natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the Authority has issued detailed guidance on a series of complex issues, such as the application of the private investor principle [10] and of the private creditor test [11], the circumstances under which state guarantees must be regarded as state aid [12], the treatment of public land sales [13], export credit insurance [14], direct business taxation [15], risk capital investments [16], and state aid for research, development and innovation [17].
Dozorný orgán okrem toho vydal podrobné usmernenie týkajúce sa niekoľkých komplexných otázok, ako sú napríklad uplatňovanie zásady súkromného investora [10] a testu súkromného veriteľa [11], podmienky, za ktorých sa musia štátne záruky považovať za štátnu pomoc [12], systém predaja štátnej pôdy [13], poistenie vývozných úverov [14], priame zdaňovanie podnikov [15] a rizikové kapitálové investície [16] a štátna pomoc na výskum, vývoj a inovácie [17].
Also, the Commission Regulation on aid below the de minimis thresholds [18] has been incorporated into the EEA Agreement.
Aj nariadenie Komisie o pomoci nepresahujúce strop de minimis [18] bolo začlenené do Dohody o EHP.
Case law of the EFTA Court and of the European Court of Justice, guidance from the Authority and decision making practice can provide valuable assistance to national courts and potential claimants concerning the notion of state aid.
Judikatúra Súdneho dvora EZVO a Súdneho dvora Európskych spoločenstiev, usmernenie dozorného orgánu a rozhodovacia prax môžu poskytnúť vnútroštátnym súdom a potenciálnym navrhovateľom cennú pomoc v súvislosti s pojmom štátnej pomoci.
The standstill obligation
Povinnosť pozastaviť výkon
According to the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, EFTA States shall not implement state aid measures without the prior approval of the Authority (standstill obligation):
Podľa poslednej vety článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, štáty EZVO nevykonajú opatrenia štátnej pomoci bez predchádzajúceho súhlasu dozorného orgánu (povinnosť pozastaviť výkon).
“The EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid.
„Dozorný orgán EZVO musí byť v dostatočnom čase upovedomený o všetkých zámeroch v súvislosti s poskytnutím alebo upravením pomoci, aby mohol predložiť svoje pripomienky.
If it considers that any such plan is not compatible with the functioning of the EEA Agreement having regard to Article 61 of the EEA Agreement, it shall without delay initiate the procedure provided for in paragraph 2.
Ak usúdi, že takýto zámer je nezlučiteľný s fungovaním Dohody o EHP pri zohľadnení článku 61 Dohody o EHP, začne bezodkladne konanie podľa odseku 2.
The State concerned shall not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision” [19].12.
Príslušný štát nemôže vykonať navrhované opatrenia, pokiaľ sa v tomto konaní neprijme konečné rozhodnutie.“ [19]12.
However, there are a number of circumstances in which state aid can be lawfully implemented without prior approval of the Authority:
Existuje však niekoľko okolností, za ktorých je možné vykonať štátnu pomoc v súlade s právnymi predpismi bez predchádzajúceho schválenia dozorným orgánom:
This is the case where the measure is covered by the General Block Exemption Regulation [20].
Tak je tomuto v prípade, pokiaľ sa na opatrenie vzťahuje všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách [20].
Where a measure meets all the requirements of the General Block Exemption Regulation, the EFTA State is relieved of its obligation to notify the planned aid measure and the standstill obligation does not apply.
Ak opatrenie spĺňa všetky požiadavky všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách, je štát EZVO oslobodený od povinnosti notifikovať plánované opatrenie pomoci a povinnosť pozastaviť výkon sa neuplatňuje.
Similarly, existing aid [21] is not subject to the standstill obligation.
Povinnosť pozastaviť výkon sa podobne nevzťahuje na existujúcu pomoc [21].
This includes, amongst others, aid granted under a scheme which existed before an EFTA State’s accession to the EEA Agreement or under a scheme previously approved by the Authority [22].
Táto pomoc zahŕňa okrem iného pomoc poskytnutú podľa schémy, ktorá existovala pred pristúpením štátu EZVO k Dohode o EHP alebo podľa schémy už skôr schválenej dozorným orgánom [22].
National court proceedings in state aid matters may sometimes concern the applicability of the General Block Exemption Regulation and/or an existing or approved aid scheme.
Konania pred vnútroštátnym súdom vo veciach štátnej pomoci sa niekedy môžu týkať uplatniteľnosti všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách a/alebo existujúcej alebo schválenej schémy pomoci.
Where the applicability of the Regulation or a scheme is at stake, the national court can only assess whether all the conditions of the Regulation or scheme are met.
