natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission thus has to consider other available evidence for estimating an approximate ‘correct’ amount of the guarantees in the period 2006-2011 based on the restoration costs as expected at that moment, without the impact of the Plan Phoenix.
Ako už bolo vysvetlené (pozri odôvodnenia 68 – 81), najspoľahlivejšie odhady celkových očakávaných nákladov na obnovu (bez projektu Plan Phoenix) boli poskytnuté v štúdii ERF, ktorú predložil sťažovateľ.
As already explained above (see recitals 68-81), the most reliable estimates of the total expected restoration costs (without Plan Phoenix) were provided in the ERF Study submitted by the complainant.
Komisia považuje predpoklady uvedené v tejto odbornej správe za vierohodné, keďže sú vo veľkej miere založené na prieskume trhu a porovnávaní s podobnými lokalitami po celom svete.
The Commission considers the assumptions of this expert report to be credible, as they are largely based on market research and benchmarking with similar sites elsewhere in the world.
Ako už bolo vysvetlené, štúdiu poskytnutú podnikom Iberpotash naopak nemožno považovať za dôveryhodný odhad očakávaných nákladov na obnovu, pretože sa v nej nezohľadňujú vhodné opatrenia na obnovu (pozri odôvodnenie 79).
On the contrary, as explained above, the study provided by Iberpotash cannot be considered as a reliable estimate of expected restoration costs because it does not consider proper restoration measures (see recital 79).
V štúdii ERF sa celkové náklady na obnovu odhadujú vo výške minimálne 71 miliónov EUR.
The ERF Study estimates the total restoration costs to amount to at least EUR 71 million.
Navyše všetky ostatné návrhy pravdepodobne správnych súm v štúdii ERF alebo z iných zdrojov (pozri oddiel 5.1.1.1) sú ešte vyššie.
Moreover, all other indications of possibly correct amounts in the ERF Study or from other sources (see Section 5.1.1.1 above) are even higher.
Preto sa Komisia domnieva, že ak neexistujú žiadne lepšie odhady pre obdobie 2006 – 2011, príslušné očakávané náklady na obnovu, ktoré sa majú brať do úvahy, dosahujú 71 miliónov EUR (24,8 milióna EUR pre Súriu a 46,2 milióna EUR pre Balsareny/Sallent).
Therefore, the Commission considers that in the absence of any better estimates for the period 2006-2011 the relevant expected restoration costs to be taken into account amount to EUR 71 million (EUR 24,8 million for Suria and EUR 46,2 million for Balsareny/Sallent).
Nakoniec podľa článku 3 dekrétu č. 202/1994 (uplatniteľné právne predpisy v danom období), sa má výsledná suma finančnej zábezpeky na základe článku 2 (t. j. na základe očakávaných nákladov na obnovu) znížiť o 50 % v prípade ťažobných činností, ktoré sa nenachádzajú v prírodných lokalitách osobitného záujmu (vrátane lokalít podniku Iberpotash).
Finally, according to Article 3 of the Decree 202/1994 (the legislation applicable in that period) the resulting amount of the financial guarantee on the basis of Article 2 (i.e. based on expected restoration costs) should be reduced by 50 % for mining activities not situated in natural sites of special interest (including Ibepotash's sites).
Komisia sa teda na základe dostupných dôkazov domnieva, že „správna“ výška finančných zábezpek pre ťažobné činnosti podniku Iberpotash predstavuje minimálne 12,4 milióna EUR pre Súriu (na obdobie 2006 – 2011) a 23,1 milióna EUR pre Balsareny/Sallent (na obdobie 2008 – 2011).
Therefore, the Commission considers on the basis of available evidence that the ‘correct’ amount of the financial guarantees for Iberpotash mining activities amounts to at least EUR 12,4 million for Suria (for the period 2006-2011) and EUR 23,1 million for Balsareny/Sallent (for the period 2008-2011).
Podľa podniku Iberpotash dosahujú aktuálne náklady na sumu zábezpeky 1 % výšky zábezpeky ročne.
According to Iberpotash the current costs of the guarantee amount to 1 % of the guarantee amount per year.
