natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A capital tax (Kapitalsteuer), which according to Section 76 of the Tax Act is levied against paid-up capital stock, joint stock, share capital, and initial capital as well as the reserves of a company constituting company equity.
Daň z kapitálu („Kapitalsteuer“), ktorá sa podľa článku 76 daňového zákona vyberá zo splateného základného imania, akciového kapitálu alebo počiatočného kapitálu, ako aj z rezerv spoločnosti predstavujúcich vlastné imanie spoločnosti.
Taxes are assessed at the end of the company’s financial year (generally on 31 December).
Dane sa vypočítavajú na konci finančného roka spoločnosti (vo všeobecnosti 31. decembra).
The rate is 2 ‰ (0,2 %).
Sadzba je 2 ‰ (0,2 %).
According to Section 73 of the Tax Act, legal persons operating commercial businesses in Liechtenstein pay both income and capital tax.
Podľa článku 73 daňového zákona platia právnické osoby, ktoré vykonávajú obchodnú činnosť v Lichtenštajnsku, daň z príjmu a daň z kapitálu.
The same applies to foreign companies operating a branch in Liechtenstein.
Vzťahuje sa to aj na zahraničné spoločnosti prevádzkujúce pobočku v Lichtenštajnsku.
Coupon tax
Kupónová daň
Part 5 of the Tax Act provides for a coupon tax.
Oddiel 5 daňového zákona hovorí o kupónovej dani.
According to Section 88(a)(1) of the Tax Act, Liechtenstein levies a tax on the coupons of securities (or documents equal to securities) issued by ‘a national’.
Lichtenštajnsko podľa článku 88a ods. 1 daňového zákona vyberá daň z kupónov cenných papierov (alebo dokumentov rovných cenným papierom) emitovaných „vnútroštátnym subjektom“.
This notion includes any person who has a place of residence, domicile or statutory seat in Liechtenstein.
Týka sa to všetkých osôb, ktoré majú bydlisko, domicil alebo registrované sídlo v Lichtenštajnsku.
It also covers undertakings that are registered on the public register of Liechtenstein.
Patria sem aj podniky, ktoré sú zaregistrované v lichtenštajnskom verejnom registri.
The coupon tax applies to companies the capital of which is divided into shares, for example, companies limited by shares and companies with limited liability [11].
Kupónová daň sa vzťahuje na spoločnosti, ktorých kapitál je rozdelený do akcií, napr. akciové spoločnosti a spoločnosti s ručením obmedzeným [11].
It is levied at the rate of 4 % on any distribution of dividends or profit shares (including distributions in the form of shares).
Táto daň sa vyberá vo výške 4 % z vyplatených dividend alebo podielu na zisku (vrátane vyplatenia vo forme akcií).
The taxation of investment undertakings between 1996 and 2006
Zdaňovanie investičných podnikov od roku 1996 do roku 2006
The taxation of the assets managed on behalf of investors
Zdaňovanie aktív spravovaných v mene investorov
From 1996, with the introduction of Section 84(5) of the Tax Act, the assets managed by investment undertakings were taxed in the same way as domiciliary companies (Sitzgesellschaften) [12].
Zavedením článku 84 ods. 5 daňového zákona sa od roku 1996 zdaňovali aktíva spravované investičnými podnikmi rovnakým spôsobom ako aktíva spoločností s domicilom („Sitzgesellschaften“) [12].
As domiciliary companies did not pay income tax, the assets managed by investment undertakings were also not subject to income tax.
Keďže spoločnosti s domicilom neplatili daň z príjmu, aktíva spravované investičnými podnikmi takisto nepodliehali dani z príjmu.
According to Section 84(1) of the Tax Act, only a reduced capital tax of 1 ‰ (instead of 2 ‰) was applied [13].
Podľa článku 84 ods. 1 daňového zákona sa vyberala len znížená sadzba dane z kapitálu vo výške 1 ‰ (namiesto 2 ‰) [13].
This rate was further reduced to 0,4 ‰ for the capital of investment undertakings exceeding CHF 2 million in accordance with Section 85(2) of the Tax Act [14].