Ak je predmetom konania uplatniteľnosť nariadenia alebo schémy, vnútroštátny súd môže len posúdiť, či sú splnené všetky podmienky uvedené v nariadení alebo schéme.
It cannot assess the compatibility of an aid measure where this is not the case, since this assessment is the exclusive responsibility of the Authority [23].
Ak to tak nie je, súd nemôže preskúmať zlučiteľnosť opatrenia pomoci, pretože takéto posudzovanie je výhradnou právomocou dozorného orgánu [23].
If the national court needs to determine whether the measure falls under an approved aid scheme, it can only check whether all conditions of the approval decision are met.
Ak vnútroštátny súd potrebuje určiť, či opatrenie spadá pod schválenú schému pomoci, môže preskúmať len to, či sú splnené všetky podmienky rozhodnutia o jeho schválení.
Where the issues raised at national level concern the validity of an Authority decision, the national court should rely on the procedure laid down in Article 34 of the Surveillance and Court Agreement [24].
Ak sa otázky vznesené na vnútroštátnej úrovni týkajú platnosti rozhodnutia dozorného orgánu, vnútroštátny súd by mal uplatňovať postup uvedený v článku 34 Dohody o dozore a súde [24].
The possibility to question the validity of the underlying Authority decision by way of an advisory opinion is, however, no longer available where the claimant could undoubtedly have challenged the decision before the EFTA Court under Article 36 of the Surveillance and Court Agreement, but failed to do so [25].
Možnosť spochybniť platnosť príslušného rozhodnutia dozorného orgánu pomocou poradného stanoviska nie je viac dostupná, ak navrhovateľ mohol bezpochyby napadnúť rozhodnutie pred Súdnym dvorom EZVO podľa článku 36 Dohody o dozore a súde, ale tak neurobil [25].
The national court may ask the Authority for an opinion under section 2 of this Chapter if it has doubts concerning the applicability of the General Block Exemption Regulation or an existing or approved aid scheme.
Vnútroštátny súd môže požiadať dozorný orgán o stanovisko podľa oddielu 2 tejto kapitoly, ak má pochybnosti o uplatniteľnosti všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách alebo existujúcej alebo schválenej schémy pomoci.
Respective roles of the EFTA Surveillance Authority and national courts
Príslušné úlohy Dozorného orgánu EZVO a vnútroštátnych súdov
Both national courts and the Authority play essential, but distinct roles in the context of state aid enforcement [26].
Vnútroštátne súdy, ako aj dozorný orgán zohrávajú v rámci presadzovania právnych predpisov o štátnej pomoci zásadné, ale pritom odlišné úlohy [26].
The Authority’s main role is to examine the compatibility of proposed aid measures with the functioning of the EEA Agreement, based on the criteria laid down in Article 61(2) and (3) of the Agreement.
Hlavnou úlohou dozorného orgánu je preskúmanie zlučiteľnosti navrhovaných opatrení pomoci s fungovaním Dohody o EHP na základe kritérií ustanovených v článku 61 ods. 2 a 3 Dohody o EHP.
This compatibility assessment is the exclusive responsibility of the Authority, subject to review by the EFTA Court.
Toto posudzovanie zlučiteľnosti je výhradnou právomocou dozorného orgánu a podlieha preskúmaniu zo strany Súdneho dvora EZVO.
National courts do not have the power to declare a state aid measure compatible with Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement [27].
Vnútroštátne súdy nemajú právomoc vyhlásiť opatrenie štátnej pomoci za zlučiteľné s článkom 61 ods. 2 alebo ods. 3 Dohody o EHP [27].
The role of the national court depends on the aid measure at stake and whether this has been duly notified and approved by the Authority:
Úloha vnútroštátnych súdov závisí od predmetného opatrenia pomoci a od toho, či bolo riadne notifikované a schválené dozorným orgánom:
National courts may be asked to intervene in cases where an EFTA State authority [28] has granted aid without respecting the standstill obligation.
Vnútroštátne súdy sú často žiadané, aby zasiahli v prípadoch, keď orgán štátu EZVO [28] poskytol pomoc bez dodržania povinnosti pozastaviť výkon.
This situation can arise either because the aid was not notified at all, or because the national authority implemented it before the Authority’s approval.
Takáto situácia môže nastať, ak pomoc nebola notifikovaná vôbec alebo ak ju vnútroštátny orgán vykonal pred schválením dozorným orgánom.
