natgillin/translations-raw huggingface dataset:
GUIDELINES ON THE NOTION OF STATE AID AS REFERRED TO IN ARTICLE 61(1) OF THE EEA AGREEMENT [1]Table of Contents
USMERNENIA O POJME ŠTÁTNA POMOC UVEDENOM V ČLÁNKU 61 ODS. 1 DOHODY O EHP [1]Obsah
Exercise of public powers
Výkon verejných právomocí
Education and research activities
Vzdelávanie a výskumná činnosť
Culture and heritage conservation, including nature conservation
Kultúra a ochrana kultúrneho dedičstva vrátane ochrany prírody
State origin
Štátny pôvod
Imputability
Pripísateľnosť
Indicators for imputability
Ukazovatele pripísateľnosti
Imputability and obligations under EEA law
Pripísateľnosť a záväzky podľa práva EHP
Controlling influence over the resources
Kontrolný vplyv na zdroje
State involvement in redistribution between private entities
Zapojenie štátu do prerozdeľovania zdrojov medzi súkromnými subjektmi
The notion of advantage in general
Pojem výhoda vo všeobecnosti
The market economy operator (MEO) test
Kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve
Establishing compliance with market conditions
Zistenie súladu s trhovými podmienkami
Indirect advantage
Nepriama výhoda
De jure and de facto selectivity
Selektívnosť de jure a de facto
Selectivity stemming from discretionary administrative practices
Selektívnosť vyplývajúca z voľného uváženia správnych orgánov
The assessment of material selectivity for measures mitigating the normal charges of undertakings
Posúdenie materiálnej selektívnosti opatrení, ktorými sa znižujú bežné poplatky podnikov
Regional selectivity
Regionálna selektívnosť
Institutional autonomy
Inštitucionálna autonómia
Procedural autonomy
Procesná autonómnosť
Economic and financial autonomy
Hospodárska a finančná autonómnosť
Specific issues concerning tax measures
Osobitné otázky týkajúce sa daňových opatrení
Cooperative societies
Družstvá
Undertakings for collective investment
Podniky kolektívneho investovania
Tax amnesties
Daňové amnestie
Tax rulings and settlements
Daňové rozhodnutia a urovnania
Depreciation/amortisation rules
Pravidlá odpisovania a amortizácie
Fixed basis tax regime for specific activities
Režim fixnej dane pre konkrétne činnosti
Anti-abuse rules
Pravidlá proti zneužívaniu
Effect on trade and competition
Vplyv na obchod a hospodársku súťaž
Infrastructure: some specific clarifications
Infraštruktúra: určité osobitné vysvetlenia
Aid to the developer/owner
Pomoc pre staviteľov/vlastníkov
Economic activity versus non-economic activity
Hospodárska činnosť verzus nehospodárska činnosť
Aid to the developer/owner of an infrastructure – an overview sector-by-sector
Pomoc pre staviteľa/vlastníka infraštruktúry – prehľad podľa odvetví
Aid to operators
Pomoc pre hospodárske subjekty
Aid to end-users
Pomoc pre koncových používateľov
In the context of the State aid modernisation, the Authority wishes to provide further clarification on the key concepts relating to the notion of State aid as referred to in Article 61(1) of the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), with a view to contributing to an easier, more transparent and more consistent application of this notion across the European Economic Area (‘the EEA’).
Dozorný úrad chce v rámci modernizácie štátnej pomoci poskytnúť ďalšie objasnenie kľúčových koncepcií týkajúcich sa pojmu štátna pomoc uvedenému v článku 61 ods. 1 Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohody o EHP“) a prispieť tak k zjednodušeniu, sprehľadneniu a zosúladeniu používania tohto pojmu v európskom hospodárskom priestore („EHP“).
These Guidelines only concern the notion of State aid as referred to in Article 61(1) of the EEA Agreement, which both the Authority and national authorities (including national courts) have to apply in conjunction with the notification and standstill obligations provided for in Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘the Surveillance and Court Agreement’).
