natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, Hurtigruten has not implemented separate accounts for the public service and the activities falling outside the public service remit [54], and the calculation of the three measures appears either (i) to be based on the tenet that the public service operation should carry all or most of the fixed costs common to the public service operation and the services falling outside the public service remit or, (ii) on the premise that no distinction between the public service and the services falling outside the public service remit needs to be made and that aid can be granted in order to render profitable all activities of Hurtigruten (i.e. both the public service activities and the services falling outside the public service remit) [55].
Okrem toho podnik Hurtigruten neuplatňoval oddelené účtovanie služby vo verejnom záujme a činností patriacich mimo rozsahu služby vo verejnom záujme [54] a zdá sa, že výpočet troch opatrení je buď i) založený na zásade, že prevádzka služby vo verejnom záujme by mala znášať všetky fixné náklady alebo ich časť, ktoré sú spoločné pre prevádzku služby vo verejnom záujme a služby patriace mimo rozsahu služby vo verejnom záujme, alebo ii) na predpoklade, že nie je potrebné rozlišovať medzi službou vo verejnom záujme a službami patriacimi mimo rozsah služby vo verejnom záujme a že pomoc môže byť udelená s cieľom zachovať ziskovosť všetkých činností podniku Hurtigruten (t. j. činností služieb vo verejnom záujme, ako aj služieb patriacich mimo rozsah služby vo verejnom záujme) [55].
Thus, no proportionate share of fixed common costs is allocated to the commercial activities and thus deducted when determining the State’s compensation for the service.
Z toho dôvodu nie je komerčným činnostiam pridelený žiadny primeraný podiel spoločných fixných nákladov, a teda sa ani neodpočítava pri určovaní náhrady štátu za službu
As explained in the more detailed assessment in Section II.3.2 below (on the question of over-compensation), since there is no proper separation of accounts in place and the calculation of the measures does not comply with the above-mentioned criteria - in particular in using unrepresentative hypothetical costs and revenues where the real costs and revenues are known - the Authority concludes that the third Altmark criterion is not fulfilled in this case.
Ako je podrobnejšie objasnené v posúdení v oddiele II.3.2 (o otázke nadmernej náhrady), keďže sa neuplatňuje riadne oddelenie účtovníctva a výpočet opatrení nespĺňa uvedené kritériá – najmä pri využívaní nereprezentatívnych hypotetických nákladov a príjmov, pričom skutočné náklady a príjmy sú známe – dozorný úrad dospel k záveru, že v tomto prípade nie je splnené tretie kritérium Altmark.
The Altmark criteria – conclusion
Kritériá Altmark – záver
As three of the four Altmark criteria are not met, and as only one of the criteria need not be satisfied for state compensation for the provision of a public service to constitute state aid, the three measures cannot be held to not confer an advantage on Hurtigruten within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement.
Keďže tri zo štyroch kritérií Altmark nie sú splnené a keďže len jedno z kritérií nemusí byť splnené na to, aby štátna náhrada za poskytovanie služby vo verejnom záujme predstavovala štátnu pomoc, uvedené tri opatrenia nemožno považovať za také, ktoré neprinášajú podniku Hurtigruten výhodu v zmysle článku 61 Dohody o EHP
The selective nature of the three measures
Selektívna povaha troch opatrení
The measures must be selective in that they favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’.
Opatrenia musia byť selektívne tým, že zvýhodňujú „určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru“.
A selective economic advantage is considered to exist when it is found that a measure does not apply generally to all the undertakings in an EEA State [56].The Authority considers that the three measures increased the State’s remuneration for Hurtigruten and are the result of individual negotiations with this company.
O selektívnej hospodárskej výhode možno hovoriť vtedy, ak sa zistí, že opatrenie sa neuplatňuje všeobecne na všetky podniky v štáte EHP [56].Dozorný úrad zastáva názor, že tri opatrenia zvýšili odmenu štátu pre Hurtigruten a sú výsledkom individuálnych rokovaní s týmto podnikom.
Only Hurtigruten enjoyed the possibility to renegotiate an increase in the compensation for the service as it was the only service provider.
Iba podnik Hurtigruten získal možnosť opätovne prerokovať zvýšenie náhrady za službu, keďže bol jediným poskytovateľom služby.
Therefore, the Authority concludes that the three measures constitute a selective advantage for Hurtigruten.
Z toho dôvodu dozorný úrad dospel k záveru, že tri opatrenia predstavujú selektívnu výhodu pre Hurtigruten.
However, with regard to the reimbursement of the NOx tax/NOx Fund contributions, the Norwegian authorities have provided the Authority with additional information on the administrative practice concerning reimbursements of such charges to public service providers.
