natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The annual net income of companies in Liechtenstein is subject to business income tax (‘Ertragssteuer’) [34] at a rate between 7,5 % and 15 % [35].
Čistý ročný príjem spoločností v Lichtenštajnsku podlieha dani z príjmu z podnikania („Ertragssteuer“) [34] pri sadzbe od 7,5 % do 15 % [35].
At the end of the company’s financial year (generally on 31 December) companies located in Liechtenstein also pay a capital tax (‘Kapitalsteuer’) on the paid-up capital stock, joint stock, share capital, or initial capital as well as the reserves of the company constituting company equity at a rate of 0,2 % [36].
Na konci účtovného roka podniku (vo všeobecnosti 31. decembra) spoločnosti usadené v Lichtenštajnsku platia aj daň z kapitálu („Kapitalsteuer“) zo splateného základného imania, akciového kapitálu alebo počiatočného kapitálu, ako aj z rezerv spoločnosti predstavujúcich vlastné imanie spoločnosti, pri sadzbe 0,2 % [36].
Further, a coupon tax is levied on the coupons of securities or documents equal to securities issued by a ‘national’ at a rate of 4 % on any distribution of dividends or profit shares.
Kupónová daň sa ďalej vyberá z kupónov cenných papierov alebo dokumentov rovnocenných cenným papierom emitovaných „vnútroštátnym subjektom“ pri sadzbe 4 % z vyplatených dividend alebo podielov na zisku.
By virtue of Article 82a of the Liechtenstein Tax Act, however, captive insurance companies (‘Eigenversicherung’) pay a reduced capital tax of 0,1 % instead of the generally applicable 0,2 % capital tax rate.
Podľa článku 82 písm. a) lichtenštajnského daňového zákona však kaptívne poisťovne („Eigenversicherung“) platia zníženú daň z kapitálu vo výške 0,1 % namiesto všeobecne uplatniteľnej sadzby dane z kapitálu vo výške 0,2 %.
This rate is further reduced for amounts exceeding CHF 50 million and CHF 100 million.
Táto sadzba sa ďalej znižuje pri sumách presahujúcich 50 miliónov CHF a 100 miliónov CHF.
As confirmed by the Liechtenstein authorities, on the basis of the same provision, captive insurance companies do not pay income tax.
Ako potvrdili lichtenštajnské orgány, na základe toho istého ustanovenia kaptívne poisťovne neplatia daň z príjmu.
On the basis of Article 88d(3) of the Tax Act, captive insurance companies are also exempted from payment of the coupon tax.
Na základe článku 88 písm. d) ods. 3 daňového zákona sú kaptívne poisťovne oslobodené aj od platby kupónovej dane.
By not being subject to any income or coupon tax and only a reduced rate of capital tax, captive insurance companies receive a selective advantage in comparison to other undertakings which are subject to ordinary taxation on revenues from their business activities.
Tým, že kaptívne poisťovne nepodliehajú dani z príjmu ani kupónovej dani, len zníženej sadzbe dane z kapitálu, získavajú selektívnu výhodu v porovnaní s inými podnikmi, ktoré podliehajú riadnemu zdaneniu príjmov z ich obchodnej činnosti.
According to the Liechtenstein legislation, in particular Article 82a paragraph 1 of the Tax Act, these tax reductions are only applicable to insurance companies which exclusively engage in captive insurance (‘Eigenversicherung’).
Podľa lichtenštajnských právnych predpisov, najmä podľa článku 82 písm. a) ods. 1 daňového zákona sa tieto zníženia dane vzťahujú len na poisťovne, ktoré sa zaoberajú výhradne kaptívnym poistením („Eigenversicherung“).
Other insurance companies as well as any other type of undertaking active in other sectors of the economy are subject to normal tax rules.
Ostatné poisťovne, ako aj každý iný druh podniku, ktoré pôsobia v iných odvetviach hospodárstva, podliehajú štandardným pravidlám zdaňovania.
