natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards lending to building contractors the rules in that Regulation mirrored those laid down in the previous Regulation 467/1991 of the same name applicable under the former Act [16].
Pokiaľ ide o poskytovanie úverov stavebným dodávateľom, pravidlá v tomto nariadení sa zhodujú s pravidlami ustanovenými v predchádzajúcom nariadení č. 467/1991 s rovnakým názvom uplatňovanom v rámci predchádzajúceho zákona [16].
As can be seen from the above, the housing bond swapping system remained the same after the entry into force of the Housing Act.
Ako je možné pozorovať z vyššie uvedeného, systém výmeny dlhopisov bytovej výstavby zostal po nadobudnutí platnosti zákona o bývaní rovnaký.
The Housing Bond Division of the Housing Financing Fund was entrusted with the same functions as the same Division had carried out in the State Housing Agency (cf. Article 19 of the Act No 97/1993 and Article 17 of the Housing Act, both quoted above).
Útvaru dlhopisov bytovej výstavby Fondu na financovanie bývania boli zverené rovnaké funkcie, aké tento útvar vykonával v Štátnej agentúre bývania; pozri článok 19 zákona č. 97/1993 a článok 17 zákona o bývaní, obidva citované vyššie.
This is also borne out by the comments to chapter VI of the bill which became the Housing Act, that the chapter contained substantively corresponding provisions as chapter IV of the Act No 97/1993 [17].
Pripomienky ku kapitole VI návrhu zákona, ktorý bol neskôr prijatý ako zákon o bývaní, taktiež upozornili na skutočnosť, že kapitola obsahuje ustanovenia vecne korešpondujúce s ustanoveniami kapitoly IV zákona č. 97/1993 [17].
Additional loans
Dodatočné úvery
With the Housing Act a new loan category, called additional loans, for people with lower income, was added to the housing system.
Zákon o bývaní rozšíril systém bývania o novú kategóriu úverov nazývanú dodatočné úvery, ktoré boli určené jednotlivcom s nízkym príjmom.
Those loans could be granted on top of the general loans replacing several social loans granted under Act No 97/1993 but were subsequently repealed [18].
Tieto úvery mohli byť poskytnuté dodatočne k všeobecným úverom, čím by nahradili niekoľko sociálnych úverov poskytovaných na základe zákona č. 97/1993, ale ich poskytovanie bolo následne zrušené [18].
According to Article 30, following a request from a municipal housing committee, the Housing Financing Fund could grant individuals who had a right to a general loan for the purchase of an apartment additional loans which could cover 25 % of the estimated value of the apartment.
V súlade s článkom 30 mohol Fond na financovanie bývania na základe žiadosti výboru samosprávnej obce pre bývanie poskytnúť jednotlivcom, ktorí splnili podmienky na získanie všeobecného úveru na kúpu bytu, dodatočné úvery pokrývajúce 25 % odhadovanej hodnoty bytu.
As was the case for social loans under the previous system in Act No 97/1993 before the establishment of the Housing Financing Fund, total lending from the Housing Financing Fund (general loan and addition loan) could never exceed 90 % of the estimated value of the apartment.
Podobne ako pri sociálnych úveroch v predchádzajúcom systéme v rámci zákona č. 97/1993 poskytovaných pred ustanovením Fondu na financovanie bývania, celkový úver poskytnutý Fondom na financovanie bývania (všeobecný úver a dodatočný úver spolu) nesmeli za žiadnych okolností prekročiť 90 % odhadovanej hodnoty bytu.
The Minister of Social Affairs was to set a regulation further outlining the requirements for granting additional loans.
Minister sociálnych vecí mal za úlohu vydať nariadenie, ktoré by podrobne stanovovalo požiadavky na poskytnutie dodatočných úverov.
The following criteria were to be considered for granting those loans: family size, assets, income, apartment size and type of housing.
Pri rozhodovaní o poskytnutí týchto úverov sa posudzovali nasledujúce kritériá: počet rodinných príslušníkov, majetok, príjem, veľkosť bytu a druh bývania.
The Minister of Social Affairs issued Regulation No 783/1998 on Additional Loans, which laid down in greater detail the conditions applicants had to satisfy in order to be eligible for additional loans.
