natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to establish this maximum revenue level, network operators are obliged to provide the BNetzA with various accounting data (including costs and revenues) prior to the start of a regulatory period.
Ani v tejto situácii však spravidla nedochádza k úplnej kompenzácii, keďže podľa vyhlášky ARegV sa nekompenzujú celkové náklady, iba náklady efektívneho prevádzkovateľa.
In addition, the maximum revenue level that network operators are allowed to obtain from network users is evolving during the 5 year regulatory period to take into account inefficiencies of network operators in order to induce them to increase efficiency.
ÚČEL ÚPLNÉHO OSLOBODENIA
This implies that the approved maximum revenue will decrease during the regulatory period.
Z dôvodovej správy k predpisu StromNEV 2011 vyplýva, že úplné oslobodenie pre odberateľov základného zaťaženia bolo zavedené z dôvodu údajného stabilizačného vplyvu, ktorý majú odberatelia základného zaťaženia na sieť.
The efficiency of a network operator is measured prior to the regulatory period based on a comparison of the network operators by the BNetzA.
DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA
The first regulatory period was from 2009 to 2013.
Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania dospela k záveru, že úplné oslobodenie predstavuje selektívnu výhodu pre tých odberateľov základného zaťaženia, ktorých ročná spotreba elektriny presahuje hodnotu 7000 hodín plného používania a 10 GWh spotreby.
The positive or negative differences between the approved maximum revenue level and the actually obtained revenues are booked on a special regulatory account, which is an accounting tool administered by the BNetzA (Paragraph 5 of the ARegV) in order to steer network operators towards more efficiency.
Pokiaľ ide o rok 2011, Komisia vyjadrila obavy, že úplné oslobodenie mohlo byť financované zo štátnych prostriedkov už pred zavedením doplatku podľa paragrafu 19.
The resulting positive balance or negative balance was transferred to the next regulatory period (Paragraph 5(4) of the ARegV 2011) and spread over the five years of the second regulatory period as a decrease or increase of the otherwise applicable maximum revenue level.
Komisia takisto zastáva názor, že straty príjmov spôsobené úplným oslobodením v roku 2011 mohli byť kompenzované prostredníctvom regulačného účtu (Regulierungskonto), ktorý podľa zistenia Komisie monitoruje agentúra BNetzA.
However, if the revenues obtained in a given year of the regulatory period were to exceed by more than 5 % the approved maximum revenue level, the network operator concerned would have to adapt its network charges (to avoid that the same situations occurs again in the following year and to avoid that the reduction of network charges would be postponed until the next regulatory period).
Komisia takisto poznamenala, že Nemecko nepredložilo nijaké zdôvodnenie zlučiteľnosti pomoci a iba odkazovalo na stabilizačný vplyv na sústavy bez vyčíslenia tohto vplyvu.
If the revenues obtained in a given year of the regulatory period were to be below the approved maximum revenue level by more than 5 %, the network operator concerned would have the right to adapt its network charges (to avoid that the same situations occurs again in the following year and avoid a sudden increase of network charges in the next regulatory period).
V dôsledku toho Komisia začala formálne vyšetrovacie konanie.
The network operator has, however, in the latter case the choice to adapt the network charges or not..
VÝVOJ PO PRIJATÍ ROZHODNUTIA O ZAČATÍ KONANIA
It is in this framework that the losses in revenue incurred by the network operators due to the full exemption in 2011 had to be compensated.
Vyšší krajinský súd zistil, že úplné oslobodenie poskytované podľa druhej vety paragrafu 19 bodu 2 druhej vety predpisu StromNEV 2011 nerešpektuje obmedzenia stanovené v paragrafe 24 zákona EnWG 2011, podľa ktorého je spolková vláda oprávnená len vymedziť postupy výpočtu individuálnych sieťových poplatkov, ale nie zaviesť úplné oslobodenie od sieťových poplatkov.
At the time of the ‘Verprobung’ for 2011 (and which took place in 2010), the full exemption was not known and could not have been taken into account when network charges were established for 2011.