Tieto usmernenia sa týkajú len pojmu štátna pomoc uvedeného v článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, ktorý dozorný úrad aj vnútroštátne orgány (vrátane vnútroštátnych súdov) musia uplatňovať v spojení s notifikačnou povinnosťou a povinnosťou zdržať sa konania stanovenými v článku 1 ods. 3 časti I k protokolu 3 k Dohode medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu (ďalej len „Dohoda o dozore a súde“).
It does not concern the compatibility of State aid with the functioning of the EEA Agreement pursuant to Article 61(2) and (3) and Article 59(2) of the EEA Agreement, which is for the Authority to assess.
Netýka sa zlučiteľnosti štátnej pomoci s fungovaním Dohody o EHP podľa článku 61 ods. 2 a 3 a článku 59 ods. 2 Dohody o EHP; jej posúdenie je úlohou dozorného úradu.
Given that the notion of State aid is an objective and legal concept defined directly by the EEA Agreement [2], these Guidelines clarify the Authority's understanding of Article 61(1) of the EEA Agreement, as interpreted by the Court of Justice, the General Court and the EFTA Court (‘the EEA Courts’).
Keďže pojem štátna pomoc je objektívna a právna koncepcia vymedzená priamo v Dohode o EHP [2], tieto usmernenia objasňujú, ako dozorný úrad chápe článok 61 ods. 1 Dohody o EHP v zmysle výkladu Súdneho dvora, Všeobecného súdu a Súdu EZVO (ďalej len „súdy EHP“).
On issues that have not yet been considered by the EEA Courts, the Authority will set out how it considers that the notion of State aid should be construed.
Pokiaľ ide o otázky, ktoré ešte neboli zvažované súdmi EHP, dozorný úrad vysvetlí, ako by sa v jeho chápaní mal pojem štátna pomoc vykladať.
The views set out in these Guidelines are without prejudice to the interpretation of the notion of State aid by the EEA Courts [3]; the primary reference for interpreting the EEA Agreement is always the case-law of the EEA Courts.
Názory vyjadrené v týchto usmerneniach platia bez toho, aby bol nimi dotknutý výklad pojmu štátna pomoc súdmi EHP [3].
It should be stressed that the Authority is bound by this objective notion and enjoys only a limited margin of discretion in applying it, namely where the appraisals by the Authority are technical or complex in nature, in particular in situations involving complex economic assessments [4].
Primárnym referenčným zdrojom na účely výkladu Dohody o EHP je vždy judikatúra súdov EHP.
In addition, given the need for specific guidance expressed by EEA States, these Guidelines provide specific clarification with respect to public funding of infrastructure.
POJEM PODNIK A HOSPODÁRSKA ČINNOSŤ
NOTION OF UNDERTAKING AND ECONOMIC ACTIVITY
Pravidlá štátnej pomoci sa uplatňujú len vtedy, keď je príjemcom pomoci „podnik“.
The State aid rules only apply where the beneficiary of a measure is an ‘undertaking’.
Súdy EHP opakovane definovali podniky ako subjekty vykonávajúce hospodársku činnosť bez ohľadu na ich právne postavenie a spôsob ich financovania [5].
The EEA Courts have consistently defined undertakings as entities engaged in an economic activity, regardless of their legal status and the way in which they are financed [5] The classification of a particular entity as an undertaking thus depends entirely on the nature of its activities.
Označenie konkrétneho subjektu za podnik teda plne závisí od povahy jeho činnosti.
This general principle has three important consequences.
Táto všeobecná zásada má tri podstatné dôsledky.
First, the status of the entity under national law is not decisive.
Po prvé, status subjektu podľa vnútroštátneho práva nerozhoduje.
For example, an entity that is classified as an association or a sports club under national law may nevertheless have to be regarded as an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Napríklad subjekt, ktorý je podľa vnútroštátneho práva združením alebo športovým klubom, môže byť v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP pokladaný za podnik.