The Authority is also of the view that the tax measures contain a further element of selectivity as they also provide for greater tax reductions for captive insurance companies which have capital exceeding CHF 50 million or CHF 100 million.
Dozorný úrad zastáva tiež názor, že daňové opatrenia obsahujú ďalší prvok selektívnosti, keďže poskytujú vyššiu daňovú úľavu kaptívnym poisťovniam, ktorých kapitál presahuje 50 miliónov CHF alebo 100 miliónov CHF.
Reference has been made in the context of the assessment of selectivity to the decision of the European Commission regarding taxation of captive insurance companies in Åland [37].
V súvislosti s posudzovaním selektívnosti sa uviedol odkaz na rozhodnutie Európskej komisie, týkajúce sa zdaňovania kaptívnych poisťovní na Alandoch [37].
In this decision, the Commission considered that captive insurance companies which benefited from lower taxation than would normally apply to companies had received a selective advantage because this favoured only captive insurance companies as the prime beneficiaries of the tax relief.
V tomto rozhodnutí dospela Komisia k záveru, že kaptívne poisťovne, ktoré využívali nižšie dane, než by sa za bežných okolností vzťahovali na kaptívne poisťovne, dostali selektívnu výhodu, keďže zvýhodňovali len kaptívne poisťovne ako hlavných príjemcov daňovej úľavy.
The Authority concurs with this view and is of the opinion that this in itself is sufficient to make the measures selective [38].
Dozorný úrad súhlasí s týmto stanoviskom a zastáva názor, že toto samotné je postačujúce, aby opatrenia boli selektívne [38].
Unlike many recent complex fiscal aid cases, the objectives of the measure in question were straightforward.
Na rozdiel od mnohých súčasných zložitých vecí týkajúcich sa fiškálnej pomoci sú ciele dotknutého opatrenia jednoduché.
The standard rate taxes generate revenue for the State, while the reduction and exemption applicable to captive insurance companies were (by the Liechtenstein authorities’ own admission) designed to attract a mobile (and tax sensitive) service sector to the Principality.
Štandardné daňové sadzby prinášajú príjmy štátu, kým zníženie a oslobodenie vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne boli (ako to pripustili samotné lichtenštajnské orgány) určené na pritiahnutie mobilného (a citlivého na dane) odvetvia služieb do kniežatstva.
In turn, captive insurance companies are created and normally located apart from the rest of their group (at least in part), in order to benefit from lower taxation on profits generated by a formalised form of self-insurance.
Kaptívne poisťovne sú zas zriaďované a štandardne usadené mimo zvyšku svojej skupiny (aspoň sčasti) s cieľom získať výhody z nižšieho zdanenia ziskov dosiahnutých formalizovanou formou samopoistenia.
The Authority is of the view that there is no reason to conclude, therefore, that captive insurance companies are in a different legal and factual situation to the other undertakings subject to Liechtenstein taxation.
Dozorný úrad zastáva názor, že nejestvuje preto dôvod, pre ktorý by mal dospieť k záveru, že kaptívne poisťovne sú v inej situácii, pokiaľ ide o skutkové a právne okolnosti, ako iné podniky podliehajúce zdaneniu v Lichtenštajnsku.
Assessment of selectivity in previous State aid decisions regarding tax measures
Hodnotenie selektívnosti v predchádzajúcich rozhodnutiach o štátnej pomoci, týkajúcich sa daňových opatrení
Certain third parties asserted during the formal investigation that the exemptions from tax in Liechtenstein are not selective as any economic undertaking is free to form a captive.
Určité tretie strany tvrdili počas formálneho zisťovania, že oslobodenia od dane v Lichtenštajnsku nie sú selektívne, keďže kaptívnu poisťovňu môže zriadiť ktorýkoľvek hospodársky subjekt.
The Authority does not concur that this is a valid legal consideration, and disagrees with the factual basis for the argument in any event.
Dozorný úrad nesúhlasí, že to predstavuje odôvodnené právne posúdenie, a v každom prípade nesúhlasí s vecným základom tohto argumentu.
