety, kajuty, stravovanie a prepravu osobných automobilov a tovarov.
For the services covered by the Hurtigruten Agreement, the Norwegian authorities pay a total compensation of NOK 1899,7 million for the eight years of duration of the agreement, expressed in 2005 prices:
Za služby, na ktoré sa vzťahuje dohoda o Hurtigrutene, nórske orgány platia celkovú odmenu vo výške 1899,7 mil. NOK za osem rokov trvania dohody, vyjadrené v cenách z roku 2005:
For 2005
Za rok 2005
NOK 217,5 million
217,5 mil. NOK
For 2006
Za rok 2006
NOK 247,5 million
247,5 mil. NOK
For 2007
Za rok 2007
For 2008
Za rok 2008
NOK 240,0 million
240,0 mil. NOK
For 2009
Za rok 2009
NOK 236,8 million
236,8 mil. NOK
For 2010
Za rok 2010
For 2011
Za rok 2011
For 2012
Za rok 2012
The payments are adjusted according to a price index clause in Article 6.2 of the Hurtigruten Agreement, taking into account the price of marine gas oil, salary costs in the marine sector and NIBOR [6].
Platby sú upravené podľa doložky o cenovom indexe v článku 6.2 dohody o Hurtigrutene, so zohľadnením ceny lodnej motorovej nafty, mzdových nákladov v odvetví námorníctva a NIBOR [6].
According to the Norwegian authorities, Hurtigruten is obliged to keep separate accounts for the company’s services on the Bergen-Kirkenes route and for the activities that are not part of this route, but there is no obligation on Hurtigruten in the current agreement to keep separate accounts for the public service obligation part of the Bergen-Kirkenes route and the commercial part of the same route.
Podľa nórskych orgánov je podnik Hurtigruten povinný viesť oddelené účtovníctvo pre svoje služby na trase Bergen – Kirkenes a za činnosti, ktoré nie sú súčasťou tejto trasy, ale súčasná dohoda neobsahuje povinnosť, aby Hurtigruten viedol oddelené účtovníctvo pre časť záväzku služby vo verejnom záujme na trase Bergen – Kirkenes a pre komerčnú časť na rovnakej trase.
In addition to the service covered by the Hurtigruten Agreement, Hurtigruten is a commercial operator and offers round trips, excursions, and catering on the route Bergen-Kirkenes.
Okrem služby, na ktorú sa vzťahuje dohoda o Hurtigrutene, je Hurtigruten komerčným poskytovateľom a ponúka okružné výlety, exkurzie a stravovanie na trase Bergen – Kirkenes.
Moreover, in connection with this route, Hurtigruten also provides transport services in the Geiranger fjord, outside the scope of the Hurtigruten Agreement.
V rámci tejto trasy poskytuje Hurtigruten aj dopravné služby vo fjorde Geiranger mimo rozsahu pôsobnosti dohody o Hurtigrutene.
Furthermore, Hurtigruten operates a number of different cruises in different European states, Russia, Antarctica, Spitsbergen and Greenland.
Hurtigruten ďalej prevádzkuje niekoľko rôznych výletných plavieb v rôznych európskych štátoch, Rusku, na Antarktíde, v Špicbergoch a v Grónsku.
DESCRIPTION OF THE THREE MEASURES UNDER ASSESSMENT
OPIS TROCH POSUDZOVANÝCH OPATRENÍ
The three measures
Tri opatrenia
The Norwegian authorities have explained that on 27 October 2008, the Norwegian authorities and Hurtigruten concluded an agreement on the basis of which the state’s payment for the provision of the transport services between Bergen and Kirkenes was increased as follows (hereinafter referred to collectively as ‘the three measures’):
Nórske orgány objasnili, že 27. októbra 2008 uzavreli s podnikom Hurtigruten dohodu, na základe ktorej sa štátna platba za poskytovanie dopravných služieb medzi mestami Bergen a Kirkenes zvýšila takto (ďalej spoločne len ako „tri opatrenia“):
reimbursement of 90 % of the so-called Nox tax for 2007 and 90 % of the contributions to the Nox Fund from January 2008 onwards for the remaining duration of the Hurtigruten Agreement, i.e. until 31 December 2012 [7];
náhrada daní za emisie oxidu dusíka za rok 2007 vo výške 90 % a príspevkov do tzv. fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka za obdobie od januára 2008 do skončenia platnosti dohody o Hurtigrutene, t. j. do 31. decembra 2012 [7] vo výške 90 %;
a ‘general compensation’ NOK 66 million was granted for 2008 due to the weak financial situation of Hurtigruten resulting from a general increase in costs for the service provided.
poskytnutie „všeobecnej náhrady“ vo výške 66 mil. NOK za rok 2008 z dôvodu zložitej finančnej situácie podniku Hurtigruten, ktorú spôsobil všeobecný nárast nákladov na poskytované služby.