Vzhľadom na náhradu dane za emisie oxidu dusíka/príspevkov do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka nórske orgány poskytli dozornému úradu ďalšie informácie o administratívnom postupe, pokiaľ ide o náhrady týchto poplatkov poskytovateľom služieb vo verejnom záujme.
The Norwegian authorities have explained that they do not consider the reimbursements as selective since ‘the same reimbursement is applied to all maritime passenger transport services carrying out public service obligations (…) all other transport services performed under similar conditions are treated in the same manner. These other transport services include scheduled national and regional car ferries as well as scheduled high speed passenger ferries [57].’ After the introduction of the NOx tax, the administrative practice of the Norwegian authorities has been to fully reimburse the NOx tax/NOx Fund contributions to transport undertakings with public service obligations to the extent that the contributions were related to such obligations [58].
Nórske orgány vysvetlili, že náhrady nepovažujú za selektívne, pretože „rovnaká náhrada sa uplatňuje na všetky služby osobnej lodnej dopravy, ktoré vykonávajú záväzky služby vo verejnom záujme (…) všetky ostatné dopravné služby vykonávané za podobných podmienok sa posudzujú rovnakým spôsobom. K týmto ostatným dopravným službám patria pravidelné vnútroštátne a regionálne trajekty vozidiel, ako aj pravidelné vysokorýchlostné osobné trajekty“ [57].Po zavedení dane z emisií oxidu dusíka je administratívny postup nórskych orgánov úplne nahradiť daň z emisií oxidu dusíka/príspevky do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka dopravným spoločnostiam so záväzkom služby vo verejnom záujme v rozsahu, v ktorom sa príspevky týkali týchto záväzkov [58].
However, in the case of Hurtigruten, the Norwegian authorities decided to limit the reimbursement to what they held to constitute 90 % of the NOx tax/NOx Fund contribution related to the public service obligation.
V prípade podniku Hurtigruten však nórske orgány rozhodli o obmedzení náhrady na to, čo podľa ich názoru predstavuje 90 % dane z emisií oxidu dusíka/príspevku do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka v súvislosti so záväzkom služby vo verejnom záujme.
Fully covering the NOx costs was found to be undesirable as it would result in Hurtigruten having less of an incentive to lower emissions [59].The courts have found tax measures conferring advantages on certain undertakings to be non-selective as they have been justified by the nature and overall structure of the general system of which they are part [60].
Úplné pokrytie nákladov na emisie oxidov dusíka sa považovalo za nežiaduce, lebo by spôsobilo, že podnik Hurtigruten by bol menej motivovaný znižovať emisie [59].Súdy dospeli k záveru, že daňové opatrenia poskytujúce výhody určitým podnikom neboli selektívne, pretože boli odôvodnené povahou a celkovou štruktúrou všeobecného systému, ktorého sú súčasťou [60].
In the Adria-Wien Pipeline case [61] the ECJ assessed an Austrian scheme where an environmental tax on energy consumption was levied on all undertakings, and where undertakings producing goods were entitled to a partial reimbursement of the taxes paid.
V rozsudku vo veci Adria-Wien Pipeline [61] Súdny dvor posúdil rakúsku schému, v ktorej environmentálna daň zo spotreby energie bola uložená všetkým podnikom a v ktorej podniky vyrábajúce tovary mali nárok na čiastočné vrátenie uhradených daní.
Undertakings providing services were not eligible for a similar reimbursement.
Podniky poskytujúce služby neboli oprávnené na podobnú náhradu.
The question was whether the reimbursement to the goods-producing undertakings constituted state aid.
Otázka znela, či náhrada podnikom vyrábajúcim tovary predstavuje štátnu pomoc.
The ECJ did not find any justification in the nature or general scheme of the system, as the ecological considerations underlying the national legislation did not justify treating the consumption of energy by undertakings supplying services differently than the consumption of such energy by undertakings manufacturing goods.
Súdny dvor nenašiel žiadne odôvodnenie v povahe alebo všeobecnom schéme systému, keďže ekologické úvahy, ktoré boli podkladom vnútroštátnych právnych predpisov, neodôvodňovali posudzovanie spotreby energie podnikmi dodávajúcimi služby odlišne ako spotrebu tejto energie podnikmi vyrábajúcimi tovary.
The Court stated that energy consumption by each of those sectors is equally damaging to the environment [62].In the case at hand, similar observations can be made.
Súd uviedol, že spotreba energie každým z uvedených sektorov poškodzuje životné prostredie rovnako [62].V tomto prípade je možné dospieť k rovnakým zisteniam.