Minister sociálnych vecí vydal nariadenie č. 783/1998 o dodatočných úveroch, kde boli podrobnejšie stanovené podmienky, ktoré musel žiadateľ splniť, aby sa stal oprávneným na získanie dodatočného úveru.
Articles 5 and 6 of the Regulation provided that the applicant could not exceed certain thresholds as regards income and assets in order to qualify for an additional loan [19].
Články 5 a 6 nariadenia stanovovali, že na to, aby sa žiadateľ stal oprávneným na získanie dodatočného úveru, nesmel prekročiť určitú hranicu príjmov a majetku [19].
Article 8 stated that the applicant had to pass an evaluation of payment ability.
V článku 8 bolo stanovené, že žiadateľ musel podstúpiť hodnotenie platobnej schopnosti a vyhovieť stanoveným podmienkam.
In Article 4 it was stated that the municipalities were permitted to create further guidelines for the housing committees to take into consideration.
V článku 4 bolo stanovené, že samosprávne obce majú možnosť stanoviť ďalšie usmernenia, na ktoré výbory pre bývanie museli pri rozhodovaní prihliadať.
These issues could include current housing situations; the state and type of current housing and family size and health [20].
Tieto usmernenia sa mohli týkať aktuálnej situácie v bývaní, stavu a druhu súčasného obydlia ako aj veľkosti rodiny a zdravotného stavu [20].
Hence, the main criteria for determining whether someone qualified for ‘social’ loans continued to be lack of assets and low income just as was the case under the rules in place before the enactment of the Housing Act.
Za hlavné kritériá pre stanovovanie oprávnenosti na získanie „sociálnych“ úverov sa aj naďalej považoval nedostatok majetku a nízky príjem, rovnako ako podľa pravidiel platných pred prijatím zákona o bývaní.
As opposed to the previous rules under Act No 97/1993, the Housing Act did not contain provisions for loans for the so-called lease-purchase social housing.
Na rozdiel od predchádzajúcich pravidiel uplatňovaných v rámci zákona č. 97/1993, zákon o bývaní neobsahoval ustanovenia o úveroch na tzv. sociálne bývanie kupované na splátky.
Furthermore, the Housing Act did not contain any provisions related to the sale of social apartments as they could be sold on the general market subject to the conditions laid down in Article 32 of the Housing Act.
Zákon o bývaní navyše neobsahoval ani ustanovenia súvisiace s predajom sociálnych bytov, keďže tieto bolo možné predávať iba na všeobecnom trhu v súlade s podmienkami stanovenými v článku 32 zákona o bývaní.
Rental apartments
Nájomné byty
The third loan category, loans for rental apartments, is regulated by Chapter VIII of the Housing Act.
Tretiu kategóriu úverov, úvery na nájomné byty, upravuje kapitola VIII zákona o bývaní.
According to Article 33, the Housing Financing Fund may extend loans for construction or purchase of housing intended for lease, to municipalities, associations or companies having the objective of constructing, owning and managing such housing.
V súlade s článkom 33 môže Fond na financovanie bývania poskytnúť úvery na výstavbu alebo nákup obytných nehnuteľností určených na prenájom, samosprávnym obciam, združeniam alebo spoločnostiam, ktorých zámerom je vybudovať, vlastniť alebo spravovať takéto obytné nehnuteľnosti.
Loans may be granted for up to 90 % of the construction cost or purchase price but not exceeding 90 % of the cost basis approved by the board of the Fund (cf. Article 36 of the Act).
Úvery môžu byť poskytnuté do výšky 90 % stavebných nákladov alebo kúpnej ceny, nesmú však presahovať 90 % cenového základu schváleného radou fondu; pozri článok 36 citovaného zákona.
According to Article 37 of the Act, the right to rental housing shall depend on the social circumstances of an applicant and whether the applicant’s income and assets fall within the limits laid down in further detail in a Regulation issued by the Minister of Social Affairs.
V súlade s článkom 37 citovaného zákona, právo na získanie nájomných obytných nehnuteľností závisí od sociálnych podmienok žiadateľa a od toho, či majetok a príjem žiadateľa zodpovedajú obmedzeniam podrobnejšie stanoveným v nariadení vydanom ministrom sociálnych vecí.
