natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During a meeting of 17 October 2013 and by letters notified on 7 April 2015, 20 July 2016, 6 July 2017, 18 September 2017, 3 October 2017 and 23 October 2017, the Commission requested Germany to provide information.
Počas stretnutia 17. októbra 2013 a listami zo 7. apríla 2015, z 20. júla 2016, zo 6. júla 2017, z 18. septembra 2017, 3. októbra 2017 a 23. októbra 2017 Komisia požiadala Nemecko o poskytnutie informácií.
The latest information was submitted on 11 December 2017.
SIEŤOVÉ POPLATKY V NEMECKU
DETAILED DESCRIPTION OF THE AID
Systém sieťových poplatkov v Nemecku upravuje zákon o zásobovaní elektrinou a plynom (Energiewirtschaftsgesetz, ďalej len „EnWG“).
NETWORK CHARGES IN GERMANY
Na účely tohto rozhodnutia je relevantný iba zákon EnWG upravený článkom 1 zákona z 26. júla 2011 o preskúmaní ustanovení upravujúcich trh s energiami (ďalej len „zákon z 26. júla 2011“), ktorý ešte neobsahuje zmeny zavedené článkom 1 zákona z 26. júla 2016 o ďalšom rozvoji trhu s elektrickou energiou (ďalej len „EnWG 2011“).
The system of network charges in Germany is governed by the German Energy Act (Energiewirtschaftsgesetz, ‘EnWG’).
V paragrafe 21 zákona EnWG 2011 sa požaduje, aby poplatky, ktoré prevádzkovatelia sústav vyberajú od svojich koncových používateľov, boli primerané („angemessen“), nediskriminačné, transparentné a vypočítané na základe nákladov efektívnej správy sústavy.
For the purposes of this Decision, only the EnWG as modified by Article 1 of the Law of 26 July 2011 on the review of provisions governing the energy market (‘the Law of 26 July 2011’) and before the amendments introduced by Article 1 of the Law of 26 July 2016 on the further development of the electricity market (‘EnWG 2011’) is relevant.
V paragrafe 24 zákona EnWG 2011 sa spolková vláda poveruje, aby predpisom stanovila podrobné pravidlá metodiky výpočtu sieťových poplatkov.
Paragraph 21 of the EnWG 2011 requires that the charges that the network operators charge to their end users are proportionate (‘angemessen’), non-discriminatory, transparent and are calculated on the basis of the costs of an efficient network management.
V paragrafe 24 prvej vete bode 1 zákona EnWG 2011 sa spolková vláda poveruje, aby stanovila všeobecnú metodiku výpočtu sieťových poplatkov.
Paragraph 24 of the EnWG 2011 empowers the federal government to lay down detailed rules on the methodology for the calculation of network charges by ordinance.
V tej istej vete bode 3 sa spolková vláda poveruje, aby určila, v ktorých prípadoch atypického používania sústavy je možné schváliť individuálne sieťové poplatky.
Point 1 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011 empowers the federal government to determine the general methodology of calculating network charges.
Na základe paragrafu 24 zákona EnWG 2011 bol prijatý predpis o sieťových poplatkoch pre elektrické sústavy (Stromnetzentgeltverordnung, ďalej len „StromNEV“), ktorý obsahuje podrobné ustanovenia pre určovanie sieťových poplatkov.
Point 3 of the same sentence empowers the federal government to determine in which cases of atypical network use individual network charges can be approved.
V paragrafe 3 ods. 2 predpisu StromNEV sa objasňuje, že sieťové poplatky sa platia za služby poskytované prevádzkovateľom sústavy na úrovni sústavy, ku ktorej je používateľ pripojený, ako aj za používanie všetkých vyšších úrovní sústavy.
Adopted on the basis of Paragraph 24 of the EnWG 2011, the Ordinance on Electricity Network Charges (Stromnetzentgeltverordnung, ‘StromNEV’) contains detailed provisions on the determination of network charges.
V paragrafe 16 ods. 1 predpisu StromNEV je stanovená hlavná zásada, podľa ktorej sieťové poplatky majú odrážať náklady skutočne spôsobené používateľmi sústavy.