The purpose of the NOx tax is to lower NOx emissions [63].
Účelom dane z emisií oxidu dusíka je znížiť emisie oxidu dusíka [63].
The question is whether the reimbursement of the NOx tax/NOx Fund contribution to public service providers is justified by the nature or general scheme of the NOx tax system.
Otázkou je, či vrátenie dane z emisií oxidu dusíka/príspevkov do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka poskytovateľom služby vo verejnom záujme je odôvodnené povahou všeobecnej schémy systému zdaňovania emisií oxidu dusíka.
The NOx tax system has the objective of encouraging undertakings to lower their NOx emissions and thereby reduce environmental pollution.
Cieľom systému dane z emisií oxidu dusíka je podnecovať podniky, aby znižovali svoje emisie oxidu dusíka a tak znižovali mieru znečistenia životného prostredia.
These considerations that underlie the NOx tax do not justify treating public service providers differently to those not providing a public service.
Tieto úvahy, ktoré sú podkladom dane z emisií oxidu dusíka, neodôvodňujú to, že sa poskytovatelia služieb vo verejnom záujme posudzujú odlišne ako tí, ktorí neposkytujú služby vo verejnom záujme.
The NOx emitted by public service operators are equally damaging to the environment.
Oxid dusíka emitovaný poskytovateľmi služieb vo verejnom záujme škodí životnému prostrediu rovnako.
Even if it would be justified within the logic of the NOx tax system, Hurtigruten is carrying out public service obligations at the same time as commercial activities and a proper separation between these two types of activities has not been made when reimbursing the NOx tax/NOx Fund contributions [64].
Hoci by to bolo odôvodnené v rámci logiky systému daní z emisií oxidu dusíka, podnik Hurtigruten vykonáva záväzky týkajúce sa služby vo verejnom záujme rovnako ako svoje komerčné činnosti a pri vracaní dane z emisií oxidu dusíka/príspevkov do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka sa tieto dva typy činností správne neoddelili [64].
Therefore, the Authority can only conclude that the compensation of 90% of the NOx tax/NOx Fund contribution in favour of Hurtigruten constitutes a selective measure since other undertakings carrying out similar non-public service transport activities have to carry the full cost of the NOx tax/NOx Fund contributions.
Z toho dôvodu môže dozorný úrad dospieť jedine k záveru, že kompenzácia 90 % dane z emisií oxidu dusíka/príspevkov do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka v prospech podniku Hurtigruten predstavuje selektívne opatrenie, pretože ostatné podniky vykonávajúce podobné dopravné činnosti, ktoré nie sú službou vo verejnom záujme, musia znášať úplné náklady na daň z emisií oxidu dusíka/príspevky do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka.
Thus, the Authority concludes that the three measures constitute a selective advantage in favour of Hurtigruten.
Z toho dôvodu dozorný úrad dospel k záveru, že tri opatrenia predstavujú selektívnu výhodu pre Hurtigruten.
Distort competition and affect trade between Contracting Parties
Narúšanie hospodárskej súťaže a ovplyvňovanie obchodu medzi zmluvnými stranami
When financial aid strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-EEA trade, the latter must be regarded as affected by that aid [65].As shown above, the three measures confer a selective economic advantage on Hurtigruten.
V prípade, že finančná pomoc posilňuje pozíciu podniku v porovnaní s inými podnikmi súťažiacimi v obchode v rámci EHP, tieto ostatné podniky sa musia považovať za ovplyvnené touto pomocou [65].Ako už bolo uvedené, tri opatrenia poskytujú podniku Hurtigruten selektívnu hospodársku výhodu.
The market for domestic maritime services (maritime cabotage) within which Hurtigruten operates was opened to EEA-wide competition in 1998 [66].
Trh s domácimi námornými službami (lodná kabotáž), v rámci ktorej Hurtigruten pôsobí, bol otvorený pre hospodársku súťaž v celom EHP v roku 1998 [66].
Moreover, Hurtigruten is also engaged in the tourism sector, in particular through the offer of cruises/round trips along the Norwegian coast.
Okrem toho Hurtigruten pôsobí aj v odvetví cestovného ruchu, najmä ponúkaním výletných plavieb/okružných plavieb pozdĺž nórskeho pobrežia.
Other operators offer cruises along the same parts of the Norwegian coast [67].
Ostatní prevádzkovatelia ponúkajú výletné plavby pozdĺž rovnakých častí nórskeho pobrežia [67].
Moreover, Hurtigruten also operates a number of different cruises in various European states.Hence, the Authority concludes that compensation granted to Hurtigruten is liable to distort competition and affect intra-EEA trade.