Táto sadzba sa ďalej znížila na 0,4 ‰ pre kapitálové investičné podniky, ktorých kapitál presahoval 2 milióny CHF v súlade s článkom 85 ods. 2 daňového zákona [14].
The coupon tax on the distribution of profits generated from the fund capital was also abolished in 1996 [15].3.2.2.
Kupónová daň z prerozdelenia ziskov pochádzajúcich z kapitálu fondu bola v roku 1996 takisto zrušená [15].
The taxation of the own assets of the management company
Zdaňovanie vlastných aktív správcovskej spoločnosti
The taxation of the management side of investment funds
Zdaňovanie správcovskej zložky investičných fondov
Like any other company operating in Liechtenstein, the fund direction of an investment fund (the management side of the fund) was fully liable to pay income, capital as well as coupon tax on its own income and capital.
Podobne ako všetky ostatné spoločnosti činné v Lichtenštajnsku, správca investičného fondu (správcovská zložka fondu) bol v plnej miere povinný platiť daň z príjmu a kapitálu, ako aj kupónovú daň zo svojich vlastných príjmov a kapitálu.
The fund direction had also been fully taxed prior to 1996 in accordance with Section 84(2) of the Tax Act 1961.
Do roku 1996 bol správca investičného fondu takisto v plnej miere zdaňovaný v súlade s článkom 84 ods. 2 daňového zákona z roku 1961.
The taxation of the management side of investment companies
Zdaňovanie správcovskej zložky investičných spoločností
In the case of investment companies, however, no distinction was made for tax purposes between the management company’s own assets and the managed assets.
V prípade investičných spoločností sa však v súvislosti s daňovým účelom nerozlišovalo medzi vlastnými aktívami správcovskej spoločnosti a aktívami spravovanými touto spoločnosťou.
The investment companies’ own assets were therefore also subject to the rules applying to domiciliary companies, in accordance with Section 84(2) of the Tax Act.
Vlastné aktíva investičných spoločností preto rovnako podliehali pravidlám vzťahujúcim sa na spoločnosti s domicilom v súlade s článkom 84 ods. 2 daňového zákona.
This meant that no income tax was levied on the management activities or on the managed assets; capital tax was payable at 1 ‰ instead of 2 ‰ (and reduced further for any capital exceeding CHF 2 million in accordance with Section 85(2) of the Tax Act); and no coupon tax was levied.
To znamená, že zo správcovskej činnosti alebo spravovaných aktív sa nevyberala daň z príjmu; sadzba dane z kapitálu bola stanovená na 1 ‰ namiesto 2 ‰ (a v prípade kapitálu presahujúceho 2 milióny CHF bola v súlade s článkom 85 ods. 2 daňového zákona ešte nižšia); a neodvádzala sa žiadna kupónová daň.
The tax situation from 1996 to 2006 for investment funds and investment companies can be illustrated as follows:
Daňovú situáciu v oblasti investičných fondov a investičných spoločností od roku 1996 do roku 2006 možno vyjadriť nasledovne:
Investment Fund
Investičný fond
Fund direction (own assets)
Správca investičného fondu (vlastné aktíva)
Income tax
Daň z príjmu
Full capital tax
Plná daň z kapitálu
Fund capital, i.e. managed assets
Kapitál fondu, t. j. spravované aktíva
No income tax
Žiadna daň z príjmu
Reduced capital tax
Znížená sadzba dane z kapitálu
No coupon tax
Žiadna kupónová daň
Investment Company
Investičná spoločnosť
Own assets of the management company
Vlastné aktíva správcovskej spoločnosti
The situation from 2006 until today
Situácia od roku 2006 až po súčasnosť
Legislation introduced in 2005 required investment companies to record and hold their own assets and managed assets separately.
V právnych predpisoch, ktoré boli zavedené v roku 2005 sa požadovalo, aby investičné spoločnosti oddeľovali a osobitne vykazovali vlastné a spravované aktíva.