Paragraph 3(2) of the StromNEV clarifies that network charges are paid for the services provided by the network operator at the network level to which a user is connected as well as all for the use of all upstream network levels.
Na tomto základe a v súlade so splnomocnením stanoveným v paragrafe 24 prvej vete bode 1 zákona EnWG 2011 je v predpise StromNEV uvedená všeobecná metodika, ktorú musia prevádzkovatelia sústav používať pri výpočte sieťových poplatkov.
Paragraph 16(1) of the StromNEV establishes the guiding principle according to which network charges need to reflect the costs actually caused by network users.
Táto metodika výpočtu je uvedená v paragrafoch 4 až 14 predpisu StromNEV 2011.
Against this background and in line with the empowerment laid down in point 1 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011, the StromNEV provides for the general methodology that network operators have to follow for calculating network charges.
Pri tejto metodike sa najprv zisťujú jednotlivé prvky ročných nákladov všetkých sústav.
This calculation methodology is laid down in Paragraphs 4 to 14 of the StromNEV 2011.
Ide o náklady spojené s vytvorením elektrizačných sústav (prenosové a distribučné vedenia, rozvodne), náklady na údržbu a na prevádzku sústavy vrátane nákladov spojených s takzvanými systémovými službami (primárne, sekundárne a minútové rezervy, zmena dodávky a elektrická energia na nahradenie strát v sústave).
This methodology consists of first taking the various annual cost elements of all networks together.
Ich ročná výška sa vypočíta na základe výkazu ziskov a strát prevádzkovateľov sústav (paragraf 4 predpisu StromNEV 2011).
Those are the construction costs of the electricity network (transmission and distribution lines, substations), the maintenance and the costs for operating the network, including the costs linked to so-called system services (primary, secondary and minute reserves, re-dispatching and electricity to cover network losses).
Do úvahy sa berú nielen materiálne náklady a osobné náklady, ale aj úroky z úverov (paragraf 5 predpisu StromNEV), odpisy (paragraf 6 predpisu StromNEV 2011), úročenie vlastného kapitálu prevádzkovateľov sústav (paragraf 7 predpisu StromNEV 2011) a dane (paragraf 8 predpisu StromNEV 2011).
Their annual amount is calculated based on the profit and loss account of the network operators (Paragraph 4 of the StromNEV 2011).
Odpočítať sa musia príjmy, ako napríklad náklady na pripojenie a subvencie (paragraf 9 predpisu StromNEV).
They include not only material costs and personnel costs but also loan interests (Paragraph 5 of the StromNEV), depreciation (Paragraph 6 of the StromNEV 2011), a remuneration for the network operator's own capital (Paragraph 7 of the StromNEV 2011) and taxes (Paragraph 8 of the StromNEV 2011).
Náklady na meranie spotreby však nie sú zahrnuté do nákladov sústavy a sú stanovené osobitné poplatky za meranie spotreby.
Revenues like connection costs and subsidies have to be deducted (Paragraph 9 of the StromNEV).
Náklady spojené s nákupom regulačnej energie nie sú zahrnuté do nákladov sústavy a fakturujú sa osobitne používateľom, ktorí sú zodpovední za porušenie rovnováhy.
Metering costs, however, are not included in the network costs and are also subject to separate metering fees.
Celkové ročné náklady sústav sa potom rozdeľujú do rôznych sústav a úrovní sústavy (vysoké napätie, úroveň rozvodní, stredné napätie, nízke napätie).
The costs linked to the purchase of balancing energy are not included in the network costs as it is invoiced separately to the users responsible for the imbalance.
V prílohe 2 k predpisu StromNEV 2011 je uvedený zoznam týchto úrovní sústavy.
The total annual costs of the networks are then allocated to the different network and network levels (high voltage, substation levels, medium voltage, low voltage).
Ďalším krokom pri určovaní sieťových poplatkov bude prevod celkových ročných nákladov sústav na sieťové poplatky.
Annex 2 of the StromNEV 2011 contains the list of those network levels.
Určujú sa zhora nadol pre každú úroveň napätia (od vysokého napätia po nízke napätie).
The next step in the determination of the network charges will be to convert the total annual costs of the networks into the network charges.
