natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Authority called on interested parties to submit their comments on this Decision.
Dozorný úrad vyzval zainteresované strany, aby k tomuto rozhodnutiu predložili svoje pripomienky.
By letter from the Icelandic Mission to the European Union dated 20 November 2006, received and registered by the Authority on 21 November 2006, the Authority received comments on the Decision from the Icelandic authorities (Event No 399173).
Listom Misie Islandu pri Európskej únii z 20. novembra 2006, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 21. novembra 2006, získal dozorný úrad pripomienky islandských orgánov k rozhodnutiu (prípad č. 399173).
By way of a letter dated 24 November 2006 (Event No 399801), the Authority forwarded the comments made by Icelandic authorities to the SFF and invited SFF to make observations on the forwarded submission.
Listom z 24. novembra 2006 (prípad č. 399801), postúpil dozorný úrad pripomienky vyslovené islandskými orgánmi SFF a vyzval SFF, aby poskytlo k postúpeným pripomienkam svoje stanovisko.
The Authority received further comments from the Icelandic authorities in a letter from the Icelandic Mission to the European Union dated 3 January 2007, received and registered by the Authority on 4 January 2007 (Event No 405009).
Listom Misie Islandu pri Európskej únii z 3. januára 2007, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 4. januára 2007 (prípad č. 405009), islandské orgány zaslali dozornému úradu ďalšie pripomienky.
By letter dated 31 January 2007, received and registered by the Authority on 2 February 2007 (Event No 408361), the SFF responded to the Authority’s letter dated 24 November 2006, and this response was forwarded to the Icelandic authorities on 5 February 2007 (Event No 408509).
Listom z 31. januára 2007, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 2. februára 2007 (prípad č. 408361), SFF odpovedalo na list dozorného úradu z 24. novembra 2006 a táto odpoveď bola 5. februára 2007 postúpená islandským orgánom (prípad č. 408509).
By letter dated 28 February 2007, received and registered by the Authority on 1 March 2007 (Event No 411962), the SFF commented on the Authority’s Decision No 185/06/COL.
V liste z 28. februára 2007, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 1. marca 2007 (prípad č. 411962), SFF predostrelo svoje pripomienky k rozhodnutiu č. 185/06/COL.
The Authority forwarded this submission to the Icelandic authorities for comments by a letter dated 5 March 2007 (Event No 412290).
Dozorný úrad postúpil obsah tohto listu islandským orgánom na pripomienkovanie listom z 5. marca 2007 (prípad č. 412290).
By letter from the Icelandic Mission to the European Union dated 5 March 2007, received and registered by the Authority on 9 March 2007 (Event No 412950), the Icelandic authorities responded to the comments made by the SFF on 31 January 2007.
Listom Misie Islandu pri Európskej únii z 5. marca 2007, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 9. marca 2007 (prípad č. 412950), islandské orgány odpovedali na pripomienky SFF z 31. januára 2007.
By letter dated 4 April 2007 (Event No 415881), the Authority requested certain clarifications from the Icelandic authorities.
Listom zo 4. apríla 2007 (prípad č. 415881) požiadal dozorný úrad islandské orgány o isté objasnenia.
By letter from the Icelandic Mission to the European Union dated 30 April 2007, received and registered by the Authority 30 April 2007 (Event No 419451), the Icelandic authorities responded to the Authority’s letter dated 5 March 2007.
Listom Misie Islandu pri Európskej únii z 30. apríla 2007, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 30. apríla 2007 (prípad č. 419451), islandské orgány odpovedali na list dozorného úradu z 5. marca 2007.
By letter from the Icelandic Mission to the European Union dated 14 June 2007, received and registered by the Authority 14 June 2007 (Event No 425255), the Icelandic authorities replied to the letter from the Authority dated 4 April 2007.
Listom Misie Islandu pri Európskej únii zo 14. júna 2007, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 14. júna 2007 (prípad č. 425255), islandské orgány odpovedali na list dozorného úradu zo 4. apríla 2007.
Further information was provided by the representatives of the Icelandic authorities by means of an e-mail on 21 August 2007 (Event No 435379).