The same applies to an entity that is formally part of the public administration.
To isté platí aj pre podnik, ktorý je formálne súčasťou verejnej správy.
The only relevant criterion is whether it carries out an economic activity.
Jediným relevantným kritériom je to, či subjekt vykonáva hospodársku činnosť.
Second, the application of the State aid rules does not depend on whether the entity is set up to generate profits.
Po druhé, uplatnenie pravidiel štátnej pomoci nezávisí od toho, či bol subjekt založený s cieľom dosahovať zisk.
Non-profit entities can also offer goods and services on a market [6].
Aj neziskové subjekty môžu ponúkať tovar a služby na trhu [6].
Where this is not the case, non-profit entities remain outside the scope of State aid control.
Ak však neziskový subjekt neponúka tovar ani služby, nepodlieha kontrole štátnej pomoci.
Third, the classification of an entity as an undertaking is always relative to a specific activity.
Po tretie, klasifikácia subjektu ako podniku sa vždy týka konkrétnej činnosti.
An entity that carries out both economic and non-economic activities is to be regarded as an undertaking only with regard to the former [7].
Subjekt vykonávajúci hospodárske aj nehospodárske činnosti sa pokladá za podnik len v súvislosti s vykonávaním hospodárskej činnosti [7].
Several separate legal entities may be considered to form one economic unit for the purposes of the application of State aid rules.
Viaceré oddelené právne subjekty možno na účely uplatnenia pravidiel štátnej pomoci pokladať za subjekty tvoriace jednu hospodársku jednotku.
In this respect, the Court of Justice considers the existence of a controlling share and other functional, economic and organic links to be relevant [8].
Súdny dvor v tejto súvislosti považuje za relevantnú existenciu kontrolného podielu a iných funkčných, hospodárskych a organických prepojení [8].
To clarify the distinction between economic and non-economic activities, the EEA Courts have consistently held that any activity consisting in offering goods and services on a market is an economic activity [9].
Na objasnenie rozdielu medzi hospodárskymi a nehospodárskymi činnosťami súdy EHP opakovane rozhodli, že každá činnosť, ktorá spočíva v ponuke tovaru a služieb na trhu, je hospodárskou činnosťou [9].
The question whether a market exists for certain services may depend on the way those services are organised in the EEA State concerned [10] and may thus vary from one EEA State to another.
Otázka existencie trhu s určitým službami môže závisieť od spôsobu organizácie týchto služieb v dotknutom štáte EHP [10], takže medzi jednotlivými štátmi EHP sa môže líšiť.
Moreover, due to political choice or economic developments, the classification of a given activity can change over time.
Klasifikácia danej činnosti sa okrem toho môže časom zmeniť vzhľadom na politickú vôľu alebo hospodársky vývoj.
What is not an economic activity today may become one in the future, and vice versa.
Činnosť, ktorá dnes nepredstavuje hospodársku činnosť, sa ňou v budúcnosti môže stať a naopak.
The decision of a public authority not to allow third parties to provide a certain service (for example, because it wishes to provide the service in-house) does not rule out the existence of an economic activity.
Rozhodnutie orgánu verejnej moci nedovoliť tretím stranám poskytovať určitú službu (napríklad preto, lebo chce túto službu poskytovať interne) nevylučuje existenciu hospodárskej činnosti.
In spite of such market closure, an economic activity can exist where other operators would be willing and able to provide the service in the market concerned.
Napriek tomuto uzavretiu trhu hospodárska činnosť môže existovať, ak by boli iné subjekty ochotné a schopné poskytovať službu na danom trhu.
More generally, the fact that a particular service is provided in-house has no relevance for the economic nature of the activity [11].
Zo všeobecnejšieho hľadiska skutočnosť, že konkrétna služba sa poskytuje interne, nie je pre hospodársku povahu činnosti podstatná [11].
Since the distinction between economic and non-economic activities depends to some extent on political choices and economic developments in a given EEA State, it is not possible to draw up an exhaustive list of activities that a priori would never be economic.
