natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Drivers of vehicles carrying dangerous goods waste shall be trained in:
Vodiči vozidiel prepravujúcich odpadový nebezpečný tovar musia byť vyškolení v týchto oblastiach:
The purpose and method of operation of technical equipment on vehicles
Účel a spôsob prevádzkovania technických vybavení vozidiel
Emergency response procedures, including measures which may prove necessary for their own safety and that of the public and the environment in case of an incident
Postupy záchranných prác vrátane opatrení, ktoré sa môžu ukázať ako potrebné pre ich vlastnú bezpečnosť a bezpečnosť verejnosti a životného prostredia v prípade nehody
Regulations governing the transport of dangerous goods in road tunnels and the appropriate mitigation measures and emergency response actions for such transport.
Predpisy upravujúce prepravu nebezpečného tovaru v cestných tuneloch a vhodné zmierňovacie a núdzové opatrenia pre takúto dopravu
The duration of the training shall be a minimum of 6 teaching units.
Školenie musí pozostávať z minimálne 6 učebných jednotiek.
The derogation set out in Article 1 of this Decision shall expire on 26 September 2015
Platnosť výnimky uvedenej v článku 1 tohto rozhodnutia uplynie 26. septembra 2015
The derogation set out in Article 1 of this Decision shall be published in the EEA section of the Official Journal of the European Union and in the EEA Supplement thereof according to point 6 of Protocol 1 to the EEA Agreement.
Výnimka uvedená v článku 1 tohto rozhodnutia sa v súlade s bodom 6 protokolu 1 k Dohode o EHP uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.
This Decision is addressed to the Kingdom of Norway and shall enter into force upon notification to that State.
Toto rozhodnutie je určené Nórskemu kráľovstvu a nadobudne účinnosť po oznámení tomuto štátu.
Article 12 does only apply to road transport.
riaditeľ
Xavier Lewis Director
Xavier Lewis
No 258/13/COL
č. 258/13/COL
to close the formal investigation procedure into the sale of Narvik municipality’s entitlement to concession power to Narvik Energi AS (‘NEAS’) (Norway)
o ukončení konania vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sa predaja nároku obce Narvik na koncesnú energiu spoločnosti Narvik Energi AS (ďalej len „NEAS“) (Nórsko)
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26,
SO ZRETEĽOM na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej články 61 až 63 a protokol 26,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Articles, 7(2) and 13(1) of Part II,
SO ZRETEĽOM na protokol 3 k Dohode o dozore a súde (ďalej len „protokol 3“), a najmä na jeho článok 7 ods. 2 a článok 13 ods. 1 časti II,
HAVING called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [1], and having regard to their comments,
PO vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami [1], a so zreteľom na tieto pripomienky,
By letter dated 7 January 2009, a complaint was filed against Narvik municipality (‘Narvik’) regarding the sale of Narvik’s entitlement to concession power to Narvik Energi AS (‘NEAS’).
Listom zo 7. januára 2009 bola proti obci Narvik podaná sťažnosť v súvislosti s predajom nároku obce Narvik na koncesnú energiu spoločnosti Narvik Energi AS (ďalej len „NEAS“).
The letter was received and registered by the Authority on 14 January 2009 [2].
Dozorný úrad dostal a zaregistroval tento list 14. januára 2009 [2].
By letter dated 16 July 2009 [3], the Authority requested additional information from the Norwegian authorities.
Listom zo 16. júla 2009 [3] požiadal nórske orgány o doplňujúce informácie.
By letter dated 2 October 2009 [4], the Norwegian authorities replied to the information request.
Nórske orgány odpovedali na žiadosť o informácie listom z 2. októbra 2009 [4].
On 14 December 2011, the Authority initiated the procedure provided for in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement by adopting Decision No 393/11/COL (‘Decision 393/11/COL’).
Dozorný úrad začal 14. decembra 2011 konanie podľa článku 1 ods. 2 časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde prijatím rozhodnutia č. 393/11/COL (ďalej len „rozhodnutie 393/11/COL“).
By letter dated 23 February 2012 [5], the Norwegian authorities provided comments to the Decision.