Okrem toho Hurtigruten prevádzkuje aj niekoľko iných výletných plavieb v rôznych európskych štátoch. Dozorný úrad preto dospel k záveru, že náhrada udelená podniku Hurtigruten má tendenciu narúšať hospodársku súťaž a ovplyvňovať obchod v rámci EHP.
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid (…). The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
Podľa článku 3 ods. 1 časti I protokolu 3 „Dozorný úrad EZVO musí byť v dostatočnom čase vopred informovaný o akýchkoľvek plánoch na udelenie alebo zmenenie pomoci, aby k tomu mohol predložiť svoje poznámky (…). Dotknutý štát neuvedie svoje navrhované opatrenia do účinnosti, kým sa postup neukončil vydaním konečného rozhodnutia.“
The Norwegian authorities did not notify the three measures to the Authority.
Nórske orgány nenotifikovali tri opatrenia dozornému úradu.
The Authority therefore concludes that the Norwegian authorities have not respected their obligations to do so set out in Article 1(3) of Part I of Protocol 3.
Dozorný úrad preto dospel k záveru, že nórske orgány nerešpektovali svoju povinnosť urobiť tak, ktorá je stanovená v článku 1 ods. 3 časti I protokolu 3.
The Norwegian authorities invoke Article 59(2) of the EEA Agreement and maintain that the measures constitute necessary compensation for public service obligation within the framework of the Authority’s guidelines on aid to maritime transport and the general principles of public service compensation.
Nórske orgány sa opierajú o článok 59 ods. 2 Dohody o EHP a tvrdia, že opatrenia predstavujú potrebnú náhradu za záväzok služby vo verejnom záujme v rámci usmernení dozorného úradu o pomoci pre námornú dopravu a všeobecných zásad náhrady za službu vo verejnom záujme.
Furthermore, they have invoked Article 61(3)(c) and claim that the measures under scrutiny can be deemed compatible with the EEA Agreement as restructuring measures under the Rescue and Restructuring Guidelines.
Okrem toho sa opierajú o článok 61 ods. 3 písm. c) a tvrdia, že skúmané opatrenia sa dajú považovať za zlučiteľné s Dohodou o EHP ako reštrukturalizačné opatrenia v súlade s usmerneniami o záchrane a reštrukturalizácii.
In the following, the Authority assesses the compatibility of the aid with the functioning of the EEA Agreement as public service compensation on the basis of Article 59(2) of the EEA Agreement and a rescue and restructuring measure, or an ‘emergency measure’, under Article 61(3).
Ďalej dozorný úrad posudzuje zlučiteľnosť pomoci s fungovaním Dohody o EHP ako náhradu za službu vo verejnom záujme na základe článku 59 ods. 2 Dohody o EHP a záchranné a reštrukturalizačné opatrenie, „núdzové opatrenie“ podľa článku 61 ods. 3.
The legal framework for assessing state aid in the form of maritime public service compensation
Právny rámec na posúdenie štátnej pomoci vo forme náhrady za službu námornej dopravy vo verejnom záujme
It follows from Article 4 of the Maritime cabotage regulation and Section 9 of the Authority’s Guidelines on aid to maritime transport that EFTA States may impose public service obligations or conclude public service contracts for certain maritime transport services provided that the compensation fulfils the rules of the EEA Agreement and the procedure governing state aid.
Z článku 4 nariadenia o lodnej kabotáži a oddielu 9 usmernení dozorného úradu o pomoci pre námornú dopravu vyplýva, že štáty EZVO môžu ukladať záväzky služby vo verejnom záujme alebo uzatvárať zmluvy o službách vo verejnom záujme pre určité služby námornej dopravy za predpokladu, že náhrada spĺňa pravidlá Dohody o EHP a postupu, ktorým sa riadi štátna pomoc.
Article 59(2) of the EEA Agreement reads as follows:
Článok 59 ods. 2 Dohody o EHP znie takto:
‘Undertakings entrusted with the operation of services of general economic interest or having the character of a revenue-producing monopoly shall be subject to the rules contained in this Agreement, in particular to the rules on competition, in so far as the application of such rules does not obstruct the performance, in law or in fact, of the particular tasks assigned to them. The development of trade must not be affected to such an extent as would be contrary to the interests of the Contracting Parties.’
„Podniky poverené poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu alebo podniky, ktoré majú povahu fiškálneho monopolu, podliehajú pravidlám tejto dohody, najmä pravidlám hospodárskej súťaže, za predpokladu, že ich uplatňovanie neznemožňuje právne alebo v skutočnosti plniť určité úlohy, ktoré im boli zverené. Rozvoj obchodu nesmie byť ovplyvnený v takom rozsahu, aby to bolo v rozpore so záujmami zmluvných strán.“
The Authority notes that although they are not applicable to the transport sector [68], the Authority’s Guidelines for state aid in the form of public service compensation (‘the Guidelines on public service compensation’) to a large extent summarise generally applicable principles of public service compensation.
