natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The EFTA Surveillance Authority’s (hereinafter ‘the Authority’) Guidelines of 29 January 2009 on The application of State aid rules to measures taken in relation to financial institutions in the context of the current global financial crisis [3] (‘the Guidelines on financial institutions’) recognize that recapitalisation schemes are one of the key measures that EFTA States [4] can take to preserve the stability and proper functioning of financial markets.
V usmerneniach dozorného orgánu EZVO (ďalej len „dozorný orgán“) z 29. januára 2009 o Uplatnení pravidiel štátnej pomoci na opatrenia prijaté v prospech finančných inštitúcií v súvislosti so súčasnou globálnou finančnou krízou [3] (ďalej len „usmernenia o finančných inštitúciách“) sa uvádza, že rekapitalizačné schémy sú jedným z kľúčových opatrení, ktoré môžu štáty EZVO [4] prijať, aby zachovali stabilitu a riadne fungovanie finančných trhov.
The ECOFIN Council of 7 October 2008 and the Eurogroup meeting of 12 October 2008 addressed recapitalisation in a similar spirit by concluding that ‘Governments commit themselves to provide capital when needed in appropriate volume while favouring by all available means the raising of private capital.
Rada pre hospodárske a finančné záležitosti (ECOFIN) na svojom zasadnutí 7. októbra 2008 a Euroskupina na svojom stretnutí 12. októbra 2008 riešili otázku rekapitalizácie v podobnom duchu a vo svojich záveroch uvádzajú: „Vlády sa zaväzujú, že podľa potreby poskytnú kapitál v objeme, v akom to bude potrebné, pričom budú vždy všetkými dostupnými prostriedkami podporovať získanie súkromného kapitálu.
Financial institutions should be obliged to accept additional restrictions, notably to preclude possible abuse of such arrangements at the expense of non beneficiaries’, and ‘legitimate interest of competitors must be protected, in particular through the State aid rules.’
Finančné inštitúcie by mali mať povinnosť akceptovať dodatočné obmedzenia predovšetkým zamerané na zabránenie možnému zneužitiu týchto mechanizmov na úkor tých, ktorí ich nevyužívajú“ a „musia sa chrániť oprávnené záujmy konkurentov, a to najmä prostredníctvom pravidiel poskytovania štátnej pomoci“.
Until December 2008, the Commission approved recapitalisation schemes in three Member States, as well as individual recapitalisation measures, in line with the principles laid down in the so-called Banking Communication [5].
Do decembra 2008 Komisia schválila rekapitalizačné schémy v troch členských štátoch, ako aj individuálne rekapitalizačné opatrenia v súlade so zásadami stanovenými v tzv. oznámení o bankovníctve [5].
Recapitalisation, notably in the form of ordinary and preferred shares, has been authorized, subject in particular to the introduction of market-oriented remuneration rates, appropriate behavioural safeguards and regular review.
Rekapitalizácia, najmä vo forme kmeňových a prioritných akcií, bola schválená pod podmienkou, že sa zaplatí trhová protihodnota, poskytnú sa vhodné etické záruky a bude sa vykonávať pravidelná kontrola.
However, as the nature, scope and conditions of recapitalisation schemes currently being envisaged vary considerably, both Member States and potential beneficiary institutions have called for more detailed guidance as to whether specific forms of recapitalisation would be acceptable under State aid rules.
Keďže rekapitalizačné schémy plánované v súčasnosti sa svojou podstatou, rozsahom a podmienkami navzájom značne líšia, členské štáty, ako aj potenciálni príjemcovia pomoci z radov finančných inštitúcií žiadali podrobnejšie usmernenia týkajúce sa toho, či sú určité druhy rekapitalizácie v súlade s pravidlami štátnej pomoci.
In particular, some States envisage the recapitalisation of banks, not primarily to rescue them but rather to ensure lending to the real economy.
Niektoré štáty plánujú rekapitalizovať banky, pričom nejde prvotne o ich záchranu, ale skôr o zabezpečenie poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu.
