natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the valuation of such contracts is a complex process given that their value is linked to the value of underlying instruments, assets or entities, which evolves over time and only crystallises at maturity or upon close-out.
Oceňovanie týchto zmlúv je však zložitý proces, keďže ich hodnota je spojená s hodnotou podkladových nástrojov, aktív alebo subjektov, ktorá sa priebežne vyvíja a ustáli sa až pri splatnosti alebo pri konečnom zúčtovaní.
Past experience illustrates that the complexity of valuing derivative liabilities upon failure of one of the counterparties may make the valuation process time-consuming, involve enormous costs and give rise to litigation.
Skúsenosti z minulosti ukazujú, že zložitosť oceňovania derivátových záväzkov v prípade zlyhania jednej z protistrán môže z ocenenia urobiť časovo náročný proces, zahŕňať obrovské náklady a viesť k sporom.
Furthermore, practice illustrates that derivative contracts may contain different methodologies to determine the amount due between counterparties upon close-out, some of them leaving the determination of the close-out amount or the close-out date, or both, entirely to the non-defaulting counterparty.
Okrem toho z praxe vyplýva, že zmluvy o derivátoch môžu obsahovať rôzne metodiky stanovenia sumy splatnej medzi protistranami pri konečnom zúčtovaní, pričom v niektorých metodikách sa stanovenie sumy po konečnom zúčtovaní alebo dátumu konečného zúčtovania, prípadne obidvoch uvedených údajov ponecháva úplne na rozhodnutie protistrany, ktorá nezlyhala.
Accordingly, in order to avoid moral hazard and ensure the efficiency of the resolution actions, resolution authorities should adopt and implement appropriate methodologies to value liabilities arising from derivative contracts within a timeframe compatible with the swiftness of the resolution process and based on objective and, where practicable, readily available information.
S cieľom predchádzať morálnemu hazardu a zabezpečiť účinnosť opatrení na riešenie krízovej situácie by preto orgány pre riešenie krízových situácií mali prijať a zaviesť vhodné metodiky oceňovania záväzkov vyplývajúcich zo zmlúv o derivátoch v časovom rámci zlučiteľnom s rýchlosťou procesu riešenia krízovej situácie, a to na základe objektívnych a podľa možnosti ľahko dostupných informácií.
It is important that the valuation methodology sets out some procedural provisions on communication of close-out decisions by the resolution authority as well as on how to obtain replacement trades from the closed-out counterparties.
Je dôležité, aby sa metodikou oceňovania stanovovali niektoré procedurálne ustanovenia o oznamovaní rozhodnutí o konečnom zúčtovaní orgánu pre riešenie krízových situácií, ako aj o tom, ako uzatvoriť náhradné obchody s protistranami, s ktorými prebehlo konečné zúčtovanie.
Derivative contracts subject to a netting agreement give rise to a single close-out amount in the event of a contractual early termination.
Zmluvy o derivátoch, ktoré sú predmetom dohody o čistom zúčtovaní, vedú v prípade predčasného ukončenia zmluvy k jednorazovej sume po konečnom zúčtovaní.
Article 49 of Directive 2014/59/EU provides that the value of such contracts is determined on a net basis in accordance with the terms of the agreement.
V článku 49 smernice 2014/59/EÚ sa stanovuje, že hodnota týchto zmlúv sa určí v čistej výške v súlade s podmienkami dohody.
The resolution authority or independent valuer should therefore respect netting sets defined in the netting arrangements without being able to choose certain contracts and exempt others.
Orgán pre riešenie krízových situácií alebo nezávislý odhadca by preto mali rešpektovať súbory vzájomného započítavania vymedzené v dohodách o čistom zúčtovaní bez toho, aby mohli vybrať určité zmluvy a iné vylúčiť.
Pursuant to Article 49 of Directive 2014/59/EU, the value of derivative contracts is determined by the resolution authority or independent valuer as part of the valuation process carried out under Article 36 of that Directive.