Pomocou správnych súm zábezpeky uvedených vyššie za dve príslušné obdobia by celková pomoc poskytnutá podniku Iberpotash vo forme nižších poplatkov za zábezpeku potom každoročne dosiahla výšku 1 % z rozdielu medzi „správnou“ sumou a skutočnou sumou stanovenou pre daný rok, ako je uvedené v nasledujúcej tabuľke.
Using the above correct guarantee amounts for the two relevant periods, the total aid granted to Iberpotash in the form of lower guarantee fees would then each year amount to 1 % of the difference between the ‘correct’ amount and the actual amount established for that year, as shown in the following table.
Tabuľka 3
Table 3
Výpočet výšky pomoci
Calculation of the amount of aid
(v tis.
(thousand EUR, rounded)
EUR, zaokrúhlené)
actual guarantee
skutočná zábezpeka
‘correct’ guarantee
„správna“ zábezpeka
difference in the fees
rozdiel v poplatkoch
Total difference in fees for Iberpotash
Celkový rozdiel v poplatkoch pre Iberpotash
Therefore, the total amount of aid granted to Iberpotash in the form of lower bank fees for the reduced level of the guarantees for the whole period 2006-2016 amounts to EUR 1864622.
Preto celková výška pomoci poskytnutej podniku Iberpotash vo forme nižších bankových poplatkov za zníženú úroveň zábezpek za celé obdobie 2006 – 2016 dosahuje 1864622 EUR.
This aid was granted at the moment the reduced levels of the guarantees were set in the environmental authorisations issued by the Spanish authorities, i.e. on 6 November 2006 for Suria and on 29 April 2008 for Balsareny/Sallent.
Táto pomoc bola poskytnutá vo chvíli, keď boli stanovené znížené úrovne zábezpek v environmentálnych oprávneniach, ktoré vydali španielske orgány, t. j.
Conclusion on existence of aid: Measure 1
6. novembra 2006 pre Súriu a 29. apríla 2008 pre Balsareny/Sallent.
In light of the above, the Commission comes to the view that Measure 1 constitutes State aid and will therefore assess its lawfulness and compatibility with the internal market.
Záver o existencii pomoci: opatrenie 1
MEASURE 4: INVESTMENT TO COVER THE VILAFRUNS WASTE HEAP
Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia dospela k názoru, že opatrenie 1 predstavuje štátnu pomoc, a bude preto posudzovať jej oprávnenosť a zlučiteľnosť s vnútorným trhom.
On 17 December 2007, the Ministry of Environment of Spain and the Generalitat de Catalunya signed a convention by which they agreed to cooperate and share the costs with respect to the project aimed at covering the waste heap of Vilafruns and thus reducing its negative environmental impact.
OPATRENIE 4: INVESTÍCIA NA ZAKRYTIE ODPADOVEJ HALDY VILAFRUNS
The Ministry of Finance agreed to contribute EUR 4 million to the investment costs while the rest was to be covered by the Agencia Catalana del Agua, a public undertaking managed by the Generalitat de Catalunya.
Dňa 17. decembra 2007 španielske ministerstvo životného prostredia a Generalitat de Catalunya podpísali dohovor, ktorým sa dohodli na spolupráci a zdieľaní nákladov v súvislosti s projektom zameraným na zakrytie odpadovej haldy Vilafruns a následné obmedzenie jej negatívneho vplyvu na životné prostredie.
The works on the project started in August 2008 and lasted 18 months.
Ministerstvo financií súhlasilo, že prispeje sumou 4 milióny EUR na investičné náklady, pričom zvyšok mala financovať Agencia Catalana del Agua, verejný podnik, ktorý spravuje Generalitat de Catalunya.
The total investment costs amounted to EUR 7887571 and were entirely covered by public authorities as agreed in the 2007 convention.
Práce na projekte začali v auguste 2008 a trvali 18 mesiacov.
The project consisted in covering the Vilafruns waste heap with an impermeable sheeting (‘lámina impermeable’) which would seal the waste heap and insulate the waste salt from any contact with water from exterior and thus prevent any leaks of salt from the heap.
Celkové investičné náklady dosiahli 7887571 EUR a boli celé hradené orgánmi verejnej moci, ako bolo dohodnuté v dohovore z roku 2007.
