natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Whether this activity is subject to more or less strict regulatory requirements is irrelevant in this context.
V súvislosti s tým je irelevantné, či táto činnosť podlieha prísnejším alebo menej prísnym regulačným požiadavkám.
For these reasons, the Authority considers that the tax exemptions applicable to captive insurance companies in Liechtenstein are not justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Dozorný úrad dospel z týchto dôvodov k záveru, že oslobodenia od dane vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne v Lichtenštajnsku nie sú odôvodnené charakterom a všeobecnou štruktúrou daňového systému v Lichtenštajnsku.
In order to fall under Article 61(1) of the EEA Agreement, the measure must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Opatrenie patrí do pôsobnosti článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, keď narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže a keď ovplyvňuje obchod medzi zmluvnými stranami.
For a measure to distort competition it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition, and that the measure concerned affects intra-Community trade by financially strengthening the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade [51].
Na to, aby opatrenie narúšalo hospodársku súťaž, je dostačujúce, aby príjemca pomoci súťažil s inými podnikmi na trhoch otvorených hospodárskej súťaži, a aby dotknuté opatrenie vplývalo na obchod v Spoločenstve posilnením finančného postavenia podniku v porovnaní s ostatnými podnikmi, ktoré si konkurujú pri obchodovaní v Spoločenstve [51].
As stated above, the Authority considers that captive insurance companies carry out an economic activity consisting in offering insurance services as an alternative to commercial insurance.
Ako sa už uviedlo, dozorný úrad dospel k záveru, že kaptívne poisťovne vykonávajú hospodársku činnosť pozostávajúcu z ponúkania poistných služieb ako alternatívy ku komerčnému poisteniu.
The insurance market is open to competition and therefore any advantage offered to captive insurance companies has a distortive effect.
Poistný trh je otvorený hospodárskej súťaži, a preto akákoľvek výhoda poskytnutá kaptívnym poisťovniam má rušivý vplyv.
It constitutes an incentive for certain groups of undertakings to establish their own insurance companies to insure risks which had otherwise been insured in the open market.Since the insurance services which the eligible companies carry out are activities which are the subject of trade between the Contracting Parties, intra-EEA trade is equally deemed to be affected [52].
Predstavuje stimul pre určité skupiny podnikov na zriadenie vlastných poisťovní na poistenie rizík, ktoré by inak poistili na voľnom trhu.Keďže poistné služby, ktoré vykonávajú oprávnené spoločnosti, sú činnosti, ktoré sú predmetom obchodu medzi zmluvnými stranami, obchod v rámci EHP sa takisto považuje za negatívne ovplyvnený [52].
In addition, trade is deemed to be affected as the measure could also benefit the groups to which the captive insurers belong, and which may be active in markets open to cross-border competition.1.4.
Obchod sa považuje za negatívne ovplyvnený navyše aj z dôvodu, že opatrenie by mohlo priniesť výhody aj skupinám, ku ktorým kaptívne poisťovne patria, ktoré môžu pôsobiť na trhoch otvorených cezhraničnej hospodárskej súťaži.1.4.
The Authority concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies in Liechtenstein constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Dozorný úrad dospel k záveru, že osobitné pravidlá zdaňovania vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne v Lichtenštajnsku predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid. […]. The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Podľa článku 1 ods. 3 časti I protokolu 3 „Dozorný úrad EZVO musí byť v dostatočnom čase upovedomený o zámeroch v súvislosti s poskytnutím alebo upravením pomoci, aby mohol podať svoje pripomienky. […]. Dotknutý štát nemôže vykonať navrhované opatrenia, pokiaľ sa vo veci nerozhodlo s konečnou platnosťou“.
The special rules regarding the capital, income and coupon taxes applicable to captive insurance undertakings were introduced into the Tax Act in December 1997, i.e. after the entry into force of the EEA Agreement.