Keďže rozdiel medzi hospodárskymi a nehospodárskymi činnosťami závisí do určitej miery od politickej vôle a hospodárskeho vývoja v príslušnom štáte EHP, nie je možné vypracovať úplný zoznam činností, ktoré by sa a priori nikdy nemohli pokladať za hospodárske.
Such a list would not provide genuine legal certainty and would thus be of little use.
Tento zoznam by neposkytoval skutočnú právnu istotu, takže by nebol veľmi užitočný.
Paragraphs 17 to 37 instead seek to clarify the distinction with respect to a number of important areas.
V bodoch 17 až 37 sa teda pozornosť upriamuje skôr na objasnenie tohto rozdielu v súvislosti s niekoľkými dôležitými oblasťami.
The simple fact that an entity holds shares, even a majority shareholding, in an undertaking providing goods or services on a market does not mean that that entity should automatically be considered an undertaking for the purposes of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Samotná skutočnosť, že subjekt drží podiely podniku, ktorý poskytuje tovar alebo služby na trhu, neznamená, že tento subjekt by sa mal automaticky považovať za podnik v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, a to ani vtedy, keď drží jeho kontrolný podiel.
Where that shareholding only gives rise to the exercise of rights attached to the status of shareholder as well as, if appropriate, the receipt of dividends, which are merely the fruits of the ownership of an asset, that entity will not be considered an undertaking if it does not itself provide goods or services on a market [12].
Ak táto držba podielov umožňuje len výkon práv spojených so statusom akcionára, prípadne prijímanie dividend, ktoré sú len výnosom z vlastníctva majetku, tento subjekt sa nebude považovať za podnik, ak sám neposkytuje tovar alebo služby na trhu [12].
Article 61(1) of the EEA Agreement does not apply where the State acts ‘by exercising public power’ [13] or where public entities act ‘in their capacity as public authorities’ [14].
Článok 61 ods. 1 Dohody o EHP sa neuplatňuje v prípade, že štát „vykonáva verejnú právomoc“ [13], ani v prípade, že verejné subjekty konajú „ako verejné orgány“ [14].
An entity may be deemed to act by exercising public power where the activity in question forms part of the essential functions of the State or is connected with those functions by its nature, its aim and the rules to which it is subject [15].
Subjekt možno pokladať za subjekt vykonávajúci verejnú právomoc, ak predmetná činnosť tvorí súčasť základných funkcií štátu, alebo je spojená s týmito funkciami svojou povahou, cieľom a pravidlami, ktorým podlieha [15].
Generally speaking, unless the EEA State concerned has decided to introduce market mechanisms, activities that intrinsically form part of the prerogatives of official authority and are performed by the State do not constitute economic activities.
Vo všeobecnosti možno povedať, že pokiaľ sa štát EHP nerozhodne zaviesť trhové mechanizmy, činnosti, ktoré sú neoddeliteľnou súčasťou právomocí úradnej moci a ktoré vykonáva štát, nie sú hospodárskymi činnosťami.
Examples of such activities are the following:
Príkladmi takýchto činností sú:
the army or the police [16];
armáda alebo polícia [16];
air navigation safety and control [17];
bezpečnosť a riadenie letovej prevádzky [17];
maritime traffic control and safety [18];
riadenie a bezpečnosť námornej dopravy [18];
anti-pollution surveillance [19];
dohľad na účely boja proti znečisťovaniu [19];
the organisation, financing and enforcement of prison sentences [20];
organizácia, financovanie a výkon trestov odňatia slobody [20];
the development and revitalization of public land by public authorities [21]; and
rozvoj a revitalizácia pôdy vo verejnom vlastníctve orgánmi verejnej moci [21] a
the collection of data to be used for public purposes on the basis of a statutory obligation imposed on the undertakings concerned to disclose such data [22].
zber údajov, ktoré sa použijú na verejné účely na základe zákonnej povinnosti dotknutých podnikov zverejniť tieto údaje [22].