The sheeting was protected by geotextile foils and covered by soil enabling planting vegetation on top of the covered heap.
Projekt pozostával zo zakrytia odpadovej haldy Vilafruns vodotesnou vrstvou („lámina impermeable“), ktorá mala zapečatiť odpadovú haldu a izolovať odpadovú soľ od akéhokoľvek kontaktu s vodou z vonkajšieho prostredia a tým zabrániť únikom soli z haldy.
Vilafruns waste heap is at the premises and in the ownership of Iberpotash.
Táto vrstva bola chránená geotextilnými fóliami a zakrytá pôdou, ktorá umožnila vysadenie vegetácie na zakrytej halde.
It was transferred to it as part of the sales agreement of 21 October 1998 by which Iberpotash acquired the mining activities in the Catalan region from the Sociedad Estatal de Participaciones Industriales — SEPI a public holding of the Spanish State.
Odpadová halda Vilafruns sa nachádza na pozemkoch a vo vlastníctve podniku Iberpotash.
At the time of the transfer, the waste heap was already inactive since the operation of the mine to which Vilafruns waste heap belonged was stopped already in 1973.
Tento prevod do vlastníctva podniku Iberpotash bol súčasťou kúpnej zmluvy z 21. októbra 1998, ktorou Iberpotash nadobudol ťažobné činnosti v katalánskom regióne od verejnej hodlingovej spoločnosti španielskeho štátu Sociedad Estatal de Participaciones Industriales – SEPI.
As indicated above, the investment in the covering of the Vilafruns waste heap at the premises of and in the ownership of Iberpotash was fully financed by public authorities.
V čase prevodu už bola odpadová halda neaktívna, pretože prevádzka bane, ku ktorej patrila odpadová halda Vilafruns, sa skončila už v roku 1973.
Iberpotash only bears the maintenance costs of the installation during its life-time.
Ako už bolo uvedené, investíciu do zakrytia odpadovej haldy Vilafruns na pozemkoch a vo vlastníctve podniku Iberpotash v plnej výške financovali orgány verejnej moci.
The covering realised in 2008-2009 relates to a waste heap which is owned by Iberpotash since 1998 when the site was privatised together with other potash mining sites in the region.
Podnik Iberpotash znáša iba náklady na údržbu objektu počas jeho životnosti.
The heap relates to a mine which ceased operations already in 1973 and thus Iberpotash took over the site when it was no longer operational.
Zakrytie realizované v rokoch 2008 – 2009 sa vzťahuje na odpadovú haldu, ktorú vlastní podnik Iberpotash od roku 1998, keď bola lokalita sprivatizovaná spolu s ďalšími lokalitami ťažby potaše v regióne.
Iberpotash thus argues that it has no obligation to take any measures to prevent pollution from the heap either under the national or Union legislation since Iberpotash was not the original polluter.
Halda patrí k bani, ktorej prevádzka sa skončila už v roku 1973, a podnik Iberpotash teda lokalitu prevzal v čase, keď už nebola aktívna.
The Spanish authorities do not agree with these arguments of Iberpotash and claim that Iberpotash has a general obligation to take appropriate measures to prevent pollution from the waste heap in its ownership and to manage the heap in line with the applicable legal rules.
Iberpotash preto argumentuje, že nemá povinnosť prijať akékoľvek opatrenia na zabránenie znečisťovaniu z tejto haldy, či už podľa vnútroštátnych právnych predpisov alebo podľa právnych predpisov Únie, keďže nebol pôvodným znečisťovateľom.
Iberpotash is thus liable for ensuring environmental protection measures required under the relevant legislation and also for any environmental damage caused by this heap.
Španielske orgány nesúhlasia s týmito argumentmi podniku Iberpotash a tvrdia, že Iberpotash má všeobecnú povinnosť prijať primerané opatrenia na prevenciu znečisťovania z odpadovej haldy v jeho vlastníctve a spravovať haldu v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi.
Further, third party comments point to the responsibility of Iberpotash to manage Vilafruns from the very moment that mining rights were transferred to it.