Ďalšie informácie poskytli zástupcovia islandských orgánov prostredníctvom elektronickej pošty dňa 21. augusta 2007 (prípad č. 435379).
By letter dated 28 September 2007 (Event No 442805), the Authority requested additional information from the Icelandic authorities regarding state guarantees under Icelandic law.
Listom z 28. septembra 2007 (prípad č. 442805), dozorný úrad požiadal islandské orgány o poskytnutie dodatočných informácií o štátnych zárukách podľa islandského právneho poriadku.
By letter from the Icelandic Mission to the European Union dated 24 October 2007, received and registered by the Authority 25 October 2007 (Event No 448739), the Icelandic authorities responded to this request.
Listom Misie Islandu pri Európskej únii z 24. októbra 2007, ktorý dozorný úrad dostal a zaevidoval 25. októbra 2007 (prípad č. 448739), islandské orgány odpovedali na túto žiadosť.
The case was further subject to discussions between the representatives of the Authority and the Icelandic Government in several meetings, the last one being the package meeting on 29 October 2007 in Reykjavik.
O veci ďalej diskutovali zástupcovia dozorného úradu a islandských orgánov počas niekoľkých stretnutí, pričom posledným z nich bolo súborné stretnutie v Reykiaviku, ktoré sa konalo 29. októbra 2007.
By e-mail dated 27 November 2007, the legal representatives of the SFF submitted additional information regarding the HFF investigation (Event No 454226).
Elektronickou poštou z 27. novembra 2007 právni zástupcovia SFF poskytli ďalšie informácie súvisiace s prešetrovaním HFF (prípad č. 454226).
The case was discussed with the complainant in a meeting on 6 March 2008 following which the complainant made a further submission dated 28 March 2008 (Event No 471552).
Na stretnutí 6. marca 2008 prebehla o veci diskusia so sťažovateľom, po ktorej sťažovateľ predložil 28. marca 2008 ďalšie podanie (prípad č. 471552).
The Icelandic Government submitted its observations on this latest submission of the complainant by a letter of 15 April 2008 (Event No 473576).
Islandská vláda predložila svoje pripomienky k poslednému podaniu sťažovateľa v liste z 15. apríla 2008 (prípad č. 473576).
BACKGROUND FOR THE ICELANDIC RULES RELATING TO HOUSING SECTOR
VÝCHODISKOVÁ SITUÁCIA V OBLASTI ISLANDSKÝCH PRÁVNYCH PREDPISOV TÝKAJÚCICH SA ODVETVIA BÝVANIA
In the following section the Authority will describe the situation under Icelandic law as regards the housing system.
V nasledujúcom oddiele dozorný úrad opíše situáciu v oblasti systému bývania v rámci islandského právneho poriadku.
The description will cover the law as it stood at the time of the entry into force of the EEA Agreement and outline legislative changes where those have been enacted at a later point in time.
Opis sa bude týkať právneho stavu, v akom sa nachádzal v čase nadobudnutia platnosti Dohody o EHP a zároveň upozorní na zmeny prijaté k neskoršiemu dátumu.
In Section 3 there will be a description of the legal basis under Icelandic law for each of the potential state aid elements identified in Decision No 185/06/COL opening the formal investigation procedure.
V oddiele 3 sa nachádza opis právneho základu vychádzajúceho z islandského právneho poriadku pre každý z prvkov potenciálnej štátnej pomoci uvedených v rozhodnutí č. 185/06/COL začínajúcom konanie vo veci formálneho zisťovania.
The legal provisions in force at the time of the entry into force of the EEA Agreement, as well as legislative changes will be discussed.
Bude venovaná pozornosť právnym ustanoveniam platným v čase nadobudnutia platnosti Dohody o EHP a príslušným zmenám právnych predpisov.
THE HOUSING SYSTEM
SYSTÉM BÝVANIA
For the past 50 years, public intervention in the Icelandic housing market has been aimed at encouraging private home ownership.
Posledných 50 rokov sa verejná intervencia na islandskom trhu bývania sústredila najmä na podporu súkromného vlastníctva obydlí.