Nórske orgány poskytli pripomienky k rozhodnutiu listom z 23. februára 2012 [5].
On 26 April 2012, the Decision was published in the Official Journal of the European Union and in the EEA Supplement to it [6].
Rozhodnutie bolo 26. apríla 2012 uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a v jeho dodatku k EHP [6].
By email of 25 May 2012 [7], the Authority received comments from an interested party.
Dozorný úrad dostal pripomienky od zainteresovanej strany e-mailom z 25. mája 2012 [7].
By email of 28 June 2012 [8], the Authority forwarded these to the Norwegian authorities.
E-mailom z 28. júna 2012 [8] preposlal dozorný úrad tieto pripomienky nórskym orgánom.
By letter dated 30 November 2012 [9], the Norwegian authorities submitted further information.
Nórske orgány predložili ďalšie informácie listom z 30. novembra 2012 [9].
The complainant alleges that Narvik by entering into a contract with NEAS for the sale of 128 GWh of annual concession power for a period of 50,5 years, has sold its rights to buy the concession power significantly below the market price and thereby granted illegal state aid to NEAS.
Sťažovateľ tvrdí, že uzatvorením zmluvy so spoločnosťou NEAS na predaj 128 GWh koncesnej energie ročne na obdobie 50,5 roka predala obec Narvik svoje práva na odkúpenie koncesnej energie výrazne pod trhovú cenu, čím spoločnosti NEAS poskytla neoprávnenú štátnu pomoc.
The complainant further alleges that the decision to enter into the contract was adopted by Narvik Municipal Council on the basis of incorrect and/or incomplete information.
Sťažovateľ ďalej tvrdí, že rozhodnutie uzatvoriť zmluvu prijala mestská rada v Narviku na základe nesprávnych a/alebo neúplných informácií.
Allegedly expert reports critical of the duration of the contract and the inherent difficulty in establishing a market price for electricity were not disclosed to the Municipal Council prior to taking the decision to enter into the contract.
Odborné posudky kritické voči trvaniu zmluvy a problému spojenému so stanovovaním trhovej ceny elektrickej energie neboli údajne pred prijatím rozhodnutia uzatvoriť zmluvu mestskej rade sprístupnené.
The Norwegian concession power regime
Nórsky režim koncesnej energie
In Norway, a concession is generally required for the operation of larger hydro power plants.
V Nórsku sa koncesia vo všeobecnosti vyžaduje na prevádzku väčších vodných elektrární.
The plants holding concessions for waterfall exploitation is obliged to sell a certain volume of their annual production to the municipality within which they are located.
Elektrárne, ktoré majú koncesiu na využívanie vodopádov, musia predať určitý objem svojej ročnej produkcie obci, v ktorej sa nachádzajú.
The volume of electricity that the municipality is entitled to purchase is referred to as concession power.
Množstvo elektrickej energie, ktorú je obec oprávnená odkúpiť, sa nazýva koncesná energia.
This system is laid down in Section 2(12) of the Industrial Licensing Act [10] and Section 12(15) of the Waterfalls Regulation Act [11].
Tento systém je stanovený v oddiele 2 ods. 12 zákona o priemyselných osvedčeniach [10] a v oddiele 12 ods. 15 zákona o regulácii vodopádov [11].
The legislative rationale is that the municipalities should be ensured a sufficient supply of electricity at a fair price, thus the volume of the concession power is determined on the basis of the general electric power supply needs of each individual municipality [12] and can be up to ten per cent of a plant’s annual production.
Z legislatívneho hľadiska je táto skutočnosť odôvodnená tým, že obce by mali mať zabezpečenú dostatočnú dodávku elektrickej energie za spravodlivú cenu, takže množstvo koncesnej energie sa určuje na základe všeobecných potrieb dodávky elektrickej energie každej jednotlivej obce [12] a môže predstavovať až 10 % ročnej produkcie elektrárne.
There are, however, no restrictions imposed on the municipalities’ exploitation of concession power.
Na využívanie koncesnej energie obcami však nie sú stanovené nijaké obmedzenia.
Thus, the municipalities may use, sell or otherwise deploy it as they see fit.