Vyšší krajinský súd ďalej uviedol, že sieťové poplatky sú cenou za poskytované služby (teda za prístup k sústave a za používanie sústavy) a že úplné oslobodenie sa nemôže považovať za individuálny sieťový poplatok ani za cenu poskytovanej služby, ale predstavuje zvýhodnenie, výnimku zo zásady, že za používanie sústavy by sa mal prevádzkovateľom sústav platiť primeraný sieťový poplatok.
As Germany has confirmed by Email of 24 October 2017, based on the then applicable ARegV 2011, the losses in revenue incurred in 2011 (that is to say the difference between allowed revenues and actually obtained revenues) could not be recouped by an adaptation of the 2011 network charges given that network charges had to be set in advance in the framework of the ‘Verprobung’ pursuant to Paragraph 20 of the StromNEV and could not be modified over the course of that year.
Poznamenal, že stabilizačným vplyvom odberateľov základného zaťaženia sa môže odôvodniť nanajvýš znížený sieťový poplatok, ale nie úplné oslobodenie, keďže aj tí odberatelia základného zaťaženia používali sieť.
They were actually obliged to set this loss off with profits from other years of the regulatory period.
Vyšší krajinský súd napokon uviedol, že doplatok podľa paragrafu 19 nezodpovedá sieťovému poplatku, ale ide o doplatok, ktorý sa vyberá ako doplnok k sieťovým poplatkom, nezodpovedá ani cene za používanie sústavy, ale ide iba o doplatok zavedený na pokrytie finančných strát spôsobených prevádzkovateľom sústav úplným oslobodením.
This is also why network operators challenged the full exemption and the BNetzA regulatory decision of 14 December 2011.
Spolkový súdny dvor ďalej uviedol, že prvá a tretia veta paragrafu 24 ods. 1 zákona EnWG 2011 sú založené na zásade, že prevádzkovatelia sústav majú nárok na kompenzáciu za používanie ich sústav a že stabilizačný vplyv odberateľov základného zaťaženia sa nemôže považovať za kompenzáciu pre prevádzkovateľa sústavy za používanie sústavy, keďže tento stabilizačný vplyv nie je kompenzáciou za používanie sústavy, ale ide jednoducho o dôsledok používania sústavy.
The losses in revenue incurred by the network operators due to the full exemption could also not be recouped through an increase in network charges in 2012 given that network charges for 2012 could only be linked to forecasted costs to be incurred in 2012.
Spolkový súdny dvor takisto uviedol, že aj keď tento stabilizačný vplyv môže byť v hospodárskom záujme prevádzkovateľov sústav a môžu sa ním odôvodniť znížené sieťové poplatky, nemôže sa automaticky považovať za odôvodnenie úplného oslobodenia jednoducho na základe počtu hodín plného používania, predovšetkým vzhľadom na skutočnosť, že aj odberatelia základného zaťaženia prispievajú k špičkovému zaťaženiu sústavy.
By contrast, the losses in revenue – if not already compensated by efficiency gains in 2011 – had to be booked on the Regulierungskonto.
Zníženia poplatkov budú musieť zohľadňovať konkrétny vplyv každého odberateľa základného zaťaženia na sieť.
Where, at the end of the first regulatory period, the losses in revenue for 2011 were set off against additional revenues in other years of that regulatory period, no compensation of the losses would occur.
Spolkový súdny dvor napokon takisto potvrdil, že doplatok podľa paragrafu 19 nezodpovedá sieťovému poplatku, ale ide o doplatok, ktorý sa vyberá ako doplnok k sieťovým poplatkom, nezodpovedá ani cene za používanie sústavy, ale ide iba o doplatok zavedený na pokrytie finančných strát spôsobených prevádzkovateľom sústav úplným oslobodením.
Only where the losses could not be set off against additional revenues in the regulatory period ending in 2013 could the loss of revenues in 2011 lead to an indirect compensation over the next regulatory period by leading to a slight increase of the approved maximum revenue level of the next regulatory period.