The present Guidelines provide guidance for new recapitalisation schemes and opens the possibility for adjustment of existing recapitalisation schemes.
Tieto usmernenia obsahujú usmerňovanie pre nové rekapitalizačné schémy a otvárajú možnosť úpravy existujúcich rekapitalizačných schém.
Common objectives: Restoring financial stability, ensuring lending to the real economy and dealing with the systemic risk of possible insolvency
Spoločné ciele: obnova finančnej stability, zabezpečenie poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu a riešenie systémových rizík prípadnej platobnej neschopnosti
In the context of the current situation in the financial markets, the recapitalisation of banks can serve a number of objectives.
V kontexte súčasnej situácie na finančných trhoch môže rekapitalizácia bánk slúžiť viacerým účelom.
First, recapitalisations contribute to the restoration of financial stability and help restore the confidence needed for the recovery of inter-bank lending.
Po prvé, rekapitalizácie prispievajú k obnove finančnej stability a pomáhajú obnoviť dôveru potrebnú na opätovný rozbeh medzibankového úverovania.
Moreover, additional capital provides a cushion in recessionary times to absorb losses and limits the risk of banks becoming insolvent.
Dodatočný kapitál navyše poskytuje bankám rezervu v období recesie na pohltenie strát a obmedzenie rizika platobnej neschopnosti.
Under current conditions, triggered in particular by the collapse of Lehman Brothers, fundamentally sound banks may require capital injections to respond to a widespread perception that higher capital ratios are necessary in view of the past underestimation of risk and the increased cost of funding.
Za súčasných podmienok, ktoré sa vytvorili najmä v dôsledku pádu banky Lehman Brothers, môžu aj v podstate zdravé banky potrebovať kapitálové injekcie, aby vyhoveli rozšírenému názoru, že vzhľadom na podcenenie rizika v minulosti a zvýšené náklady na financovanie je potrebný vyšší podiel vlastného kapitálu.
Second, recapitalisations can have as objective to ensure lending to the real economy.
Po druhé, cieľom rekapitalizácie môže byť zabezpečenie poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu.
Fundamentally sound banks may prefer to restrict lending in order to avoid risk and maintain higher capital ratios.
V podstate zdravé banky môžu uprednostniť obmedzenie poskytovania úverov, aby zabránili riziku a aby si udržali vyšší podiel vlastného kapitálu.
State capital injection may prevent credit supply restrictions and limit the pass-on of the financial markets’ difficulties to other businesses.
Kapitálové injekcie zo štátnych zdrojov môžu zabrániť obmedzeniam v poskytovaní úverov a zabrániť tomu, aby ťažkosti finančných trhov zasiahli aj ďalšie oblasti hospodárstva.
Third, State recapitalisation may also be an appropriate response to the problems of financial institutions facing insolvency as a result of their particular business model or investment strategy.
Po tretie, rekapitalizácia zo štátnych zdrojov môže byť takisto vhodnou odpoveďou na problémy finančných inštitúcií, ktorým na základe ich osobitného podnikateľského modelu alebo investičnej stratégie hrozí platobná neschopnosť.
A capital injection from public sources providing emergency support to an individual bank may also help to avoid short term systemic effects of its possible insolvency.
Kapitálová injekcia zo štátnych zdrojov ako pomoc v núdzi pre konkrétnu banku môže takisto pomôcť predísť krátkodobému systémovému dosahu jej prípadnej platobnej neschopnosti.
In the longer term, recapitalisation could support efforts to prepare the return of the bank in question to long term viability or its orderly winding-up.
Z dlhodobého hľadiska by rekapitalizácia mohla podporiť návrat takejto banky k dlhodobej životaschopnosti alebo jej riadenú likvidáciu.
Possible competition concerns
Možné obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou
With these common objectives in mind, the assessment of any recapitalisation scheme or measure must take into account possible distortions of competition at three different levels.