National courts also play an important role in the enforcement of recovery decisions adopted under Article 14(1) in Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, where the Authority’s assessment leads it to conclude that aid granted unlawfully is incompatible with the functioning of the EEA Agreement and enjoins the EFTA State concerned to recover the incompatible aid from the beneficiary.
Vnútroštátne súdy zohrávajú dôležitú úlohu aj pri presadzovaní rozhodnutí o vrátení pomoci prijatých podľa článku 14 ods. 1 v časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ak dozorný orgán na základe posúdenia dôjde k záveru, že neoprávnene poskytnutá pomoc je nezlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP, a nariadi príslušnému štátu EZVO, aby požadoval vrátenie nezlučiteľnej pomoci od príjemcu.
The involvement of national courts in such cases will usually arise from actions brought by beneficiaries for review of the legality of the repayment request issued by national authorities.
Účasť vnútroštátnych súdov na takýchto prípadoch obvykle vyplýva zo žalôb podaných príjemcami na preskúmanie zákonnosti žiadosti o vrátenie pomoci vydanej vnútroštátnymi orgánmi.
However, depending on national procedural law, also other types of legal action can be possible (e.g. actions by EFTA State authorities against the beneficiary aimed at the full implementation of an Authority recovery decision).
V závislosti od vnútroštátneho práva procesného sú však možné aj iné druhy žalôb (napr. žaloby orgánov štátov EZVO proti príjemcovi, ktorých cieľom je plné vykonávanie rozhodnutia dozorného orgánu o vrátení pomoci).
When preserving the interests of individuals, the national courts must take full account of the effectiveness of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement and the interests of the EEA market.
Pri ochrane záujmov jednotlivcov musia vnútroštátne súdy v plnej miere zohľadňovať účinnosť článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde a záujmy trhu EHP.
The role of national courts in the above settings is set out in more detail under sections 1.2 and 1.3 of this Chapter.
Úloha vnútroštátnych súdov v uvedených prípadoch je podrobnejšie uvedená v oddieloch 1.2 a 1.3 tejto kapitoly.
Role of national courts in giving effect to Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement - Unlawful state aid
Úloha vnútroštátnych súdov pri presadzovaní článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde – neoprávnená štátna pomoc
According to the case law of the European Court of Justice, the standstill obligation laid down in Article 88(3) of the EC Treaty, which is mirrored by the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, gives rise to directly effective individual rights of affected parties (such as the competitors of the beneficiary) [30].
Podľa judikatúry Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z povinnosti pozastaviť výkon uvedenej v článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES a zahrnutej v poslednej vete článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde vyplývajú pre dotknuté strany (napr. pre konkurentov príjemcu) individuálne práva s priamym účinkom [30].
These affected parties can enforce their rights by bringing legal action before competent national courts against the granting EC Member State.
Tieto dotknuté strany môžu svoje práva vymáhať tak, že podajú proti členskému štátu ES, ktorý pomoc poskytol, žalobu pred príslušným vnútroštátnym súdom.
Dealing with such legal actions and thus protecting competitor’s rights under Article 88(3) of the EC Treaty is one of the most important roles of national courts in the state aid field.
Postup vnútroštátnych súdov pri zaoberaní sa týmito žalobami, a teda ochrana práv konkurentov podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES, je jednou z ich najdôležitejších úloh v oblasti štátnej pomoci.
The national courts in the EFTA States fulfill the same function.
Vnútroštátne súdy štátov EZVO plnia rovnakú funkciu.
However, in the EFTA States the internal effect of EEA law is governed by constitutional law, subject to Protocol 35 to the EEA Agreement.
V prípade štátov EZVO sa však platnosť práva EHP riadi ústavnými zákonmi podľa protokolu 35 k Dohode o EHP.
According to Protocol 35 the EFTA States must ensure, if necessary by a separate statutory provision, that in cases of conflict between implemented EEA rules and other statutory provisions, the implemented EEA rules prevail.
Podľa protokolu 35 musia štáty EZVO zabezpečiť, ak je to potrebné, tak aj prostredníctvom osobitného štatutárneho ustanovenia, aby v prípadoch rozporu medzi implementovanými pravidlami EHP a inými štatutárnymi ustanoveniami prevážili implementované pravidlá EHP.
According to the EFTA Court, individuals and economic operators must be entitled to invoke and to claim at the national level any rights derived from provisions of the EEA law [31], as being or having been made part of the respective national legal order, if they are unconditional and sufficiently precise. [32].