In the general comments accompanying Chapter VIII of the bill to the Housing Act it was stated that as regards this type of loans, for the greater part the same rules as under the former Act No 97/1993 would continue to apply [21].
Vo všeobecných pripomienkach ku kapitole VIII návrhu zákona o bývaní sa uvádza, že pri tomto druhu úveru sa budú aj naďalej uplatňovať pravidlá z väčšej časti rovnaké ako pravidlá uplatňované v rámci predchádzajúceho zákona č. 97/1993 [21].
Accordingly, this loan category is essentially the same as previously provided for in the rules regarding the Workers’ Housing Fund.
Táto kategória úverov je teda vo svojej podstate rovnaká ako bola predtým ustanovená v rámci pravidiel Fondu bývania pracujúcich.
The maximum loan for this loan category was 90 % of construction cost or purchase price, both under the terms of the Housing Act and Act No 97/1993.
Maximálna výška úveru v tejto kategórii úverov predstavovala 90 % stavebných nákladov alebo kúpnej ceny ako v zmysle zákona o bývaní tak aj v zmysle zákona č. 97/1993.
Similarly, the entitlement to these rental apartments was based on criteria of social need such as lack of assets and low income.
Podobne aj nárok na nájomné byty vychádzal zo splnenia kritérií sociálnej potreby, akými boli nedostatok majetku a nízky príjem.
Amendments made in 2004
Zmeny a doplnenia prijaté v 2004
Act No 57/2004
Zákon č. 57/2004
In 2004, two Acts amending the Housing Act were enacted, Act No 57/2004 and Act No 120/2004.
V roku 2004 boli prijaté dva zákony, zákon č. 57/2004 a zákon č. 120/2004, ktorými došlo k zmene a doplneniu zákona o bývaní.
Act No 57/2004, which entered into force on 1 July 2004, abolished the housing bond swapping system.
Zákonom č. 57/2004, ktorý nadobudol účinnosť 1. júla 2004, bol zrušený systém výmeny dlhopisov bytovej výstavby.
Instead the general loans provided by the Housing Financing Fund were paid out in cash.
Namiesto toho boli všeobecné úvery poskytované Fondom na financovanie bývania vyplácané v hotovosti. Návrh zákona opisuje hlavný cieľ zmeny nasledovne:
The main objective of the changes was described in the following terms in the bill:
„Účelom predkladaného návrhu zákona je zabezpečiť Islanďanom možnosť získať prostredníctvom Fondu na financovanie bývania úvery na financovanie bývania za priaznivejších podmienok prostredníctvom lacnejšieho financovania na všeobecnom úverovom trhu.
‘The bill, which is here submitted, has the purpose of ensuring Icelanders more favourable housing loans through the Housing Financing Fund by cheaper financing in the general loan market.
Dosiahnutie tohto cieľa umožní reorganizácia vydávania dlhopisov Fondu na financovanie bývania, ktorá zvýši efektívnosť financovania a odstráni hlavné nedostatky v súčasnom spôsobe emitovania dlhopisov […].“
This objective shall be achieved by the reorganisation of the bond issuing of the Housing Financing Fund, which will enhance the efficiency of the financing and will cut away the main shortcomings with the current issuance […].After the amendments Article 19 of the Housing Act stated:
Po prijatí zmien a doplnení článok 19 zákona o bývaní stanovoval: „Úvery poskytované Fondom na financovanie bývania budú vyplácané v hotovosti.
‘Loans extended by the Housing Financing Fund shall be paid out in cash. Before a loan is paid out, the borrower shall issue a borrower’s mortgage instrument and have it officially recorded.
Pred vyplatením úveru vydá dlžník hypotekárny záložný list a nechá ho úradne zapísať.
Each borrower’s mortgage shall be price-indexed by the consumer price index (cf. the Consumer Price Index Act), and shall bear interest as provided for in Article 21.’