The Tax Act was also revised and a new Section 73(f) was inserted, which required both the fund direction of an investment fund and investment companies to pay income, capital, and coupon taxes in relation to their own assets [16].
Takisto bol novelizovaný daňový zákon, do ktorého bol vložený nový článok 73 písm. f), ktorý správcom investičných fondov a investičným spoločnostiam v súvislosti s vlastnými aktívami ukladal povinnosť zaplatiť daň z príjmu, daň z kapitálu a kupónovú daň [16].
The tax situation for investment funds and investment companies from 2006 onwards can be illustrated as follows:
Daňovú situáciu v investičných fondoch a investičných spoločnostiach možno od roku 2006 vyjadriť nasledovne:
Capital tax
Daň z kapitálu
No taxation
Bez zdanenia
In its decision opening the formal investigation, the Authority raised doubts regarding the compatibility with the State aid rules of the exemption from taxation of the own assets of investment companies.
Dozorný úrad vo svojom rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania vyjadril pochybnosti o tom, či daňová úľava pre vlastné aktíva investičných spoločností je zlučiteľná s pravidlami o štátnej pomoci.
Contrary to the arguments brought forward by the Liechtenstein authorities, the Authority took the initial view that the tax legislation provided a selective advantage to investment companies which distorted competition and affected trade across the EEA.
Na rozdiel od argumentov, ktoré predložili lichtenštajnské orgány, sa dozorný úrad pôvodne domnieval, že daňové právne predpisy poskytli selektívnu výhodu investičným spoločnostiam, pričom narušili hospodársku súťaž a ovplyvnili obchodovanie v rámci EHP.
On this basis, the Authority could not exclude that the tax rules applicable to the own assets of investment companies (full exemption from payment of income and coupon tax and a partial exemption from payment of capital tax) constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Na základe toho preto dozorný úrad nemohol vylúčiť, že daňové právne predpisy uplatniteľné na vlastné aktíva investičných spoločností (úplné oslobodenie od platby dane z príjmu a kupónovej dane, a čiastočné oslobodenie od platby dane z kapitálu) predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.
The Authority also had doubts that these measures could be considered compatible with the State aid provisions of the EEA Agreement, in particular Article 61(3)(c).
Dozorný úrad takisto vyjadril pochybnosti o tom, či možno tieto opatrenia považovať za zlučiteľné s ustanoveniami o štátnej pomoci obsiahnutými v Dohode o EHP, najmä pokiaľ ide o článok 61 ods. 3 písm. c).
The comments from third parties can be summarised as follows:
Pripomienky tretích strán možno zhrnúť nasledovne:
Referring to decisions of the European Commission on an Irish Company Holding Regime [17] and a tax reduction from revenue from certain intangible assets in Spain [18], the third parties argued that any natural or legal person could establish an investment undertaking and therefore benefit from the tax exemptions; on that basis the tax exemption does not constitute a selective measure.In 1996 when the legislation was enacted, it was not clear that the State aid rules would be applicable to tax measures.
Pokiaľ ide o rozhodnutia Európskej komisie týkajúce sa írskeho režimu pre účasť v spoločnosti [17] a španielskej schémy, ktorou sa znižuje daň z príjmu z určitého nehmotného majetku [18], tretie strany tvrdili, že investičný podnik by mohla založiť každá fyzická alebo právnická osoba, a tým profitovať z daňovej úľavy; predmetná daňová úľavy preto nepredstavuje selektívne opatrenie.Po vydaní týchto právnych predpisov v roku 1996 nebolo jasné, či sa budú pravidlá štátnej pomoci vzťahovať aj na daňové opatrenia.
If the Authority concludes that the exemptions were aid, they had been in place since 1996 and should constitute an existing aid measure.
Ak dozorný úrad dospeje k záveru, že daňové úľavy predstavovali štátnu pomoc, treba uviesť, že tieto úľavy platia od roku 1996 a mali by predstavovať existujúce opatrenie pomoci.
With reference to Article 15 of Protocol 3 (according to which recovery shall be subject to a limitation period of 10 years), the third parties argued that no recovery of aid can be required because the tax exemption was introduced in 1996.