The Authority is of the view that there are two conditions that must be fulfilled to be able to form a captive insurance company.
Dozorný úrad zastáva názor, že na zriadenie kaptívnej poisťovne musia byť splnené dve podmienky.
The first is that only companies that are able to absorb the fixed costs inherent in forming a captive insurance company can benefit.
Prvá podmienka je, že získať výhody môžu len spoločnosti, ktoré sú schopné prevziať fixné náklady spojené so zriadením kaptívnej poisťovne.
The second, more important, condition follows from the fact that forming a captive insurance company is essentially a formalised way of self insuring.
Druhá ešte dôležitejšia podmienka vyplýva zo skutočnosti, že zriadenie kaptívnej poisťovne v podstate predstavuje formalizovaný spôsob samopoistenia.
The Authority is of the view that only undertakings that have significant resources (mainly large companies) can cover the risks of self-insuring [40] and that principles of insurance mean that a certain size and diversity of operation is required in order to manage risk without use of third party cover.
Dozorný úrad zastáva názor, že jedine podniky, ktoré majú značné zdroje (najmä veľké spoločnosti), môžu znášať riziká samopoistenia [40] a že zo zásad poistenia vyplýva, že na zvládnutie rizika bez využitia krytia tretej strany sa vyžaduje určitá veľkosť a rôznorodosť činností.
This need for size and diversity is, in the Authority’s opinion, self evident, given that the smallest of companies can, depending on their activity, incur high liabilities (for example through the deterioration of fixed assets caused by accidents or fire, or through injury caused by negligently supplied products or services), which they would not be able to pay.
Táto potreba veľkosti a rôznorodosti je podľa názoru dozorného úradu evidentná, keďže najmenšie spoločnosti môžu v závislosti od ich činnosti nadobudnúť veľké záväzky (napríklad prostredníctvom zhoršenia dlhodobého majetku spôsobeného nehodou alebo požiarom, alebo prostredníctvom ujmy spôsobenej nedbalým dodaním výrobkov alebo služieb), ktoré nebude schopná zaplatiť.
In that case the Commission found that an exemption from tax on capital gains made on the disposal of shares by investors who had held at least 5 % of the investee company’s ordinary share capital for an uninterrupted period of not less than 12 months was not materially selective.
V uvedenej veci Komisia rozhodla, že oslobodenie od dane z kapitálových výnosov získaných pri predaji akcií investormi, ktorí vlastnili aspoň 5 % kmeňových akcií podniku, ktorý bol prijímateľom investície, počas neprerušeného obdobia aspoň 12 mesiacov, nie je materiálne selektívne.
The Commission concluded that a 5 % holding requirement did not favour any undertaking in a comparable legal and factual situation in light of the objective pursued by the measure, given that this was available to undertakings no matter what their size or legal structure [43].
Komisia dospela k záveru, že požiadavka 5 % držby nezvýhodňovala žiadny podnik v porovnateľnej situácii, pokiaľ ide o skutkové a právne okolnosti, z hľadiska cieľa sledovaného daným opatrením, keďže bola dostupná podnikom bez ohľadu na ich veľkosť alebo právnu štruktúru [43].
The tax measure under assessment in this decision, on the other hand, applies only to a particular form of undertaking engaged in a particular form of economic activity (captive insurance companies), and in any event these are companies that can be formed only by those with sufficient resources to form such a company and to self-insure against corporate risk.
Daňové opatrenie posudzované v tomto rozhodnutí sa na druhej strane vzťahuje len na konkrétnu formu podniku zaoberajúceho sa konkrétnou formou hospodárskej činnosti (kaptívne poisťovne), a tieto predstavujú v každom prípade spoločnosti, ktoré môžu byť zriadené len spoločnosťami, ktoré majú dostatok zdrojov na vytvorenie takejto spoločnosti a na samopoistenie proti rizikám podniku.
A Spanish reduced tax on intangible assets was also cited during the investigation.
Počas prešetrovania sa citovalo aj zníženie dane z nehmotného majetku v Španielsku.