V súlade s článkom 49 smernice 2014/59/EÚ zmluvy o derivátoch ocení orgán pre riešenie krízových situácií alebo nezávislý odhadca v rámci procesu oceňovania vykonaného podľa článku 36 tejto smernice.
With respect to derivative liabilities, the valuation process should aim to determine a prompt and ex ante valuation for bail-in purposes, and at the same time allow the resolution authority adequate flexibility for ex post adjustment of claim amounts.
Pokiaľ ide o derivátové záväzky, oceňovanie by sa malo zameriavať na okamžité určenie hodnoty ex ante na účely záchrany pomocou vnútorných zdrojov a zároveň by malo orgánu pre riešenie krízových situácií poskytnúť primeranú flexibilitu na úpravu nárokovaných súm ex post.
The assessment of whether to bail-in or to exclude derivative liabilities from the scope of bail-in pursuant to Article 44(3) of Directive 2014/59/EU should be made prior to the decision to close out as part of the valuation process under Article 36 of that Directive.
Posúdenie, či by sa tieto derivátové záväzky mali zachraňovať pomocou vnútorných zdrojov, alebo vylúčiť z rozsahu pôsobnosti nástroja záchrany pomocou vnútorných zdrojov v súlade s článkom 44 ods. 3 smernice 2014/59/EÚ, by sa malo vykonať pred rozhodnutím o konečnom zúčtovaní v rámci procesu oceňovania podľa článku 36 uvedenej smernice.
The valuation of derivative liabilities should enable resolution authorities to assess, prior to taking a decision to close out, the potential amount by which those liabilities might be bailed in following the close-out, as well as the potential destruction in value which might arise as a result of the close-out.
Ocenenie derivátových záväzkov by orgánom pre riešenie krízových situácií malo umožniť, aby pred prijatím rozhodnutia o konečnom zúčtovaní posúdili potenciálnu sumu, ktorou by tieto záväzky bolo možné zachrániť pomocou vnútorných zdrojov po konečnom zúčtovaní, rovnako ako potenciálne znehodnotenie, ku ktorému by mohlo dôjsť v dôsledku konečného zúčtovania.
The close-out of derivative contracts may crystallise additional losses that are not reflected in the going-concern valuation, stemming for example from actual replacement costs incurred by the counterparty that would increase the close-out costs owed by the institution under resolution, or from costs incurred by the institution under resolution in re-establishing trades on exposures subject to open market risk resulting from the close-out.
Pri konečnom zúčtovaní zmlúv o derivátoch sa môžu objaviť dodatočné straty, ktoré neboli zohľadnené pri oceňovaní založenom na predpoklade nepretržitého pokračovania v činnosti a ktoré vyplývajú napríklad zo skutočných reprodukčných nákladov vynaložených protistranou, ktoré by zvýšili náklady na konečné zúčtovanie, ktoré dlhuje inštitúcia, ktorej krízová situácia sa rieši, alebo z nákladov takejto inštitúcie na obnovu obchodovania v súvislosti s expozíciami voči riziku otvoreného trhu, ktoré vyplývajú z konečného zúčtovania.
If the losses incurred or expected to be incurred from the close-out of derivatives exceed the share of the corresponding liabilities that would be effectively available for bail-in, the excess loss may increase the burden of bail-in for other creditors of the institution under resolution.
Ak vzniknuté alebo očakávané straty vyplývajúce z konečného zúčtovania derivátov presiahnu podiel zodpovedajúcich záväzkov, ktoré by boli skutočne k dispozícii na záchranu pomocou vnútorných zdrojov, nadbytočná strata môže zvýšiť náklady na túto záchranu pre ostatných veriteľov inštitúcie, ktorej krízová situácia sa rieši.
In such cases, the amount of losses that would be borne by liabilities not arising from derivative contracts in a bail-in would be higher than without the close-out and bail-in of derivative contracts, and therefore the resolution authority may consider exempting derivative contracts from bail-in in accordance with Article 44(3)(d) of Directive 2014/59/EU and with the Commission Delegated Regulation (EU) 2016/860 [2] adopted under Article 44(11) of that Directive.