Obce ju teda môžu použiť, predať alebo s ňou naložiť iným spôsobom, ktorý považujú za vhodný.
The entitlement does not entail that the municipalities are under an obligation to buy concession power.
Z nároku nevyplýva, že obce majú povinnosť koncesnú energiu odkúpiť.
For concessions pre-dating 1983, the caveat generally applies that once a municipality has decided not to exercise its right to concession power, it loses its right to concession power for the future.
Pokiaľ ide o koncesie s dátumom pred rokom 1983, vo všeobecnosti sa upozorňuje na to, že ak sa obec rozhodne nevyužiť svoje právo na koncesnú energiu, stráca toto právo na koncesnú energiu v budúcnosti.
The legislation sets out two pricing regimes for concession power;
V zákonoch sa stanovujú dva režimy stanovovania ceny koncesnej energie;
the first for concessions granted prior to 10 April 1959, the other for concessions granted on 10 April 1959 or later.
prvý sa týka koncesií, ktoré boli udelené pred 10. aprílom 1959, druhý koncesií, ktoré boli udelené 10. apríla 1959 alebo neskôr.
For concessions granted before 10 April 1959, the concession power price is calculated as a function of the individual power plant’s cost-price, plus a premium of 20 %.
Pokiaľ ide o koncesie udelené pre 10. aprílom 1959, cena za koncesnú energiu sa počíta ako funkcia režijnej ceny individuálnej elektrárne plus prirážka 20 %.
This model is still applied to concessions granted prior to 10 April 1959, and is in the following referred to as the ‘cost price’ model.
Tento model sa stále uplatňuje v prípade koncesií udelených pred 10. aprílom 1959 a v ďalšom texte sa naň odkazuje ako na model „režijnej ceny“.
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘cost price concession power’.
Koncesná energia predávaná podľa tohto modelu stanovenia ceny sa v ďalšom texte označuje ako „koncesná energia za režijnú cenu“.
For concessions granted after 10 April 1959, the concession price is set by the Ministry of Energy and Petroleum on the basis of the average cost for a representative sample of hydroelectric plants throughout the country.
Pokiaľ ide o koncesie, ktoré boli udelené po 10. apríli 1959, cenu koncesie stanovuje ministerstvo pre energetiku a ropu na základe priemerných nákladov reprezentatívnej vzorky vodných elektrární v celej krajine.
This pricing method is in the following referred to as the ‘ministry price’ method.
Táto metóda stanovenia ceny sa v ďalšom texte označuje ako metóda „ministerskej ceny“.
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘ministry price concession power’.
Koncesná energia, ktorá sa predá na základe tohto modelu stanovenia ceny, sa v ďalšom texte označuje ako „koncesná energia za ministerskú cenu“.
The Industrial Licensing Act provides that the municipalities entitlement to concession power may be brought up for review by Norwegian Water Resources and Energy Directorate (‘NVE’) 20 years after the concession was granted [13].
V zákone o priemyselných osvedčeniach sa stanovuje, že nárok obcí na koncesnú energiu môže preskúmať Nórske riaditeľstvo vodných zdrojov a energetiky (ďalej len „NVE“) 20 rokov po udelení koncesie [13].
The Norwegian authorities have explained that while the review process can lead to a fine-tuning, by NVE, of the volume of concession power, it cannot lead to substantial changes of the municipality’s entitlement to concession power.
Nórske orgány objasnili, že zatiaľ čo proces preskúmania môže viesť k úprave množstva koncesnej energie zo strany NVE, nemôže viesť k podstatným zmenám v súvislosti s nárokom obce na koncesnú energiu.
The majority of Narvik’s concession power entitlements are due for review in 2019.
Väčšina oprávnení obce Narvik na koncesnú energiu má byť predmetom skúmania v roku 2019.
The municipalities carry the cost of feeding the concession power into the grid.
Obce znášajú náklady na dodávku koncesnej energie do siete.
Narvik’s concession power
Koncesná energia obce Narvik
Per year, Narvik is entitled to a total of approximately 128 GWh of concession power, of which approximately 116,3 GWh is priced according to the ministry price method and the remaining approximately 11,7 GWh is priced according to the cost price method.