Najskôr sa určia takzvané špecifické ročné náklady úrovne vysokého napätia vydelením celkových ročných nákladov úrovne vysokého napätia ročným špičkovým zaťažením nameraným na tejto úrovni vysokého napätia, keďže špičkové zaťaženie danej úrovne sústavy sa považuje za hlavný faktor určovania nákladov.
They are determined top-down for each voltage level (from high voltage to low voltage).
Tieto náklady sa udávajú v jednotkách EUR/kW.
First the so-called specific annual costs of the high voltage level are determined by dividing the total annual costs of the high voltage level by the annual peak load measured on that high voltage level, as the peak load of the network level is viewed as the main cost determining factor.
Pomocou „funkcie simultánnosti“ každej úrovne sústavy opísanej v odôvodnení 14 sa špecifické ročné náklady prevedú na cenu kapacity pripojenia v EUR/kW a na jednotkovú cenu spotrebovanej elektriny v EUR/kWh.
This is expressed in EUR/kW.
Rovnaký postup sa potom uplatní pre nasledujúcu úroveň napätia.
Via the ‘simultaneity function’ of each grid level described in recital 14 below, the specific annual costs will be converted into a price per connection capacity, in EUR/kW and into a price per unit of electricity consumed, in EUR/kWh.
Celkové ročné náklady nasledujúcej úrovne napätia budú zložené z vlastných nákladov danej úrovne a z nákladov presunutých z vyššej úrovne napätia.
The same exercise is then done for the next voltage level.
Presunuté náklady zodpovedajú celkovým nákladom vyššej úrovne po odpočítaní sieťových poplatkov získaných od používateľov sústavy (koncových odberateľov a dodávateľov elektrickej energie priamo pripojených k danej úrovni napätia).
However the total annual costs of the next voltage level will be composed on its own costs and of rolled-over costs from the upstream voltage level.
Na nasledujúcom obrázku 1 je znázornený presun nákladov.
The rolled over costs correspond to the total costs of the upstream level minus the network charges obtained from network users (final consumers and electricity suppliers directly connected to that voltage level).
Preto v sústave, v ktorej elektrická energia prúdi zhora nadol, budú musieť používatelia sústavy znášať náklady tej úrovne sústavy, ku ktorej sú pripojení, ako aj časť nákladov vyšších úrovní sústavy, keďže aj tie úrovne sústavy sa používajú na prenos elektriny k nim.
The following figure 1 shows the roll-over of costs.
Obrázok 1
In a network in which electricity flows top-down, network users will thus have to bear the costs of the network level to which they are connected, as well as part of the costs of the upstream networks as those networks are used to transmit the electricity to them as well.
Presuny nákladov sústavy pri určovaní sieťových poplatkov (1)
Figure 1
Na obrázku označuje skratka HS vysoké napätie, MS označuje stredné napätie, NS označuje nízke napätie, HS/MS označuje rozvodňu, v ktorej sa vysoké napätie transformuje na stredné napätie, MS/NS označuje rozvodňu, v ktorej sa stredné napätie mení na nízke napätie.
Roll-over of network costs for the determination of network charges (1)
Zdroj: Komisia na základe opisu, ktorý poskytlo Nemecko, doplneného informáciami obsiahnutými na obrázku 1 v správe agentúry BNetzA „Netzentgeltsystematik Elektrizität“ z decembra 2015, ktorá je dostupná na adrese https://www.bundesnetzagentur.de/SharedDocs/Downloads/DE/Sachgebiete/Energie/Unternehmen_Institutionen/Netzentgelte/Netzentgeltsystematik/Bericht_Netzentgeltsystematik_12-2015.pdf?__blob=publicationFile&v=1.
In the figure, HS stands for high voltage, MS stands for medium voltage, NS stands for low voltage, HS/MS stands for the substation in which high voltage is transformed to medium voltage, MS/NS stands for the substation converting medium voltage to low voltage.
S cieľom stanoviť pre rôznych používateľov sústavy rozdelenie odrážajúce skutočné náklady spôsobené jednotlivým používateľom sústavy, ako sa to požaduje v paragrafe 16 ods. 1 predpisu StromNEV, pre posudzovanú úroveň napätia sa uplatňuje funkcia simultánnosti.