S odkazom na protokol 3 článok 15 (podľa ktorého by sa na vrátenie pomoci mala vzťahovať premlčacia lehota desiatich rokov) tretie strany tvrdili, že o vrátenie pomoci nie je možné požiadať, pretože daňová úľava bola zavedená v roku 1996.
Recovery, it was argued, would contravene the principles of legitimate expectations and legal certainty.
Vrátenie pomoci by podľa ich názoru mohlo byť v rozpore so zásadami ochrany legitímnej dôvery a právnej istoty.
In some cases, no recovery could be required as the amount of the tax exemptions would fall within the de minimis rule.
V niektorých prípadoch nebolo možné požiadať o vrátenie, pretože na sumu oslobodenú od daní sa vzťahuje pravidlo de minimis.
In letters dated 17 March 2010 and 16 July 2010, the Liechtenstein authorities commented as follows:
Lichtenštajnské orgány v listoch zo 17. marca 2010 a 16. júla 2010 uviedli tieto pripomienky:
The tax exemption does not involve State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as it is not selective in nature.
Daňová úľava nezahŕňa štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, pretože nemá selektívny charakter.
In support of this argument reference was again made to two decisions of the European Commission, on the Irish Company Holding Regime and a tax reduction from revenue from certain intangible assets in Spain.
Na podporu tohto argumentu poukázali opäť na dve rozhodnutia Európskej komisie týkajúce sa írskeho režimu pre účasť v spoločnosti a španielskej schémy, ktorou sa znižuje daň z príjmu z určitého nehmotného majetku.
In the alternative it is argued that any aid is existing aid on the basis of the 10 year limitation period set out in Article 1(b)(iv) in conjunction with Article 15 of Part II of Protocol 3; and on the basis that the measure only became aid as a result of the evolution of the European Economic Area (Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3).
Ďalej tvrdili, že každá pomoc je existujúcou pomocou na základe 10-ročnej premlčacej lehoty stanovenej v protokole 3 časti II článku 1 písm. b) bode iv) v spojení s článkom 15. Rovnaký záver možno vyvodiť zo skutočnosti, že predmetné opatrenie sa stalo pomocou len v dôsledku rozvoja Európskeho hospodárskeho priestoru [protokol 3 časť II článok 1 písm. b) bod v)].
Finally the Liechtenstein authorities argue that if this is not accepted the Authority should not order recovery of aid on the basis that this would be contrary to general principles of EEA law, specifically the protection of legitimate expectations and legal certainty.
Lichtenštajnské orgány nakoniec tvrdia, že pokiaľ by dozorný úrad ich argumenty neakceptoval, nemal by nariadiť vrátenie pomoci, pretože by to bolo v rozpore so všeobecnými zásadami práva EHP, konkrétne s ochranou legitímnej dôvery a právnej istoty.
Article 61(1) of the EEA Agreement provides that:
V článku 61 ods. 1 Dohody o EHP sa uvádza:
The aid measure must be granted by the State or through State resources.
Opatrenie pomoci musí poskytnúť štát alebo sa musí poskytnúť zo štátnych zdrojov.
The granting of a full or partial tax exemption involves a loss of tax revenues for the State which is equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal (tax) expenditure [19].
Rozhodnutie o úplnom alebo čiastočnom oslobodení od daní prináša štátu stratu daňových príjmov, čo sa rovná spotrebe štátnych zdrojov vo forme fiškálnych (daňových) výdavkov [19].
The Liechtenstein authorities forego revenue corresponding to the non-payment of income, capital and coupon taxes.
Lichtenštajnské orgány sa vzdávajú príjmov, ktoré zodpovedajú neodvedenej dani z príjmu, kapitálu a kupónovej dani.
For these reasons, the Authority considers that the tax rules applicable to investment companies involve the use of State resources.
Z týchto dôvodov sa dozorný úrad domnieva, že daňové pravidlá uplatniteľné v investičných spoločnostiach zahŕňajú využívanie štátnych zdrojov.
