natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The PWC Report of 14 October 2008 with its underlying material (‘the PWC Report’) [18] provides three alternative methods for demonstrating the extent to which Hurtigruten has been undercompensated for the provision of the public service.The first two methods used are production cost models where an attempt is made at separating the costs and revenues connected with both the public service activities and the commercial activities.
Správa spoločnosti PWC zo 14. októbra 2008 so svojím podkladovým materiálom (ďalej len „správa PWC“) [18] obsahuje tri alternatívne metódy na preukázanie rozsahu, v ktorom bola podniku Hurtigruten poskytnutá nedostatočná náhrada za poskytovanie služby vo verejnom záujme.Prvé dve použité metódy predstavujú modely výrobných nákladov, pričom sa pokúšajú oddeliť náklady a príjmy spojené s činnosťami v rámci služby vo verejnom záujme a s komerčnými činnosťami.
The first method involves using the costs and revenues of one ship ‘MS Narvik’ for the year 2006 to demonstrate how Hurtigruten has been undercompensated for the provision of the public service.
V rámci prvej metódy sa využívajú náklady a príjmy jednej lode „MS Narvik“ za rok 2006 na preukázanie toho, ako bola podniku Hurtigruten poskytnutá nedostatočná náhrada za poskytovanie služby vo verejnom záujme.
The second method is similar to the first, but instead of restricting the assessment to MS Narvik, the costs and revenues of the whole Hurtigruten fleet for 2006 is used as a basis for the calculations.
Druhá metóda je podobná ako prvá, ale namiesto obmedzenia posúdenia na MS Narvik sa ako podklad na výpočty použili náklady a príjmy celej flotily podniku Hurtigruten za rok 2006.
The third method involves not distinguishing between the public service and the commercial activities.
Tretia metóda zahŕňa nerozlišovanie medzi službou vo verejnom záujme a komerčnými činnosťami.
Its calculations are based on the 2006 accounts for the whole Hurtigruten fleet.
Jej výpočty sú založené na účtovníctve za rok 2006 za celú flotilu podniku Hurtigruten.
The idea is that the Norwegian authorities, with the aid, can ensure that the combined operation of the public service and the commercial activities is profitable for Hurtigruten, in the sense that all costs are covered and that Hurtigruten gets a return on capital within the range of 3-5 % on income before tax or 10 % on EBITDA [19].
Zámerom je, že nórske orgány môžu prostredníctvom pomoci zabezpečiť, aby kombinovaná prevádzka služby vo verejnom záujme a komerčných činností bola pre podnik Hurtigruten zisková v tom zmysle, že všetky náklady budú pokryté a Hurtigruten získa výnos z kapitálu v rozmedzí 3 – 5 % z príjmu pred zdanením alebo 10 % z EBITDA [19].
With the third method of the PWC Report, the Norwegian authorities appear to argue that no distinction between the public service and the commercial activities needs to be made, and that aid can be granted in order to ensure the profitability of the contract (taking account of the costs and revenues of both the public service activities and the commercial activities).
Zdá sa, že pomocou tretej metódy uvedenej v správe PWC chcú nórske orgány argumentovať, že nie je potrebné rozlišovať medzi službou vo verejnom záujme a komerčnými činnosťami, a že pomoc môže byť udelená s cieľom zabezpečiť ziskovosť zmluvy (so zohľadnením nákladov na činnosti služby vo verejnom záujme a komerčné činnosti, ako aj príjmov z týchto činností).
BDO Noraudit Report of 23 March 2009
Správa spoločnosti BDO Noraudit z 23. marca 2009
BDO Noraudit Report of 27 September 2010
Správa spoločnosti BDO Noraudit z 27. septembra 2010
The second BDO Noraudit Report of 27 September 2010 (‘the second BDO Report’) provides an alternative explanation as to how the three measures [21] did not involve any over-compensation.
Druhá správa spoločnosti BDO Noraudit z 27. septembra 2010 (ďalej len „druhá správa BDO“) obsahuje alternatívne vysvetlenie toho, že tri opatrenia [21] nepredstavovali nadmernú náhradu.