Každá hypotéka dlžníka musí byť cenovo indexovaná podľa indexu spotrebiteľských cien; pozri zákon o indexe spotrebiteľských cien, a musí byť úročená podľa ustanovení článku 21.“
Sub-paragraphs 2 and 3 of Article 10 of the Act, concerning the financing of the Fund were amended to correspond to the abolition of the housing bond system:
Odseky 2 a 3 článku 10 citovaného zákona týkajúce sa financovania fondu boli zmenené a doplnené tak, aby zodpovedali zrušeniu systému dlhopisov bytovej výstavby:
‘The Housing Financing Fund shall finance the tasks committed to by this Act in the following manner:
„Fond na financovanie bývania financuje úlohy, ktoré mu boli zverené týmto zákonom, nasledujúcim spôsobom:
By returns on the Fund’s own capital, i.e. instalments, interest and price indexation payments on extended loans.
Výnosmi z vlastného kapitálu fondu, tzn. splátkami, úrokmi a platbami vyplývajúcimi z indexácie cien z poskytnutých úverov.
By the issue and sale of HFF bonds, and by borrowing as may be provided for the Budget Act at any particular time.
Emitovaním a predajom dlhopisov HFF a poskytovaním úverov ako môže kedykoľvek ustanoviť zákon o rozpočte.
By service charges as provided for in Article 49.’
Poplatkami za služby ustanovenými v článku 49.“
Even though the service charges were not previously listed in Article 10 as a means of financing, the referred Article 49 was a part of the Act from its entry into force and had not been changed.
Napriek tomu, že v článku 10 neboli poplatky za službu spočiatku uvedené ako prostriedok financovania, článok 49, na ktorý sa text odvoláva, bol súčasťou citovaného zákona už od doby nadobudnutia účinnosti citovaného zákona a nebol odvtedy zmenený.
By Article 5 of the Act No 57/2004, two new paragraphs were added to Article 11 of the Housing Act on management of assets and liabilities:
Článkom 5 zákona č. 57/2004 boli pridané k článku 11 zákona o bývaní dva nové odseky o riadení aktív a pasív:
‘The Housing Financing Fund shall keep its revenues and expenses in balance, and shall make advance plans in this regard.
„Fond na financovanie bývania bude udržiavať svoje príjmy a výdavky v rovnováhe a v súlade s týmto pripraví svoje predbežné plány.
The Fund shall establish a risk management system for this purpose.
Fond za týmto účelom zriadi systém riadenia rizika.
The Housing Financing Fund may conduct trade in its own financing bonds and other securities.
Fond na financovanie bývania môže obchodovať so svojimi vlastnými dlhopismi a s inými cennými papiermi.
Having obtained the opinion of the board of the Fund and the Financial Supervisory Authority, the Minister shall, by Regulation, issue provisions on the Fund’s risk criteria, risk management, internal control and its trade in securities.’
Na základe stanoviska rady fondu a orgánu finančného dohľadu minister prostredníctvom nariadenia vydá ustanovenia o rizikových kritériách fondu, riadení rizík, internej kontrole a obchodovaní s cennými papiermi.“
Several other amendments were made by Act No 57/2004.
Prostredníctvom zákona č. 57/2004 bolo prijatých aj niekoľko ďalších zmien a doplnení.
They were mostly related to issues, which can be termed as technical changes connected with the abolition of the bond swap system (cf. Articles 9 to 20 of the amending Act).
Vo väčšine prípadov sa jednalo o záležitosti, ktoré by sa dali nazvať technickými zmenami vyplývajúcimi najmä zo zrušenia systémy výmeny dlhopisov; pozri články 9 až 20 meniaceho a dopĺňajúceho zákona.
This Act did not change anything regarding the substance of the general loans or who was eligible to receive them.
Citovaný zákon nezmenil nič, čo by sa týkalo podstaty všeobecných úverov alebo osôb oprávnených na ich získanie.
Act No 120/2004
Zákon č. 120/2004
By Act No 120/2004, which entered into force on 3 December 2004, the limit of the Housing Financing Fund’s general loans was raised to 90 % of the appraised value of property from the former maximum value of 70 %, and the Minister of Social Affairs was given the power to change that amount by way of administrative regulation (cf. Article 19 of the Housing Act).
Prostredníctvom zákona č. 120/2004, ktorý nadobudol účinnosť 3. decembra 2004, bola zvýšená predchádzajúca 70 % hranica všeobecných úverov poskytovaných Fondom na financovanie bývania na 90 % odhadnutej hodnoty nehnuteľnosti a ministrovi sociálnych vecí bola udelená právomoc zmeniť túto sumu prostredníctvom správneho nariadenia; pozri článok 19 zákona o bývaní.