Podnik Iberpotash je teda zodpovedný za zabezpečenie opatrení na ochranu životného prostredia, ktoré sa požadujú v príslušných právnych predpisoch, a aj za akékoľvek environmentálne škody spôsobené touto haldou.
Such responsibility was based on the Spanish Act 6/1993 of 15 July 1993 on management of waste and also on the Royal Law-Decree 1/2001 of 20 July 2001 recasting the Spanish Water Act.
Pripomienky tretích strán poukazujú na zodpovednosť podniku Iberpotash spravovať haldu Vilafruns od prvého momentu, keď získal ťažobné práva.
The third party claims that the fact that Vilafruns was no longer active when acquired by Iberpotash is irrelevant since any holder of a mining concession must manage any mining waste in its entirety, i.e. including any waste generated prior to the holder's acquisition of the concession.
Táto zodpovednosť vyplýva zo španielskeho zákona č. 6/1993 z 15. júla 1993 o nakladaní s odpadmi a aj z kráľovského zákonného dekrétu č. 1/2001 z 20. júla 2001, ktorý je prepracovaným znením španielskeho zákona o vode.
The Commission considers that the fact that the mine at Vilafruns waste heap stopped operating already in 1973 does not as such exclude responsibility of Iberpotash as its owner to assure appropriate restoration.
Tretia strana tvrdí, že skutočnosť, že halda Vilafruns už nebola aktívna, keď ju získal podnik Iberpotash, je bezpredmetná, pretože každý držiteľ povolenia na ťažbu musí spravovať všetok ťažobný odpad ako celok, t. j. vrátane akéhokoľvek odpadu, ktorý vznikol predtým, ako držiteľ získal povolenie.
As confirmed by the Spanish authorities, all restoration plans including the plan of 2008 included specific restoration measures that Iberpotash was obliged to take with respect to the Vilafruns heap.
Komisia sa domnieva, že samotná skutočnosť, že v bani prislúchajúcej k odpadovej halde Vilafruns sa skončila prevádzka už v roku 1973, nevylučuje zodpovednosť podniku Iberpotash ako jej vlastníka zabezpečiť primeranú obnovu.
According to Article 121 of the Spanish Mining Act of 1973, a non-fulfilment of obligations included in the restoration plan constituted a serious infringement.
Ako potvrdili španielske orgány, všetky plány na obnovu vrátane plánu z roku 2008 obsahovali špecifické opatrenia na obnovu, ktoré bol Iberpotash povinný prijať v súvislosti s haldou Vilafruns.
In addition, the Spanish authorities confirm that, in line with the applicable water protection legislation, Iberpotash was always obliged to take necessary measures to avoid water pollution from all its installations, including Vilafruns heap.
Podľa článku 121 španielskeho banského zákona z roku 1973 predstavovalo nesplnenie povinností zahrnutých v pláne obnovy závažné porušenie právnych predpisov.
The Commission also notes that according to Article 4 of the Extractive Waste Directive, the operator shall take all necessary measures to prevent or reduce as far as possible any adverse effects on environment also in case of management of waste facility after its closure.
Navyše španielske orgány potvrdzujú, že v súlade s uplatniteľnými právnymi predpismi v oblasti ochrany vôd bol podnik Iberpotash vždy povinný prijať potrebné opatrenia na zabránenie znečisťovaniu vôd zo všetkých jeho objektov vrátane haldy Vilafruns.
Also, Iberpotash claims that the sales agreement for the site includes a clause that can be interpreted as excluding responsibility of Iberpotash resulting from activities before 1997, i.e. including any responsibility for the waste heap.
Komisia takisto poznamenáva, že podľa článku 4 smernice o ťažobnom odpade musí prevádzkovateľ prijať všetky opatrenia potrebné na prevenciu alebo najväčšie možné znižovanie nepriaznivých účinkov na životné prostredie aj v prípade spravovania zariadenia na nakladanie s odpadmi po jeho uzavretí.
Iberpotash in this respect refers to a judgment of the Supreme Court of 14 May 2009 citing the sales contract provision stipulating that the selling party should compensate the buyer for any obligations resulting from third party claims in relation to facts before the transfer that were not reflected in the balance sheet and not evident during the due diligence process.