V takých prípadoch by výška strát, ktoré by sa zaznamenali v súvislosti s týmito záväzkami, ktoré nevyplývajú zo zmlúv o derivátoch v rámci záchrany pomocou vnútorných zdrojov, bola vyššia ako bez konečného zúčtovania a záchrany zmlúv o derivátoch pomocou vnútorných zdrojov, a preto môže orgán pre riešenie krízových situácií zvážiť vylúčenie zmlúv o derivátoch z takejto záchrany v súlade s článkom 44 ods. 3 písm. d) smernice 2014/59/EÚ a s delegovaným nariadením Komisie (EÚ) 2016/860 [2] prijatým na základe článku 44 ods. 11 uvedenej smernice.
Any exercise of the bail-in power in relation to such liabilities should be subject to the exemptions set out in Article 44(2) of Directive 2014/59/EU and to the discretionary exemptions laid down in Article 44(3) of that Directive as specified in the Delegated Regulation (EU) 2016/860.
Na akýkoľvek výkon právomoci na záchranu pomocou vnútorných zdrojov v súvislosti s týmito záväzkami by sa mali vzťahovať výnimky stanovené v článku 44 ods. 2 smernice 2014/59/EÚ a diskrečné výnimky stanovené v článku 44 ods. 3 uvedenej smernice, ako sa uvádza v delegovanom nariadení (EÚ) 2016/860.
Since there is a need for consistent interpretation of paragraphs (3) and (4) of Article 49 of Directive 2014/59/EU, methodologies and principles for the valuation of derivatives carried out by independent valuers and resolution authorities should be specified.
Keďže existuje potreba jednotného výkladu článku 49 ods. 3 a 4 smernice 2014/59/EÚ, mali by sa stanoviť metodiky a zásady vzťahujúce sa na oceňovanie derivátov, ktoré vykonávajú nezávislí odhadcovia a orgány pre riešenie krízových situácií.
A valuation methodology relying on actual or hypothetical replacement costs for the closed out liabilities would achieve outcomes similar to predominant market practice and would be consistent with the principles governing the valuation required under Article 74 of Directive 2014/59/EU, which is aimed at establishing whether shareholders and creditors would have received better treatment if the institution under resolution had entered into normal insolvency proceedings (the ‘no-creditor-worse-off’ principle).
Metodika oceňovania vychádzajúca zo skutočných alebo hypotetických reprodukčných nákladov na zúčtované záväzky by viedla k podobným výsledkom ako prevládajúca trhová prax a bola by v súlade so zásadami upravujúcimi oceňovanie požadovanými podľa článku 74 smernice 2014/59/EÚ, ktorého cieľom je určiť, či by sa akcionárom a veriteľom poskytlo lepšie zaobchádzanie, keby sa inštitúcia, ktorej krízová situácia sa rieši, likvidovala na základe bežného konkurzného konania (zásada „neznevýhodnenia veriteľov“).
In applying the valuation methodology, the resolution authority should be able to rely on various sources of data, including data sources provided by the institution under resolution, counterparties or third parties.
Pri uplatňovaní metodiky oceňovania by orgán pre riešenie krízových situácií mal mať možnosť opierať sa o rôzne zdroje údajov vrátane zdrojov údajov poskytnutých inštitúciou, ktorej krízová situácia sa rieši, protistranami alebo tretími stranami.
It is nevertheless appropriate to set out principles on the types of data that have to be taken into consideration in the course of the valuation in order to ensure an objective determination of value.
Je však vhodné stanoviť zásady týkajúce sa jednotlivých typov údajov, ktoré je potrebné pri oceňovaní zohľadniť, aby sa zabezpečilo objektívne určenie hodnoty.
Counterparties of derivative contracts closed out by resolution authorities may choose to conclude one or more replacement trades to replace their exposure upon close-out.