Osobitné pravidlá týkajúce sa dane z kapitálu, dane z príjmu a kupónovej dane, ktoré sa vzťahujú na kaptívne poisťovne, boli zavedené do daňového zákona v decembri 1997, t. j. po nadobudnutí účinnosti Dohody o EHP.
The Liechtenstein authorities did not notify this amendment of the Tax Act to the Authority.
Lichtenštajnské orgány neoznámili túto zmenu a doplnenie daňového zákona dozornému úradu.
The Liechtenstein authorities and certain third parties have argued that the Liechtenstein tax regime in favour of captive insurance companies constitutes existing aid.
Lichtenštajnské orgány a určité tretie strany tvrdili, že lichtenštajnský daňový režim zvýhodňujúci kaptívne poisťovne predstavuje existujúcu pomoc.
They claim that the tax measures only became aid as a result of the evolution of EEA law since at the time they entered into force, 1 January 1998 [53], there were no rules or precedents indicating any relationship between the grant of State aid and the tax measures [54].
Poukazovali na to, že daňové opatrenia sa stali pomocou len v dôsledku vývoja právnych predpisov EHP, keďže v čase, keď nadobudli účinnosť, 1. januára 1998 [53], neexistovali žiadne pravidlá alebo precedensy naznačujúce vzťah medzi poskytnutím štátnej pomoci a daňovými opatreniami [54].
Article l(b)(v) of Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement states that aid is deemed to be an existing aid if it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, but subsequently became aid due to the evolution of the EEA; and if the measure has not been subsequently amended by the EFTA State.
V článku l písm. b) bode v) časti II protokolu 3 k dohode o dozore a súde sa uvádza, že pomoc sa považuje za existujúcu pomoc, ak je možné preukázať, že v čase nadobudnutia účinnosti nepredstavovala pomoc, ale následne sa stala pomocou v dôsledku vývoja EHP, a ak štát EZVO toto opatrenie následne nezmenil a nedoplnil.
The Authority is of the view, however, that the European Court of Justice had made it clear as far back as the 1970s that tax exemptions of the nature of those under assessment could be State aid.
Dozorný úrad však zastáva názor, že Európsky súdny dvor už v 70. rokoch 20. storočia vysvetlil, že oslobodenia od daní rovnakého charakteru ako posudzované oslobodenia by mohli predstavovať štátnu pomoc.
The Court held in 1974 [55] that any measures intended to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of a tax system (without there being any justification for this exemption on the basis of the nature or general scheme of this system) constituted State aid.
Súdny dvor rozhodol v roku 1974 [55], že všetky opatrenia určené na oslobodenie podnikov v konkrétnom odvetví od poplatkov vyplývajúcich z bežného uplatňovania daňového systému (bez toho, aby existovalo odôvodnenie tohto oslobodenia na základe charakteru alebo všeobecnej štruktúry tohto systému) predstavujú štátnu pomoc.
In 1987 [56] the Court explicitly stated that a loss of tax revenue was equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal expenditure.This approach is also reflected in decisions of the Authority prior to the implementation of the Liechtenstein Tax Act, where it concluded that exemptions from the tax payable by undertakings was (incompatible) State aid in Finland in 1994 [57] and in Norway in 1995 [58] and 1997 [59].
V roku 1987 [56] Súdny dvor výslovne stanovil, že strata daňových príjmov je rovnocenná spotrebe štátnych zdrojov vo forme fiškálnych výdavkov.Tento prístup sa premietol aj v rozhodnutiach dozorného úradu prijatých pred zavedením lichtenštajnského daňového zákona, v ktorých dospel k záveru, že oslobodenia od dane splatnej podnikmi predstavujú (nezlučiteľnú) štátnu pomoc vo Fínsku v roku 1994 [57] a v Nórsku v rokoch 1995 [58] a 1997 [59].
Furthermore, on 1 December 1997, following a wide-ranging discussion on the need for coordinated action at Community level to tackle harmful tax competition, the European Council of Ministers adopted a series of conclusions and agreed a resolution on a code of conduct for business taxation [60].