Two substantial differences from the first report being that (i) instead of examining the verifiable cost of operating the entire Hurtigruten fleet, the actual costs related to the operation of the ship which, of those subject to the NOx tax, is closest to the minimum requirements of the public service obligation [22] (MS Vesterålen) is used to calculate the cost of providing the public service, and (ii) the compensation is linked to the total 2007 and 2008 deficits of what is classified as Hurtigruten’s public service operations instead of the increased fuel prices in 2008.
Dva podstatné rozdiely v porovnaní s prvou správou sú, že i) namiesto preskúmania overiteľných nákladov na prevádzku celej flotily podniku Hurtigruten boli pri výpočte nákladov na poskytovanie služby vo verejnom záujme použité skutočné náklady na prevádzku lode, ktorá je, spomedzi lodí, ktoré podliehajú dani z oxidu dusíka, najbližšie k minimálnym požiadavkám záväzku služby vo verejnom záujme [22] (MS Vesterålen) a ii) náhrada je spojená s celkovými deficitmi za rok 2007 a 2008 v oblasti, ktorá je klasifikovaná ako činnosť podniku Hurtigruten v rámci služby vo verejnom záujme, nie so zvýšenými cenami palív v roku 2008.
Regarding the method of cost allocation followed in the reports, the first two methods of the PWC Report and the two BDO Reports tend to classify only the extra incremental cost connected to the commercial activities (i.a. the extra fuel and NOx cost incurred by the cruise in the Geirangerfjord), as commercial costs.
Pokiaľ ide o metódu prideľovania nákladov, ktorá bola použitá v správach, prvé dve metódy v správe spoločnosti PWC a dve správy BDO majú tendenciu klasifikovať len výnimočné prírastkové náklady súvisiace s komerčnými činnosťami (okrem iného palivo navyše a náklady na emisie oxidu dusíka spôsobené okružnou plavbou v Geirangerfjord) ako komerčné náklady.
The rest of the costs tend to be allocated to the public service side.
Zvyšok nákladov je zvyčajne pridelený na stranu služby vo verejnom záujme.
In other words, fixed costs common to the public service and the commercial activities tend to be allocated to the public service side.
Inými slovami, fixné náklady spoločné pre činnosti v rámci služby vo verejnom záujme a komerčné činnosti sú spravidla prideľované službe vo verejnom záujme.
On the other hand, the income generated by the public service activities is allocated to the public service side, whilst the revenue stemming from the activities outside the public service remit is allocated to the commercial side.
Na druhej strane príjmy vytvorené činnosťami v rámci služby vo verejnom záujme sú prideľované službe vo verejnom záujme, zatiaľ čo príjmy pochádzajúce z činností mimo rozsahu služby vo verejnom záujme sa prideľujú komerčným činnostiam.
This method of allocation can be illustrated by the example provided in the PWC Report which provides an overview of the allocation cost (Figure 1) and income (Figure 2) of the ship MS Narvik (the ship closest to meeting the minimum requirements of the public service obligation, but not subject to the NOx tax) [23]:Figure 1
Túto metódu prideľovania možno ilustrovať na príklade, ktorý je uvedený v správe spoločnosti PWC, ktorá obsahuje prehľad prideľovania nákladov (obrázok 1) a príjmov (obrázok 2) lode MS Narvik (loď, ktorá má najbližšie k splneniu minimálnych požiadaviek záväzku služby vo verejnom záujme, ale nepodlieha dani z emisií oxidu dusíka) [23]:Obrázok 1
The above figures show that whilst all the common fixed costs for i.a. fuel (less the consumption stemming from the cruise in the Geirangerfjord), harbour charges and maintenance (at a total of NOK 27,6 million) is allocated to the public service (tjenestekjøp), only the revenue from the transport of certain passengers, all goods and cars as well as a portion of the revenue stemming from food, catering and other activities (at a total of NOK 28,2 million) is allocated to the public service.
