natgillin/translations-raw huggingface dataset:
One of the reasons, it informed the Authority, that the company was formed in Liechtenstein was that the principality was ‘not disadvantageous’ in tax terms in comparison to other locations, and a change to the tax regime ‘will adversely affect the viability of Liechtenstein as a captive location’.
Informovala dozorný úrad, že jedným z dôvodov zriadenia spoločnosti v Lichtenštajnsku bolo, že kniežatstvo „nebolo nevýhodné“ z daňového hľadiska v porovnaní s inými miestami, a zmena daňového režimu „bude mať negatívny vplyv na konkurencieschopnosť Lichtenštajnska ako miesta pre usadenie sa kaptívnych poisťovní“.
Comments from Company F
Pripomienky spoločnosti F
Company F firstly explained how captive insurance and reinsurance companies, and in particular Company F as part of the […] Holding, are organised.
Spoločnosť F najprv vysvetlila organizáciu kaptívnych poisťovní a zaisťovní, a najmä spoločnosti F ako súčasti holdingu […] Holding.
It stressed the fact that captives constitute a pooling of risks within a company group to allow for efficient risk management and financing.
Zdôraznila skutočnosť, že kaptívne poisťovne a zaisťovne predstavujú formu združovania rizík v skupine spoločnosti s cieľom umožniť efektívne riadenie rizík a financovanie.
It also considered that the establishment of a captive creates greater transparency of risks within the group.
Zastávala tiež názor, že zriadenie kaptívnej poisťovne vytvára vyššiu transparentnosť rizík v skupine.
Company F referred to the lesser requirements of market integration that exist among the EFTA States of the EEA compared to the EU.
Spoločnosť F poukázala na nižšie požiadavky na integráciu trhov, ktoré existujú medzi štátmi EZVO, v Európskom hospodárskom priestore v porovnaní s EÚ.
It referred in particular to Articles 113, 114(2), and 115 TFEU regarding approximation of laws in the area of taxation, which do not have analogous provisions in the EEA Agreement.
Poukázala najmä na článok 113, článok 114 ods. 2 a článok 115 ZFEÚ, týkajúce sa aproximácie právnych predpisov v oblasti zdanenia, ktoré nemajú analogické ustanovenia v Dohode o EHP.
Company F argued that the tax measures in favour of captive insurance companies in Liechtenstein do not constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Spoločnosť F tvrdila, že daňové opatrenia v prospech kaptívnych poisťovní v Lichtenštajnsku nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.
This statement was based on two reasons: captives are not undertakings, and the tax measures do not selectively benefit any undertaking.
Toto tvrdenie vychádzalo z dvoch dôvodov: kaptívne poisťovne nie sú podniky a daňové opatrenia neprinášajú selektívnu výhodu žiadnemu podniku.
Referring to a decision of the Authority concerning the Norwegian Road Administration Møre and Romsdal District Office [12], Company F argued that captives are not undertakings because they only provide insurance services ‘in-house’.
V nadväznosti na rozhodnutie dozorného úradu týkajúce sa Nórskej správy ciest, okresného úradu Møre a Romsdal [12], spoločnosť F tvrdila, že kaptívne poisťovne nie sú podniky, keďže poskytujú poisťovacie služby len „v rámci skupiny“.
Moreover, the activity carried out by captive insurance companies does not have an economic nature as it is exclusively limited to the transfer of internal risks from the activities of the remainder of the […] Holding Group.
Okrem toho činnosť vykonávaná kaptívnymi poisťovňami nemá charakter hospodárskej činnosti, keďže sa obmedzuje výhradne na presun interných rizík z činností zvyšku skupiny […] Holding Group.
Disagreeing with the arguments put forward by the Authority in the opening decision, Company F contended that the reason for establishing a captive was not that it is economically advantageous but because it means that the risks of the group are pooled for more efficient risk management and increased transparency.