Firstly, the aid measure must confer on the beneficiaries advantages that relieve them of charges that are normally borne from their budgets.
Opatrenie pomoci musí v prvom rade poskytovať príjemcom výhody, ktoré ich zbavia poplatkov, ktoré sa bežne hradia z ich rozpočtu.
By not being obliged to pay any income or coupon tax and only a reduced capital tax on their own assets, investment companies receive an advantage in comparison to other undertakings that are subject to ordinary taxation on revenues from their business activities.
Keďže investičné spoločnosti nemali povinnosť platiť zo svojich vlastných aktív daň z príjmu ani kupónovú daň, a na tieto aktíva sa uplatňovala len znížená sadzba dane z kapitálu, majú v porovnaní s inými podnikmi, ktoré podliehajú bežnému zdaneniu príjmov zo svojej podnikateľskej činnosti, výhodu.
The advantage is selective as it was granted only to investment undertakings organised in the form of investment companies.
Táto výhoda má selektívny charakter, pretože bola poskytnutá len investičným podnikom, ktoré boli zriadené ako investičné spoločnosti.
The Authority does not accept arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties that each undertaking in Liechtenstein carrying out such economic activity is in principle free to choose the most advantageous legal form and consequently profit from the tax concessions.
Dozorný úrad neakceptuje argumenty, ktoré predložili lichtenštajnské orgány a tretie strany, podľa ktorých si v zásade každý podnik v Lichtenštajnsku vykonávajúci takúto hospodársku činnosť môže voľne vybrať najvýhodnejšiu právnu formu, a tým získať daňové úľavy.
A tax benefit which is limited to a specified group of undertakings cannot be characterised as a general measure on the basis that any interested undertaking could fulfil specified criteria and qualify if it organised itself in a particular form [20].By reference to the European Court of Justice’s conclusions in the GIL Insurance [21] case, ‘Article 87(1) EC requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour “certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the system in question, are in a comparable legal and factual situation’.
Daňovú úľavu, ktorá sa vzťahuje len na určitú skupinu podnikov, nemožno charakterizovať ako všeobecné opatrenie z toho dôvodu, že každý zainteresovaný podnik by mohol splnením osobitných kritérií získať oprávnenie na využitie tejto výhody, pokiaľ by si zvolil určitú právnu formu [20].Vzhľadom na závery Európskeho súdneho dvora vo veci GIL Insurance [21]„článok 87 ods. 1 Zmluvy o ES ukladá povinnosť určiť, či v rámci daného právneho rámca môže vnútroštátne opatrenie vzhľadom na cieľ sledovaný týmto režimom zvýhodňovať ‚určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru‘ vo vzťahu k ostatným podnikateľom, ktorí sa nachádzajú v porovnateľnej situácii, pokiaľ ide o skutkové a právne okolnosti“.
The Authority concludes that the undertakings in the same legal and factual position in this case are all those who pay the (full) income, capital and coupon taxes in Liechtenstein — and in comparison to those, investment companies in Liechtenstein receive a selective advantage.
Dozorný úrad dospel k záveru, že podniky v rovnakej skutkovej a právnej situácii sú v tomto prípade všetky podniky, ktoré odvádzajú (úplné) dane z príjmu, kapitálu a kupónové dane v Lichtenštajnsku – a v porovnaní s nimi získavajú investičné spoločnosti v Lichtenštajnsku selektívnu výhodu.
More specifically, the investment companies benefit in comparison to the fund direction of undertakings organised as investment funds, which engage in the same activity but are subject to tax like all other undertakings in Liechtenstein.
Investičné spoločnosti majú výhodu v porovnaní so správcom investičného fondu alebo podnikmi zriadenými ako investičné fondy, ktoré vykonávajú rovnakú činnosť, ale ktoré sú povinné odvádzať daň tak, ako všetky ostatné podniky v Lichtenštajnsku.
A specific tax measure can nevertheless be justified by the logic of the tax system.
Osobitné daňové opatrenia však nemožno odôvodniť logikou daňového systému.