Furthermore, as a consequence of the raising of the limit for general loans, Chapter VII of the Act, on additional loans, was abolished.
V dôsledku zvýšenia hranice všeobecných úverov došlo k zrušeniu kapitoly VII citovaného zákona o dodatočných úveroch.
In the comments to Article 4 of the bill, which abolished Chapter VII of the Housing Act on additional loans, inter alia, the following explanations were provided:
V pripomienkach k článku 4 návrhu zákona, ktorým sa zrušila kapitola VII zákona o bývaní o dodatočných úveroch bolo poskytnuté nasledujúce vysvetlenie:
‘If the bill should become law, all property buyers will have the possibility of 90 % loans and the need for additional loans will therefore no longer exist.
„Ak sa tento návrh zákona stane zákonom, všetci kupujúci nehnuteľnosti budú mať možnosť získať 90 % úver a vzhľadom na to už nebudú potrebné dodatočné úvery.
This change has resulted in substantially better terms for buyers with few assets and low income.
Táto zmena priniesla výrazne lepšie podmienky pre kupujúcich s malým majetkom a nízkym príjmom.
Therefore, under the current circumstance there is no reason to provide for a separate loan category for that group.’
Za súčasných okolností preto nie je dôvod ustanoviť osobitnú kategóriu úverov pre túto skupinu.“
The Minister of Social Affairs has made use of his competence granted by the above Act.
Minister sociálnych vecí využil svoju právomoc, ktorú mu udeľuje citovaný zákon.
The maximum limit has been lowered to 80 % and raised again to 90 % but then lowered again to 80 % which is the current limit [24].
Maximálna hranica bola znížená na 80 %, potom zvýšená na 90 %, následne však opäť znížená na 80 %, čo predstavuje hranicu platnú v súčasnosti [24].
LEGAL BASIS UNDER ICELANDIC LAW FOR POSSIBLE STATE AID ELEMENTS
PRÁVNY ZÁKLAD ISLANDSKÉHO PRÁVNEHO PORIADKU PRE MOŽNÉ PRVKY ŠTÁTNEJ POMOCI
In its decision to initiate a formal investigation procedure, the Authority identified the following five possible state aid measures:
Vo svojom rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania dozorný úrad uvádza nasledujúcich päť možných opatrení štátnej pomoci:
the state guarantee,
štátna záruka,
exemption from income and property tax,
oslobodenie od dane z príjmu a dane z nehnuteľností,
interest support,
úrokové zvýhodnenia,
no dividend payments,
nevyplácanie dividend,
the HFF not being subject to capital adequacy requirements and minimum solvency ratio rules.
na HFF sa nevzťahujú požiadavky kapitálovej primeranosti a pravidlá pre minimálny koeficient kapitálovej primeranosti.
STATE GUARANTEE
ŠTÁTNA ZÁRUKA
The Housing Financing Fund is a State institution governed by public law (cf. Article 4 of the Housing Act No 44/1998 and compare Article 2 of the previous Act No 97/1993).
Fond na financovanie bývania je štátnou verejnoprávnou inštitúciou; pozri článok 4 zákona č. 44/1998 o bývaní a porovnaj s článkom 2 predchádzajúceho zákona č. 97/1993.
As such, under the general unwritten rules of Icelandic public law applicable to all State institutions, it enjoys a State guarantee on all its obligations.
Podľa nepísaných všeobecných pravidiel islandského verejného práva, ktoré sa vzťahuje na všetky štátne inštitúcie, sa na všetky záväzky fondu vzťahuje štátna záruka.
The said unwritten principle of Icelandic law predates the entry into force of the EEA Agreement.
Spomínaná nepísaná zásada islandského právneho systému pochádza z obdobia pred nadobudnutím platnosti Dohody o EHP.
In the general comments to the bill which became Act No 121/1997, on State Guarantees (lög um ríkisábyrgðir) the following was stated: ‘This is based on the unequivocal rule of Icelandic law that the State is liable for the obligations of its institutions and undertakings, unless the guarantee is limited by an explicit legal provision […] or the liability of the State in a limited liability company is limited to the share capital contribution.’ [25] The guarantee is applicable to all State institutions, regardless of when they are established or their activities, or changes in those activities.