In 1955, a basis for a systematic State involvement was laid, both as regards policy-making in the field of housing affairs and the provision of loans for private housing.
V roku 1955 bol položený základ pre systematickú zainteresovanosť štátu a to ako v oblasti tvorby politík so zameraním na záležitosti spojené s bývaním, tak aj v oblasti poskytovania úverov na súkromné bývanie.
The State Housing Agency (Húsnæðisstofnun ríkisins) was established by Act No 51/1980 and provided, inter alia, loans on preferential terms to private home buyers.
Zákonom č. 51/1980 bola zriadená Štátna agentúra bývania (Húsnæðisstofnun ríkisins), ktorej úlohou bolo, okrem iného, aj poskytovanie úverov za zvýhodnených podmienok kupujúcim súkromných obydlí (bytov a domov).
In 1986 the housing loan system underwent certain changes entailing, inter alia, that pension funds provided partial funding of the system.
V roku 1986 došlo v systéme úverov na zabezpečenie bývania k určitým zmenám, medzi ktoré okrem iného patrilo aj to, že systém začal byť sčasti financovaný prostriedkami z penzijných fondov.
The Icelandic banks did not generally provide funding for private housing.
Islandské banky vo všeobecnosti neposkytovali úvery na financovanie súkromného bývania.
As the State Housing Agency issued housing loans below market rates, the result was a substantial increase in demand, which in turn stretched the resources of the pension funds beyond their limits.
Skutočnosť, že Štátna agentúra bývania poskytovala úvery pod trhovými sadzbami, vyústila do výrazného zvýšenia dopytu, čo však so sebou prinieslo neúnosné zaťaženie penzijných fondov.
In order to remedy this situation, and to generate more financial resources to finance housing, a housing bond system was introduced in 1989, which will be described in detail below.
Pre nápravu situácie a s cieľom získať viac finančných zdrojov na financovanie zabezpečenia bývania bol v roku 1989 zavedený systém dlhopisov bytovej výstavby, ktorého podrobný opis bude nasledovať ďalej.
Act No 97/1993 on the State Housing Agency
Zákon č. 97/1993 o Štátnej agentúre bývania
At the time of the entry into force of the EEA Agreement on 1 January 1994, the State Housing Agency was governed by Act No 97/1993 (lög nr. 97/1993, um Húsnæðisstofnun ríkisins).
V čase nadobudnutia platnosti Dohody o EHP k 1. januáru 2004 bola činnosť Štátnej agentúry bývania upravená v zákone č. 97/1993 (lög nr. 97/1993, um Húsnæðisstofnun ríkisins).
This Act was in fact a consolidated version of Act No 86/1988 of the same name which had been subject to numerous amendments [10].According to Article 1 of the Act No 97/1993, its purpose was to promote the security of Icelanders as regards housing, through the granting of loans and through the organisation of matters relating to housing and housing construction.
Tento zákon bol v podstate konsolidovaným znením zákona č. 86/1988 s rovnakým názvom, ktorý prešiel mnohými zmenami a doplneniami [10].V súlade s článkom 1 zákona č. 97/1993 bolo jeho účelom zvýšiť zabezpečenie Islanďanov v oblasti bývania prostredníctvom poskytovania úverov a organizovania záležitostí súvisiacich s bývaním a stavbou obydlí.
Furthermore, it was to promote equal rights as regards housing by provision of funds for the specific purpose of increasing people’s chances of acquiring or renting housing on manageable terms.
Okrem toho bolo jeho ďalším účelom podporovanie rovnosti práv súvisiacich s bývaním a to prostredníctvom poskytovania účelového financovania, ktoré by zvyšovalo šance ľudí získať alebo prenajať si obydlie za zvládnuteľných podmienok.
Under the terms of Act No 97/1993 four different public bodies operated in the housing system, namely: the State Housing Agency, the State Housing Board, the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund.
Na základe ustanovení zákona č. 97/1993 fungovali v rámci systému bývania štyri verejné orgány: Štátna agentúra bývania, Štátna rada bývania, Štátny fond rozvoja bývania a Fond bývania pracujúcich.