Podľa Súdneho dvora EZVO je charakteristickou črtou takéhoto ustanovenia, že fyzické osoby a hospodárske subjekty musia byť v prípadoch rozporu medzi implementovanými pravidlami EHP a vnútroštátnymi štatutárnymi ustanoveniami oprávnené odvolávať sa na vnútroštátnej úrovni na akékoľvek práva, ktoré možno vyvodiť z ustanovení Dohody o EHP [31], ako keby boli alebo sa stali súčasťou príslušného právneho poriadku, pokiaľ sú nepodmienené a dostatočne presné [32].
In the view of the Authority and in accordance with the case law of the European Court of Justice on the identical provision in Article 88(3) of the EC Treaty, Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement fulfils the implicit criteria in Protocol 35 to the EEA Agreement of being unconditional and sufficiently precise.
Podľa dozorného orgánu a v súlade s judikatúrou Súdneho dvora Európskych spoločenstiev týkajúcou sa rovnakého ustanovenia v článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES, článok 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde spĺňa implicitné kritériá uvedené v protokole 35 k Dohode o EHP tým, že je nepodmienený a dostatočne presný.
The fact that the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement has been incorporated in the national legal order of the EFTA States [33], gives affected parties a possibility to bring legal actions against a breach of the standstill provision before national courts.
Skutočnosť, že posledná veta článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde bola začlenená do vnútroštátneho právneho poriadku štátov EZVO [33], umožňuje dotknutým stranám podať pred vnútroštátnym súdom žalobu proti porušeniu ustanovenia o povinnosti pozastaviť výkon.
A national court should consequently use all appropriate devices and remedies and apply all relevant provisions of national law to give effect to the national law implementing the last sentence of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [34].
Vnútroštátny súd by mal následne využiť všetky vhodné nástroje a nápravné opatrenia a uplatniť všetky príslušné ustanovenia vnútroštátneho práva, aby vo svojom vnútroštátnom práve presadil implementáciu poslednej vety článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde [34].
The essential role played by national courts in this context also stems from the fact that the Authority’s own powers to protect competitors and other third parties against unlawful aid are limited.
Zásadná úloha, ktorú v tejto súvislosti zohrávajú vnútroštátne súdy, tiež vyplýva zo skutočnosti, že vlastné právomoci dozorného orgánu na ochranu konkurentov a iných tretích strán pred neoprávnenou pomocou sú obmedzené.
Most importantly, the Authority cannot adopt a final decision ordering recovery merely because the aid was not notified in accordance with Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [35].
Čo je najdôležitejšie, dozorný orgán nemôže prijať konečné rozhodnutie, ktorým sa nariaďuje vrátenie pomoci, len z toho dôvodu, že pomoc nebola notifikovaná v súlade s článkom 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde [35].
The Authority must therefore conduct a full compatibility assessment, regardless of whether the standstill obligation has been respected or not [36].
Dozorný orgán preto musí vykonať úplné posúdenie zlučiteľnosti bez ohľadu na to, či bola alebo nebola dodržaná povinnosť pozastaviť výkon [36].
This assessment can be time-consuming and the Authority’s powers to issue preliminary recovery injunctions are subject to very strict legal requirements [37].
Toto posúdenie môže byť časovo náročné a právomoci dozorného orgánu na vydanie predbežných príkazov na vrátenie pomoci podliehajú veľmi prísnym právnym požiadavkám [37].
As a result, actions before national courts offer an important means of redress for competitors and other third parties affected by unlawful state aid.
V dôsledku toho predstavujú žaloby pred vnútroštátnymi súdmi dôležitý prostriedok nápravy pre konkurentov a iné tretie strany poškodené neoprávnenou štátnou pomocou.
Remedies available before national courts include:
Medzi nápravné opatrenia, ktoré majú vnútroštátne súdy k dispozícii patria:
preventing the payment of unlawful aid;
zabránenie vyplateniu neoprávnenej pomoci,
recovery of unlawful aid (regardless of compatibility);
vrátenie neoprávnenej pomoci (bez ohľadu na zlučiteľnosť),
recovery of illegality interest;
vrátenie úroku z neoprávnenosti,
damages for competitors and other third parties; and
náhrada škody konkurentom a iným tretím stranám, a
interim measures against unlawful aid.
predbežné opatrenia proti neoprávnenej pomoci.
Each of these remedies is set out in more detail in sections 1.2.1 to 1.2.6 of this Chapter.
Každý z týchto nápravných opatrení je podrobnejšie uvedený v oddieloch 1.2.1 až 1.2.6 tejto kapitoly.
Preventing the payment of unlawful aid
Zabránenie vyplateniu neoprávnenej pomoci
National courts are obliged to protect the rights of individuals affected by violations of the standstill obligation.