Uvedené čísla dokazujú, že kým všetky spoločné fixné náklady okrem iného napr. na palivo (mínus spotreba pochádzajúca z výletnej plavby v Geirangerfjord), prístavné poplatky a údržba (v celkovej výške 27,6 milióna NOK) je pridelená na službu vo verejnom záujme (tjenestekjøp), len príjmy z dopravy určitých cestujúcich, všetkých tovarov a vozidiel, ako aj podiel príjmov pochádzajúcich z potravinových, stravovacích a iných činností (v celkovej výške 28,2 milióna NOK) je pridelený službe vo verejnom záujme.
The revenue generated by its cruise activities (see i.a. Rundtursinntekter at NOK 18,8 million) however, is allocated to the activities outside the public service remit.
Príjmy vytvorené činnosťami výletných plavieb (pozri okrem iného Rundtursinntekter vo výške 18,8 mil. NOK) sú však pridelené činnostiam mimo rozsahu služby vo verejnom záujme.
The additional payments must be considered compatible on the basis of Article 61(3)(c) EEA
Dodatočné platby sa musia považovať za zlučiteľné na základe článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP
As a second alternative, if the Authority is to find that the three measures do constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and that the exception set out in Article 59(2) is not applicable, the Norwegian authorities argue that at the time of the renegotiation of the Hurtigruten Agreement in October 2008, Hurtigruten was a firm in difficulty, therefore the compensation should be regarded as compatible restructuring aid under Article 61(3) of the EEA Agreement and the Rescue and Restructuring Guidelines.
Ak by dozorný úrad zistil, že tri opatrenia predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP a výnimka stanovená v článku 59 ods. 2 nie je uplatniteľná, nórske orgány uvádzajú ako druhú možnosť, že v čase opätovného prerokovania dohody o Hurtigrutene v októbri 2008 bol podnik Hurtigruten firmou v ťažkostiach, preto by náhrada mala byť vnímaná ako zlučiteľná pomoc na reštrukturalizáciu podľa článku 61 ods. 3 Dohody o EHP a usmernení o záchrane a reštrukturalizácii.
To substantiate this argument, the Norwegian authorities have submitted information on a four-point improvement programme introduced at Hurtigruten’s annual general assembly on 15 May 2008 [24].This plan contained the following points:
Na odôvodnenie tohto tvrdenia nórske orgány predložili informácie o štvorbodovom programe zlepšenia, ktorý bol predložený na valnom zhromaždení podniku Hurtigruten 15. mája 2008 [24].Tento plán obsahoval tieto body:
Increase in revenue – the improvement programme ‘Black Belt’;
zvýšenie príjmov – program zlepšenia „Čierny opasok“;
Reduction of debt – sale of business outside core activities;
zníženie zadlženia – predaj podnikania mimo hlavných činností;
Cost reduction programme – cost reduced annually by NOK 150 million with full effect from 2010; and
program znižovania nákladov – náklady znižované ročne o 150 mil. NOK s úplnou účinnosťou od roku 2010 a
Hurtigruten Agreement – new and higher payments for the public service.
dohodu o Hurtigrutene – nové a vyššie platby za službu vo verejnom záujme.
Subsequently, in February 2009, this improvement programme was expanded by adding:
Následne sa vo februári 2009 tento program zlepšenia rozšíril doplnením týchto bodov:
a. new equity from the largest shareholders NOK 314 million with the possibility of an additional NOK 170 million from other shareholders/employers;
nový kapitál od najväčších akcionárov vo výške 314 mil. NOK s možnosťou získania ďalších 170 mil. NOK od ostatných akcionárov/zamestnancov;
b. a short term loan of NOK 300 million due end 2009;
krátkodobá pôžička vo výške 300 mil. NOK splatná do konca roka 2009;
c. refinancing by three years instalment deferral of NOK 3,3 billion, albeit with a possible down payment through a ‘cash sweep’ solution;
refinancovanie trojročným odkladom splátok vo výške 3,3 mld. NOK, aj keď s možným preddavkom prostredníctvom riešenia „cash sweep“;
d. three years instalment deferral in the bareboat-rent to Kystruten KS/KirBerg Shipping KS, albeit both may participate in the mentioned ‘cash sweep’ solution; and
trojročné odloženie splátok nájomného za loď pre Kystruten KS/KirBerg Shipping KS, aj keď obe spoločnosti sa môžu podieľať na uvedenom riešení „cash sweep“; a
e. three years deferral on a convertible bond loan of NOK 150 million due June 2009, and one year exemption from the payment of interest.