Vyšší krajinský súd v Düsseldorfe aj Spolkový súdny dvor vyhlásili úplné oslobodenie v druhej vete paragrafu 19 ods. 2 predpisu StromNEV 2011 a individuálne oslobodenie poskytované na tomto základe za neplatné.
However, even in that situation, as the ARegV does not compensate full costs, but only costs of an efficient operator, there would normally not be a full compensation.
Z nemeckého správneho práva však vyplýva, že nemecký štát de facto nemohol požadovať náhradu od príjemcov, vzhľadom na predpisy o premlčaní.
It follows from the explanatory memorandum to the StromNEV 2011 that the full exemption for baseload consumers had been introduced because of the alleged stabilizing effects that baseload consumers have on the network.
Predpisom zo 14. augusta 2013 Nemecko zrušilo úplné oslobodenie k 1. januáru 2014 a opätovne zaviedlo k tomuto dátumu individuálne sieťové poplatky pre koncových používateľov, ktorých ročná spotreba elektriny dosahuje hodnotu 10 GWh a najmenej 7000 hodín plného používania.
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
Od agentúry BNetzA sa požadovalo, aby stanovila podrobné pravidlá metodiky určovania individuálnych sieťových poplatkov podľa predpisu StromNEV zmeneného článkom 1 predpisu zo 14. augusta 2013 (ďalej len „StromNEV 2014“).
In its Opening Decision, the Commission concluded that the full exemption conferred a selective advantage on such baseload consumers that have an annual electricity consumption exceeding 7000 hours of full use and 10 GWh of consumption.
Na tento účel agentúra BNetzA regulačným rozhodnutím prijatým na základe paragrafu 29 zákona EnWG opätovne zaviedla metodiku fyzickej stopy.
Moreover, the Commission found that the Paragraph 19-surcharge, which was introduced in 2012, constituted a State resource and that the TSO had been appointed to administer it while being monitored by the BNetzA through the Regulierungskonto.
Aj keď mierne upravená, v zásade zodpovedá metodike fyzickej stopy, ako sa používala na výpočet individuálnych sieťových poplatkov podľa predpisu StromNEV 2010 (pozri odôvodnenie 19 tohto rozhodnutia).
The Commission indicated that the existence of State resources could be derived from the fact that Paragraph 9 of the KWKG entitled the network operators to levy a surcharge from the network users, the proceeds of which would be administered by the TSO.
Spolkový súdny dvor výslovne uznal, že metodika fyzickej stopy zabezpečuje posudzovanie nákladov sústavy spôsobených odberateľmi základného zaťaženia v súlade so zásadou príčinnej súvislosti nákladov.
Also, the Commission considered that the losses in revenue due to the full exemption in 2011 could have been compensated via the Regulierungskonto which the Commission found to be monitored by the BNetzA.
Uznesenie Vyššieho krajinského súdu v Düsseldorfe z 8. mája 2013 aj uznesenie Spolkového súdneho dvora zo 6. októbra 2015 mali vplyv len na strany konania a neviedli k všeobecnému zrušeniu všetkých rozhodnutí o oslobodení.
The Commission also noted that Germany had not presented any compatibility ground for the aid and had merely referred to the stabilising impact on networks without quantifying that impact.
Uznesením z 12. apríla 2016 Spolkový súdny dvor anuloval regulačné rozhodnutie zo 14. decembra 2011 (pozri odôvodnenia 35 až 39 tohto rozhodnutia).
The Commission therefore opened the formal investigation procedure.
Súdny dvor zistil, že rozhodnutie nebolo podložené splnomocnením stanoveným v paragrafe 24 zákona EnWG.
DEVELOPMENTS AFTER THE OPENING DECISION
V reakcii na vynesený rozsudok nemecký zákonodarca zmenil paragraf 24 zákona EnWG, a tým retroaktívne napravil chýbajúce splnomocnenie pre doplatok podľa paragrafu 19.
As network operators were not guaranteed that they would recoup the loss of revenues resulting from the full exemption in 2011, several of them challenged exemption decisions of the BNetzA and also directly the regulatory decision of 14 December 2011.
PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
By order of 8 May 2013, the Higher Regional Court of Düsseldorf concluded that the full exemption in place between 2011 and 2013 was illegal and revoked the full exemption granted to the undertaking concerned by the procedure before that Court.
Komisia dostala pripomienky od spoločností Ahlstrom GmbH, AlzChem AG, Aurubis AG, Bender GmbH, Fitesa Germany GmbH, Evonik Industries AG, Hans Adler OHG, Lindes Gas Produktionsgesellschaft, Norske Skog Walsum GmbH, Oxxynova GmbH, Ruhr Oel GmbH, Saalemühle Alsleben GmbH, Sasol Wax GmbH, SETEX-Textil GmbH, Bundesverband der Energieabnehmer e.V., Currenta GmbH & Co. KG, Air Liquide Deutschland GmbH, InfraServ GmbH & Co. KG, Naturin Viscofan GmbH, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Wirtschaftsvereinigung Metalle, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH, Norsk Hydro ASA, Papierfabrik Scheufelen GmbH & Co. KG, ThyssenKrupp Steel Europe AG, Trimet Aluminium AG, UPM GmbH, Verband der Chemischen Industrie e.V., Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e.V. a Xstrata Zink GmbH/Glencore.
The Higher Regional Court found that the full exemption granted under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 did not respect the limits of Paragraph 24 of the EnWG 2011 which entitled the federal government merely to define the modalities of calculating individual network charges, but not to introduce a full exemption from network charges.
Všetky prijaté pripomienky obsahujú tvrdenie, že úplné oslobodenie nepredstavuje štátnu pomoc.
The Higher Regional Court further observed that network charges are the price for a service supplied to them (that is to say the access to and the use of the network) and that the full exemption could not be seen as an individual network charge or a price for a service but corresponded to a privilege, an exception to the principle that a proportionate network charge should be paid to network operators for the use of the network.
Argumenty predkladané v jednotlivých pripomienkach, ktoré podporujú tento názor, sú zhrnuté v nasledujúcich odôvodneniach.
It noted that the stabilising effect of baseload consumers could at most justify a reduced network charge but not a full exemption given that also those baseload consumers were using the network.
Zainteresované strany sa domnievajú, že úplné oslobodenie nezvýhodňovalo oslobodených odberateľov základného zaťaženia.
Finally the Higher Regional Court observed that the Paragraph 19-surcharge did not correspond to a network charge but to a surcharge that is collected in addition to network charges; it did not correspond to the price for the use of the network but merely corresponded to a surcharge introduced to cover the financial losses caused to network operators by the full exemption..
Podľa zainteresovaných strán bolo úplné oslobodenie kompenzáciou za príspevok odberateľov základného zaťaženia k celkovej stabilite elektrizačnej sústavy.
By judgment of 6 October 2015, the Federal Court of Justice confirmed the order of the Higher Regional Court of Düsseldorf of 8 May 2013.
Jedna zainteresovaná strana sa domnieva, že úplné oslobodenie zodpovedá kompenzácii za služby všeobecného hospodárskeho záujmu v zmysle rozsudku vo veci Altmark.
The Federal Court of Justice confirmed that the full exemption granted under the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 did not respect the limits of Paragraph 24 of the EnWG 2011 which entitled the government merely to define the modalities of calculating individual network charges, but not to introduce a full exemption from network charges.
Poukazuje sa predovšetkým na to, že odber základného zaťaženia oprávňujúci na úplné oslobodenie bol predpokladom pre nepretržitú výrobu elektrickej energie v elektrárňach vybavených synchrónnymi generátormi.
The Federal Court of Justice further observed that the first and the third sentence of Paragraph 24(1) of the EnWG 2011 were based on the principle that network operators are entitled to a compensation for the use of their networks and that the stabilising effect of baseload consumers could not be seen as a compensation to the network operator for the use of the network given that this stabilising impact was not a compensation paid in exchange of the use of the network but simply the consequence of the use of the network.