Protistrany v zmluvách o derivátoch, ktorých konečné zúčtovanie prebehlo prostredníctvom orgánov pre riešenie krízových situácií, sa môžu rozhodnúť uzavrieť jeden alebo viac náhradných obchodov s cieľom nahradiť svoju expozíciu po konečnom zúčtovaní.
Such replacement trades should constitute a privileged data source for the valuation as long as they are concluded on commercially reasonable terms as at the close-out date or as soon as reasonably practicable thereafter.
Takéto náhradné obchody by mali predstavovať prednostný zdroj údajov na účely ocenenia, pokiaľ sa uzatvorili za komerčne primeraných podmienok k dátumu konečného zúčtovania alebo čo najskôr po ňom.
Resolution authorities should therefore, when communicating the close-out decision, give counterparties the possibility to provide evidence of commercially reasonable replacement trades within a deadline consistent with the expected reference point in time for the valuation.
Orgány pre riešenie krízových situácií by preto mali pri oznamovaní rozhodnutia o konečnom zúčtovaní poskytnúť protistranám možnosť predložiť dôkazy o komerčne primeraných náhradných obchodoch v lehote zodpovedajúcej očakávanému referenčnému okamihu ocenenia.
Where counterparties have provided such evidence within the deadline, the valuer should determine the close-out amount at the prices of those replacement trades.
V prípade, že protistrany poskytnú takýto dôkaz v stanovenej lehote, odhadca by mal určiť sumu po konečnom zúčtovaní okamžite na úrovni cien týchto náhradných obchodov.
If counterparties have not provided evidence of commercially reasonable replacement trades within the deadline, resolution authorities should be able to carry out their valuation on the basis of available market information, such as mid-prices and bid-offer spreads in order to assess hypothetical replacement costs, i.e. the loss or costs that would have been incurred as a result of re-establishing a hedge or a related trading position on a net risk exposure basis.
Ak protistrany neposkytnú dôkazy o komerčne primeraných náhradných obchodoch v stanovenej lehote, orgány pre riešenie krízových situácií by mali mať možnosť vykonať svoje ocenenie na základe dostupných trhových informácií, ako sú stredné ceny a kúpno-predajné rozpätia, s cieľom posúdiť hypotetické reprodukčné náklady, t. j. straty alebo náklady, ktoré by vznikli v dôsledku obnovenia hedžingu alebo súvisiacej obchodnej pozície na základe čistej expozície voči riziku.
Derivative products and markets are very heterogeneous and it is not possible to identify a single market practice for entering into replacement trades.
Derivátové produkty a trhy sú veľmi rôznorodé a nie je možné určiť jedinú trhovú prax uzatvárania náhradných obchodov.
Therefore, the notion of ‘commercially reasonable replacement trades’ has to be broadly defined in order to enable the valuer to conduct the required assessment in all market contexts.
Preto sa pojem „komerčne primerané náhradné obchody“ musí vymedziť všeobecne, aby mohol odhadca vykonať požadované posúdenie vo všetkých trhových kontextoch.
That notion should thus be understood as a replacement trade entered into on a netted risk exposure basis, on terms consistent with common market practice and making reasonable efforts in order to obtain best value for money.
Tento pojem by sa mal teda chápať ako náhradný obchod uzatvorený na základe čistej expozície voči riziku za podmienok, ktoré zodpovedajú bežnej trhovej praxi, a pri vynaložení primeraného úsilia na dosiahnutie najlepšieho pomeru ceny a kvality.
In particular, the valuer could consider, among other elements, the number of dealers approached by the counterparty, the number of firm quotes obtained, and whether the quote offering the best price has been chosen.
Odhadca by okrem iných prvkov mohol zohľadniť aj počet obchodníkov oslovených protistranou, počet záväzných kotácií a skutočnosť, či sa vybrala kotácia s ponukou najlepšej ceny.
The resolution authority should also be able to specify in the close-out notice the criteria that it will apply in its assessment.
Orgán pre riešenie krízových situácií by takisto mal mať možnosť uviesť v oznámení o konečnom zúčtovaní kritériá, ktoré uplatní pri posudzovaní.