In so far as a public entity exercises an economic activity which can be separated from the exercise of public powers that entity acts as an undertaking in relation to that activity.
Pokiaľ verejný subjekt vykonáva hospodársku činnosť, ktorú možno oddeliť od výkonu verejných právomocí, tento subjekt koná v súvislosti s touto činnosťou ako podnik.
In contrast, if that economic activity cannot be separated from the exercise of public powers, the activities exercised by that entity as a whole remain connected with the exercise of those public powers and therefore fall outside the notion of undertaking [23].
Ak túto hospodársku činnosť, naopak, nemožno oddeliť od výkonu verejných právomocí, činnosti, ktoré vykonáva tento subjekt, zostávajú ako celok spojené s výkonom týchto verejných právomocí, takže sa naň nevzťahuje pojem podnik [23].
Whether schemes in the area of social security are to be classified as involving an economic activity depends on the way they are set up and structured.
Zaradenie systémov sociálneho zabezpečenia medzi systémy zahŕňajúce hospodárske činnosti závisí od ich formy a štruktúry.
In essence, the case-law distinguishes between schemes based on the principle of solidarity and economic schemes.
V judikatúre sa v podstate rozlišuje medzi systémami opierajúcimi sa o zásadu solidarity a hospodárskymi systémami.
Solidarity-based social security schemes that do not involve an economic activity typically have the following characteristics:
Systémy sociálneho zabezpečenia založené na solidarite, ktoré nezahŕňajú hospodársku činnosť, majú zvyčajne tieto vlastnosti:
affiliation with the scheme is compulsory [24];
účasť v systéme je povinná [24];
the scheme pursues an exclusively social purpose [25];
systém má výhradne sociálny účel [25];
the scheme is non-profit [26];
systém je neziskový [26];
the benefits are independent of the contributions made [27];
dávky sú nezávislé od odvedených príspevkov [27];
the benefits paid are not necessarily proportionate to the earnings of the person insured [28]; and
vyplácané dávky nie sú nevyhnutne úmerné príjmom poistenca [28] a
the scheme is supervised by the State [29].
na systém dohliada štát [29].
Such solidarity-based schemes must be distinguished from schemes that involve an economic activity [30].
Takéto systémy založené na solidarite je nutné odlišovať od systémov zahŕňajúcich hospodársku činnosť [30].
The latter are regularly characterised by:
Systémy zahŕňajúce hospodársku činnosť sa zväčša vyznačujú:
optional membership [31];
nepovinným členstvom [31];
the principle of capitalisation (dependency of entitlements on the contributions paid and the financial results of the scheme) [32];
uplatňovaním zásady kapitalizácie (závislosť plnenia od odvedených príspevkov a finančných výsledkov systému) [32];
their profit-making nature [33]; and
orientáciou na dosahovanie zisku [33] a
the provision of entitlements which are supplementary to those under a basic scheme [34].
poskytovaním plnenia, ktoré je doplnkovým k plneniu v rámci základného systému [34].
In such cases, the classification of the scheme depends on an analysis of different elements and their respective importance [35].
V týchto prípadoch závisí zaradenie systému od analýzy rozličných prvkov a ich príslušného významu [35].
In the EEA, health care systems differ significantly between EEA States.
Systémy zdravotnej starostlivosti v štátoch EHP sa od seba výrazne líšia.
Whether and to what degree different health care providers compete with each other depends on these national specificities.
Od týchto vnútroštátnych osobitostí závisí, či a do akej miery spolu rozliční poskytovatelia zdravotnej starostlivosti navzájom súťažia.
In some EEA States, public hospitals are an integral part of a national health service and are almost entirely based on the principle of solidarity [36].
V niektorých štátoch EHP sú verejné nemocnice neoddeliteľnou súčasťou národných systémov zdravotnej starostlivosti a sú takmer úplne založené na zásade solidarity [36].