Berúc do úvahy tieto spoločné ciele je pri posudzovaní každej rekapitalizačnej schémy alebo opatrenia potrebné zohľadňovať možné narušenia hospodárskej súťaže na troch rôznych úrovniach.
First, recapitalisation by one EFTA State of its own banks should not give those banks an undue competitive advantage over banks in other EEA Member States.
Po prvé, štát EZVO by rekapitalizáciou vlastných bánk nemal poskytnúť týmto bankám neprimeranú výhodu voči konkurujúcim bankám v iných členských štátoch EHP.
Access to capital at considerably lower rates than competitors from other EEA Member States, in the absence of an appropriate risk-based justification, may have a substantial impact on the competitive position of a bank in the wider single European market.
Ak banka získa bez primeraného odôvodnenia rizík prístup ku kapitálu za oveľa nižšej sadzby než jej konkurenti z iných členských štátov EHP, môže to do značnej miery ovplyvniť jej postavenie v rámci hospodárskej súťaže na širšom jednotnom európskom trhu.
Excessive aid in one EFTA State could also prompt a subsidy race among EEA Member States and create difficulties for the economies of other States in the EEA which have not introduced recapitalisation schemes.
Takisto poskytnutie nadmernej pomoci v jednom štáte EZVO by mohlo vyvolať preteky v poskytovaní pomoci medzi členskými štátmi EHP a priviesť do ťažkostí hospodárstva členských štátov, ktoré nezaviedli rekapitalizačné schémy.
A coherent and coordinated approach to the remuneration of public capital injections, and to the other conditions attached to recapitalisation, is indispensable to the preservation of a level playing field.
Aby sa zachovali rovnaké podmienky, je nevyhnutný koherentný a koordinovaný prístup k stanovovaniu výšky náhrad za kapitálové injekcie zo štátnych zdrojov a k iným podmienkam, s ktorými sa spája rekapitalizácia.
Unilateral and uncoordinated action in this area may also undermine efforts to restore financial stability. (‘Ensuring fair competition within the EEA’)
Aj jednostranné a nekoordinované opatrenia v tejto oblasti môžu oslabiť úsilie o obnovu finančnej stability („Zabezpečenie spravodlivej hospodárskej súťaže v rámci EHP“).
Secondly, recapitalisation schemes which are open to all banks within an EFTA State without an appropriate degree of differentiation between beneficiary banks according to their risk profiles may give an undue advantage to distressed or less-performing banks compared to banks which are fundamentally sound and better-performing.
Po druhé, rekapitalizačné schémy, ktoré sú prístupné všetkým bankám v rámci štátu EZVO bez toho, aby sa medzi týmito príjemcami robili rozdiely na základe ich rizikových profilov, môžu poskytovať neprimeranú výhodu bankám nachádzajúcim sa v núdzi a menej výkonným bankám oproti v podstate zdravým a výkonným bankám.
This will distort competition on the market, distort incentives, increase moral hazard and weaken the overall competitiveness of European banks (‘Ensuring fair competition between banks’)
To naruší hospodársku súťaž na trhu, deformuje motiváciu, zvýši morálny hazard a oslabí celkovú konkurencieschopnosť európskych bánk („Zabezpečenie spravodlivej hospodárskej súťaže medzi bankami“).
Thirdly, public recapitalisation, in particular its remuneration, should not have the effect of putting banks that do not have recourse to public funding, but seek additional capital on the market, in a significantly less competitive position.
Po tretie, rekapitalizácia zo štátnych zdrojov a najmä za ňu vyplácaná náhrada by nemali viesť k tomu, že sa konkurenčné postavenie bánk, ktoré nečerpajú zo štátnych zdrojov, ale usilujú sa o získanie dodatočného kapitálu na trhu, značne oslabí.
Any proposed recapitalisation has cumulative competitive effects at each of these three levels.
Každá navrhovaná rekapitalizácia má kumulatívne účinky na hospodársku súťaž v rámci každej z týchto troch úrovní.
However, a balance must be struck between these competition concerns and the objectives of restoring financial stability, ensuring lending to the real economy and dealing with the risk of insolvency.