Vo všeobecných pripomienkach k návrhu zákona o štátnych zárukách (lög um ríkisábyrgðir), ktorý bol neskôr prijatý ako zákon č. 121/1997, sa uvádza nasledovné: „Toto vychádza z jednoznačného pravidla islandského právneho systému, že štát nesie zodpovednosť za záväzky svojich inštitúcií a podnikov, ak záruku neobmedzuje explicitné právne ustanovenie […] alebo ak nie je záväzok štátu v spoločnosti s ručením obmedzený na príspevok na základné imanie.“ [25] Záruka sa vzťahuje na všetky štátne inštitúcie, bez ohľadu na to, kedy boli založené, aké vyvíjajú činnosti, alebo či došlo k zmene ich činnosti.
Hence, it also applied to the former State Housing Agency and the three other bodies performing house financing activities before the entry into force of the Housing Act.
Vzťahovala sa teda aj na bývalú Štátnu agentúru bývania a tri ďalšie orgány vyvíjajúce činnosť v oblasti financovania bývania pred nadobudnutím účinnosti zákona o bývaní.
EXEMPTION FROM INCOME AND PROPERTY TAX
OSLOBODENIE OD DANE Z PRÍJMU A DANE Z NEHNUTEĽNOSTÍ
In the opening decision, the Authority identified as a second potential State aid measure the exemption that HFF enjoys from income and property tax.
V rozhodnutí o začatí konania dozorný úrad uvádza ako druhé potenciálne opatrenie štátnej pomoci oslobodenie HFF od povinnosti platiť daň z príjmu a daň z nehnuteľností.
The State Treasury, all State institutions and all State undertakings for which the State carries unlimited liability have, long before the entry into force of the EEA Agreement, been exempted from income and property taxes (cf. now paragraph 1 of Article 4 of the Income Tax Act No 90/2003).
Štátna pokladnica, všetky štátne inštitúcie a všetky štátne podniky, za ktoré štát nesie neobmedzenú zodpovednosť, boli dávno pred nadobudnutím platnosti Dohody o EHP oslobodené od dane z príjmu a dane z nehnuteľností; pozri súčasný článok 4 ods. 1 zákona o dani z príjmu č. 90/2003.
This general tax exemption applies to the Housing Financing Fund by virtue of it being a State institution.
Toto všeobecné oslobodenie od dane z príjmu sa vzťahuje aj na Fond na financovanie bývania ako štátnu inštitúciu.
The legal basis for the tax exemption was at the time of entry into force of the EEA Agreement laid down in paragraph 1 of Article 4 of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Právny základ pre oslobodenie od daní bol v čase nadobudnutia platnosti Dohody o EHP ustanovený v článku 4 ods. 1 zákona č. 75/1981 o dani z príjmu a dani z nehnuteľností.
The present Act on Income Tax is a consolidated version of Act No 75/1981 on Income and Property Tax.
Súčasný zákon o dani z príjmu je konsolidovanou verziou zákona č. 75/1981 o dani z príjmu a dani z nehnuteľností.
Hence, the predecessors of the Housing Financing Fund, also fell under this tax exemption.
Na predchodcov Fondu na financovanie bývanie sa teda tiež vzťahovalo rovnaké oslobodenie od daní.
INTEREST SUPPORT
ÚROKOVÉ ZVÝHODNENIA
In the opening decision, the Authority identified as a third potential State aid measure, interest support, which in fact corresponds to direct budgetary contributions to HFF to cover obligations resulting from lending below market rates for the building of social rental housing.
V rozhodnutí o začatí konania dozorný úrad uvádza ako tretie potenciálne opatrenie štátnej pomoci úrokové zvýhodnenia, ktoré v podstate korešpondujú s priamymi rozpočtovými príspevkami do HFF na pokrytie záväzkov vyplývajúcich z poskytovania úverov so sadzbami pod trhovou úrovňou na budovanie sociálneho nájomného bývania.
One of the loan categories of the Workers’ Housing Fund was loans for rented social housing (cf. Article 50 of Act No 97/1993, quoted above).
Jednou z kategórií úverov Fondu bývania pracujúcich boli úvery na sociálne bývanie určené na prenájom; pozri článok 50 zákona č. 97/1993, citovaný vyššie.