Obec Narvik má ročne nárok na celkové množstvo približne 128 GWh koncesnej energie, z čoho približne 116,3 GWh sa oceňuje metódou ministerskej ceny a zvyšných približne 11,7 GWh sa oceňuje metódou režijnej ceny.
The Norwegian authorities have explained that the ministry price in 2000 was approximately NOK 0,10 and the relevant cost price for Håkvik and Nygård in 2000 was in the range of NOK 0,14 to NOK 0,178.
Nórske orgány objasnili, že ministerská cena v roku 2000 bola približne 0,10 NOK a príslušná režijná cena elektrární Håkvik a Nygård v roku 2000 sa pohybovala v rozmedzí od 0,14 NOK do 0,178 NOK.
Plant owner at time of the transaction
Majiteľ elektrárne v čase transakcie
Plant
Elektráreň
Approx. GWh/year
Približne GWh/rok
Price method
Metóda stanovenia ceny
Håkvik and Nygård
Håkvik a Nygård
Cost price
Režijná cena
Ministry price
Ministerská cena
Skjomen, Båtsvann and Norddalen
Skjomen, Båtsvann a Norddalen
Narvik Energi AS (‘NEAS’)
Narvik Energi AS („NEAS“)
NEAS is located in Narvik municipality in the county of Nordland.
Spoločnosť NEAS sa nachádza v obci Narvik, v kraji Nordland.
It produces and sells electricity.
Vyrába a predáva elektrickú energiu.
Until 2001, NEAS was 100 per cent owned by Narvik municipality.
Do roku 2001 bola spoločnosť NEAS v 100-percentnom vlastníctve obce Narvik.
In 2001, Narvik sold off 49,99 % of its shares to two power companies, Vesterålskraft AS and Hålogalandskraft AS.
V roku 2001 predala obec Narvik 49,99 % svojich akcií dvom energetickým spoločnostiam, Vesterålskraft AS a Hålogalandskraft AS.
After a merger in 2006 and a name change in 2009, NEAS is now part of the company Nordkraft AS (‘Nordkraft’).
Po fúzii v roku 2006 a zmene názvu v roku 2009 patrí NEAS v súčasnosti pod spoločnosť Nordkraft AS (ďalej len „Nordkraft“).
Events leading up to the sale of concession power
Udalosti vedúce k predaju koncesnej energie
Until the end of 1998, Narvik sold its annual entitlement of approximately GWh 128 of concession power to NEAS under short- or longer-term contracts.
Do konca roka 1998 predávala obec Narvik svoj nárok na približne 128 GWh koncesnej energie ročne spoločnosti NEAS na základe krátkodobých alebo dlhodobejších zmlúv.
However, at the beginning of 1999, after failing to reach an agreement with NEAS, Narvik sold its concession power on a power exchange at spot prices.
Začiatkom roka 1999 po tom, ako sa obci nepodarilo dospieť k dohode so spoločnosťou NEAS, však obec Narvik predala svoju koncesnú energiu na energetickej burze za spotové ceny.
The price was NOK 109,50 per MWh.
Cena bola 109,50 NOK za MWh.
Since it paid NOK 111,10 per MWh plus feeding costs of NOK 20 per MWh for the concession power, Narvik incurred a loss of approximately NOK 2,3 million under this contract.
Keďže obec Narvik zaplatila 111,10 NOK za MWh plus náklady na dodávku energie vo výške 20 NOK za MWh koncesnej energie, vznikla jej podľa tejto zmluvy strata vo výške približne 2,3 milióna NOK.
Narvik had initially expected a surplus of NOK 3,5 million.
Obec Narvik pôvodne očakávala prebytok vo výške 3,5 milióna NOK.
On 19 October 1999, the Municipal Council Executive Committee (‘Executive Committee’) recommended to the Municipal Council that the overall goal for handling the municipality’s concession power should be to maximize return on a long-term basis in order to obtain a stable planning horizon.
Výkonný výbor mestskej rady (ďalej len „výkonný výbor“) 19. októbra 1999 odporučil mestskej rade, aby sa ako všeobecný cieľ nakladania s koncesnou energiou obce stanovila maximalizácia výnosu z dlhodobého hľadiska v záujme zabezpečenia stabilného plánovacieho horizontu.