Tie sa považujú za nevyhnutné pre stabilitu sústavy, keďže pomáhajú predchádzať frekvenčným posunom.
Reductions will have to take account of the specific impact of each baseload consumer on the network.
Alternatívne viaceré zainteresované strany nepovažujú výhodu za selektívnu, ale za odôvodnenú logikou a povahou sieťových poplatkov v Nemecku.
Finally, the Federal Court of Justice also confirmed that the Paragraph 19-surcharge did not correspond to a network charge but to a surcharge that is collected in addition to network charges; it did not correspond to the price for the use of the network but merely corresponded to a surcharge introduced to cover the financial losses caused to network operators by the full exemption.
V tejto súvislosti vysvetľujú, že predvídateľnosť profilu odberu odberateľov základného zaťaženia vedie k výraznému obmedzeniu nákladov sústavy, keďže znižuje potrebu regulačnej energie a rezerv.
Both the Higher Regional Court of Düsseldorf and Federal Court of Justice declared the full exemption in the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 and the individual exemption granted on that basis for void.
Profil nepretržitého odberu by navyše chránil zariadenia sústav na dlhší čas, a tým znižoval materiálne náklady.
However, it appears from German Administrative Law that the German State could de facto not ask for reimbursement by the beneficiaries due to prescription rules.
Uvedené náklady by inak museli znášať PPS ako súčasť ich zodpovednosti za udržiavanie sústavy vymedzenej v paragrafe 11 zákona EnWG.
Moreover, as described in recital 55, the new Paragraph 32(7) of the StromNEV 2014 provides that the exemption decisions adopted on the basis of the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 stopped being valid only on 1 January 2014.
Niektoré zo zainteresovaných strán takisto tvrdia, že odberatelia základného zaťaženia prispievajú k regulácii napätia a k predchádzaniu výpadkom elektrickej energie a kompenzujú sa za to úplným oslobodením.
By ordinance of 14 August 2013 Germany abolished the full exemption as of 1 January 2014 and reintroduced as of that date individual network charges for end users with an annual electricity consumption reaching 10 GWh and at least 7000 hours of full use.
Napokon, v pripomienkach sa vyjadruje názor, že oslobodený odber základného zaťaženia zaručuje dodávanie elektriny vyrábanej z nestálych obnoviteľných zdrojov energie.
The BNetzA was required to lay down detailed rules on the methodology for determining the individual network costs under the StromNEV as amended by Article 1 of the ordinance of 14 August 2013 (‘StromNEV 2014’).
Preto by sa znížili náklady na rozširovanie sústav a na kompenzačné platby podľa zákona o obnoviteľných zdrojoch energie (Erneuerbare Energien Gesetz, ďalej len „EEG“).
To this end, the BNetzA reintroduced the physical path methodology by a regulatory decision adopted on the basis of Paragraph 29 of the EnWG.
Zainteresované strany sa navyše domnievajú, že úplné oslobodenie nie je financované zo štátnych prostriedkov.
Although slightly modified, the methodology corresponds in substance to the physical path methodology as it was applied for the calculation of individual network charges under the StromNEV 2010 (see recital 19 of this Decision).
Podľa zainteresovaných strán bola druhá veta paragrafu 19 ods. 2 predpisu StromNEV 2011 súčasťou celkového systému sieťových poplatkov, a preto predstavovala iba cenovú reguláciu.
The regulatory decision on the physical path methodology was upheld by order of 13 December 2016 of the Federal Court of Justice.
Skutočnosť, že úplné oslobodenie závisí od povolenia, ktoré udeľovala agentúra BNetzA, sa považuje za čisto formálny akt, ktorý by sám osebe nepostačoval ako dôkaz, že úplné oslobodenie je financované zo štátnych prostriedkov.
The Federal Court of Justice specifically acknowledged that the physical path methodology ensures an assessment of the network costs caused by baseload consumers in line with the cost-causality principle.
Zainteresované strany predovšetkým tvrdia, že úplné oslobodenie sa nemohlo považovať za financované zo štátnych prostriedkov po zavedení doplatku podľa paragrafu 19 v roku 2012.