The State Housing Agency and the State Housing Board
Štátna agentúra bývania a Štátna rada bývania
The legal basis for the State Housing Agency was laid down in Article 2 of the Act.
Právny základ Štátnej agentúry bývania bol stanovený v článku 2 citovaného zákona.
According to that provision, the Agency was a state institution subject to a separate board of directors (the State Housing Board) within the administrative purview of the Minister of Social Affairs, who was in supreme charge of matters relating to housing.
V súlade s uvedeným ustanovením bola táto štátna inštitúcia podriadená osobitnej správnej rade (Štátnej rade bývania) v rámci správnej pôsobnosti ministra sociálnych vecí, ktorý bol najvyšším nadriadeným zodpovedajúcim za záležitosti spojené s bývaním.
The Agency was to manage and implement the functions relating to housing entrusted to public authorities by the Act.
Úlohou agentúry bolo riadiť a vykonávať funkcie súvisiace s bývaním zverené citovaným zákonom verejným orgánom.
The Minister of Social Affairs was permitted to issue a regulation to decide in greater detail on the structure of the Agency (cf. Article 3 of the Act).
Minister sociálnych vecí mal možnosť vydať nariadenie, v ktorom podrobnejšie rozhodol o štruktúre agentúry; pozri článok 3 citovaného zákona.
The Minister was also given authorisation to merge the overall management, operations and human resources of two or more divisions, departments and funds provided for in the Act.
Minister bol v súlade s ustanoveniami citovaného zákona tiež oprávnený zlúčiť celé vedenie, ľudské a prevádzkové zdroje dvoch alebo viacerých útvarov, oddelení a fondov.
Costs of the operation of the State Housing Agency was to be divided between the funds operated by the Agency, having taken into account the scope of their operation and outstanding assets at the close of the fiscal year.
Náklady na prevádzku Štátnej agentúry bývania mali byť rozdelené medzi fondy spravované agentúrou podľa rozsahu ich činnosti a stavu aktuálnych aktív ku koncu fiškálneho roka.
The State Housing Agency was governed by the State Housing Board (the Board) that was composed of seven members elected by Parliament following each Parliamentary election (cf. Article 4 of the Act).
Štátna agentúra bývania bola podriadená Štátnej rade bývania (ďalej len „rada“), ktorá sa skladala zo siedmich členov volených parlamentom po každých parlamentných voľbách; pozri článok 4 citovaného zákona.
According to Article 5 of the Act, the Board was to manage the finances, operations and other activities of the State Housing Agency, the State Building Fund and the Workers’ Housing Fund.
V súlade s článkom 5 citovaného zákona, úlohou rady bolo spravovať finančné prostriedky, riadiť prevádzku a ďalšie činnosti Štátnej agentúry bývania, Štátneho fondu rozvoja bývania a Fondu bývania pracujúcich.
It should also ensure that the Agency conducted its activities in accordance with the prevailing law and administrative provisions.
Jej úlohou bolo zabezpečiť, aby agentúra vyvíjala svoju činnosť v súlade s platnými právnymi predpismi a administratívnymi ustanoveniami.
Moreover, the Board was, inter alia, given the responsibility of allocating funds to developers for social housing.
Rade bola, medzi iným, navyše zverená aj zodpovednosť za prideľovanie finančných prostriedkom developerom na výstavbu sociálneho bývania.
The State Housing Board was also empowered, subject to approval by the Minister of Social Affairs, to create new lending categories (cf. paragraph 2 of Article 11).
Štátna rada bývania mala tiež právomoc s predchádzajúcim súhlasom ministra sociálnych vecí vytvárať nové úverové kategórie; pozri článok 11 ods. 2 citovaného zákona.
Further specifications regarding the loans were laid down in Articles 12 to 15 of the Act.
Presné podrobnosti súvisiace s úvermi sú uvedené v článkoch 12 až 15 citovaného zákona.
State Building Fund
Štátny fond rozvoja bývania
The role and task of the State Building Fund was laid down in Article 8 of Act No 97/1993.
Pôsobenie a úloha Štátneho fondu rozvoja bývania boli stanovené v článku 8 zákona č. 97/1993.