The proposed strategy for achieving this goal had four elements:
Navrhovanú stratégiu na dosiahnutie tohto cieľa tvorili štyri prvky:
Concession power is sold to the highest bidder on long-term contracts with a fixed return, however with adjustment clauses that give additional returns if the prices are substantially higher than the projected prices in the contract period;
Koncesná energia sa predá záujemcovi s najvyššou ponukou na základe dlhodobých zmlúv s fixným výnosom, ale s doložkami o úprave ceny, ktoré zabezpečia dodatočné výnosy v prípade, že ceny budú podstatne vyššie ako predpokladané ceny v zmluvnom období.
Concession power is sold under different contracts of different lengths to diversify risk;
Koncesná energia sa predá na základe rôznych zmlúv s rôznou dĺžkou trvania v záujme diverzifikácie rizika.
Profits from the sale of the concession power is deposited into a fund to be dispersed according to decisions by the Municipal Council.
Zisk z predaja koncesnej energie sa vloží do fondu, ktorý sa rozdelí podľa rozhodnutia mestskej rady.
The Municipal Council confirmed the recommendation of the Executive Committee with one adjustment, suggested by the Mayor and confirmed by way of an amendment to the strategy:
Mestská rada potvrdila odporúčanie výkonného výboru s jednou úpravou, ktorú navrhol a formou pozmenenia stratégie potvrdil primátor:
instead of the Mayor being explicitly ‘granted power of attorney to enter into agreements according to the strategy decided by the Municipal Council’, the final decision stated that ‘as a first step in executing this strategy, NEAS is invited to discuss their interest in the matter as outlined in their letter to the municipality dated 9 November.’
namiesto toho, aby bol primátor výslovne „splnomocnený uzatvárať dohody v súlade so stratégiou, ktorú schválila mestská rada“, sa v konečnom rozhodnutí uvádza, že „ako prvý krok v rámci vykonávania tejto stratégie môže spoločnosť NEAS prediskutovať svoj záujem vo veci, ako sa uvádza v jej liste obci z 9. novembra“.
A letter from NEAS dated 9 November 1999 questioned the proposed strategy of selling the concession power under different contracts of different lengths to diversify risk.
List od spoločnosti NEAS z 9. novembra 1999 spochybňuje navrhovanú stratégiu predávania koncesnej energie podľa rôznych zmlúv s rôznou dĺžkou trvania v záujme diverzifikácie rizika.
Instead, NEAS suggested one long-term contract (‘for example 50 years’) and was open to including a price adjustment clause in the contract with Narvik.
Spoločnosť NEAS namiesto toho navrhla jednu dlhodobú zmluvu („napríklad na 50 rokov“) a bola ochotná zahrnúť doložku o úprave ceny do zmluvy s obcou Narvik.
Also in a letter dated 15 April 1999, NEAS stated its interest in entering into a long-term contract regarding the concession power, primarily through a purchase with an upfront lump sum payment, or alternatively as a long-term lease - suggested initially at 60 years - with annual payments to Narvik.
Spoločnosť NEAS zároveň v liste z 15. apríla 1999 uviedla svoj záujem o uzatvorenie dlhodobej zmluvy v súvislosti s koncesnou energiou, primárne odkúpením za jednorazovú platbu vyplatenú vopred alebo prípadne formou dlhodobého prenájmu – pôvodne navrhovaného na obdobie 60 rokov – s ročnými splátkami obci Narvik.
Aside from the issue of the concession power, there were also discussions about NEAS’ future role in the market, and Narvik’s role as the owner of NEAS.
Okrem otázky koncesnej energie sa diskutovalo aj o budúcej úlohe spoločnosti NEAS na trhu a o úlohe obce Narvik ako majiteľa spoločnosti NEAS.
According to the Norwegian authorities, NEAS was at the time observing extensive regional consolidation amongst power companies and the entry of national/international operators into local markets.
Podľa nórskych orgánov bola spoločnosť NEAS v danom čase svedkom rozsiahlej regionálnej konsolidácie medzi energetickými spoločnosťami a vstupu vnútroštátnych/medzinárodných prevádzkovateľov na miestne trhy.