Source: Commission based on description provided by Germany and completed with the information contained in Figure 1 of the BNetzA Report ‘Netzentgeltsystematik Elektrizität’ of December 2015 available under https://www.bundesnetzagentur.de/SharedDocs/Downloads/DE/Sachgebiete/Energie/Unternehmen_Institutionen/Netzentgelte/Netzentgeltsystematik/Bericht_Netzentgeltsystematik_12-2015.pdf?__blob=publicationFile&v=1.
Faktor simultánnosti vyjadruje pravdepodobnosť, na základe historických údajov, že spotreba elektriny príslušného jednotlivého používateľa sústavy prispieva k ročnému špičkovému zaťaženiu danej úrovne sústavy.
The simultaneity function referred to above under recital 13 is described in Paragraph 16(2) StromNEV and Annex 4 of StromNEV 2011.
Funkcia simultánnosti vychádza z myšlienky, že používatelia sústavy, u ktorých je vyššia pravdepodobnosť, že prispievajú k ročnému špičkovému zaťaženiu, budú mať vyššiu kapacitnú tarifu.
This function attributes to each network user a ‘simultaneity factor’ between 0 and 1.
Používatelia každej úrovne sústavy sú koncovými odberateľmi priamo pripojenými k úrovni vysokého napätia, ako aj k ďalším úrovniam sústavy.
The simultaneity factor expresses the probability — based on historical figures — that the electricity consumption of the individual network user in question contributes to the annual peak load of the network level concerned.
Faktory simultánnosti všetkých používateľov posudzovanej úrovne sústavy sa potom uvedú v grafe na osi y a dajú do korelácie s počtom hodín plného používania za rok (os x).
The simultaneous annual peak load of the network is an important cost driver of the network given that this annual peak load is important for the dimensioning of network in which electricity is flowing top-down.
Výsledkom je funkcia simultánnosti.
The idea behind the simultaneity function is that network users which have a higher probability of contributing to the annual peak load will pay a higher capacity tariff.
Táto funkcia je lineárna a spojitá, ale zložená z dvoch lineárnych častí, ktoré sa pretínajú v uzlovom bode na hodnote 2500 hodín používania za rok.
The users of each network level are the final consumers directly connected to the high voltage level as well as downstream network levels.
Funkcia simultánnosti sa potom prevedie na tarifu za kapacitu pripojenia v EUR/kW a na tarifu za jednotku spotrebovanej elektriny v EUR/kWh.
The simultaneity factors of all network users of the network level considered are then introduced into a graph on the y-axis and put in correlation with the number of annual hours of full use (x-axis).
Pri zavádzaní sieťových poplatkov musia prevádzkovatelia sústav zohľadňovať aj maximálnu úroveň príjmov, ktorú každému z nich povoľuje Spolková agentúra pre siete (Bundesnetzagentur, ďalej len „BNetzA“) (pokiaľ ide o maximálnu povolenú úroveň príjmov, pozri aj odôvodnenie 43).
This results into the simultaneity function.
Praktickým dôsledkom tejto maximálnej úrovne príjmov, ktorá sa stanovuje porovnávaním s ďalšími prevádzkovateľmi sústav, bude skutočnosť, že vysoké náklady vyplývajúce z neefektívnosti sa nemôžu nahrádzať prostredníctvom sieťových poplatkov.
This function is linear and continuous but composed of two linear parts which intersect at a kink at 2500 annual usage hours made.
Cieľom tohto systému je zvýšiť efektívnosť prevádzkovateľov sústav.
The simultaneity function is then converted into a tariff per connection capacity in EUR/kW and into a tariff per unit of electricity consumed in EUR/kWh.
Ak by zmena maximálnej povolenej úrovne príjmov mohla viesť k zníženiu sieťových poplatkov, prevádzkovateľ sústavy musí sieťové poplatky upraviť (paragraf 17 ods. 2 predpisu o zavádzaní stimulov na zvyšovanie efektívnosti dodávateľských energetických sietí – Verordnung über die Anreizregulierung der Energieversorgungsnetze, ARegV 2011).