Je však potrebné dosiahnuť rovnováhu medzi týmito obavami súvisiacimi s hospodárskou súťažou a cieľmi, ktorými sú obnova finančnej stability, zabezpečenie poskytovania úverov reálnemu hospodárstvu a riešenie rizika platobnej neschopnosti.
On the one hand, banks must have sufficiently favourable terms of access to capital in order to make the recapitalisation as effective as necessary.
Na jednej strane musia mať banky dostatočne výhodné podmienky prístupu ku kapitálu, aby bola rekapitalizácia čo najúčinnejšia.
On the other hand, the conditions tied to any recapitalisation measure should ensure a level playing field and, in the longer-term, a return to normal market conditions.
Na druhej strane by mali podmienky, na ktoré sa viaže určité rekapitalizačné opatrenie, zaistiť rovnaké východiskové podmienky a z dlhodobého hľadiska normalizáciu trhových podmienok.
State interventions should therefore be proportionate and temporary and should be designed in a way that provides incentives for banks to redeem the State as soon as market circumstances permit, in order for a competitive and efficient European banking sector to emerge from the crisis.
Zásahy štátu by preto mali byť primerané, dočasné a mali by banky podnietiť k vráteniu štátnych prostriedkov, len čo to podmienky na trhu dovolia, aby z krízy vzišiel konkurencieschopný a efektívny európsky bankový sektor.
Market-oriented pricing of capital injections would be the best safeguard against unjustified disparities in the level of capitalisation and improper use of such capital.
Trhovo orientované ceny za kapitálové injekcie môžu najlepšie zabrániť neodôvodneným rozdielom v rozsahu kapitalizácie a nevhodnému použitiu takéhoto kapitálu.
In all cases, EFTA States should ensure that any recapitalisation of a bank is based on genuine need.
V každom prípade by štáty EZVO mali zaistiť, aby každá rekapitalizácia banky bola podložená skutočnou potrebou.
The balance to be achieved between financial stability and competition objectives underlines the importance of the distinction between fundamentally sound, well-performing banks on one hand and distressed, less-performing banks on the other.
Táto rovnováha, ktorú je potrebné dosiahnuť medzi finančnou stabilitou a cieľmi v oblasti hospodárskej súťaže, zdôrazňuje, aké dôležité je rozlišovať medzi v podstate zdravými a výkonnými bankami a nevýkonnými bankami v núdzi.
In its assessment of recapitalisation measures, whether in the form of schemes or support to individual banks, the Authority will therefore pay particular attention to the risk profile of the beneficiaries [6].
Dozorný orgán preto bude pri posudzovaní rekapitalizačných opatrení, či už vo forme schém, alebo pomoci jednotlivým bankám, venovať pozornosť najmä rizikovému profilu príjemcov [6].
In principle, banks with a higher risk profile should pay more.
V zásade platí, že banky s vyšším rizikovým profilom by mali platiť viac.
In designing recapitalisation schemes open to a set of different banks, EFTA States should carefully consider the entry criteria and the treatment of banks with different risk profiles and differentiate in their treatment accordingly (see Annex 1).
Štáty EZVO by pri navrhovaní rekapitalizačných schém určených pre skupinu rozdielnych bánk mali starostlivo zvážiť kritériá poskytnutia rekapitalizácie a prístup, ktorý voči bankám s rozličnými rizikovými profilmi zaujmú, a tento rozlišovací prístup aj adekvátne realizovať (pozri prílohu 1).
Account needs to be taken of the situation of banks which face difficulties due to the current exceptional circumstances, although they would have been regarded as fundamentally sound before the crisis.
Je potrebné zohľadniť situáciu bánk, ktoré čelia ťažkostiam spôsobeným súčasnými mimoriadnymi okolnosťami, hoci by pred krízou sa pokladali v podstate za zdravé banky.
In addition to indicators such as compliance with regulatory solvency requirements and prospective capital adequacy as certified by the national supervisory authorities, pre-crisis CDS spreads and ratings should, for example, be a good basis for differentiation of remuneration rates for different banks.