trojročné odloženie pôžičky v konvertibilných dlhopisoch vo výške 150 mil. NOK splatných v júni 2009 a jednoročné oslobodenie od platby úrokov.
The Norwegian authorities submit that the above restructuring plan is in line with the material conditions of the Rescue and Restructuring Guidelines.
Nórske orgány tvrdia, že uvedený plán reštrukturalizácie je v súlade so základnými podmienkami usmernení o záchrane a reštrukturalizácii.
The Norwegian authorities put forward that the Authority should consider the Norwegian authorities’ letter dated 4 March 2010 as a formal notification of the aid as restructuring aid.
Nórske orgány navrhli, aby dozorný úrad považoval ich list zo 4. marca 2010 za formálne oznámenie pomoci ako pomoci na reštrukturalizáciu.
In the following, the Authority assesses whether the three measures (being (i) the NOx tax/NOx Fund reimbursements, (ii) the ‘general compensation’, and (iii) the reduction of the requirement relating to the number of ships operated during the winter season under the public service contract) constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Dozorný úrad ďalej posúdi, či tri opatrenia [ktorými sú i) náhrada daní za emisie dusíka/príspevky do fondu na boj proti emisiám oxidu dusíka, ii) „všeobecná náhrada“ a iii) zníženie požiadavky súvisiacej s počtom lodí prevádzkovaných počas zimného obdobia v rámci verejnej zákazky na poskytnutie služby] predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.
The Authority considers that the three measures must be assessed collectively as a scheme [25] as they entail an additional remuneration mechanism in favour of Hurtigruten that extends its application from 2007 until the expiry of the contract, originally foreseen for 31 December 2012.
Dozorný úrad zastáva názor, že tieto tri opatrenia musia byť posúdené spoločne ako schéma pomoci [25], pretože predstavujú dodatočný mechanizmus náhrad v prospech podniku Hurtigruten, ktorým sa predlžuje ich uplatňovanie od roku 2007 do uplynutia zmluvy pôvodne plánovanej k 31. decembru 2012.
The payments under the first two measures involve state resources within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as they are financed through budgetary allocations from the national budget [26].
Platby v rámci prvých dvoch opatrení zahŕňajú štátne zdroje v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, pretože sú financované prostriedkami pridelenými zo štátneho rozpočtu [26].
As concerns the third measure, the reduction from 11 to 10 vessels during the winter season without a corresponding decrease in compensation implies that the service is reduced but not the payment.
Pokiaľ ide o tretie opatrenie, zníženie z 11 na 10 plavidiel počas zimného obdobia bez zodpovedajúceho zníženia náhrady naznačuje, že služba je obmedzená, ale platba nie.
Consequently, state resources within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement are involved.
V dôsledku toho sú zahrnuté štátne zdroje v zmysle článku 61 ods. 1 dohody o EHP.
The concept of undertaking
Pojem podnik
In order to constitute state aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement, a measure must confer a selective economic advantage on an undertaking.
Na to, aby opatrenie predstavovalo štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, musí poskytovať selektívnu hospodársku výhodu podniku.
An undertaking is any entity engaged in economic activity [27].
Podnik je akýkoľvek subjekt zapojený do hospodárskej činnosti [27].
Consequently, Hurtigruten is an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.1.3.
Hurtigruten ponúka dopravné služby a služby výletných plavieb (kódy NACE 50.1 a 50.2).