Union legislation adopted in recent years has, in line with international standards, sought to increase transparency and risk mitigation in the market for derivative contracts by providing for mandatory clearing through central counterparties (‘CCP’) for standardised over-the-counter (‘OTC’) derivatives, valuation and margining requirements for CCP-cleared derivatives and for a wide range of OTC derivatives and mandatory reporting to trade depositories for all OTC derivatives.
Právne predpisy Únie prijaté v posledných rokoch v súlade s medzinárodnými normami sú zamerané na zlepšenie transparentnosti a zmierňovanie rizík na trhu so zmluvami o derivátoch tým, že sa v nich stanovuje povinné zúčtovanie štandardizovaných OTC derivátov prostredníctvom centrálnych protistrán, oceňovanie derivátov zúčtovaných centrálnou protistranou a širokej škály OTC derivátov a maržové požiadavky na ne, ako aj povinné vykazovanie všetkých OTC derivátov v obchodných depozitároch.
In the event that a CCP clearing member is placed under resolution, and the resolution authority closed-out derivative contracts prior to a bail-in, that clearing member would qualify as a defaulting clearing member with regard to the CCP in relation to the particular netting set(s).
V prípade, že sa začne riešiť krízová situácia zúčtovacieho člena centrálnej protistrany a orgán pre riešenie krízových situácií vykoná konečné zúčtovanie zmlúv o derivátoch pred záchranou pomocou vnútorných zdrojov, tento zúčtovací člen sa kvalifikuje ako zúčtovací člen, ktorý zlyhal, pokiaľ ide o centrálnu protistranu vo vzťahu ku konkrétnym súborom vzájomného započítavania.
The internal procedures and mechanisms governing the default of a clearing member (‘CCP default procedures’) implemented by CCPs in light of the requirements of Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council [3], offer a reliable basis to determine the value of the derivative liability arising across the netting set from the close-out, also in the context of bail-in in a resolution process.
Interné postupy a mechanizmy vzťahujúce sa na zlyhanie zúčtovacieho člena („postupy pri zlyhaní centrálnej protistrany“), ktoré centrálna protistrana vykonala so zreteľom na požiadavky nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 648/2012 [3], poskytujú spoľahlivý základ na stanovenie hodnoty derivátového záväzku, ktorý v rámci súboru vzájomného započítavania vyplýva z konečného zúčtovania, a to aj v súvislosti so záchranou pomocou vnútorných zdrojov v rámci procesu riešenia krízových situácií.
Conducting CCP default procedures may take several days or more following the trigger event.
Po spúšťacej udalosti môže trvať aj niekoľko dní, kým sa vykonajú postupy centrálnej protistrany pri zlyhaní.
For the particular case of resolution, waiting for the completion of default procedures over a very long period in order to set the value of derivatives could undermine the resolution timeline and objectives and could result in unnecessary disruption in financial markets.
Pri riešení konkrétnej krízovej situácie by dlhé čakanie na dokončenie postupov pri zlyhaní s cieľom stanoviť hodnotu derivátov mohlo narušiť časový harmonogram a ciele riešenia krízovej situácie a mohlo by viesť k zbytočnému narušeniu finančných trhov.
It is therefore necessary for the resolution authority to agree with the CCP and the CCP's competent authority on a deadline by which the early termination amount has to be determined, taking into account both the constraints of the CCP and those of the resolution authority.
Preto je nevyhnutné, aby sa orgán pre riešenie krízových situácií dohodol s centrálnou protistranou a príslušným orgánom centrálnej protistrany na lehote, v ktorej sa určí suma pri predčasnom ukončení, so zreteľom na obmedzenia centrálnej protistrany a orgánu pre riešenie krízových situácií.
The early termination amount determined by the CCP in line with its default management procedures within the agreed deadline should be endorsed by the valuer.
Sumu pri predčasnom ukončení, ktorú centrálna protistrana určila v súlade so svojimi postupmi riadenia zlyhania v dohodnutej lehote, by mal schváliť odhadca.