A general compensation is provided for annually for the remaining duration of the contract, i.e. until 31 December 2012, provided the financial situation of the company related to the public service does not significantly improve [8]; and
Všeobecná náhrada sa poskytuje každoročne do skončenia platnosti zmluvy, t. j. do 31. decembra 2012 za predpokladu, že sa finančná situácia spoločnosti v súvislosti s verejnou službou výrazne nezlepší [8]; ako aj
a reduction in the number of ships from 11 to 10 in the winter season (from 1 November to 31 March) until the Hurtigruten Agreement expires, without reducing the remuneration for the service as foreseen under the provisions of the Hurtigruten Agreement [9].
zníženie počtu plavidiel počas zimnej sezóny (od 1. novembra do 31. marca) z 11 na 10 do skončenia platnosti dohody o Hurtigrutene bez toho, aby sa znížila odmena za služby stanovená v súlade s ustanoveniami dohody o Hurtigrutene [9].
This reduced service is intended to continue throughout the remaining duration of the Hurtigruten Agreement, i.e. until 31 December 2012.
Tieto obmedzené služby sa majú uplatňovať až do skončenia platnosti dohody o Hurtigrutene, t. j. do 31. decembra 2012.
The renegotiation of the Hurtigruten Agreement
Opätovné prerokovanie dohody o Hurtigrutene
The renegotiation clause
Doložka o opätovnom prerokovaní
Article 8 of the Hurtigruten Agreement contains a revision clause, whereby both parties may initiate a renegotiation procedure.
Článok 8 dohody o Hurtigrutene obsahuje revíznu doložku, v ktorej sa ustanovuje, že obe zmluvné strany môžu iniciovať opätovné prerokovanie.
The revision clause reads as follows (translation by the Authority):
Revízna doložka znie takto (preklad dozorného úradu):
As referred to above, the renegotiation of the Hurtigruten Agreement was concluded on 27 October 2008, which increased the public service compensation to Hurtigruten by way of the three different measures referred to also above.
Ako sa už uviedlo, opätovné prerokovanie dohody o Hurtigrutene sa uzavrelo 27. októbra 2008, čím sa zvýšila náhrada pre Hurtigruten za služby vo verejnom záujme prostredníctvom troch rôznych opatrení, ktoré už boli uvedené.
This agreement was confirmed in writing by way of a letter signed by the Norwegian authorities on 5 November 2008, referring to the renegotiation concluded on 27 October 2008.
Táto dohoda bola potvrdená písomne listom podpísaným nórskymi orgánmi 5. novembra 2008 s odkazom na opätovné prerokovanie ukončené 27. októbra 2008.
On 8 July 2009 and 19 August 2009 respectively, the Norwegian authorities and Hurtigruten signed a document formalizing the renegotiations concluded in respect of the original Hurtigruten Agreement (‘the Supplementary Agreement’), referring to the letter signed by the Norwegian authorities on 5 November 2008.
Nórske orgány podpísali 8. júla 2009 a podnik Hurtigruten 19. augusta 2009 dokument, ktorým sa formalizovali ukončené opätovné prerokovania, pokiaľ ide o pôvodnú dohodu o Hurtigrutene („dodatočná dohoda“) s odkazom na list, ktorý nórske orgány podpísali 5. novembra 2008.
The payments which have taken place under the three measures
Platby, ktoré sa uskutočnili podľa troch opatrení
In accordance with the revised agreement and the subsequent budgetary allocation of the Norwegian Parliament [11], NOK 125 million [12] was paid to Hurtigruten in December 2008 as an additional compensation for 2007 and 2008.
V súlade s revidovanou dohodou a následnými rozpočtovými prostriedkami pridelenými nórskym parlamentom [11] bolo podniku Hurtigruten v decembri 2008 ako dodatočná náhrada za roky 2007 a 2008 vyplatených 125 mil. NOK [12].