Dozorný úrad konštatuje, že hoci sa jeho usmernenia o štátnej pomoci vo forme náhrady za službu vo verejnom záujme („usmernenia o náhrade za službu vo verejnom záujme“) neuplatňujú na sektor dopravy [68], vo veľkej miere zhŕňajú všeobecne platné zásady náhrady za službu vo verejnom záujme.
In the following, the Guidelines on public service compensation are referred to only insofar as they express such generally applicable principles.
Na usmernenia o náhrade za služby vo verejnom záujme sa ďalej odkazuje len v prípade, že vyjadrujú takéto všeobecne platné zásady.
For state aid to constitute public service compensation compatible with the functioning of the EEA Agreement on the basis of Article 59(2), firstly the service in question must constitute a service of general economic interest.
Aby štátna pomoc predstavovala náhradu za službu vo verejnom záujme, ktorá je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP na základe článku 59 ods. 2, musí dotknutá služba po prvé predstavovať službu všeobecného hospodárskeho záujmu.
Secondly, the undertaking in question must be entrusted by the EFTA State with the provision of that service.
Po druhé musí byť príslušný podnik poverený štátom EZVO poskytovaním tejto služby.
Thirdly, the amount of compensation must be granted in a transparent manner [69], and be proportionate [70] in the sense that it shall not exceed what is necessary [71] to cover the costs incurred in discharging the public service obligations including a reasonable profit [72].
Po tretie výška náhrady sa musí udeliť transparentným spôsobom [69] a byť primeraná [70] v tom zmysle, že nesmie prekročiť sumu, ktorá je nevyhnutná [71] na pokrytie nákladov, ktoré vznikli pri plnení záväzkov týkajúcich sa služby vo verejnom záujme vrátane primeraného zisku [72].
In the Decision to open the formal investigation procedure, the Authority did not question whether the two first criteria were fulfilled [73].
V rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania dozorný úrad nespochybnil splnenie prvých dvoch kritérií [73].
In the Authority’s view, however, on the basis of the information provided by the Norwegian authorities, it cannot be concluded that the third criterion is complied with.
Podľa názoru dozorného úradu však na základe informácií poskytnutých nórskymi orgánmi nemožno dospieť k záveru, že bolo splnené tretie kritérium.
At the outset the Authority reiterates that the Hurtigruten Agreement was concluded on the basis of a public tender.
Na začiatku dozorný úrad pripomína, že dohoda o Hurtigrutene bola uzavretá na základe postupu verejného obstarávania.
On a general level, the Authority notes that a proper tender procedure will usually ensure that no aid is involved in the ensuing contract.
Na všeobecnej úrovni dozorný úrad konštatuje, že v riadnom postupe verejného obstarávania sa zvyčajne zabezpečí, aby výsledná zmluva nezahŕňala štátnu pomoc.
In certain circumstances, public authorities must be able to cancel public service contracts entered into on the basis of a tender procedure and instead conclude a new public service contract involving state aid.
Za určitých okolností musia byť verejné orgány schopné zrušiť zmluvy o poskytovaní služby vo verejnom záujme, ktoré sa uzavreli na základe postupu verejného obstarávania, a namiesto toho uzavrieť novú zmluvu o poskytovaní služby vo verejnom záujme zahŕňajúcu štátnu pomoc.
However, this was not the approach favoured by the Norwegian authorities in the case at hand.
To však nebol prístup, ktorý uprednostnili nórske orgány v tomto konkrétnom prípade.
As mentioned above, the amount of compensation paid in the form of the three measures was not granted in a transparent manner in the context of the tender but was the result of bilateral renegotiation carried out years after the conclusion of the contract.
Ako už bolo uvedené, výška náhrady vyplatenej vo forme troch opatrení nebola udelená transparentným spôsobom v kontexte verejného obstarávania, ale bola výsledkom dvojstranného opätovného prerokovania, ktoré sa uskutočnilo roky po uzavretí zmluvy.
When granting aid in the form of public service compensation, the Norwegian authorities must ensure that that aid is compatible with the rules applicable to such aid.
Pri udeľovaní pomoci vo forme náhrady za službu vo verejnom záujme nórske orgány musia zabezpečiť, aby bola pomoc zlučiteľná s pravidlami, ktoré sa na takú pomoc vzťahujú.