Okrem ukazovateľov, ako je dodržiavanie podmienok týkajúcich sa solventnosti a budúca kapitálová primeranosť, ktoré osvedčili vnútroštátne orgány bankového dohľadu, by dobrým základom na rozlíšené stanovenie výšky náhrady, ktorú majú rozličné banky zaplatiť, mohli byť napríklad predkrízové prémie CDS (Credit Default Swap) a ratingy.
Current spreads may also reflect inherent risks which will weaken the competitive situation of some banks as they come out of the general crisis conditions.
Aktuálne prémie môžu takisto odrážať sprievodné riziká, ktoré povedú k oslabeniu konkurencieschopnosti niektorých bánk po prekonaní všeobecnej krízy.
Pre-crisis and current spreads should in any event reflect the burden, if any, of toxic assets and/or the weakness of the bank’s business model due to factors such as overdependence on short-term financing or abnormal leverage.
Predkrízové a aktuálne prémie by mali vždy odrážať bremeno – ak existuje – rizikových aktív a/alebo slabosť obchodného modelu banky spôsobené faktormi, ako je prílišná závislosť na krátkodobom financovaní alebo prílišná zadlženosť.
It may be necessary, in duly justified cases, to accept lower remuneration in the short term for distressed banks, on the assumption and condition that in the longer term the costs of public intervention in their favour will be reflected in the restructuring necessary to restore viability and to take account of the competitive impact of the support given to them in compensatory measures.
V riadne odôvodnených prípadoch môže byť potrebné akceptovať z krátkodobého hľadiska menšie sadzby náhrad pre banky zasiahnuté krízou, a to za predpokladu a podmienky, že z dlhodobého hľadiska sa intervencia z verejných zdrojov v ich prospech odrazí v reštrukturalizácii potrebnej na obnovenie životaschopnosti, a môže byť takisto potrebné zohľadniť vplyv pomoci poskytnutej v podobe kompenzačných opatrení na hospodársku súťaž.
Financially sound banks may be entitled to relatively low rates of entry to any recapitalisation, and correspondingly significantly reduced conditions on public support in the longer term, provided that they accept terms on the redemption or conversion of the instruments so as to retain the temporary nature of the State’s involvement, and its objective of restoring financial stability/lending to the economy, and the need to avoid abuse of the funds for wider strategic purposes.
Finančne zdravé banky môžu byť oprávnené na uplatnenie relatívne nízkych sadzieb za rekapitalizáciu a na zodpovedajúce dlhodobo podstatne benevolentnejšie podmienky na získanie podpory z verejných zdrojov za predpokladu, že akceptujú podmienky týkajúce sa splatenia alebo konverzie nástrojov, aby sa zachovala dočasná povaha účasti štátu, ako aj účel použitia prostriedkov na dosiahnutie finančnej stability/poskytovania úverov hospodárstvu a potreba zabrániť zneužitiu týchto finančných prostriedkov pre širšie strategické ciele.
Recommendations of the Governing Council of the European Central Bank (ECB)
Odporúčania Rady guvernérov Európskej centrálnej banky (ECB)
In the Recommendations of its Governing Council of 20 November 2008, the European Central Bank proposed a methodology for benchmarking the pricing of State recapitalisation measures for fundamentally sound institutions in the Euro area.
V odporúčaniach Rady guvernérov z 20. novembra 2008 Európska centrálna banka (ďalej len „ECB“) navrhla metodický postup stanovovania výšky náhrady za opatrenia rekapitalizácie financované zo štátnych zdrojov určené v podstate pre zdravé banky v eurozóne.
The guiding considerations underlying these Recommendations fully reflect the principles set out in this introduction.
Východiskové úvahy týchto odporúčaní v plnej miere zohľadňujú zásady stanovené v tejto úvodnej časti.
In line with its specific tasks and responsibilities, the ECB placed particular emphasis on the effectiveness of recapitalisation measures with a view to strengthening financial stability and fostering the undisturbed flow of credit to the real economy.