According to the information available to the Authority, the following additional payments have already taken place following the renegotiation and the Supplementary Agreement:
Podľa informácií, ktoré boli dozornému úradu k dispozícii, sa po opätovnom prerokovaní a uzavretí dodatočnej dohody už uskutočnili tieto platby:
NOx tax / NOx Fund reimbursement
Náhrada daní za emisie oxidu dusíka/príspevkov do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka
General compensation
Všeobecná náhrada
NOK 53,4 million
53,4 mil. NOK
For 2008 1st half
Za 1. polrok 2008
NOK 5,4 million
5,4 mil. NOK
NOK 66 million
66 mil. NOK
For 2008 2nd half
Za 2. polrok 2008
NOK 11,3 million
11,3 mil. NOK
For 2009 1st half
Za 1. polrok 2009
NOK 5,9 million
5,9 mil. NOK
Furthermore, the Norwegian authorities have informed the Authority that no ‘general compensation’ has so far been paid out for 2009, 2010 or 2011 and no further payments under the Supplementary Agreement will be made until a final decision is taken by the Authority.
Nórske orgány ďalej informovali dozorný úrad, že zatiaľ nebola vyplatená žiadna „všeobecná náhrada“ za roky 2009, 2010 alebo 2011 a že sa neuskutočnia žiadne ďalšie platby podľa dodatočnej dohody, až kým dozorný úrad neprijme konečné rozhodnutie.
In addition, effective as from 16 November 2008, Hurtigruten was authorised to reduce the number of ships from 11 to 10 in the winter season (1 November to 31 March) without any deduction in the public service compensation.
S účinnosťou od 16. novembra 2008 bolo ďalej podniku Hurtigruten povolené znížiť počet lodí z 11 na 10 počas zimného obdobia (od 1. novembra do 31. marca) bez akéhokoľvek zníženia náhrady za službu vo verejnom záujme.
According to the information provided by the Norwegian authorities, this reduction corresponds to a further NOK 11,3 million [13] in additional compensation in the winter season 2008 to 2009, calculated on the basis of the deduction in compensation Hurtigruten would otherwise be subject to under the Hurtigruten Agreement for reduced service.
Podľa informácií poskytnutých nórskymi orgánmi toto zníženie zodpovedá ďalším 11,3 mil. NOK [13] vo forme dodatočnej náhrady v zimnom období 2008 až 2009 vypočítanej na základe zníženia náhrady, ktorú by inak podnik Hurtigruten získal podľa dohody o Hurtigrutene za obmedzené poskytovanie služieb.
This arrangement was also in force in the winter season 2009 to 2010 and, according to information available to the Authority, for the winter season 2010 to 2011, but calculations have not been provided for this period.According to the Norwegian authorities, the Supplementary Agreement results in a total 26 % increase in the contributions for the year 2008, on top of the price adjustment under Article 6.2 of the Hurtigruten Agreement [14].4.
Toto opatrenie bolo platné aj v zimnom období 2009 – 2010 a podľa informácií, ktoré má dozorný úrad k dispozícii, aj v zimnom období 2010 – 2011, za toto obdobie však neboli poskytnuté žiadne výpočty.Podľa nórskych orgánov je výsledkom dodatočnej dohody celkový 26 % nárast príspevkov za rok 2008 popri cenovej úprave podľa článku 6 ods. 2 dohody o Hurtigrutene [14].4.
The Authority opened the formal investigation procedure on the basis that the additional payments to Hurtigruten could involve state aid.
Dozorný úrad začal konanie vo veci formálneho zisťovania na základe toho, že dodatočné platby v prospech podniku Hurtigruten by mohli predstavovať štátnu pomoc.
In particular, the Authority had doubts as to whether the increased compensation provided for by the renegotiation and the Supplementary Agreement could be considered as covered by the contract signed following the tender procedure carried out in 2004.
Dozorný úrad mal konkrétne pochybnosti, či zvýšenú náhradu, ktorá sa stanovila opätovným prerokovaním a dodatočnou dohodou, možno považovať za pokrytú zmluvou podpísanou po postupe verejného obstarávania, ktoré sa uskutočnilo v roku 2004.
The Authority harboured further doubts as to whether the measures adopted by the Norwegian authorities complied with the requirements of Article 59(2) of the EEA Agreement in the sense that they only correspond to the compensation for the provision of the public service.
Dozorný úrad mal ďalšie obavy súvisiace s tým, či sú opatrenia prijaté nórskymi orgánmi v súlade s požiadavkami článku 59 ods. 2 Dohody o EHP v tom zmysle, že zodpovedajú len náhrade za poskytovanie služby vo verejnom záujme.
Moreover, the Authority expressed doubts as to whether the interventions could be considered compatible with the functioning of the EEA Agreement, especially on the basis of Article 61(3) of the EEA Agreement in conjunction with the Authority’s Guidelines on Rescuing and Restructuring Firms in Difficulty (‘the Rescue and Restructuring Guidelines’) [15].5.