In this case, the Commission considered that privileged treatment of income from intangible assets derogated from the ordinary corporate taxation rules.
Komisia dospela v tejto veci k záveru, že zvýhodnené zdanenie príjmov z nehmotného majetku tvorilo výnimku zo všeobecných predpisov o zdanení spoločnosti.
However, it concluded that the measure was not selective as it was open to any undertaking subject to corporate taxation in Spain that develops intangible assets, and any corporate tax payer (no matter what its size, legal structure or sector) in which it operates can be the beneficiary.
Dospela však k záveru, že nie je selektívne, keďže bolo dostupné pre ktorýkoľvek podnik podliehajúci dani z príjmu právnických osôb v Španielsku, ktorý buduje nehmotný majetok, a príjemcom môže byť každý platca dane z príjmu právnických osôb (bez ohľadu na veľkosť, právnu štruktúru alebo sektor, v ktorom pôsobí).
The Spanish authorities had provided the Commission with statistics showing that intangible assets (and the R&D activities which had preceded them) were held widely throughout all sectors of the economy, including the service sector.
Španielske orgány poskytli Komisii štatistiku, z ktorej vyplýva, že nehmotný majetok (a činnosti výskumu a vývoja, ktoré mu predchádzali) bol v širokej miere vlastnený vo všetkých odvetviach hospodárstva vrátane odvetvia služieb.
The Commission considered that the measure does not strengthen the position of any particular class of undertakings in relation to others competing in intra-Community trade [44] and applies without distinction to all economically active persons [45].
Komisia dospela k záveru, že dané opatrenie neposilňuje postavenie žiadnej konkrétnej triedy podnikov v porovnaní s inými konkurenčnými podnikmi v obchode v rámci Spoločenstva [44] a že sa vzťahuje bez rozdielu na všetky ekonomicky aktívne osoby [45].
Again, the Authority does not consider that this decision is relevant to the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein.Finally, reference has been made to the Commission Decision on the Groepsrentebox scheme, a Dutch measure aimed at reducing the difference in fiscal treatment between two instruments of intra-group financing, debt and equity.
Dozorný úrad opäť nezastáva názor, že toto rozhodnutie je relevantné pre zdaňovanie kaptívnych poisťovní v Lichtenštajnsku.Na záver, uviedol sa odkaz na rozhodnutie Komisie vo veci schémy Groepsrentebox, holandského opatrenia zameraného na zmenšenie rozdielu v daňovom režime medzi dvoma nástrojmi vnútroskupinového financovania, dlhom a vlastným imaním.
Under the measure, the positive balance between received and paid interests on intra-group financing transactions is taxed in an ‘interest group box’ at the rate of 5 %, instead of the 25,5 % standard corporate tax rate.
Podľa tohto opatrenia sa kladné saldo medzi prijatými a zaplatenými úrokmi z transakcií vnútroskupinového financovania zdaňuje v „Groepsrentebox (daňovom režime vzťahujúcom sa na úroky v rámci skupiny)“ pri sadzbe 5 % namiesto štandardnej sadzby dane z príjmu právnických osôb vo výške 25,5 %.
The Commission considered that the advantage given to a company providing a loan to a related company cannot be considered as discriminatory, since a loan to a related company cannot be compared to a loan to an unrelated company.
Komisia dospela k záveru, že výhodu poskytnutú spoločnosti, ktorá poskytuje úver prepojenej spoločnosti, nie je možné považovať za diskriminačnú, keďže úver prepojenej spoločnosti nie je možné porovnávať s úverom neprepojenej spoločnosti.
The Commission was of the view that the requirement of exercising control of another company is a horizontal criterion applying to all companies regardless of their size, sector or of any other distinction — a different rate of taxation for debt financing between related companies, therefore, reflects objective differences and does not affect tax neutrality.