According to that provision, the Fund was to engage in lending activities and housing bond transactions in accordance with the provisions of the Act and regulations set pursuant to the Act.
V súlade s týmto ustanovením sa mal fond zaoberať poskytovaním úverov a transakciami v oblasti dlhopisov bytovej výstavby v súlade s ustanoveniami citovaného zákona a nariadeniami stanovenými podľa citovaného zákona.
The Fund was also responsible for the borrowing and lending that had taken place with respect to the fund or that might be decided in the future.
Fond zároveň zodpovedal za prijímanie a poskytovanie úverov, ku ktorému došlo v súvislosti s fondom alebo o ktorom mohlo byť rozhodnuté v budúcnosti.
Article 9 of the Act laid down how the State Building Fund was to be financed, as follows:
V článku 9 citovaného zákona je stanovený spôsob financovania Štátneho fondu rozvoja bývania nasledovne:
By returns on the Fund’s own capital, i.e. instalments, interests and price indexation payments on granted loans.
Prostredníctvom výnosov z vlastného kapitálu fondu, tzn. splátkami, úrokmi a platbami vyplývajúcimi z indexácie cien z poskytnutých úverov.
Through the annual State Treasury contributions as provided for in the Budget Act.
Prostredníctvom ročných príspevkov zo štátnej pokladnice v súlade s ustanoveniami zákona o rozpočte.
Through the sale of bonds to the Unemployment Insurance Fund, to pension funds as agreed between the State Housing Agency and the funds, and by any other borrowing as may be decided in further detail in the investment and credit plan applicable at any time.’
Prostredníctvom predaja dlhopisov Fondu poistenia v nezamestnanosti penzijným fondom podľa dohody medzi Štátnym fondom rozvoja bývania a fondmi a prostredníctvom akýchkoľvek ďalších externých zdrojov, o ktorých sa podrobnejšie rozhodne v investičnom a úverovom pláne uplatniteľnom v ľubovoľnom čase.“
Article 11 of the Act allowed the State Building Fund to grant loans in the following categories, provided that funding had been made available in its budget for the relevant year:
Článok 11 citovaného zákona umožnil Štátnemu fondu rozvoja bývania poskytovať úvery v nasledujúcich kategóriách, pod podmienkou, že pre príslušný rok boli vyčlenené v rámci jeho rozpočtu potrebné prostriedky:
Loans for the construction of homes for the elderly and day-care institutions for children and the elderly.
Úvery na výstavbu domovov dôchodcov a inštitúcií poskytujúcich dennú starostlivosť deťom a starším občanom.
Special loans for those with special needs.
Špeciálne úvery pre občanov vyžadujúcich si zvláštnu starostlivosť.
Loans or grants for technical innovations and other reforms in the construction industry.’
Úvery alebo granty na technické inovácie a iné reformy v stavebnom priemysle.“
All loans from the State Building Fund were to be fully indexed (cf. Article 16 of the Act).
Všetky úvery zo Štátneho fondu rozvoja bývania museli byť plne indexované; pozri článok 16 citovaného zákona.
Each loan should be secured by a first- or second-rank mortgage in the housing for which the loan had been granted.
Každý úver mal byť zaistený prvostupňovou alebo druhostupňovou hypotékou na obydlie, na ktoré bol úver poskytnutý.
Moreover, it was permissible to require that the granted loan and mortgage should not exceed a particular proportion of the purchase price, real estate assessment or fire insurance valuation.
Navyše bolo možné vyžadovať, aby poskytnutý úver a hypotéka neprekročili špecifickú časť kúpnej ceny, odhadu ceny nehnuteľnosti alebo ocenenia rizika v súvislosti s poistením proti požiaru.
Housing Bonds
Dlhopisy bytovej výstavby
According to Article 19 of the Act, the role of the Housing Bonds Divisions was:
Podľa článku 19 citovaného zákona bolo úlohou útvaru pre dlhopisy bytovej výstavby:
To issue categories of marketable bonds in the name of the State Building Fund, hereafter referred to as housing bonds, subject to the terms and conditions laid down in this Act, or by regulation.