Okrem toho 1. decembra 1997, po širokej diskusii o potrebe koordinovaného opatrenia na úrovni Spoločenstva na riešenie škodlivej daňovej konkurencie, prijala Európska rada ministrov súbor záverov a odsúhlasila uznesenie o kódexe správania pri zdaňovaní podnikov [60].
The Authority does not accept that the arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties show that the criteria for establishing selectivity applied by the Commission (or the Authority) in its assessment of tax issues has changed since the adoption of the tax measures under investigation.
Dozorný úrad neuznáva, že z argumentov predložených lichtenštajnskými orgánmi a tretími stranami vyplýva, že kritériá stanovenia selektívnosti, ktoré Komisia (alebo dozorný úrad) uplatňovali pri posudzovaní daňových záležitostí, sa zmenili od prijatia prešetrovaných daňových opatrení.
The Commission’s notice on business taxation, and the Authority’s corresponding guidelines, are based on the long-established case-law of the Court of Justice and of the Court of First Instance, and confirm that Articles 107 and 108 TFEU and Article 61(1) EEA (respectively) apply to tax measures.
Oznámenie Komisie o zdaňovaní podnikov a zodpovedajúce usmernenia dozorného úradu vychádzajú z ustálenej judikatúry Súdneho dvora a Všeobecného súdu a potvrdzujú, že sa na daňové opatrenia vzťahujú články 107 a 108 ZFEÚ, respektíve článok 61 ods. 1 Dohody o EHP.
Further, in line with case-law, even if it could be established that there had been such a change of practice, the argument that the tax measures are existing aid still could not be accepted, for it fails to show that any change in the criteria for ascertaining selectivity applied by either the Commission or the Authority is attributable to the ‘evolution of the European Economic Area’ within the meaning of Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3 [65].The Authority does not accept, therefore, that the measures can be defined as existing aid implemented prior to an evolution of the EEA Agreement.
Okrem toho, aj keby sa zistilo, že nastala zmena praxe, v súlade s judikatúrou aj tak nie je možné uznať argument, že daňové opatrenia predstavujú existujúcu pomoc, keďže nedokazuje, že zmenu kritérií určovania selektívnosti uplatňovaných buď Komisiou, alebo dozorným úradom je možné priradiť „vývoju Európskeho hospodárskeho priestoru“ v zmysle článku 1 písm. b) bodu v) časti II protokolu 3 [65].Dozorný úrad preto neuznáva, že opatrenia možno definovať ako existujúcu pomoc poskytnutú pred vývojom Dohody o EHP.
The measure is therefore new aid which was not notified to the Authority.
Opatrenie preto predstavuje novú pomoc, ktorá nebola notifikovaná dozornému úradu.
The Liechtenstein authorities did not, therefore, comply with their obligations under Article 1(3) of Part I of Protocol 3.
Lichtenštajnské orgány preto nesplnili povinnosti podľa článku 1 ods. 3 časti I protokolu 3.
Support measures designated as State aid under Article 61(1) of the EEA Agreement are generally incompatible with the functioning of the EEA Agreement, unless one of the exemptions in Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement applies.
Podporné opatrenia klasifikované podľa článku 61 ods. 1 Dohody o EHP ako štátna pomoc sú vo všeobecnosti nezlučiteľné s fungovaním Dohody o EHP, s výnimkou prípadu, keď sa uplatňuje jedna z výnimiek uvedených v článku 61 ods. 2 alebo ods. 3 Dohody o EHP.
The derogation of Article 61(2) is not applicable to the aid in question, which is not designed to achieve any of the aims listed in this provision.
Odchýlka v článku 61 ods. 2 nie je uplatniteľná na uvedenú pomoc, ktorá nie je určená na dosiahnutie žiadneho z cieľov uvedených v tomto ustanovení.