The existence of an advantage
V dôsledku toho je Hurtigruten podnikom v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.1.3 Existencia výhody
For the measures to constitute state aid they must have conferred on Hurtigruten advantages that relieved it of charges normally borne from its budget.
Opatrenia predstavujú štátnu pomoc len vtedy, keď poskytli podniku Hurtigruten výhody, ktoré ho oslobodili od platenia poplatkov, ktoré by za normálnych okolností znášal zo svojho rozpočtu.
The State as a private market operator – the relevance of the Linde case
Štát ako súkromný podnikateľský subjekt – relevantnosť rozsudku vo veci Linde
The Norwegian authorities have argued that they acted in a manner similar to a rational market operator during the renegotiation process, holding that they simply enabled Hurtigruten to overcome serious financial difficulties so that it could continue to provide the important public services that no other undertaking could provide in the short or medium term.
Nórske orgány tvrdili, že počas procesu opätovného prerokovania konali podobným spôsobom ako racionálny podnikateľský subjekt, a že jednoducho umožnili podniku Hurtigruten prekonať vážne finančné ťažkosti, aby mohol naďalej poskytovať dôležité služby vo verejnom záujme, pretože žiadny iný podnik by ich nemohol v krátkodobom alebo strednodobom horizonte poskytovať.
In light of this, they have alleged that the three measures did not confer an advantage on Hurtigruten.
V tejto súvislosti tvrdili, že uvedené tri opatrenia neposkytujú podniku Hurtigruten výhodu.
In order to substantiate this argument, the Norwegian authorities make reference to the CFI judgment in the Linde case [29].The Authority fails to see a link between the facts of the Linde case [30] and the behaviour of the State in the case under assessment in the current decision.The Linde case concerned a group of agreements on the privatisation of an industrial undertaking.
S cieľom odôvodniť tento argument nórske orgány odkazujú na rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci Linde [29].Dozorný úrad nevidí prepojenie medzi skutočnosťami rozsudku vo veci Linde [30] a správaním štátu v prípade, ktorý sa posudzuje v tomto rozhodnutí.Rozsudok vo veci Linde sa týkal súboru dohôd o privatizácii priemyselného podniku.
The Court found that the payment to Linde AG to fulfil engagements the German authorities had entered into in a contract with a third party represented a normal commercial transaction where the German authorities acted as rational market operators in a market economy and that the transaction was justified on commercial grounds [31].
Súd zistil, že platba pre Linde AG na vykonávanie zákaziek, na ktoré uzavreli nemecké orgány zmluvu s treťou stranou, predstavovala normálnu komerčnú transakciu, v ktorej nemecké orgány konali ako racionálne podnikateľské subjekty v trhovom hospodárstve a že transakcia bola odôvodnená komerčnými dôvodmi [31].
The case does not in any way concern public service compensation, which is what the three measures under assessment in this decision represent.
Vec sa v žiadnom prípade netýka náhrady za službu vo verejnom záujme, ktorú predstavujú tri opatrenia posudzované v tomto rozhodnutí.
When buying a public service, the state is not acting in its capacity of a buyer of goods and services on a market.
Pri nákupe služby vo verejnom záujme štát nekoná ako kupujúci tovarov a služieb na trhu.
To the contrary, the reason why the state has to intervene by buying the public service is that the market can either not deliver what the state wants or does not deliver it under the conditions required by the state.
Naopak, dôvod, prečo štát musí zasahovať tým, že kupuje službu vo verejnom záujme, je, že trh buď nedokáže poskytnúť službu, ktorú si štát želá, alebo ju neposkytuje za podmienok, ktoré štát požaduje.
When it comes to public services, the compensation shall be given on the basis of the costs of the provider and not on the basis of the value of the service for the state.1.3.2.
Pokiaľ ide o služby vo verejnom záujme, náhrada sa poskytuje na základe nákladov poskytovateľa a nie na základe hodnoty danej služby pre štát.