Such hospitals are directly funded from social security contributions and other State resources and provide their services free of charge on the basis of universal coverage [37].
Tieto nemocnice sa financujú priamo z príspevkov do systému sociálneho zabezpečenia a iných štátnych zdrojov a svoje služby poskytujú bezplatne na základe univerzálneho pokrytia [37].
The EEA Courts have confirmed that, where such a structure exists, the relevant organisations do not act as undertakings [38].
Súdy EHP potvrdili, že tam, kde existuje takáto štruktúra, príslušné organizácie nekonajú ako podniky [38].
Where that structure exists, even activities that in themselves could be of an economic nature, but are carried out merely for the purpose of providing another non-economic service, are not of an economic nature.
V prípade takejto štruktúry aj činnosti, ktoré samy osebe môžu mať hospodársku povahu, ale vykonávajú sa len na účely poskytovania inej nehospodárskej služby, majú nehospodársku povahu.
An organisation that purchases goods – even in large quantities – for the purpose of offering a non-economic service does not act as an undertaking simply because it is a purchaser in a given market [39].
Organizáciu, ktorá nakupuje tovar – aj keď ide o veľké množstvá – na účely ponuky nehospodárskej služby, nemožno označiť za podnik len preto, že je kupujúcim na danom trhu [39].
In many other EEA States, hospitals and other health care providers offer their services for remuneration, be it directly from patients or from their insurance [40].
V mnohých iných štátoch EHP nemocnice a iní poskytovatelia zdravotnej starostlivosti ponúkajú svoje služby za odmenu, ktorú inkasujú priamo od pacientov alebo od ich poisťovne [40].
In such systems, there is a certain degree of competition between hospitals concerning the provision of health care services.
V týchto systémoch existuje určitý stupeň hospodárskej súťaže medzi nemocnicami, pokiaľ ide o poskytovanie služieb zdravotnej starostlivosti.
Where this is the case, the fact that a health service is provided by a public hospital is not sufficient for the activity to be classified as non-economic.
V takom prípade skutočnosť, že službu zdravotnej starostlivosti poskytuje verejná nemocnica, nestačí na to, aby sa činnosť označila za nehospodársku.
The EEA Courts have also clarified that health care services which independent doctors and other private practitioners provide for remuneration at their own risk are to be regarded as an economic activity [41].
Súdy EHP takisto ozrejmili, že služby zdravotnej starostlivosti poskytované nezávislými a inými súkromnými lekármi za odplatu na ich vlastné riziko sa pokladajú za hospodársku činnosť [41].
The same principles apply to pharmacies.
Rovnaké zásady sa vzťahujú na lekárne.
Public education organised within the national educational system funded and supervised by the State may be considered as a non-economic activity.
Verejné vzdelávanie organizované v rámci vnútroštátneho systému vzdelávania, ktoré financuje a nad ktorým vykonáva dohľad štát, možno pokladať za nehospodársku činnosť.
The Court of Justice held that the State: ‘by establishing and maintaining such a system of public education and financed entirely or mainly by public funds and not by pupils or their parents […] does not intend to become involved in activities for remuneration, but carries out its task towards its population in the social, cultural and educational areas’ [42].
Súdny dvor rozhodol, že štát: „zriadením a udržaním takéhoto systému verejného vzdelávania financovaného vo všeobecnosti z verejných zdrojov a nie žiakmi alebo ich rodičmi sa … nezúčastňuje na odplatných činnostiach, ale plní svoju úlohu voči obyvateľom v sociálnej, kultúrnej a vzdelávacej oblasti“ [42].
The non-economic nature of public education is in principle not affected by the fact that pupils or their parents sometimes have to pay tuition or enrolment fees which contribute to the operating expenses of the system.
Na nehospodársku povahu verejného vzdelávania nemá v zásade vplyv ani skutočnosť, že žiaci alebo ich rodičia musia niekedy zaplatiť poplatok za výučbu alebo zápis do školy, ktorý predstavuje príspevok na prevádzkové náklady systému.