When establishing the network charges, network operators must also take into account the maximum revenue level allowed for each one of them by the Federal Network Agency (Bundesnetzagentur, ‘BNetzA’) (on the maximum revenue level allowed, see also recital 43).
V rámci metodiky opísanej v uvedených odôvodneniach 11 až 15 sa zavádza „zásada príčinnej súvislosti nákladov“ pri určovaní sieťových poplatkov pre väčšinu používateľov sústav.
In practice, this maximum revenue level, which is established by benchmarking with other network operators, will have as consequence that high costs resulting from inefficiencies cannot be recovered through network charges.
V paragrafe 19 ods. 2 predpisu StromNEV sú uvedené dve skupiny netypických používateľov sústav: Po prvé, používatelia, ktorých ročné špičkové zaťaženie sa predvídateľne a výrazne odlišuje od simultánneho ročného špičkového zaťaženia všetkých ostatných používateľov pripojených k tej istej sústave (prvá veta paragrafu 19 ods. 2 predpisu StromNEV).
This system aims at improving the efficiency of the network operators.
Spravidla sa to týka používateľov sústav, ktorí systematicky spotrebovávajú energiu mimo časov špičkového zaťaženia, lebo napríklad ich zariadenia sú v prevádzke počas noci.
The methodology described in recitals 11 to 15 above implements the ‘principle of cost-causality’ when determining the network charges for the majority of network users.
Po druhé, používatelia s ročnou spotrebou elektriny, ktorá dosahuje minimálne 7000 hodín používania a presahuje hodnotu 10 gigawatthodín (GWh) (druhá veta paragrafu 19 ods. 2 predpisu StromNEV).
Paragraph 19 of the StromNEV addresses the network charges to be paid in line with the principle of cost-causality by so-called atypical network users, i.e. users with a consumption or load pattern that differs significantly from the consumption or load profile of the other users as provided for in point 3 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011.
Táto druhá kategória netypických používateľov sústav sa ďalej označuje ako „odberatelia základného zaťaženia“.
The heading of Paragraph 19 of the StromNEV is ‘atypical network use’.
Pred zmenou, ktorú priniesol článok 7 zákona z 26. júla 2011 a ktorá je podrobnejšie opísaná v oddiele 2.2, bolo v paragrafe 19 ods. 2 predpisu StromNEV zmeneného zákonom z 3. septembra 2010 (predpis „StromNEV 2010“) stanovené, že nešpičkoví odberatelia aj odberatelia základného zaťaženia platia individuálne sieťové poplatky, čo bolo výslovne uvedené aj v rámci splnomocnenia stanoveného v bode 3 prvej vety paragrafu 24 zákona EnWG 2011 (pozri odôvodnenie 7).
Paragraph 19(2) of the StromNEV identifies two groups of atypical network users: Firstly, users whose annual peak load predictably and significantly deviates from the simultaneous annual peak load of all other network users connected to the same network (first sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV).
Takéto individuálne sieťové poplatky mali primerane zohľadňovať profil odberu netypického používateľa sústavy.
Typically this concerns network users who are systematically consuming outside peak load times because for instance they are running equipment at night.
Presnejšie, v tretej vete paragrafu 19 ods. 2 predpisu StromNEV 2010 sa požaduje, aby individuálny sieťový poplatok odrážal príspevok netypického používateľa sústavy k zníženiu celkových sieťových poplatkov alebo jeho príspevok k nezvyšovaniu sieťových poplatkov.
This first category of atypical network users is hereinafter designated as ‘non-peak consumers’.
Na tento účel vydala agentúra BNetzA v roku 2010 usmernenie s vysvetlením takzvanej „metodiky fyzickej stopy“, ktorá by sa mala uplatňovať pri určovaní nákladov sústavy spôsobených odberateľmi základného zaťaženia, a teda ich individuálnych sieťových poplatkov.
Secondly, users with an annual electricity consumption reaching minimum 7000 hours of use and exceeding 10 gigawatt hours (GWh) (second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV).
Cieľom metodiky fyzickej stopy je určiť samostatné náklady konkrétneho používateľa sústavy.