Both the order of 8 May 2013 of the Higher Regional Court of Düsseldorf and the order of 6 October 2015 of the Federal Court of Justice had an effect only on the parties to the procedure and did not lead to a general revocation of all exemption decisions.
Doplatok podľa paragrafu 19 sa považuje za súčasť celkového systému sieťových poplatkov.
Paragraph 32(7) of the StromNEV 2014 therefore provides that exemption decisions adopted by a regulator on the basis of the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 would stop to be valid as of 1 January 2014.
Zainteresované strany takisto odmietajú označovanie doplatku podľa paragrafu 19 za parafiškálny poplatok.
Pending requests for exemption decisions adopted by a regulator on the basis of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2011 as well as cases in which the exemption decision was revoked by a Court would be subject to the second sentence of Paragraph 19(2) of the StromNEV 2014 (with retroactive effect as of 1 January 2012.
Zainteresované strany predkladajú vysvetlenie, že výšku doplatku podľa paragrafu 19 neurčoval štát, ale vypočítavali ho prevádzkovatelia sústav na základe strát príjmov spôsobených úplným oslobodením.
For 2011 in those same cases, the StromNEV as predating the introduction of the full exemption was applied (i.e. the individual network charges based on the physical path – if relevant).
Doplatok podľa paragrafu 19 iba plnil účel vyrovnávania finančnej záťaže vyplývajúcej z úplného oslobodenia pre všetkých používateľov sústavy v Nemecku.
By order of 12 April 2016, the Federal Court of Justice annulled the regulatory decision of 14 December 2011 (see recitals 35 to 39 of this Decision).
Prostriedky získané z doplatku podľa paragrafu 19 takisto nesmerovali do štátneho rozpočtu a štát nad nimi nemal nijakú kontrolu.
The Court found that that decision was not covered by the empowerment laid down in Paragraph 24 of the EnWG.
Zainteresované strany v tejto súvislosti vysvetľujú, že PPS mali voľnosť konania, pokiaľ ide o používanie prostriedkov získaných z doplatku podľa paragrafu 19.
In the aftermath of that judgment the German legislator amended Paragraph 24 of the EnWG and thereby retroactively remedied the lack of an empowerment for the Paragraph 19-surcharge.
Zainteresované strany odmietajú zistenie, že PPS združovali prostriedky získané z doplatku podľa paragrafu 19 a že teda konali podobne ako fond.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
Vysvetľujú, že spoločná projektová skupina „Horizontaler Belastungsausgleich“ (PG HOBA), ktorá je uvedená v rozhodnutí o začatí konania, bola vytvorená na dobrovoľnom základe a slúžila len na účely technickej koordinácie medzi PPS.
The Commission received comments from Ahlstrom GmbH, AlzChem AG, Aurubis AG, Bender GmbH, Fitesa Germany GmbH, Evonik Industries AG, Hans Adler OHG, Lindes Gas Produktionsgesellschaft, Norske Skog Walsum GmbH, Oxxynova GmbH, Ruhr Oel GmbH, Saalemühle Alsleben GmbH, Sasol Wax GmbH, SETEX-Textil GmbH, Bundesverband der Energieabnehmer e.V., Currenta GmbH & Co. KG, Air Liquide Deutschland GmbH, InfraServ GmbH & Co. KG, Naturin Viscofan GmbH, Wirtschaftsvereinigung Stahl, Wirtschaftsvereinigung Metalle, Hydro Aluminium Rolled Products GmbH, Norsk Hydro ASA, Papierfabrik Scheufelen GmbH & Co. KG, ThyssenKrupp Steel Europe AG, Trimet Aluminium AG, UPM GmbH, Verband der Chemischen Industrie e.V., Verband der Industriellen Energie- und Kraftwirtschaft e.V. and Xstrata Zink GmbH/Glencore.
Zainteresované strany takisto tvrdia, že doplatok podľa paragrafu 19 neslúžil ako záloha na financovanie oslobodenia od sieťových poplatkov.