Nor do Article 61(3)(a) or Article 61(3)(b) of the EEA Agreement apply.
Neuplatňuje sa ani článok 61 ods. 3 písm. a) alebo písm. b) Dohody o EHP.
The aid in question is not linked to any investment in production capital.
Uvedená pomoc nie je spojená so žiadnou investíciou do výrobného kapitálu.
It merely reduces the costs which companies would normally have to bear in the course of pursuing their day-to-day business activities, and is consequently to be classified as operating aid.
Znižuje len náklady, ktoré by spoločnosti museli za bežných okolností znášať pri výkone svojich každodenných obchodných činností, a preto sa má klasifikovať ako prevádzková pomoc.
Operating aid is normally not considered suitable to facilitate the development of certain economic activities or of certain regions as provided for in Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
Prevádzková pomoc sa za bežných okolností nepovažuje za vhodnú na uľahčenie rozvoja určitých hospodárskych činností alebo určitých regiónov, ako je ustanovené v článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP.
Operating aid is only allowed under special circumstances (for example for certain types of environmental or regional aid), when the Authority’s Guidelines provide for such an exemption.
Prevádzková pomoc je povolená len za zvláštnych okolností (napríklad pri určitých druhoch environmentálnej alebo regionálnej pomoci), keď sa takáto výnimka ustanovuje v usmerneniach dozorného úradu.
None of these Guidelines apply to the aid in question.
Na uvedenú pomoc sa nevzťahuje žiadne z týchto usmernení.
The Authority therefore concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies are not compatible with the EEA Agreement.
Dozorný úrad preto dospel k záveru, že osobitné pravidlá zdaňovania uplatniteľné na kaptívne poisťovne nie sú zlučiteľné s Dohodou o EHP.
LEGITIMATE EXPECTATIONS AND LEGAL CERTAINTY
OPRÁVNENÉ OČAKÁVANIE A PRÁVNA ISTOTA
The fundamental legal principles of legitimate expectations and legal certainty can be invoked by beneficiaries of aid to challenge an order for recovery of unlawfully granted State aid.
Príjemcovia pomoci môžu na vznesenie námietok proti príkazu na vrátenie neoprávnene poskytnutej štátnej pomoci uplatniť základné právne zásady oprávneného očakávania a právnej istoty.
The Authority is also conscious of the approach taken by the European Commission in the early 2000s on the issue of legitimate expectations when disallowing similar tax measures [78].
Dozorný úrad si tiež uvedomuje prístup, ktorý Európska komisia prijala na začiatku prvého desaťročia 21. storočia k otázke oprávneného očakávania, keď nepovolila podobné daňové opatrenia [78].
In view of the Commission’s practice, therefore, and in order to ensure a uniform approach to this issue across the EEA, the Authority concludes that beneficiaries may have had legitimate expectations that the tax measures did not constitute State aid when they were introduced.Any such expectations could not, however, have continued indefinitely given the developments in the State aid assessment of tax measures during this period.
Z hľadiska praxe Komisie a s cieľom zabezpečiť jednotný prístup k tejto otázke v celom EHP preto dozorný úrad dospel k záveru, že príjemcovia mohli mať oprávnené očakávania, že daňové opatrenia v čase, keď sa zavádzali, nepredstavujú štátnu pomoc.Tieto očakávania však nemohli pokračovať donekonečna vzhľadom na dianie v oblasti posudzovania daňových opatrení z hľadiska štátnej pomoci počas tohto obdobia.
The Commission opened the formal investigation procedure into tax exemptions in favour of captive insurance companies in Åland, Finland, on 11 July 2001 [79], communicating its doubts that the measures could be compatible with the State aid rules.
Komisia začala 11. júla 2001 konanie vo veci formálneho zisťovania, týkajúce sa oslobodenia kaptívnych poisťovní na Alandoch vo Fínsku od daní [79] a oznámila svoje pochybnosti o zlučiteľnosti týchto opatrenia s pravidlami štátnej pomoci.