This second category of atypical network users is hereinafter designated as ‘baseload consumers’.
Zisťujú sa náklady virtuálneho používania existujúcej priamej línie od miesta spotreby k zodpovedajúcemu výrobnému zariadeniu pomocou výpočtu kapitálových a prevádzkových výdavkov časti sústavy, ktorá sa používa na pripojenie odberateľa základného zaťaženia k najbližšej elektrárni a ktorá môže pokryť všetky potreby odberateľa základného zaťaženia, s pripočítaním nákladov služieb sústavy, ktoré odberateľ základného zaťaženia využíva, ak také sú.
Before the amendment introduced by Article 7 of the Law of 26 July 2011 and described more in detail below in section 2.2, Paragraph 19(2) of the StromNEV as amended by the Law of 3 September 2010 (‘StromNEV 2010’) stated that both non-peak and baseload consumers were to pay individual network charges as also explicitly provided under the empowerment laid down in point 3 of the first sentence of Paragraph 24 of the EnWG 2011 (see recital 7 above).
V druhej vete paragrafu 19 ods. 2 predpisu StromNEV 2010 sa však požadovalo, aby nešpičkoví odberatelia aj odberatelia základného zaťaženia platili minimálny príspevok najmenej 20 % uverejneného sieťového poplatku, teda aby individuálny sieťový poplatok vypočítaný na základe príspevku netypického používateľa sústavy k zníženiu celkových sieťových poplatkov alebo jeho príspevku k nezvyšovaniu sieťových poplatkov nemohol byť nižší než 20 % uverejneného sieťového poplatku.
Such individual network charges were to take due account of the consumption pattern of the atypical network user.
Nemecko poskytlo vysvetlenie, že cieľom tohto minimálneho príspevku je zaručiť, že aj netypickí používatelia sústav zaplatia minimálny príspevok na správu verejnej sústavy, ku ktorej sú pripojení.
More precisely, the third sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2010 required that the individual network charge should reflect the contribution of the atypical network user to a reduction of the overall network charges or their contribution to avoiding an increase in network charges.
Pokiaľ ide konkrétne o odberateľov základného zaťaženia, Nemecko uviedlo, že ak sú umiestnení veľmi blízko pri elektrárni so základným zaťažením, sieťové poplatky vypočítané na základe metodiky fyzickej stopy by boli takmer nulové.
To this end, in 2010, the BNetzA published a guidance paper outlining the so-called ‘physical path methodology’ that should be applied to determine the network costs caused by the baseload consumers and thereby their individual network charges.
Títo odberatelia základného zaťaženia však napriek tomu využívajú verejnú sústavu a zabezpečenú dodávku elektrickej energie, ktorú poskytuje.
The physical path methodology aims at identifying the stand-alone costs of a particular network user.
Nemecko okrem toho poskytlo vysvetlenie, že pri minimálnom príspevku sa zohľadňovala skutočnosť, že metodika fyzickej stopy môže slúžiť iba ako zástupný ukazovateľ pri určovaní individuálnych nákladov sústavy.
It measures the costs of a virtual use of an existing direct line from the consumption site to an adequate generation installation by computing the capital and operational expenditures of the part of the network used to connect the baseload consumer to the closest power plant that can cover the entire needs of the baseload consumer and adding the costs of network services that the baseload consumer has been using, if any.
ÚPLNÉ OSLOBODENIE V ROKOCH 2011 – 2013
The second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2010, however, required both non-peak and baseload consumers to pay a minimum contribution of at least 20 % of the published network charge, that is to say the individual network charge calculated based on the contribution of the atypical network user to a reduction of the overall network charges or their contribution to avoiding an increase in network charges could not be lower than 20 % of the published network charge.
V predpise StromNEV zmenenom článkom 7 zákona z 26. júla 2011, ktorý nadobudol účinnosť 4. augusta 2011, ale retroaktívne sa uplatňoval od 1. januára 2011 (ďalej len „StromNEV 2011“), bol systém individuálnych sieťových poplatkov pre odberateľov základného zaťaženia zrušený a nahradený úplným oslobodením od povinnosti platenia sieťových poplatkov.