Komisia zastávala názor, že požiadavka uplatňovania kontroly inej spoločnosti predstavuje horizontálne kritérium vzťahujúce sa na všetky spoločnosti bez ohľadu na ich veľkosť, odvetvie alebo iný rozlišovací znak – rozdielna daňová sadzba pri dlhovom financovaní medzi prepojenými spoločnosťami preto odráža objektívne rozdiely a nemá vplyv na daňovú neutralitu.
While the Authority accepts that there are certain similarities between the above cases and the tax measures under investigation, in particular in relation to the inter-group nature of the Irish and Dutch cases, the Authority does not accept that the reasoning of the Commission applies in this case.
Hoci dozorný úrad uznáva, že existujú určité podobnosti medzi uvedenými vecami a prešetrovanými daňovými opatreniami, najmä v súvislosti s vnútroskupinovým charakterom írskej a holandskej veci, neuznáva, že úvahy Komisie sa vzťahujú na uvedenú vec.
An essential part of the Commission’s reasoning in each of these cases was that the action which leads to the beneficial tax treatment is open to any undertaking, and in this context the Authority considers it significant that minimum financial transaction amounts (for setting up a company in the Netherlands, and the minimum value of the relevant holding in Ireland) were abolished.
Podstatnou súčasťou úvah Komisie v každej z týchto vecí bolo, že opatrenie, ktoré vedie k zvýhodnenému daňovému režimu, je prístupné pre každý podnik, a v tejto súvislosti dozorný úrad považuje za dôležité, že bola zrušená minimálna výška finančných transakcií (pre zriadenie spoločnosti v Holandsku a minimálna hodnota príslušnej účasti v Írsku).
For the reasons set out above, the Authority is of the view that creating a captive insurance company is not something that is open to any undertaking (and concludes that a tax exemption specific to one form of company is different to the circumstances of this case in any event).
Z uvedených dôvodov dozorný úrad zastáva názor, že zriadenie kaptívnej poisťovne nepredstavuje možnosť, ktorá je prístupná pre každý podnik (a dospel k záveru, že oslobodenie od dane vzťahujúce sa špecificky na jednu formu spoločnosti je v každom prípade odlišné od okolností tejto veci).
Logic of the tax system
Logika daňového systému
A specific or selective tax measure can nevertheless be justified by the logic of the tax system [46].
Aj špecifické alebo selektívne daňové opatrenie však môže byť oprávnené na základe logiky daňového systému [46].
Measures intended partially or wholly to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of the general system can constitute State aid if there is no justification for the exemption on the basis of the nature and logic of the general tax system [47].
Opatrenia určené čiastočne alebo úplne na oslobodenie podnikov v konkrétnom odvetví od daní vyplývajúcich zo štandardného uplatňovania všeobecného systému môžu predstavovať štátnu pomoc, ak oslobodenie nie je opodstatnené na základe charakteru a logiky všeobecného daňového systému [47].
It is possible, therefore, for the specific tax rules applicable to captive insurance companies to not be selective if justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Špecifické pravidlá zdaňovania vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne by preto nemuseli byť selektívne, ak sú odôvodnené charakterom a všeobecnou štruktúrou lichtenštajnského daňového systému.
The Authority must assess whether the different treatment of undertakings as regards advantages or burdens introduced by the tax measure in question arise from the nature or general system of the overall scheme which applies.
Dozorný úrad musí posúdiť, či rozdielne zdaňovanie podnikov, pokiaľ ide o výhody alebo zaťaženia zavedené uvedeným daňovým opatrením, vyplýva z charakteru alebo všeobecnej štruktúry celkovej schémy, ktorá sa uplatňuje.
Where such a differentiation is based on objectives other than those pursued by the overall scheme, the measure in question would in principle be considered selective.According to established case-law, it is for the EFTA State that has introduced different treatment between undertakings to prove that it is justified by the nature and general scheme of the system in question [48].
Ak táto rozdielnosť vyplýva z iných cieľov ako sú ciele sledované celkovou schémou, uvedené opatrenie sa bude v zásade považovať za selektívne.Podľa ustálenej judikatúry je úlohou štátu EZVO, ktorý zaviedol rozdielne zdaňovanie v rámci podnikov, dokázať, že je to odôvodnené na základe charakteru a všeobecnej štruktúry dotknutého systému [48].