Iberpotash navyše tvrdí, že kúpna zmluva na lokalitu obsahuje ustanovenie, ktoré sa dá vyložiť ako vylúčenie zodpovednosti podniku Iberpotash za dôsledky aktivít pred rokom 1997, t. j. vrátane akejkoľvek zodpovednosti za odpadovú haldu.
Iberpotash argues that the obligations relating to Vilafruns restoration were not evident before the sale and there were no related provisions in the balance sheet due to the fact that no such legal obligation existed at that time.
V tejto súvislosti podnik Iberpotash odkazuje na rozsudok najvyššieho súdu zo 14. mája 2009, ktorý cituje ustanovenie zmluvy uvádzajúce, že predávajúci má poskytnúť kupujúcemu kompenzáciu za akékoľvek povinnosti vyplývajúce z nárokov tretích strán v súvislosti so skutočnosťami, ktoré sa odohrali pred prevodom a neboli zahrnuté v súvahe ani sa neprejavili počas hĺbkovej analýzy.
However, the Spanish authorities indicate that the share sales agreement of 1998 did not include any specific provisions that would oblige the seller to take over any responsibilities of the buyer following the transfer of shares.
Podnik Iberpotash argumentuje, že povinnosti týkajúce sa obnovy lokality Vilafruns neboli evidentné pred predajom a v súvahe neboli zahrnuté žiadne súvisiace prostriedky z dôvodu, že v tom čase neexistovali takéto právne povinnosti.
The Commission further notes that the provision cited in the judgment of the Supreme Court is rather a standard contractual provision protecting the seller against subsequent third party claims related to facts not known during the sale.
Španielske orgány však uvádzajú, že zmluva o kúpe akcií z roku 1998 neobsahovala žiadne konkrétne ustanovenia, ktoré by zaväzovali predávajúceho vziať na seba akékoľvek povinnosti kupujúceho po prevode akcií.
However, Iberpotash cannot claim that it was not aware of the existing Vilafruns waste heap taken over as part of the transaction and of the general responsibility of waste holder to ensure proper management of its waste facilities.
Komisia okrem toho poznamenáva, že ustanovenie citované v rozsudku najvyššieho súdu je skôr štandardným zmluvným ustanovením, ktoré chráni predávajúceho pred neskoršími nárokmi tretích strán týkajúcich sa skutočností, ktoré pri predaji neboli známe.
The fact that Iberpotash accepted environmental obligations with respect to Vilafruns heap in various restoration plans confirms it was aware of such responsibilities.
Podnik Iberpotash však nemôže tvrdiť, že nevedel o existujúcej odpadovej halde Vilafruns, ktorú prevzal ako súčasť transakcie, a o všeobecnej zodpovednosti držiteľa odpadu zabezpečiť riadne spravovanie svojich zariadení na nakladanie s odpadmi.
The Commission thus considers that as a consequence of the acquisition of the potash mining activities in Catalonia in 1998, Iberpotash was responsible for ensuring proper management of the Vilafruns waste heap in line with the applicable legal rules.
Skutočnosť, že podnik Iberpotash prijal environmentálne záväzky súvisiace s haldou Vilafruns v rámci rôznych plánov obnovy, potvrdzuje, že si bol vedomý týchto povinností.
However, while accepting such conclusion, the Spanish authorities claim that the obligations of Iberpotash did not include the covering of Vilafruns waste heap.
Komisia sa preto domnieva, že Iberpotash v dôsledku nadobudnutia činností ťažby potaše v Katalánsku v roku 1998 prevzal zodpovednosť za zabezpečenie primeraného spravovania odpadovej haldy Vilafruns v súlade s uplatniteľnými právnymi normami.
According to the Spanish authorities, Iberpotash's obligations would have been fulfilled by substantially cheaper measures that had been included in its original restoration plan of 2008 (namely installation of a tubing/drainage system, other types of protection and restoration with total costs of around EUR […]).
Španielske orgány, hoci akceptujú tento záver, však tvrdia, že medzi povinnosti podniku Iberpotash nepatrilo zakrytie odpadovej haldy Vilafruns.