Where the CCP fails to determine the early termination amount within the agreed deadline or does not apply its default procedures, the resolution authority should have the possibility to rely on its own estimates to determine the early termination amount.
Ak centrálna protistrana neurčí sumu pri predčasnom ukončení v dohodnutej lehote alebo neuplatní svoje postupy pri zlyhaní, orgán pre riešenie krízových situácií by mal mať možnosť opierať sa pri určovaní sumy pri predčasnom ukončení o vlastné odhady.
The resolution authority should also be able to apply a provisional determination based on its own estimates where such action is justified by the urgency of the resolution process and provided it updates its valuation upon completion of the CCP default procedure at the expiry of the deadline.
Orgán pre riešenie krízových situácií by takisto mal mať možnosť uplatniť predbežné určenie na základe vlastných odhadov, ak je takéto konanie odôvodnené naliehavosťou procesu riešenia krízovej situácie, a za predpokladu, že po uplynutí lehoty aktualizuje svoje ocenenie po dokončení postupu centrálnej protistrany pri zlyhaní.
The resolution authority should be able to consider information provided by the CCP after the deadline in the ex post definitive valuation, if available at that time, and in any event when performing the valuation of difference in treatment pursuant to Article 74 of Directive 2014/59/EU.
Orgán pre riešenie krízových situácií by po uplynutí lehoty mal byť schopný posúdiť informácie poskytnuté centrálnou protistranou v konečnom ocenení ex post, ak je v tom čase k dispozícii, a v každom prípade pri oceňovaní rozdielu v zaobchádzaní podľa článku 74 smernice 2014/59/EÚ.
This Regulation should be without prejudice to the default management procedures run by CCPs in accordance with Regulation (EU) No 648/2012.
Týmto nariadením by nemali byť dotknuté postupy riadenia zlyhania, ktoré centrálna protistrana vykonáva v súlade s nariadením (EÚ) č. 648/2012.
The provisions in this Regulation should not affect CCP internal procedures for the transfer of the assets and positions established between a defaulting clearing member and its clients, adopted in accordance with Article 48(4) of Regulation (EU) No 648/2012, and should be consistent with any other relevant provisions or conditions of authorisation which might affect the close-out of the relevant derivative contracts.
Ustanovenia tohto nariadenia by nemali mať vplyv na vnútorné postupy centrálnej protistrany na prevod aktív a pozícií určených medzi zúčtovacím členom a jeho klientmi, ktoré boli prijaté v súlade s článkom 48 ods. 4 nariadenia (EÚ) č. 648/2012, a mali by byť zlučiteľné s inými príslušnými ustanoveniami alebo podmienkami povolenia, ktoré by mohli ovplyvniť konečné zúčtovanie príslušných zmlúv o derivátoch.
The point in time for the valuation of derivative contracts should reflect the valuation principle which takes into account the actual or the hypothetical replacement costs incurred by counterparties.
Okamih ocenenia zmlúv o derivátoch by mal odzrkadľovať zásadu oceňovania, v ktorej sú zohľadnené skutočné alebo hypotetické reprodukčné náklady, ktoré vznikli protistranám.
In order for the valuation to be as accurate as possible, the valuation should be carried out on the close-out date or, if that would not be commercially reasonable, the first day and time on which a market price is available for the underlying asset.
Aby bolo ocenenie čo najpresnejšie, malo by sa vykonať k dátumu konečného zúčtovania, alebo ak to nie je komerčne primerané, v prvý deň a čas, ku ktorému je k dispozícii trhová cena podkladových aktív.
In those cases where the early termination amount is determined by a CCP or is determined at the price of replacement trades, the reference point in time should be that of the CCP determination or that of the replacement trades.
V takých prípadoch, keď sumu pri predčasnom ukončení určí centrálna protistrana alebo sa stanoví na úrovni ceny náhradných obchodov, by referenčným okamihom mal byť okamih určenia centrálnou protistranou alebo okamih náhradných obchodov.