V súlade s jej špecifickými úlohami a povinnosťami kládla ECB veľký dôraz na účinnosť rekapitalizačných opatrení s cieľom posilniť finančnú stabilitu a povzbudiť nerušený tok úverov pre reálne hospodárstvo.
At the same time, it underlined the need for market-oriented pricing, including the specific risk of the individual beneficiary banks and the need to preserve a level playing field between competing banks.
Zároveň zdôrazňovala potrebu trhovo orientovaného stanovovania výšky náhrady vychádzajúceho zo špecifického rizika jednotlivých prijímajúcich bánk a potrebu zachovať rovnaké podmienky medzi jednotlivými konkurujúcimi bankami.
Although the EFTA States are not members of the ECB, the Authority welcomes its Recommendations which propose a pricing scheme for capital injections based on a corridor for rates of return for beneficiary banks which, notwithstanding variations in their risk profile, are fundamentally sound financial institutions.
Aj keď štáty EZVO nie sú členmi ECB, dozorný orgán víta jej odporúčania, v ktorých sa navrhuje schéma na stanovenie náhrad za kapitálové injekcie, ktorá vychádza z pásma výnosnosti pre prijímajúce banky, ktoré napriek nestabilnosti svojich rizikových profilov sú v podstate zdravými finančnými inštitúciami.
This document aims to extend guidance to conditions other than remuneration rates and to the terms under which banks which are not fundamentally sound may have access to public capital.
Cieľom tohto dokumentu je rozšíriť usmernenie o podmienky iné, ako sú sadzby náhrad, a o podmienky, za ktorých banky, ktoré nie sú v podstate zdravé, môžu mať prístup ku kapitálu zo štátnych zdrojov.
In addition, while acknowledging that the current exceptional market rates do not constitute a reasonable benchmark for determining the correct level of remuneration of capital, the Authority is of the view that recapitalisation measures by EFTA States should take into account the underestimation of risk in the pre-crisis period.
Dozorný orgán uznáva, že súčasné mimoriadne trhové sadzby neposkytujú vhodnú orientačnú hodnotu na stanovenie výšky náhrady za kapitál, avšak zastáva aj názor, že rekapitalizačné opatrenia štátov EZVO by mali zohľadňovať podcenenie rizika v predkrízovom období.
Without this, public remuneration rates could give undue competitive advantages to beneficiaries and eventually lead to the crowding out of private recapitalisation.
Bez zohľadnení podcenenia rizika by sadzby náhrad mohli príjemcom poskytnúť neadekvátnu výhodu voči konkurentom a napokon viesť k vytlačeniu rekapitalizácie pochádzajúcej zo súkromných zdrojov.
PRINCIPLES GOVERNING DIFFERENT TYPES OF RECAPITALISATION
ZÁSADY JEDNOTLIVÝCH DRUHOV REKAPITALIZÁCIE
Closeness of pricing to market prices is the best guarantee to limit competition distortions [7].
Čo najväčšie priblíženie výšky náhrad k trhovým cenám je najlepším spôsobom, ako obmedziť narušenie hospodárskej súťaže [7].
It follows that the design of recapitalisation should be determined in a way that takes the market situation of each institution into account, including its current risk profile and level of solvency, and maintains a level playing field by not providing too large a subsidy in comparison to current market alternatives.
Podoba rekapitalizácie by sa teda mala zvoliť tak, aby sa zohľadnila situácia každej banky na trhu vrátane jej aktuálneho rizikového profilu a úrovne jej solventnosti a aby sa zachovali rovnaké východiskové podmienky pre všetkých, a to tak, že sa nebude poskytovať príliš veľká pomoc v porovnaní s aktuálnymi trhovými alternatívami.
In addition, pricing conditions should provide an incentive for the bank to redeem the State as soon as the crisis is over.
Podmienky stanovenia výšky náhrad by okrem toho mali banku podnietiť k vráteniu štátnych prostriedkov, len čo sa kríza skončí.