Public service compensation – the private market operator principle and Altmark
Náhrada za službu vo verejnom záujme – zásada súkromného podnikateľského subjektu a judikatúra Altmark
The ECJ has explicitly clarified what can and cannot be considered as state aid within the realm of public service compensation.
Súdny dvor výslovne objasnil, čo sa môže a čo sa nemôže považovať za štátnu pomoc v oblasti náhrad za verejné služby.
According to the Altmark jurisprudence, state compensation for the provision of a public service that cumulatively fulfils the four criteria laid down in that case [32] (‘the Altmark criteria’) does not constitute state aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement [33].
Podľa judikatúry Altmark štátna náhrada za poskytovanie služby vo verejnom záujme, ktorá kumulatívne spĺňa štyri kritériá stanovené v danom prípade [32] („kritériá Altmark“), nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 61 Dohody o EHP [33].
Conversely, state measures which do not comply with one or more of the conditions must be regarded as state aid within the meaning of Article 61 of the EEA Agreement [34].The Authority will in the following section assess whether the Altmark criteria are fulfilled regarding the three measures under assessment.
Naopak, štátne opatrenia, ktoré nespĺňajú jednu alebo viac podmienok, musia byť považované za štátnu pomoc v zmysle článku 61 Dohody o EHP [34].Dozorný úrad v nasledujúcom oddiele posúdi, či sú splnené kritériá Altmark, pokiaľ ide o tri posudzované opatrenia.
As a subsidiary point, the Authority notes, in any event, that the Norwegian authorities have neither explained in any detail how the implementation of the three measures can be likened to the behaviour of a private market operator, nor provided any evidence that a private investor would have acted in this way.
Ako doplňujúci bod dozorný úrad v každom prípade poznamenáva, že nórske orgány podrobnejšie nevysvetlili, ako sa môže uplatňovanie troch opatrení prirovnávať k správaniu súkromného podnikateľského subjektu, ani neposkytli žiadny dôkaz o tom, že by sa súkromný investor takto správal.
In that regard, the Authority notes that the Norwegian authorities have only made general remarks on how they had to implement the measures due to Hurtigruten’s weak financial position [35] in order to ensure that it would continue to provide the public service, as it would be difficult, for the Norwegian authorities, to find another undertaking to provide the service (at least in the short to medium term).
V tomto smere dozorný úrad konštatuje, že nórske orgány uviedli len všeobecné poznámky o tom, ako museli uplatňovať opatrenia z dôvodu zložitej finančnej situácie podniku Hurtigruten [35] s cieľom zabezpečiť, aby naďalej poskytoval službu vo verejnom záujme, keďže pre nórske orgány by bolo zložité nájsť iný podnik, ktorý by tieto služby mohol poskytovať (aspoň v krátkodobom až strednodobom horizonte).
The Norwegian authorities have not made any attempt at comparing their actions to that of a private market operator in any detail, but have only made a general reference to the fact that the three measures represented the least costly alternative and that the negotiations were carried out on the basis of the findings in the underlying material of the PWC Report.
Nórske orgány sa nepokúsili podrobnejšie porovnať svoje kroky s krokmi súkromného podnikateľského subjektu, ale len všeobecne odkazovali na skutočnosť, že tieto tri opatrenia predstavovali najmenej nákladnú alternatívu a že rokovania sa uskutočnili na základe zistení uvedených v podkladovom materiáli správy PWC.
Furthermore, they have submitted ex post explanations (the two BDO Reports) as to how the three measures do not involve any over-compensation, without comparing their actions to that of a private market operator in any detail.
Ďalej predložili vysvetlenia ex post (dve správy BDO) o tom, prečo tieto tri opatrenia nepredstavujú žiadnu nadmernú náhradu bez toho, aby podrobnejšie porovnali svoje kroky s krokmi súkromného podnikateľského subjektu
Public service compensation – assessment of the Altmark criteria
Náhrada za služby vo verejnom záujme – posúdenie kritérií Altmark