Okrem toho dozorný úrad vyjadril pochybnosti o tom, či možno intervencie považovať za zlučiteľné s fungovaním Dohody o EHP, najmä na základe článku 61 ods. 3 Dohody o EHP v spojení s usmerneniami dozorného úradu o záchrane a reštrukturalizácii firiem v ťažkostiach („usmernenia o záchrane a reštrukturalizácii“) [15].5.
The additional payments do not constitute state aid or are a necessary compensation for the provision of a public service under Article 59(2) EEA
Dodatočné platby nepredstavujú štátnu pomoc alebo sú potrebnou náhradou za poskytnutie služby vo verejnom záujme podľa článku 59 ods. 2 Dohody o EHP
The Norwegian authorities have argued that the three measures do not constitute state aid.
Nórske orgány tvrdili, že tri opatrenia nepredstavujú štátnu pomoc.
They have submitted that by confining the additional payments to what was strictly necessary to ensure a continuation of the public service, the additional payments did not represent an economic advantage within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and the Altmark case law.
Uviedli, že dodatočné platby nepredstavujú hospodársku výhodu v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP a v zmysle judikatúry vo veci Altmark, keďže boli obmedzené na to, čo bolo nevyhnutne potrebné na zabezpečenie ďalšieho poskytovania služby vo verejnom záujme.
The Norwegian authorities maintain that the measures taken in October 2008 were emergency measures adopted to remedy the acute difficult economic situation of Hurtigruten in 2008, to ensure continuous service in the interim period until a new tendering procedure could be finalised, and in doing so, they acted like a rational market operator.
Nórske orgány trvajú na tom, že opatrenia prijaté v októbri 2008 boli núdzovými opatreniami prijatými ako prostriedok na zlepšenie zložitej hospodárskej situácie podniku Hurtigruten v roku 2008, aby sa počas prechodného obdobia do skončenia nového postupu verejného obstarávania zabezpečila neprerušená služba a že pritom konali ako racionálny trhový subjekt.
To support this argument, the Norwegian authorities refer to the Linde judgment [16] of the Court of First Instance.Further, the Norwegian authorities argue that the compensation for NOx tax and NOx tax Fund contributions fail to satisfy the requirement of selectivity as the same reimbursement applies to all maritime passenger transport services carrying out public service obligations.
Na potvrdenie tohto argumentu nórske orgány odkazujú na rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci Linde [16].Nórske orgány ďalej argumentujú, že náhrada daní za emisie oxidu dusíka a náhrada za príspevky do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka nespĺňa požiadavku selektívnosti, pretože rovnaká náhrada sa uplatňuje na všetky služby osobnej lodnej prepravy, ktoré plnia záväzky služby vo verejnom záujme.
Alternatively, in case the Authority were to find that the three measures do constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, the Norwegian authorities put forward that the measures constitute necessary compensation for a public service obligation in accordance with Article 59(2) of the EEA Agreement.
Pokiaľ by dozorný úrad zistil, že tri opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, nórske orgány alternatívne uvádzajú, že opatrenia predstavujú potrebnú náhradu za záväzok služby vo verejnom záujme v súlade s článkom 59 ods. 2 Dohody o EHP. EEA Supplement
In order to substantiate that Hurtigruten has not been excessively compensated for the provision of a public service under Article 59(2) of the EEA Agreement, the Norwegian authorities have provided the Authority with one report commissioned from PWC and two from BDO Noraudit.
Na doloženie tvrdenia, že podnik Hurtigruten nedostal nadmernú náhradu za poskytovanie služby vo verejnom záujme podľa článku 59 ods. 2 Dohody o EHP, nórske orgány poskytli dozornému úradu jednu správu, ktorú pre ne vypracovala spoločnosť PWC a dve správy, ktoré pre ne vypracovala spoločnosť BDO Noraudit.
The reports note that Hurtigruten has not implemented a proper separation of accounts for the public service activities and other activities outside the public service remit [17].
V týchto správach sa uvádza, že podnik Hurtigruten neuplatnil správne oddelenie účtovníctva pre činnosti v rámci služby vo verejnom záujme a ostatné činnosti mimo rozsahu služby vo verejnom záujme [17].
Due to this, an ex post cost and income allocation is simulated.
Z tohto dôvodu sú náklady ex post a prideľovanie príjmov simulované.
These three reports contain the following:
Tieto tri správy obsahujú tieto informácie:
PWC Report of 14 October 2008
Správa spoločnosti PWC zo 14. októbra 2008