Emitovať kategórie obchodovateľných dlhopisov v mene Štátneho fondu rozvoja bývania, ďalej nazývané len ‚dlhopisy bytovej výstavby‘, s prihliadnutím na podmienky stanovené v tomto zákone alebo v nariadení.
To exchange debt instruments secured by mortgage upon residential housing issued in connection with the purchase of real estate, construction of new housing, or extensive additions or improvements to, or renovation of, used residential housing […].
Vymieňať dlhopisy zaistené hypotékou na obytné nehnuteľnosti vydané v súvislosti s kúpou nehnuteľnosti, stavbou nového obydlia alebo rozsiahleho rozširovania alebo prestavby užívaných rezidentských obydlí […].
To promote the saleability of housing bonds in the market at all times.’
Neprestajne podporovať predajnosť dlhopisov bytovej výstavby na trhu.“
The housing bond system was not a traditional mortgage loan system, but a bond swap system, meaning that homebuyers applied to the Housing Bonds Division to issue a mortgage bond, which was secured against the property to be bought.
Systém dlhopisov bytovej výstavby nebol tradičným systémom hypotekárnych úverov, ale systémom výmeny dlhopisov, čo znamená, že kupujúci nehnuteľnosti požiadal útvar dlhopisov bytovej výstavby o vydanie hypotekárneho záložného listu, ktorým bola zabezpečená nehnuteľnosť zvolená na kúpu.
The Housing Bonds Division then bought this bond from the homebuyer and paid for it by issuing housing bonds to the seller.
Útvar dlhopisov bytovej výstavby následne odkúpil tento záložný list od osoby obstarávajúcej si svoje bývanie a zaplatila ho prostredníctvom vydania dlhopisov bytovej výstavby predávajúcemu bývania.
These housing bonds could then be freely traded in the securities market.
S týmito dlhopismi bytovej výstavby sa potom dalo voľne obchodovať na trhu cenných papierov.
The seller could sell the bonds on the securities market, use them as means of payment or keep them.
Predávajúci mohol predať dlhopisy na trhu cenných papierov, použiť ich ako platobný prostriedok alebo si ich ponechať.
According to Article 21 of the Act, the Housing Bonds Division was permitted to claim an interest margin to cover its operating expenses and estimated losses from outstanding loans.
V súlade s článkom 21 citovaného zákona, si mohol útvar dlhopisov bytovej výstavby nárokovať úrokovú maržu na pokrytie svojich prevádzkových výdavkov a predpokladaných strát z nevysporiadaných úverov.
The Minister of Social Affairs was to determine the level of the interest margin following the proposal of the State Housing Board.
Úlohou ministra sociálnych vecí bolo na základe návrhu Štátnej rady bývania stanoviť výšku úrokovej marže.
The mortgage instruments purchased by the Housing Bonds Division were to be issued for a maximum loan period of 25 years (cf. Article 26 of the Act).
Hypotekárne nástroje zakúpené útvarom dlhopisov bytovej výstavby mohli byť vydávané maximálne na úverovú lehotu 25 rokov; pozri článok 26 citovaného zákona.
According to Article 27, these mortgage instruments could be exchanged for housing bonds amounting to a maximum of 75 % of a property’s reasonably assessed price.
V súlade s článkom 27 zákona bolo možné tieto hypotekárne záložné listy vymeniť za dlhopisy bytovej výstavby vzťahujúce sa maximálne na 75 % riadne odhadnutej ceny nehnuteľnosti.
The Minister of Social Affairs was empowered to decide on the maximum percentage through a Regulation whereby he could decide on a higher percentage for new construction and the first-time purchase of residential housing.
Minister sociálnych vecí bol splnomocnený rozhodnúť prostredníctvom nariadenia o maximálnom percente, pričom mal možnosť stanoviť vyššie percento pre nové stavby a prvokupujúcich nehnuteľností určených na bývanie.
According to Article 29 of the Act, the Housing Bonds Division was to promote the saleability of the housing bonds on the market.
V súlade s článkom 29 citovaného zákona, mal útvar dlhopisov bytovej výstavby za úlohu podporovať predajnosť dlhopisov bytovej výstavby na trhu.