This investigation resulted from the notification of the measure by the Finnish authorities on 15 July 1998 — seven months after the implementation of the Liechtenstein measures.
Toto zisťovanie začalo na základe notifikácie opatrenia fínskymi orgánmi 15. júla 1998 – 7 mesiacov po zavedení lichtenštajnských opatrení.
The Finnish authorities put the introduction of the tax measures on hold pending the Commission’s decision.
Fínske orgány pozastavili zavedenie daňových opatrení do prijatia rozhodnutia Komisie.
A decision specifically concluding that tax exemptions to captive insurance companies were incompatible State aid followed on 10 July 2002.
Rozhodnutie, v ktorom sa konkrétne dospelo k záveru, že oslobodenie kaptívnych poisťovní od daní predstavuje nezlučiteľnú štátnu pomoc, nasledovalo 10. júla 2002.
Given that the Liechtenstein tax measures are substantively the same as those proposed for captive insurance companies based in the Åland Islands, Finland, the Authority considers that all beneficiaries [80] should have been aware by the date of publication of the decision to open a formal investigation into the similar tax measures in Åland on 6 November 2001 at the latest, that the measures were likely to involve incompatible State aid.
Vzhľadom na to, že lichtenštajnské daňové opatrenia sú vecne rovnaké ako opatrenia navrhované pre kaptívne poisťovne so sídlom na Alandoch vo Fínsku, dozorný úrad dospel k záveru, že všetci príjemcovia [80] si najneskôr k dátumu rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sa podobných daňových opatrení na Alandoch 6. novembra 2001 mali byť vedomí, že tieto opatrenia by mohli predstavovať nezlučiteľnú štátnu pomoc.
The clear doubts expressed by the Commission as to the compatibility of specific tax exemptions in favour of captive insurance companies negated any legitimate expectations captive insurance companies benefiting from the Liechtenstein tax exemptions may have entertained.
Jednoznačné pochybnosti, ktoré Komisia vyslovila, pokiaľ ide o zlučiteľnosť špecifických daňových opatrení v prospech kaptívnych poisťovní, vylúčili akékoľvek oprávnené očakávania, ktoré mohli mať kaptívne poisťovne využívajúce lichtenštajnské daňové oslobodenia.
The Authority concludes, therefore, that beneficiaries may have held legitimate expectations that the tax exemptions applicable to captive insurance companies in Liechtenstein did not constitute State aid from their introduction on 1 January 1998 until the date of publication in the Official Journal of the Commission Decision opening the formal investigation into the Åland captive insurance scheme on 6 November 2001, but not thereafter.
Dozorný úrad dospel preto k záveru, že príjemcovia mohli mať oprávnené očakávania, že oslobodenia od dane, ktoré sa vzťahujú na kaptívne poisťovne v Lichtenštajnsku, nepredstavujú štátnu pomoc, od ich zavedenia 1. januára 1998 do dátumu uverejnenia rozhodnutia Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sa alandskej schémy pre kaptívne poisťovne dňa 6. novembra 2001 v úradnom vestníku, ale nie neskôr.
Finally, the Authority does not accept that any arguments relating to legal certainty can be valid in this case given the jurisprudence of the court and the wide ranging applicability of Article 61 (of the EEA Agreement) and Article 107 (TFEU).
Na záver, dozorný úrad neuznáva, že by v tejto veci mohli byť opodstatnené akékoľvek argumenty týkajúce sa právnej istoty, vzhľadom na judikatúru Súdneho dvora a širokú uplatniteľnosť článku 61 (Dohody o EHP) a článku 107 (ZFEÚ).
A conclusion that the tax measures under investigation could involve State aid was clearly foreseeable at all times.
Záver, že prešetrované daňové opatrenia by mohli predstavovať štátnu pomoc, bol celý čas zjavne predvídateľný.