Spoločnosť F nesúhlasila s argumentmi predloženými dozorným úradom v rozhodnutí o začatí konania a tvrdila, že dôvodom zriadenia kaptívnej poisťovne a zaisťovne nebola skutočnosť, že je ekonomicky výhodná, ale že znamená, že riziká skupiny sú združené na účel efektívnejšieho riadenia rizík a vyššej transparentnosti.
This specific function cannot be assumed by an ‘external’ company and in consequence there is no market for this specific type of activities.
Túto špecifickú funkciu nemôže prevziať „externá“ spoločnosť, a preto neexistuje trh na tento konkrétny druh činností.
Company F also contended that there is no open market alternative to the service it provides.
Spoločnosť F tiež tvrdila, že pre služby, ktoré poskytuje, neexistuje alternatíva na otvorenom trhu.
Company F also argued that the reference to the Åland Decision of the European Commission is questionable since the Authority is not bound by the decisions of the Commission, but must assess the measures independently and solely based on the provisions of the EEA Agreement.
Spoločnosť F tiež tvrdila, že odkaz na rozhodnutie Európskej komisie vo veci Alánd je problematické, keďže dozorný úrad nie je viazaný rozhodnutiami Komisie, ale musí posudzovať opatrenia nezávisle a výhradne na základe ustanovení Dohody o EHP.
Company F also argued that the tax measures are not linked to a given undertaking but to a particular function and are, therefore, not selective.
Spoločnosť F tiež tvrdila, že daňové opatrenia sa nespájajú s konkrétnym podnikom, ale s konkrétnou funkciou, a preto nie sú selektívne.
Company F considered that selectivity does not relate to the economic strength of the undertaking and the question of whether it could establish a captive insurance company was wrongly argued both by the Authority and by the Commission in the Åland case.
Spoločnosť F zastávala názor, že selektivita nesúvisí s hospodárskou silou podniku, a že dozorný úrad, ako aj Komisia vo veci Alánd nesprávne argumentovala otázkou týkajúcou sa možnosti zriadiť kaptívnu poisťovňu.
Company F argued that in the latter case the Commission had not fully assessed selectivity as it did not assess whether the measures fell within the nature and logic of the tax system.
Spoločnosť F tvrdila, že v tomto druhom prípade Komisia neposúdila selektivitu v úplnej miere, keďže neposúdila, či opatrenia sú v súlade s charakterom a logikou daňového systému.
Referring in this context to the Commission’s Decision in the Irish Holding Company Regime case [13], Company F argued that the Authority should have assessed whether captive insurance companies are factually and legally in a similar situation and come to the conclusion that the specific regulatory provisions applicable to them (in particular Directive 2005/68/EC of the European Parliament and of the Council [14] which provides a definition of captive insurance companies, as well as the Solvency II Directive) prove that they are not.
S odvolaním sa v tejto súvislosti na rozhodnutie Komisie vo veci režimu írskej holdingovej spoločnosti [13] spoločnosť F tvrdila, že dozorný úrad mal posúdiť, či sú kaptívne poisťovne v porovnateľnej situácii, pokiaľ ide o skutkové a právne okolnosti, a dospela k záveru, že konkrétne predpisy vzťahujúce sa na ne (najmä rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady 2005/68/ES [14], v ktorom sa ustanovuje definícia kaptívnych poisťovní, ako aj smernica Solventnosť II) dokazujú, že nie sú v porovnateľnej situácii.
With reference to the case-law of the EFTA Court, Company F argued that ‘any direct or indirect discrimination which is to be considered justified must derive from the inherent logic of the general system and result from objective conditions within that general system’.
S odkazom na judikatúru Súdneho dvora EZVO spoločnosť F tvrdila, že „priama alebo nepriama diskriminácia, ktorá sa má považovať za oprávnenú, musí vychádzať z vnútornej logiky všeobecného systému a vyplývať z objektívnych podmienok v tomto všeobecnom systéme“
As secondary arguments, Company F considered that the tax measure existed prior to the entry into force of the EEA Agreement in Liechtenstein, and that the company has been subject to the same tax rules since its establishment in 1990.