They thus argue, together with Iberpotash, that the public investment into the covering of the heap does not constitute an economic advantage to Iberpotash since the costs Iberpotash saved (EUR […]) are more than balanced by the maintenance costs it has to bear for the life-time of the installation (amounting to EUR […] only for the period from March 2015 to March 2016) and the opportunity costs of not being able to process and sell the salt from the covered Vilafruns heap as it plans to do for its other heaps.
Podľa španielskych orgánov by povinnosti podniku Iberpotash boli splnené použitím podstatne lacnejších opatrení, ktoré boli súčasťou jeho pôvodného plánu obnovy z roku 2008 (menovite inštaláciou systému potrubia/drenáže, inými druhmi ochrany a obnovy s celkovými nákladmi približne […] EUR).
The Commission considers that, regardless of the extent of Iberpotash's obligations with respect to Vilafruns, it is not acceptable that public investment of EUR 7,9 million into a significantly better environmental protection amounting in principle to the restoration of the mining site without any investment costs to Iberpotash indeed did not bring any economic advantage to Iberpotash.
Argumentujú preto spolu s podnikom Iberpotash, že verejná investícia do zakrytia haldy nepredstavuje hospodársku výhodu pre Iberpotash, pretože náklady, ktoré podnik Iberpotash ušetril ([…] EUR), sú viac ako vyvážené nákladmi na údržbu, ktoré musí vynakladať počas celej životnosti objektu (dosahujú […] EUR iba za obdobie od marca 2015 do marca 2016), a nákladmi obetovanej príležitosti, pretože nemôže spracúvať a predávať soľ zo zakrytej haldy Vilafruns tak, ako to plánuje robiť s ostatnými svojimi haldami.
The installation of the covering of the waste heap aimed at reducing significantly the pollution caused by leaks from the Vilafruns heap.
Komisia sa domnieva, že bez ohľadu na rozsah povinností podniku Iberpotash súvisiacich s haldou Vilafruns je neprijateľné tvrdenie, že verejná investícia vo výške 7,9 milióna EUR do výrazne lepšej environmentálnej ochrany, ktorou je v zásade obnova ťažobnej lokality bez akýchkoľvek investičných nákladov pre podnik Iberpotash, v skutočnosti nepriniesla podniku Iberpotash žiadnu hospodársku výhodu.
The alternative measures in the absence of aid would have not provided such good and long-lasting protection and would have exposed Iberpotash to risks of having to bear the consequences of the pollution (as demonstrated by the criminal judgments of 18 December 2014 and 25 February 2015 related to its other mining sites — see recitals 27 and 94 of the Opening Decision).
Cieľom realizácie zakrytia odpadovej haldy bolo výrazné obmedzenie znečisťovania spôsobeného únikmi z haldy Vilafruns.
Therefore, the construction of the facility paid from public resources enabled Iberpotash to better prevent pollution, lower its environmental risks for the future and provide for a long-lasting restoration of the heap (in line with similar restorations of salt waste heaps in France or Germany as explained above in recitals 26 and 32).
Ak by sa táto pomoc neuskutočnila, alternatívne opatrenia by neposkytli takú dobrú a dlhotrvajúcu ochranu a vystavili by podnik Iberpotash riziku, že by musel znášať následky znečistenia (ako preukázali rozsudky trestných súdov z 18. decembra 2014 a 25. februára 2015, ktoré sa týkali jeho ďalších ťažobných lokalít – pozri odôvodnenia 27 a 94 rozhodnutia o začatí konania).
Iberpotash would have been ultimately obliged to ensure a proper restoration of Vilafruns waste heap.
Výstavba zariadenia platená z verejných zdrojov teda umožnila podniku Iberpotash lepšie zabrániť znečisteniu, znížiť svoje budúce environmentálne riziká a poskytnúť dlhotrvajúcu obnovu haldy (v súlade s podobnými obnovami háld soľného odpadu vo Francúzsku alebo v Nemecku, ako je vysvetlené v odôvodneniach 26 a 32).
Finally, the Commission considers that the measure is selective since it specifically aimed at public financing of the covering of Vilafruns waste heap in the ownership of Iberpotash.
Podnik Iberpotash by nakoniec bol povinný zabezpečiť vhodnú obnovu odpadovej haldy Vilafruns.