NEAS needed to strengthen its equity base in order to acquire shares in other electricity companies, particularly Nordkraft AS.
Spoločnosť NEAS potrebovala posilniť svoju kapitálovú základňu s cieľom získať akcie v ostatných elektroenergetických spoločnostiach, najmä Nordkraft AS.
NEAS had also signed letters of intent with Hålogaland Kraft AS and Vesterålskraft AS to form a regional production company and a regional energy transportation company.
Spoločnosť NEAS podpísala aj vyhlásenia o zámere so spoločnosťami Hålogaland Kraft AS a Vesterålskraft AS s cieľom vytvoriť regionálnu výrobnú spoločnosť a regionálnu spoločnosť na prepravu energie.
In a municipal council meeting on 16 December 1999, it was decided that the municipality’s ownership stake in NEAS, the company’s capital needs and the handling of concession power, should be assessed jointly by a negotiation team consisting of the Mayor, the Deputy Mayor, the leader of the opposition, as well as the Director, the Deputy Director and the Head of Procurement of the municipal administration (‘the negotiation team’).
Na stretnutí mestskej rady 16. decembra 1999 sa rozhodlo, že vlastnícky podiel obce v spoločnosti NEAS, kapitálové potreby spoločnosti a nakladanie s koncesnou energiou by mala spoločne posúdiť rokovacia skupina pozostávajúca z primátora, zástupcu primátora, vodcu opozície, ako aj riaditeľa, zástupcu riaditeľa a vedúceho pracovníka zodpovedného za verejné obstarávanie mestskej správy (ďalej len „rokovacia skupina“).
External assessments
Externé hodnotenia
NEAS commissioned two reports from Arthur Andersen (‘AA’) and Deloitte & Touche (‘DT’) in order to determine the value of the ministry price concession power.
Spoločnosť NEAS zadala vypracovanie dvoch správ spoločnostiam Arthur Andersen (ďalej len „AA“) a Deloitte & Touche (ďalej len „DT“) s cieľom určiť hodnotu koncesnej energie za ministerskú cenu.
The AA report applies a net present value (‘NPV’) methodology, but does not describe the underlying assumptions in great detail.
V správe AA bola použitá metodika čistej aktuálnej hodnoty, základné predpoklady sa v nej však neuvádzajú veľmi podrobne.
The DT report also utilises an NPV methodology, but goes further than the AA report in explaining relevant assumptions and calculations.
V správe DT je použitá aj metodika čistej aktuálnej hodnoty, ale pokiaľ ide o vysvetlenie relevantných predpokladov a výpočtov, je táto správa podrobnejšia ako správa AA.
For example, the DT report explains in detail how the required return is determined based on the capital asset pricing model (‘CAPM’) and how the weighted average cost of capital (‘WACC’) is determined.
Správa DT napríklad podrobne vysvetľuje, ako sa určí požadovaný výnos na základe modelu oceňovania kapitálových aktív (ďalej len „model CAPM“, capital asset pricing model) a ako sa určia vážené priemerné kapitálové náklady (ďalej len „WACC“, weighted average cost of capital).
The analysis also contains a detailed description of the calculation of the concession price and include sensitivity analysis based on incremental changes in both the price of electricity and WACC.
Analýza obsahuje aj podrobný opis výpočtu ceny koncesie a zahŕňa analýzu citlivosti založenú na prírastkoch ceny elektrickej energie aj WACC.
Narvik commissioned two reports from Danske Securities (‘DS1’ and ‘DS2’).
Obec Narvik zadala spoločnosti Danske Securities vypracovanie dvoch správ (ďalej len „DS1“ a „DS2“).
For the first report, DS1, Danske Securities was commissioned to assess whether or not the municipality should sell its entitlement to concession power in the market or transfer it to NEAS.
Pokiaľ ide o prvú správu, DS1, spoločnosť Danske Securities bola poverená, aby posúdila, či by obec mala predať svoj nárok na koncesnú energiu na trhu alebo či by ho mala previesť na spoločnosť NEAS.