Ako druhotné argumenty spoločnosť F zastávala názor, že daňové opatrenie existovalo pred nadobudnutím platnosti Dohody o EHP v Lichtenštajnsku a že spoločnosť podliehala rovnakým pravidlám zdaňovania od jej založenia v roku 1990.
These rules were explicitly applicable to captive insurances companies from January 1998 and have not been substantially modified since.
Tieto pravidlá sa výslovne vzťahovali na kaptívne poisťovne od januára 1998 a odvtedy sa podstatne neupravovali.
Company F contended that it is only the evolution of EEA rules that has led to the tax measures applicable to captives in Liechtenstein being considered to be State aid.
Spoločnosť F tvrdila, že až vývoj pravidiel EHP viedol k tomu, že sa daňové opatrenia vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne v Lichtenštajnsku považujú za štátnu pomoc.
The decision-making practice of the Commission from 1960 to 1990, during which time the Liechtenstein scheme was introduced, did not consider tax measures to constitute State aid.
V rozhodovacej praxi Komisie v období od roku 1960 do roku 1990, počas ktorého bola lichtenštajnská schéma zavedená, sa nezastával názor, že daňové opatrenia predstavujú štátnu pomoc.
Finally, referring to previous Commission decisions, some of which had considered similar tax arrangements not to constitute State aid, Company F considered that no recovery should be requested in this case because of legal certainty and the protection of legitimate expectations.
Na záver, s odkazom na predchádzajúce rozhodnutia Komisie, pri ktorých sa v niektorých z nich dospelo k záveru, že podobné daňové opatrenia nepredstavujú štátnu pomoc, spoločnosť F dospela k záveru, že v tomto prípade by sa z dôvodu právnej istoty a ochrany oprávneného očakávania nemalo žiadať vrátenie pomoci.
Comments from Company G
Pripomienky spoločnosti G
In letters dated 1 December 2008 and 25 May 2009, Company G expressed its surprise at the investigation given that it had trusted the legality of the Liechtenstein tax system for more than 10 years, and that to date there had been no indications that the rules applicable to captive insurance companies could be State aid.
V listoch z 1. decembra 2008 a 25. mája 2009 vyjadrila spoločnosť G prekvapenie nad prešetrovaním, keďže verila v zákonnosť lichtenštajnského daňového systému viac ako 10 rokov a do dnešného dátumu neboli žiadne známky, že by pravidlá vzťahujúce sa na kaptívne poisťovne mohli predstavovať štátnu pomoc.
In its opinion, an undertaking cannot be expected to verify whether legislation in place for more than 10 years had been notified to the Authority.
Podľa jej názoru nie je možné očakávať, že podnik bude overovať, či právne predpisy platné viac ako 10 rokov boli notifikované dozornému úradu.
Moreover, the retroactive payment of taxes, it said, is questionable from a legal perspective and counterproductive from an economic point of view, in particular in the context of the current financial crisis.
Okrem toho uviedla, že retroaktívna platba daní je sporná z právneho hľadiska a kontraproduktívna z ekonomického hľadiska, najmä v prostredí súčasnej finančnej krízy.
Company G referred also to the principles of legitimate expectations and legal certainty.
Spoločnosť G poukázala aj na zásady oprávneného očakávania a právnej istoty.
Comments from Company H
Pripomienky spoločnosti H
In letters dated 17 October 2008 and 27 May 2009, Company H expressed its concern that the tax legislation in favour of captive insurance companies in Liechtenstein could be considered incompatible State aid.
Spoločnosť H v listoch zo17. októbra 2008 a 27. mája 2009 vyjadrila znepokojenie, že daňové právne predpisy v prospech kaptívnych poisťovní v Lichtenštajnsku by sa mohli považovať za nezlučiteľnú štátnu pomoc.
The company stated that it had trusted the legality of the legislation in place for more than 10 years, and it would not be realistic to require it to ensure that it is compliant with the State aid rules of the EEA Agreement.
Spoločnosť uviedla, že verila v zákonnosť právnych predpisov platných viac ako 10 rokov a že by nebolo realistické vyžadovať od nej, aby dosahovala súlad s pravidlami štátnej pomoci Dohody o EHP.
Recovery of taxes would violate the principles of legitimate expectations and legal certainty, and would contravene the principle of equal treatment within the EEA at time in which the European Commission has allowed millions of euro of State aid to alleviate the financial crisis.
Vymáhanie daní by porušilo zásady oprávneného očakávania a právnej istoty a bolo by v rozpore so zásadou rovnakého zaobchádzania na úrovni EHP v čase, keď Európska komisia povolila štátnu pomoc vo výške miliónov eur na zmiernenie finančnej krízy.
Comments from Company I
Pripomienky spoločnosti I
Company I communicated its concern that the taxation of captive insurance companies in Liechtenstein may constitute incompatible State aid, and stressed its trust in the legislation applicable in Liechtenstein for 10 years.
Spoločnosť I vyjadrila znepokojenie, že zdaňovanie kaptívnych poisťovní v Lichtenštajnsku by mohlo predstavovať nezlučiteľnú štátnu pomoc, a zdôraznila dôveru v právne predpisy platné v Lichtenštajnsku 10 rokov.
This, in its opinion, justified the application of legitimate expectations and legal certainty in the context of recovery.
To podľa jej názoru dokazuje v súvislosti s vrátením pomoci oprávnenosť uplatnenia oprávneného očakávania a právnej istoty.
Comments from Company J
Pripomienky spoločnosti J
Company J presented its concerns regarding the possible incompatibility of the Liechtenstein taxation for captive insurance companies with the State aid rules in letters dated 13 November 2008 and 20 April 2009.
V listoch z 13. novembra 2008 a 20. apríla 2009 spoločnosť J vyjadrila obavy z možnej nezlučiteľnosti zdaňovania kaptívnych poisťovní v Lichtenštajnsku s pravidlami štátnej pomoci.
Company J argued that special provisions for captive insurance companies in new Solvency II legislation are an indication that captives are not active on the same market, and are not subject to the same regulatory mechanisms, as other insurance companies.
Spoločnosť J tvrdila, že osobitné ustanovenia o kaptívnych poisťovniach v novej smernici Solventnosť II sú známkou, že kaptívne poisťovne nepôsobia na tom istom trhu a nevzťahujú sa na ne tie isté mechanizmy regulácie ako na ostatné poisťovne.
Company J also argued that any undertaking can establish a captive insurance company and in consequence the measure is not selective.
Spoločnosť J tiež tvrdila, že kaptívnu poisťovňu môže zriadiť každý podnik a v dôsledku toho uvedené opatrenie nie je selektívne.
The company was of the view that taxing captive insurance companies ‘across the board’ on their net earnings would lead to unequal treatment of undertakings.
Táto spoločnosť zastávala názor, že „paušálne“ zdaňovanie čistého zisku kaptívnych poisťovní by viedlo k nerovnému zdaňovaniu podnikov.
Captives, the company argued, are an instrument of self insurance and should only be taxed on their income from insurance branches liable for a legal insurance obligation in the country of the insurer.
Spoločnosť tvrdila, že kaptívne poisťovne predstavujú nástroj samopoistenia a mali by byť zdaňované len ich príjmy z poisťovacích pobočiek zodpovedných za zákonné poistenie v krajine poisťovateľa.
Otherwise, it was said, undertakings that create a captive will be worse off from a tax point of view than those that do not have a captive insurance company, and choose not to insure risks which do not have to be insured by law.
Uviedla, že inak budú podniky, ktoré zriadia kaptívnu poisťovňu, v horšej situácii z daňového hľadiska ako podniky, ktoré nemajú kaptívnu poisťovňu a rozhodnú sa nepoistiť riziká, ktoré nie je potrebné poistiť zo zákona.
Captives take insurance policies for risks for which there is no market and income from these activities should, therefore, not be taxed.
Kaptívne poisťovne prijímajú poistné zmluvy na riziká, pre ktoré neexistuje trh a zisk z týchto činností by sa preto nemal zdaňovať.
The company argued that it would contradict the principle of legal certainty to expect an undertaking to question legislation that had applied for more than 10 years.
Spoločnosť tvrdila, že by bolo v rozpore so zásadou právnej istoty očakávať, aby podnik overoval platnosť právnych predpisov, ktoré sa uplatňujú viac ako 10 rokov.
It stated that it had legitimately trusted the legality of the tax measures and contended that should the Authority come to the conclusion that State aid is involved, the measures qualify as existing aid, or (alternatively) recovery would contravene fundamental principles of law.
Uviedla, že oprávnene dôverovala v legálnosť daňových opatrení, a tvrdila, že ak by dozorný úrad dospel k záveru o existencii štátnej pomoci, tieto opatrenia spĺňajú požiadavky, aby sa považovali za existujúcu pomoc, alebo (ako ďalšia alternatíva) vrátenie by bolo v rozpore so základnými zásadami práva.
Finally, Company J referred to the financial crisis and how it has had an impact on the assessment of State aid.
Na záver, spoločnosť J poukázala na finančnú krízu a na jej vplyv na posudzovanie štátnej pomoci.
In its view, many of the measures adopted by several Member States of the European Union will not have a temporary character but will become permanent.
Podľa jej názoru mnohé opatrenia, ktoré prijali viaceré členské štáty Európskej únie, nebudú mať dočasný charakter, ale stanú sa trvalé.
Against this background, Company J expected that the Authority will not request the amendment of the Liechtenstein tax legislation applicable to captives.
V tejto situácii spoločnosť J očakávala, že dozorný úrad nebude žiadať zmenu a doplnenie lichtenštajnských daňových predpisov vzťahujúcich sa na kaptívne poisťovne.
Comments from Company K
Pripomienky spoločnosti K
It argued that any order to repay aid would contravene the principle of legal certainty (pointing out that Liechtenstein law has a limitation period of five years for challenging tax liabilities).
Tvrdila, že príkaz splatiť pomoc by bol v rozpore so zásadou právnej istoty (upozornila, že lichtenštajnské právo má premlčaciu dobu 5 rokov na uplatnenie nárokov vyplývajúcich z daňových záväzkov).
Company K explained the history of the foundation of the company, which would be tax exempted in Switzerland and only insures risks within the Company K group. It is not profit making, it insures also risks that are not or not fully covered in the insurance market and its premiums are calculated on the basis of the claims history/experience.
Spoločnosť K vysvetlila históriu založenia spoločnosti, ktorá má byť oslobodená od daní vo Švajčiarsku, a poisťuje len riziká v skupine spoločnosti K. Je nezisková, poisťuje aj riziká, ktoré nie sú alebo nie sú úplne pokryté na poistnom trhu a jej poistné sa počíta na základe poistného plnenia v minulosti alebo skúseností s ním.
Should the Authority conclude that incompatible State aid was granted, the Company K considers that a recovery would violate the principles of legal certainty, homogeneity and legitimate expectations.
Ak dozorný úrad dospeje k záveru, že bola poskytnutá nezlučiteľná štátna pomoc, spoločnosť K zastáva názor, že vrátenie by bolo v rozpore so zásadami právnej istoty, homogenity a oprávneného očakávania.
COMMENTS BY THE LIECHTENSTEIN AUTHORITIES
PRIPOMIENKY LICHTENŠTAJNSKÝCH ORGÁNOV
In a letter dated 25 November 2008, the Liechtenstein authorities referred to the evolution of the assessment of State aid in the context of business taxation from the beginning of the 1980s to the issue of a notice on the application of the State aid rules to direct business taxation in 1998, and to the European Commission’s decisions in the early 2000s (for example on the Belgian coordination centres [15]).The Liechtenstein authorities argued that captive insurance companies are not active on an open market as their activities are limited to managing intra-group risks, i.e. the risks of its own corporate group.
Lichtenštajnské orgány v liste z 25. novembra 2008 poukázali na vývoj posudzovania štátnej pomoci v súvislosti so zdanením podnikov od začiatku osemdesiatych rokov 20. storočia, na vydanie oznámenia o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci na priame zdaňovanie podnikov v roku 1998 a na rozhodnutia Európskej komisie na začiatku prvého desaťročia 21. storočia (napríklad o belgických koordinačných centrách [15]).Lichtenštajnské orgány tvrdili, že kaptívne poisťovne nepôsobia na otvorenom trhu, keďže ich činnosti sú obmedzené na riadenie rizík v rámci skupiny, t. j. rizík ich vlastnej skupiny podnikov.
Any income generated by the captive insurance through transactions within the group is not ordinary income that should be subject to income taxation, as the administration of own assets does not constitute a commercial activity subject to taxation.
Príjmy dosiahnuté z kaptívneho poistenia prostredníctvom transakcií v skupine nepredstavujú obyčajné príjmy, ktoré by mali podliehať dani z príjmu, keďže správa vlastných aktív nepredstavuje komerčnú činnosť podliehajúcu zdaneniu.
In their view, an entity that does not exercise its activity on a market in competition with other market players cannot be considered as engaging in economic activity as an undertaking [16].
Podľa ich názoru subjekt, ktorý nevykonáva činnosť na trhu v súťaži s inými účastníkmi na trhu, sa nemôže považovať za subjekt vykonávajúci hospodársku činnosť podniku [16].
Even if they were to provide services on the ‘free’ market, the Liechtenstein system ensures that the regular tax rates apply to these free market activities.
Aj keby poskytovali služby na „voľnom“ trhu, lichtenštajnský systém zabezpečuje, že sa na tieto činnosti na voľnom trhu uplatňujú riadne daňové sadzby.
In the opinion of the Liechtenstein authorities, it is only to the extent that the companies engage in those ‘free’ activities that they should qualify as undertakings.
Podľa názoru lichtenštajnských orgánov by sa spoločnosti mali považovať za podniky len v rozsahu, v akom vykonávajú tieto „voľné“ činnosti.
The Liechtenstein authorities argued that captive insurance companies (like reinsurance companies) constitute a separate market from direct insurance due to the risk allocation within a group, the different regulatory framework, and the management function captives undertake within the group to which they belong.
Lichtenštajnské orgány tvrdili, že kaptívne poisťovne (tak ako zaisťovne) predstavujú trh oddelený od priameho poistenia v dôsledku rozdelenia rizík v skupine, rozdielneho regulačného rámca a manažérskej funkcie, ktorú kaptívne poisťovne vykonávajú v rámci skupiny, ku ktorej patria.
Captive insurance companies only insure their own group’s risks (where there is no market or where costs are too high) and not the risks of third parties.
Kaptívne poisťovne poisťujú riziká len svojej vlastnej skupiny (tam, kde neexistuje trh alebo kde sú náklady príliš vysoké), a nie riziká tretích strán.
As far as selectivity is concerned, with reference to the Åland captive insurance system and the Irish Company Holding Regime, the Liechtenstein authorities submitted that the tax regime applicable to captive insurance companies is not materially selective.
Pokiaľ ide o selektívnosť, v súvislosti s alandským systémom kaptívneho poistenia a írskym režimom pre účasť v spoločnosti vyslovili lichtenštajnské orgány tvrdenie, že daňový režim vzťahujúci sa na kaptívne poisťovne nie je materiálne selektívny.
This is because the conditions for these companies are horizontal in nature and could be achieved by any undertaking, i.e. no specific economic strength is required from undertakings to set up a captive insurance company and it, therefore, applies to all sorts of companies.
Dôvodom toho je, že podmienky pre tieto spoločnosti sú svojím charakterom horizontálne a mohol by ich dosiahnuť ktorýkoľvek podnik, t. j. na zriadenie kaptívnej poisťovne sa od podnikov nevyžaduje osobitný ekonomický potenciál, a preto sa vzťahujú na všetky druhy spoločnosti.