The Authority must thereafter consider whether the special tax rules applicable to captive insurance companies meet the objectives inherent in the tax system itself, or whether it pursues other objectives.The Liechtenstein authorities have stated that this tax concession was introduced in order to establish and develop the captive insurance sector as a new field of economic activity in Liechtenstein.
Dozorný úrad musí potom posúdiť, či osobitné pravidlá zdaňovania vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne spĺňajú ciele obsiahnuté v samotnom daňovom systéme, alebo či sledujú iné ciele.Lichtenštajnské orgány uviedli, že táto daňová úľava bola zavedená na vytvorenie a rozvoj odvetvia kaptívnych poisťovní ako novej oblasti hospodárskej činnosti v Lichtenštajnsku.
In the view of the Authority, this is clearly an economic and political purpose not inherent to a revenue tax which, therefore, does not fall within the logic of a tax system [49].The Liechtenstein authorities have further argued, in line with certain third parties, that differential treatment of captives in comparison to other insurance companies is recognised by EEA law through secondary legislation concerning insurance companies, in particular, the Reinsurance Directive 2005/68/EC and the new Solvency II Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council [50].
Podľa názoru dozorného úradu toto je zjavne ekonomický a politický účel, ktorý nie je spojený s daňou z príjmov, a ktorý preto nepatrí do logiky daňového systému [49].Lichtenštajnské orgány ďalej tvrdili v súlade s niektorými tretími stranami, že rozdielne zdaňovanie kaptívnych poisťovní v porovnaní s inými poisťovňami sa uznáva v práve EHP prostredníctvom sekundárnych právnych predpisov týkajúcich sa poisťovní, najmä smernice o zaistení 2005/68/ES a novej smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/138/ES Solventnosť II [50].
It is said that the EU Reinsurance Directive and the Solvency II Directive distinguish captive insurance companies from traditional or commercial insurance businesses, and contend that this is consistent with the differential tax treatment under Liechtenstein law.The Authority acknowledges that there may be valid reasons to differentiate between captive and other insurance companies in so far as internal market regulatory requirements ensuring retention, for example, of a certain level of capital, are concerned.
Uviedli, že v smernici o zaistení a smernici Solventnosť II EÚ sa kaptívne poisťovne rozlišujú od tradičných alebo komerčných poisťovní a tvrdia, že toto je v súlade s rozdielnym zdanením podľa lichtenštajnského práva.Dozorný úrad uznáva, že môžu existovať opodstatnené dôvody na rozlišovanie medzi kaptívnymi a ostatnými poisťovňami, pokiaľ ide o požiadavky vnútorného trhu na reguláciu, ktorými sa zabezpečuje napríklad zachovávanie určitej úrovne kapitálu.
However, it fails to see how such requirements could justify a difference in taxation of the capital gains and income generated by the economic activity of providing an insurance service.
Nerozumie však, ako by takéto požiadavky mohli odôvodniť rozdielne zdanenie kapitálových výnosov a príjmov dosiahnutých z hospodárskej činnosti poskytovania poistných služieb.
In the Authority’s view, these considerations, no matter how valid they are, do not relate to the logic of the income and capital tax system and cannot therefore be considered as a justification for the total or partial exemption from taxation applicable only to captive insurance companies.
Tieto dôvody, bez ohľadu na ich opodstatnenosť, nesúvisia podľa názoru dozorného úradu s logikou systému dane z príjmov a z kapitálu, a preto sa nemôžu považovať za odôvodnenie celkového alebo čiastočného oslobodenia od dane, ktoré sa uplatňuje len na kaptívne poisťovne.
The logic of income and capital tax systems is to gain revenue from capital and income generated by an economic activity.
Logikou systémov dane z príjmu a dane z kapitálu je získať výnosy z kapitálu a z príjmov dosiahnutých hospodárskou činnosťou.