The specific tax rules applicable to investment companies would not be selective in the sense of Article 61(1) of the EEA Agreement if the rule is justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system [22].
Konkrétne daňové pravidlá uplatniteľné v investičných spoločnostiach nie sú selektívne v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, ak sa toto pravidlo odôvodňuje povahou a všeobecnou štruktúrou lichtenštajnského daňového systému [22].
Unlike certain recent complex fiscal aid cases, the objectives of the tax system in question are straightforward.
Na rozdiel od niektorých nedávnych prípadov komplexnej fiškálnej pomoci sú ciele predmetného daňového systému priamočiare.
The objective, or logic, of the taxes is to generate revenue for the State.
Cieľom alebo logikou daní je získavať pre štát príjmy.
According to the Liechtenstein Tax Act, legal entities that operate in Liechtenstein must pay income tax on their revenues and a capital tax on the capital held as the company’s own equity.
Podľa lichtenštajnského daňového zákona musia právnické osoby, ktoré podnikajú v Lichtenštajnsku, odvádzať daň z príjmu zo svojich príjmov a daň z kapitálu držaného ako vlastný majetok spoločnosti.
Companies divided into shares must also pay a coupon tax on dividends.
Akciové spoločnosti musia takisto odvádzať kupónovú daň z dividend.
Investment companies are legal entities incorporated under Liechtenstein law in the form of companies limited by shares.
Investičné podniky sú právnické osoby, založené podľa lichtenštajnského práva v právnej forme akciovej spoločnosti.
As such, they are subject to the generally applicable tax provisions of the Liechtenstein Tax Act concerning income, capital and coupon tax.
Ako také podliehajú všeobecne uplatniteľným daňovým ustanoveniam lichtenštajnského daňového zákona, ktoré sa týkajú dane z príjmu, kapitálu a kupónovej dane.
The Authority considers that the tax relief for the management company’s own assets falls neither within the logic of the general tax system in Liechtenstein, nor within any specific logic of the taxation of investment undertakings.
Dozorný úrad sa domnieva, že daňová úľava pre vlastné aktíva správcovskej spoločnosti nezapadá ani do logiky všeobecného daňového systému v Lichtenštajnsku, ani do žiadnej konkrétnej logiky zdaňovania investičných podnikov.
In the view of the Authority, there is nothing in the organisational form of investment companies which would justify a special tax derogation in favour of the management activities of an investment company in comparison with the management activities of an investment fund [23].
Dozorný úrad zastáva stanovisko, že v organizačnej forme investičných spoločností neexistuje nič, čo by odôvodňovalo osobitné oslobodenie od dane v prospech správcovských činností investičnej spoločnosti v porovnaní so správcovskými činnosťami investičného fondu [23].
The reduction and exemptions applicable to domiciliary companies [24] and investment companies were designed to encourage these activities in Liechtenstein.
Zníženie sadzby dane a daňové úľavy v prospech spoločností s domicilom [24] a investičných spoločností mali slúžiť na podporu týchto činností v Lichtenštajnsku.
In the Authority’s view, therefore, the tax relief on the management company’s own assets cannot be justified by the nature and overall scheme of the Liechtenstein taxation system.
Podľa názoru dozorného úradu preto nie je možné odôvodniť daňovú úľavu pre vlastné aktíva správcovskej spoločnosti povahou ani celkovou štruktúrou lichtenštajnského daňového systému.
In 2006, the legislation was changed and investment companies were subject thereafter to ordinary business taxation in the same way as the fund direction of investment funds and any other legal entity operating a business in Liechtenstein.
V roku 2006 sa zákony zmenili a investičné spoločnosti následne podliehali bežnému obchodnému zdaňovaniu rovnako, ako správcovia investičných fondov a všetky ostatné právnické osoby podnikajúce v Lichtenštajnsku.
In view of the Liechtenstein authorities this eliminated the ‘inconsistency’ [25] of not levying any taxes on the own assets before.
Podľa názoru lichtenštajnských orgánov sa tým odstránila „nekonzistentnosť“ [25] neodvádzania daní z vlastných aktív v minulosti.