The Authority considers that the special tax rules applicable to captive insurance companies under Articles 82a and 88d(3) of the Liechtenstein Tax Act implemented on 18 December 1998 constitute aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Dozorný úrad dospel k záveru, že osobitné pravidlá zdaňovania vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne podľa článku 82 písm. a) a článku 88 písm. d) ods. 3 lichtenštajnského daňového zákona, ktoré boli zavedené 18. decembra 1998, predstavujú pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.
For the abovementioned reasons, these measures cannot be considered compatible with the State aid rules of the EEA Agreement.
Tieto opatrenia sa z už uvedených dôvodov nemôžu považovať za zlučiteľné s pravidlami štátnej pomoci Dohody o EHP.
The Authority also considers that the contested aid measures have been implemented in breach of Article 1(3) of Part I of Protocol 3 and therefore constitute unlawful aid.
Dozorný úrad zastáva tiež názor, že sporné opatrenia pomoci sa realizovali v rozpore s článkom 1 ods. 3 časti I protokolu 3, a preto predstavujú neoprávnenú pomoc.
In accordance with Article 14 of Protocol 3, where negative decisions are taken in cases of unlawful aid, the Authority shall decide that the EFTA State concerned shall take all necessary measures to recover the aid from the beneficiaries.
Ak sa v súlade s článkom 14 protokolu 3 prijmú zamietavé rozhodnutia vo veciach neoprávnenej pomoci, dozorný úrad rozhodne, že príslušný štát EZVO prijme všetky potrebné opatrenia na vrátenie pomoci od príjemcov.
The Authority shall not require recovery if it would be contrary to a general principle of EEA law.
Dozorný úrad nevyžaduje vrátenie, ak by bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva EHP.
Given the uncertainty regarding the State aid assessment of intra-group tax measures, the Authority accepts that undertakings could have entertained certain expectations that the tax measures in Liechtenstein may not entail aid.
Vzhľadom na neurčitosť, pokiaľ ide o hodnotenie daňových opatrení v rámci skupiny z hľadiska štátnej pomoci, dozorný úrad uznáva, že podniky mohli mať určité očakávania, že daňové opatrenia v Lichtenštajnsku nemusia predstavovať pomoc.
These expectations could no longer be maintained after the Commission opened the formal investigation procedure regarding the tax measures in favour of captive insurance companies in Åland.
Tieto očakávania nie je možné zachovávať po začatí konania vo veci formálneho zisťovania Komisiou v súvislosti s daňovými opatreniami v prospech kaptívnych poisťovní na Alandoch.
For this reason, the Authority only requires recovery from the date of publication of the Commission’s decision in the Official Journal on 6 November 2001.
Dozorný úrad preto vyžaduje vrátenie až od dátumu uverejnenia rozhodnutia Komisie v úradnom vestníku dňa 6. novembra 2001.
The amount of aid to be recovered should be calculated by assessing the income, capital and coupon tax liabilities of captive insurance companies had specific rules not applied to them, less the amounts of capital tax already paid by the beneficiaries,
Výška pomoci, ktorá sa má vrátiť, by sa mala vypočítať vyhodnotením záväzkov kaptívnych poisťovní vyplývajúcich z dane z príjmov, dane z kapitálu a kupónovej dane, ak by sa na ne nevzťahovali osobitné pravidlá, mínus daň z kapitálu, ktorú príjemcovia už zaplatili,
ADOPTS THIS DECISION:
PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
The aid measures which the Liechtenstein authorities have implemented in favour of captive insurance companies under Articles 82a and 88d(3) of the Tax Act implemented on 18 December 1998 constitute unlawful State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement which is not compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Opatrenia pomoci, ktoré lichtenštajnské orgány vykonali v prospech kaptívnych poisťovní podľa článku 82 písm. a) a článku 88 písm. d) ods. 3 daňového zákona zavedeného 18. decembra 1998, predstavujú neoprávnenú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, ktorá nie je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP.