natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following further correspondence and meetings, state aid involved in the restoration of certain operations of (old) Kaupthing Bank and the establishment and capitalisation of New Kaupthing Bank (renamed Arion Bank as from 21 November 2009) was eventually notified retrospectively by the Icelandic authorities on 20 September 2010.
Po výmene ďalšej korešpondencie a ďalších stretnutiach islandské orgány nakoniec 20. septembra 2010 spätne oznámili štátnu pomoc určenú na obnovenie určitých operácií (pôvodnej) banky Kaupthing a na zriadenie a kapitalizáciu novej banky Kaupthing (premenovanej od 21. novembra 2009 na banku Arion).
By letter dated 15 December 2010 [2] the EFTA Surveillance Authority (‘the Authority’) informed the Icelandic authorities that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 in respect of the measures undertaken by the Icelandic State to restore certain operations of (old) Kaupthing Bank hf and establish and capitalise New Kaupthing Bank hf, now renamed Arion Bank (the opening decision) [3].
Listom datovaným 15. decembra 2010 [2] dozorný úrad informoval islandské orgány, že rozhodol o začatí konania podľa článku 1 ods. 2 časti I protokolu 3 vo vzťahu k opatreniam islandského štátu na obnovenie určitých operácií (pôvodnej) banky Kaupthing hf a na zriadenie a kapitalizáciu novej banky Kaupthing hf, v súčasnosti premenovanej na banku Arion (rozhodnutí o začatí) [3].
The Authority also required that a detailed restructuring plan for Arion Bank be submitted within six months.
Dozorný úrad takisto uložil povinnosť, aby mu bol v lehote šiestich mesiacov predložený podrobný plán reštrukturalizácie banky Arion.
The Icelandic authorities did not respond to this comment.
30. apríla 2012 e-mailom predložili jeho aktualizáciu.
By letter of 31 March 2011, the Icelandic authorities submitted a restructuring plan for Arion Bank.
Dozorný úrad požadoval informácie týkajúce sa plánu reštrukturalizácie 11. júla 2011 a 13. februára 2012.
An updated restructuring plan was submitted by e-mail on 30 April 2012.
Okrem toho sa zástupcovia Dozorného úradu stretli s islandskými orgánmi a zástupcami banky Arion 7. júna 2011 a 27. a 28. februára 2012.
Replies to the requests for information were received from the Icelandic Authorities on 26 October 2011, 16 April 2012, 30 April 2012, 21 May 2012 and 6 July 2012.
Dozorný úrad v tejto časti opíše tie udalosti, skutočnosti a vývoj v hospodárskej, politickej a regulačnej oblasti od októbra 2008 do dátumu rozhodnutia, ktoré súviseli s kolapsom a obnovou islandského finančného systému a ktoré sú dôležité na vykreslenie kontextu, v rámci ktorého sa predmetné opatrenia pomoci posudzovali.
The final versions of the commitments made by the Icelandic authorities and Arion Bank were submitted on 3 July 2012 [5].
Predtým však pripomenie sled udalostí, ktoré viedli ku kolapsu banky Kaupthing.
In addition, the Authority's representatives met with the Icelandic authorities and representatives of Arion Bank on 7 June 2011 and 27-28 February 2012.
Kolaps banky Kaupthing
The Authority will describe in this section those events, facts and economic, political and regulatory developments relating to the collapse and the reconstruction of the Icelandic financial system from October 2008 to date that appear necessary to set out the context in which the assessment of aid measures at hand is undertaken.
Počas vážnych otrasov na globálnych finančných trhoch začali mať tri najväčšie islandské banky, ktoré niekoľko posledných rokov zažívali výnimočný rast, ťažkosti pri refinancovaní svojho krátkodobého dlhu a s hromadným výberom vkladov.
Before doing so, it will recall in turn the chronology of Kaupthing Bank's breakdown.
15. septembra požiadala spoločnosť Lehman Brothers o ochranu pred veriteľmi a v ten istý deň Bank of America oznámila prevzatie spoločnosti Merrill Lynch.
The collapse of Kaupthing Bank
Na druhej strane Atlantiku došlo k nútenému prevzatiu jednej z najväčších bánk v Spojenom kráľovstve, HBOS, bankou Lloyds TSB.
In September 2008 a number of major global financial institutions began to experience severe difficulties.
Problémy v islandskom finančnom sektore sa naplno prejavili 29. septembra 2009, kedy islandská vláda oznámila, že sa s bankou Glitnir dohodla na investícií vo výške 600 miliónov EUR do imania banky výmenou za 75 % jej akcií.
In the midst of the turbulence in global financial markets, Iceland's three biggest commercial banks, which had experienced extraordinary growth over the preceding years, encountered difficulties in refinancing their short term debt and a run on their deposits.
Plánované prevzatie banky Glitnir zo strany vlády však trhy nepresvedčilo a neskôr sa od tohto plánu upustilo.
Lehman Brothers filed for bankruptcy protection on 15 September, and on the same day it was announced that the Bank of America was to take over Merrill Lynch.
Ceny akcií troch komerčných bánk a rovnako ich úverové ratingy sa prepadli.
Elsewhere, one of the United Kingdom's biggest banks, HBOS, had to be taken over by Lloyds TSB.
Výber vkladov zo zahraničných pobočiek bánk Landsbanki a Kaupthing sa dramaticky zvýšil a aj domáce pobočky čelili masívnemu výberu hotovosti.
The problems in the Icelandic financial sector unfolded more clearly on 29 September 2008, when the Icelandic Government announced that it had reached an agreement with Glitnir Bank whereby it would inject 600 million euros of equity into the bank in return for 75 % of its shareholdings.
Počas prvého októbrového víkendu bo zrejmé, že jedna z troch najväčších bánk, Landsbanki, má vážne problémy.
However, the Government's planned take-over of Glitnir Bank failed to reassure markets and was subsequently abandoned.
Úverové zmluvy a dlhové cenné papiere banky Kaupthing vo všeobecnosti obsahovali ustanovenie, podľa ktorého úpadok jednej z veľkých dcérskych spoločností banky znamená úpadok banky Kaupthing a zapríčiní splatnosť úverov banky.
The share prices of the three commercial banks plummeted and credit ratings were downgraded.
8. októbra 2008 úrady Spojeného kráľovstva vyhlásili insolventnosť dcérskej spoločnosti banky Kaupthing v Británii, Kaupthing Singer & Friedlander (KSF).
On the first weekend in October it became clear that another one of the three large banks, Landsbanki, was in severe difficulty.
Finančná kríza a hlavné príčiny kolapsu islandských bánk
Glitnir Bank and Landsbanki were taken over by the FME on 7 October 2008.
Islandské orgány vo svojom oznámení o poskytnutí štátnej pomoci pre banku Arion uviedli, že dôvody kolapsu islandského bankového sektora a dôvody, prečo bol potrebný ich zásah, boli dosť podrobne opísané v správe osobitnej vyšetrovacej komisie (SIC) zriadenej islandským parlamentom [6] s cieľom vyšetriť a analyzovať procesy, ktoré viedli ku kolapsu troch hlavných bánk.
For a while it was hoped that Kaupthing Bank could escape the same fate and on 6 October 2008, the CBI granted Kaupthing a loan to the amount of 500 million euros against collateral in Kaupthing's Danish subsidiary, FIH Erhvervsbanken.
Dozorný úrad v ďalšom texte sumarizuje závery komisie o príčinách kolapsu, ktoré sú najpodstatnejšie z hľadiska pádu banky Kaupthing.
However, the loan agreements and debt securities of Kaupthing Bank generally contained a clause stating that in the event of one of the bank's large subsidiaries defaulting, this would constitute a default by Kaupthing Bank which could lead to the bank's loans becoming due.
Informácie sú prevzaté z kapitol 2 (Zhrnutie) a 21 (Príčiny kolapsu islandských bánk – zodpovednosť, chyby a nedbalosť) správy komisie SIC.
On 8 October 2008, the UK authorities placed Kaupthing's subsidiary in Britain, Kaupthing Singer & Friedlander (KSF), under cessation of payments.
Globálny pokles likvidity na finančných trhoch, ktorý začal v roku 2007, nakoniec viedol ku kolapsu troch hlavných islandských bánk, nakoľko ich podnikanie začalo byť stále viac závislé od získavania finančných prostriedkov na medzinárodných trhoch.
The following day, the FME took control of the bank using powers conferred upon it by the Emergency Act.
Príčiny pádu islandských bánk však boli zložitejšie a bolo ich viac.
The financial crisis and major causes of failure of the Icelandic banks
Komisia SIC vyšetrila príčiny kolapsu hlavných bánk a je zrejmé, že väčšina záverov je uplatniteľná na všetky tri banky a viaceré z nich navzájom súvisia.
In their notification of the aid granted to Arion Bank, the Icelandic authorities explained that the reasons for the collapse of the Icelandic banking sector and their need to intervene were set out in considerable detail in a report prepared by a Special Investigation Commission (‘SIC’) established by the Icelandic Parliament [6], whose remit was to investigate and analyse the processes leading to the collapse of the three main banks.
Príčiny zlyhania sa týkajú činností bánk.
The Authority summarises below the conclusions of the Commission concerning the causes of failure most relevant to the demise of Kaupthing Bank.
Nasleduje ich stručné zhrnutie.
The information is drawn from Chapters 2 (Executive Summary) and 21 (Causes of the Collapse of the Icelandic Banks — Responsibility, Mistakes and Negligence) of the SIC report.
Nadmerné a neudržateľné rozširovanie
The global reduction in liquidity in financial markets that began in 2007 eventually led to the collapse of the three main Icelandic banks, whose business operations had become increasingly dependent on raising funding through international markets.
Komisia SIC dospela k záveru, že v rokoch, ktoré predchádzali ich kolapsu, každá z bánk zaznamenala nárast súvahy a úverového portfólia nad rámec vlastných operačných a riadiacich kapacít.
The reasons for the demise of the Icelandic banks were however complex and numerous.
Na základe uvedeného komisia SIC dospela k záveru, že veľká časť tohto rastu sa odvíjala od úverov podnikom, ktoré inde neúspešne žiadali o úvery.
The SIC investigated the reasons which led to the collapse of the main banks, and it is notable that the majority of the conclusions applied to all three banks and many are inter-related.
V správe sa takisto uvádza, že súčasťou bankových činností (a rastu) sa čoraz viac stávalo stále rizikovejšie investičné bankovníctvo, ktoré prispelo k problémom.
Excessive and unsustainable expansion
Rast bánk z veľkej časti umožnil prístup na medzinárodné finančné trhy, pri ktorom banky zúročili svoj dobrý úverový rating a prístup na európske trhy vďaka dohode o EHP.
The SIC concluded that in the years leading up to the collapse the banks had expanded their balance sheets and lending portfolios beyond their own operational and managerial capacity.
V roku 2005 si islandské banky požičali na zahraničných trhoch s cennými papiermi 14 miliárd EUR za relatívne priaznivých podmienok.
The combined assets of the three banks had increased exponentially from 1,4 trillion ISK [7] in 2003 to 14,4 trillion ISK at the end of the second quarter of 2008.
Keď sa obmedzil prístup na európske trhy s dlhovými cennými papiermi, banky financovali svoje činnosti na trhoch v USA, pričom islandské dlhové cenné papiere zoskupovali do portfólia zabezpečených dlhových cenných papierov (CDO).
Significantly, a large proportion of the growth of the three banks was in lending to foreign parties, which increased substantially during 2007 [8], most notably after the beginning of the international liquidity crisis.
V čase pred kolapsom boli banky vo zvýšenej miere závislé od krátkodobých pôžičiek, čo viedlo k významným (a podľa komisie SIC predvídateľným) refinančným rizikám.
This led the SIC to conclude that much of this increase in lending resulted from loans made to undertakings that had been refused credit elsewhere.
Dotovanie vlastníkov bánk
The report also concluded that inherently riskier investment banking had become an ever increasing feature of the banks' activities and growth had contributed to the problems.
V prípade hlavných islandských bánk patrili ich najvýznamnejší akcionári zároveň medzi ich najväčších dlžníkov [9].
The reduction in finance available on the international markets
Komisia SIC bola toho názoru, že určití akcionári mali ako vlastníci bánk neprimerane jednoduchý prístup k pôžičkám.
Much of the banks' growth was facilitated by access to international financial markets, capitalising upon good credit ratings and access to European markets through the EEA Agreement.
Najväčším akcionárom banky Kaupthing bola spoločnosť Exista hf, s niečo cez 20-percentným podielom v banke.
The Icelandic banks borrowed 14 billion euros on foreign debt securities markets in 2005 on relatively favourable terms.
Exista patrila medzi najväčších dlžníkov banky.
When access to European debt securities markets became more limited, the banks financed their activities on US markets, with Icelandic debt securities packaged into collateralised debt obligations.
V období rokov 2005 až 2008 objem pôžičiek banky Kaupthing pre Existu a prepojené subjekty [10] sústavne narastal z 400 až 500 miliónov EUR na 1400 až 1700 miliónov EUR a počas rokov 2007 a 2008 sa objem takýchto pôžičiek takmer rovnal vlastným zdrojom banky.
In the period before the collapse, the banks were increasingly reliant on short-term borrowing, leading to major and, according to the SIC, foreseeable re-financing risks.
Nárast objemu pôžičiek hlavným akcionárom pokračoval napriek skutočnosti, že banka Kaupthing začala čeliť problémom s likviditou a refinancovaním.
The gearing of the banks' owners
Úvery prepojeným subjektom boli často poskytované bez konkrétneho zabezpečenia [11].
In the case of each major Icelandic bank, the principal owners were among the biggest debtors [9].
Fond peňažného trhu banky Kaupthing bol najväčším fondom správcovskej spoločnosti banky Kaupthing.
The SIC was of the view that certain shareholders had abnormally easy access to borrowing from the banks in their capacity as owners.
V roku 2007 tento fond v značnej miere investoval do dlhopisov vydaných spoločnosťou Exista.
The biggest shareholder in Kaupthing Bank was Exista hf., with just over a 20 % share in the bank.
Na konci roku vlastnil cenné papiere v hodnote približne 14 miliárd ISK.
Exista was also one of the bank's biggest debtors.
Predstavovalo to približne 20 % z celkových aktív fondu v tom čase.
During the period from 2005 to 2008, Kaupthing's total lending to Exista and related parties [10] increased steadily from 400-500 million euros to 1400-1700 million euros and during 2007 and 2008 such lending was nearly equal to the bank's capital base.
Robert Tchenguiz vlastnil akcie v banke Kaupthing a spoločnosti Exista a takisto bol členom predstavenstva spoločnosti Exista.
This increase in lending to major shareholders occurred despite the fact that Kaupthing was starting to face liquidity and refinancing problems.
Aj on získal značný objem úverov z banky Kaupthing na Islande, banky Kaupthing Luxembursko a banky Kaupthing Singer & Friedlander (KSF).
Loans to related parties were also often granted without any specific collateral [11].
V čase kolapsu banky predstavoval objem úverov poskytnutých materskou spoločnosťou banky Kaupthing Robertovi Tchenguizovi a prepojeným subjektom okolo 2 miliárd EUR [12].
Kaupthing's Money Market Fund was the biggest fund of the Kaupthing Bank Asset Management Company and in 2007 the fund invested significantly in bonds issued by Exista.
Koncentrácia rizika
At year end it owned securities to the value of around 14 billion ISK.
S nadmernou angažovanosťou voči hlavným akcionárom súviselo aj zistenie komisie SIC o tom, že portfólio bankových aktív bolo nedostatočne diverzifikované.
This represented approximately 20 % of the fund's total assets at that time.
Komisia SIC sa vyslovila, že európske pravidlá o veľkej angažovanosti boli vykladané zužujúco hlavne vo vzťahu k akcionárom a že banka sa snažila o ich obchádzanie.
Robert Tchenguiz owned shares in Kaupthing Bank and Exista and also sat on the board of Exista.
Slabý vlastný kapitál
He also received major loan facilities from Kaupthing Bank in Iceland, Kaupthing Bank Luxembourg and Kaupthing Singer & Friedlander (KSF).
I keď podiel kapitálu banky Kaupthing a ďalších dvoch najväčších islandských bánk bol podľa výkazov mierne vyšší ako zákonné minimum, komisia SIC prišla k záveru, že podiely kapitálu nevyjadrovali verne finančnú silu bánk.
In total, the loan facilities Robert Tchenguiz and related parties had received from Kaupthing Bank's parent company at the collapse of the bank amounted to around 2 billion euros [12].
Spôsobovala to najmä expozícia voči vlastným akciám cez primárne zabezpečenie (akcie slúžili ako primárna zábezpeka) a forwardové obchody na tieto akcie.
Concentration of risk
V roku 2001 súvahy troch hlavných bánk (spolu) o niečo presahovali ročný hrubý domáci produkt (HDP) Islandu.
Related to the issue of the abnormal exposure to major shareholders was the conclusion of the SIC that the banks' portfolios of assets were insufficiently diversified.
Na konci roku 2007 sa banky stali medzinárodnými a držali aktíva v hodnote 9-krát väčšej ako HDP Islandu.
The SIC was of the opinion that the extent of financing of shareholders' equity by borrowing from the system itself was such that the system's stability was threatened.
FME napríklad kapacitne nerástol proporčne k rastu bánk a regulačná prax zaostávala za rýchlym vývojom v činnostiach bánk.
The banks held a substantial amount of their own shares as collateral for their lending and therefore as share prices fell the quality of their loan portfolios declined.
V správe sa takisto kriticky hodnotí vláda, ktorá mala podľa záverov prijať opatrenia na zníženie potenciálneho dosahu bánk na hospodárstvo zmenšením ich veľkosti alebo požiadavkou, aby jedna alebo viac bánk presunuli svoje ústredie do zahraničia [14].
This affected the banks' performance and put further downward pressure on their share prices; in response to which (the SIC assumed from the information in their possession), the banks attempted to artificially create abnormal demand for their own shares.
Nerovnováha a nadmerný rast islandského hospodárstva ako celku
The size of the banks
V správe komisie SIC sa takisto poukazuje na skutočnosti týkajúce sa celého hospodárstva, ktoré mali dosah aj na rýchly rast bánk a prispeli k nerovnováhe vo veľkosti a vplyve medzi odvetvím finančných služieb a zvyškom hospodárstva.
In 2001 the balance sheets of the three main banks (collectively) amounted to just over a year of the gross domestic product (GDP) of Iceland.
V správe sa konštatuje, že vládne politiky (hlavne fiškálna politika) s veľkou pravdepodobnosťou prispeli k nadmernému nárastu a nerovnováhe a že monetárna politika CBI nebola dostatočne reštriktívna.
By the end of 2007 the banks had become international and held assets worth nine times the Icelandic GDP.
V správe sa takisto uvádza, že uvoľnenie pravidiel poskytovania pôžičiek z Islandského fondu na financovanie bývania bolo „jednou z najväčších chýb monetárneho a fiškálneho riadenia v čase, ktorý predchádzal kolapsu bánk“ [15].
The SIC report notes that by 2006, observers were commenting that the banking system had outgrown the capacity of the CBI and doubted whether it could fulfil the role of lender of last resort.
Správa sa takisto kriticky stavia k ľahkosti, s akou si banky mohli požičiavať od CBI, v dôsledku čoho došlo k nárastu objemu krátkodobých lombardných úverov poskytnutých CBI z 30 miliárd ISK na jeseň roku 2005 až na 500 miliárd ISK na začiatku októbra 2008.
By the end of 2007 Iceland's short-term debts (mainly incurred due to financing of the banks) were 15 times larger than the foreign exchange reserves, and the foreign deposits in the three banks were also 8 times larger than the foreign exchange reserves.
Islandská koruna, externé nerovnováhy a prémie swapov na kreditné zlyhanie
The Depositors and Investors Guarantee Fund held minimal resources in comparison with the bank deposits that it was meant to guarantee.
V správe sa poznamenáva, že v roku 2006 bola hodnota islandskej koruny neprimerane vysoká, schodok bežného účtu Islandu prekročil 16 % HDP a záväzky v cudzích menách nekryté majetkom takmer dosahovali výšku celkového ročného HDP.
These factors, the SIC concludes, made Iceland susceptible to a run on its banks.
Existovali všetky predpoklady finančnej krízy.
The sudden growth of the banks in comparison with the regulatory and financial infrastructure
Ku koncu roku 2007 začala klesať hodnota islandskej koruny a exponenciálne začali rásť prémie swapov na kreditné zlyhanie (CDS) týkajúce sa Islandu a jeho bánk.
The SIC concluded that the relevant supervisory bodies in Iceland lacked the credibility that was necessary in the absence of a sufficiently resourced lender of last resort.
Opatrenia prijaté na obnovu bankového sektora
The report concludes that the FME and CBI lacked the expertise and experience to regulate the banks in difficult economic times, but that they could have taken action to reduce the level of risk that the banks were incurring.
Po kolapse troch najväčších komerčných bánk v októbri 2008 (vrátane banky Kaupthing) stáli islandské orgány pred neznámou výzvou ako na Islande zachrániť kontinuitu bankových činností [16].
The FME, for example, did not grow in the same proportion as the banks and the regulator's practices did not keep up with the rapid developments in the banks' operations.
Ministerstvo financií získalo oprávnenie vyplatiť finančné prostriedky v mene štátnej pokladnice s cieľom zriadiť nové finančné podniky.
The report is also critical of the Government, concluding that the authorities should have taken action to reduce the potential impact of the banks on the economy by reducing their size or requiring one or more banks to move their headquarters abroad [14].
Okrem toho sa ustanovilo, že v prípade konkurzného konania finančných podnikov majú vklady prednosť pred ostatnými pohľadávkami.
Imbalance and overexpansion of the Icelandic economy as a whole
Vláda vyhlásila, že vklady v domácich komerčných bankách a sporiteľniach a ich pobočkách na Islande budú chránené v celom rozsahu.
The SIC report makes reference to events concerning the wider economy that also impacted upon the banks' rapid growth and contributed to the imbalance in size and influence between the financial services sector and the remainder of the economy.
Politické priority sa zamerali v prvom rade na zabezpečenie fungovania základných činností domáceho bankovníctva, systému platieb a zúčtovacieho systému.
The report concluded that government policies (in particular fiscal policy) most likely contributed to the overexpansion and imbalance and that the CBI's monetary policy was not sufficiently restrictive.
V prvých týždňoch po kolapse navyše islandská vláda v spolupráci s Medzinárodným menovým fondom (MMF) pripravila ekonomický program, ktorý 20. novembra 2008 viedol k odsúhlaseniu žiadosti Islandu o dvojročný program pomoci (IMF Stand-by Arrangement), ktorého súčasťou bol aj úver vo výške 2,1 miliardy USD poskytnutý MMF na posilnenie menovej rezervy Islandu.
The report also refers to relaxing the Icelandic Housing Financing Fund's lending rules as ‘one of the biggest mistakes in monetary and fiscal management made in the period leading up to the banks' collapse’ [15].
Ďalšie úvery v celkovom objeme do 3 miliárd USD poskytli severské krajiny a ďalší obchodní partneri.
The report is also critical of the ease with which the banks were able to borrow from the CBI, with the stock of CBI short-term collateral loans increasing from 30 billion ISK in the autumn of 2005 to 500 billion ISK by the beginning of October 2008.
Z úveru od MMF sa suma 827 miliónov USD poskytla okamžite a zvyšok bol rozdelený na 8 zhodných tranží naviazaných na štvrťročné preskúmania programu.
The Icelandic króna, external imbalances and CDS spreads
V prípade programu MMF išlo o rozsiahly stabilizačný program zameraný na tri hlavné ciele.
The report notes that in 2006, the value of the Icelandic króna was unsustainably high, the Icelandic current account deficit was over 16 % of GDP, and liabilities in foreign currencies less assets neared total annual GDP.
V prvom rade išlo o stabilizáciu a obnovenie dôvery v islandskú korunu, aby sa zmiernil negatívny dosah krízy na hospodárstvo.