Vnútroštátne súdy sú povinné chrániť práva jednotlivcov postihnutých porušeniami povinnosti pozastaviť výkon.
National courts must therefore draw all appropriate legal consequences, in accordance with national law, where an infringement of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement has occurred [38].
Vnútroštátne súdy musia preto v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi vyvodiť všetky primerané právne dôsledky, ak dôjde k porušeniu článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde [38].
However, the national courts’ obligations are not limited to unlawful aid already disbursed.
Povinnosti vnútroštátnych súdov však nie sú obmedzené na už vyplatenú neoprávnenú pomoc.
They also extend to cases where an unlawful payment is about to be made.
Rozširujú sa aj na prípady, v ktorých sa má neoprávnená pomoc ešte len vyplatiť.
National courts must safeguard the rights of individuals against possible disregard of those rights [39].
Vnútroštátne súdy musia chrániť práva jednotlivcov proti možnému porušeniu týchto práv [39].
Where unlawful aid is about to be disbursed, the national court is therefore obliged to prevent this payment from taking place.
V prípade, ak sa má neoprávnená pomoc práve vyplatiť, je vnútroštátny súd povinný zabrániť realizácii takej platby.
The national courts’ obligation to prevent the payment of unlawful aid can arise in a variety of procedural settings, depending on the different types of actions available under national law.
Povinnosť vnútroštátnych súdov zabrániť vyplateniu neoprávnenej pomoci môže vzniknúť za rôznych procesných okolností, v závislosti od rôznych typov žalôb dostupných podľa vnútroštátneho práva.
Very often, the claimant will seek to challenge the validity of the national act granting the unlawful state aid.
Veľmi často sa bude navrhovateľ usilovať spochybniť platnosť vnútroštátneho úkonu, na základe ktorého sa neoprávnená štátna pomoc poskytuje.
In such cases, preventing the unlawful payment will usually be the logical consequence of finding that the granting act is invalid as a result of the EFTA State’s breach of Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement [40]
V takých prípadoch bude zabránenie realizácii neoprávnenej platby obvykle logickým dôsledkom zistenia, že úkon, na základe ktorého sa pomoc poskytuje, je neplatný, keďže štát EZVO porušil článok 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde [40].
Recovery of unlawful aid
Vrátenie neoprávnenej pomoci
Where a national court is confronted with unlawfully granted aid, it must draw all legal consequences from this unlawfulness under national law.
Ak je vnútroštátny súd konfrontovaný s neoprávnene poskytnutou pomocou, musí z takejto neoprávnenosti vyvodiť právne dôsledky podľa vnútroštátneho práva.
The national court must therefore in principle order the full recovery of unlawful state aid from the beneficiary [41].
Vnútroštátny súd preto musí v zásade príjemcovi nariadiť úplné vrátenie neoprávnenej štátnej pomoci [41].
Ordering the full recovery of unlawful aid is part of the national court’s obligation to protect the individual rights of the claimant (e.g. competitor) under Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement.
Nariadenie úplného vrátenia neoprávnenej štátnej pomoci patrí k povinnosti vnútroštátnych súdov chrániť individuálne práva navrhovateľa (t. j. konkurenta) podľa článku 1 ods. 3 v časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde.
The recovery obligation of the national court is thus not dependent on the compatibility of the aid measure with Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement.
Povinnosť vnútroštátneho súdu nariadiť vrátenie pomoci teda nezávisí od zlučiteľnosti opatrenia pomoci s článkom 61 ods. 2 a 3 Dohody o EHP.
Since national courts must order the full recovery of unlawful aid regardless of its compatibility, recovery can be swifter before a national court than through a complaint with the Authority.
Keďže vnútroštátne súdy musia nariadiť úplné vrátenie neoprávnenej pomoci bez ohľadu na jej zlučiteľnosť, môže sa vrátenie dosiahnuť rýchlejšie pred vnútroštátnym súdom ako prostredníctvom sťažnosti predloženej dozornému orgánu.
Indeed, unlike the Authority [42], the national court can and must limit itself to determining whether the measure constitutes state aid and whether the standstill obligation applies to it.
Na rozdiel od dozorného orgánu [42] sa však vnútroštátny súd môže a musí obmedziť na určenie toho, či opatrenie predstavuje štátnu pomoc a či sa naň vzťahuje povinnosť pozastaviť výkon.
However, the national courts’ recovery obligation is not absolute.
Povinnosť vnútroštátnych súdov nariadiť vrátenie pomoci však nie je absolútna.