natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to give an effet utile to the continued existence of Directive 2001/40/EC, it was necessary to look for an interpretation which gives a useful meaning to the continued co-existence of the two Directives.
Tento problém sa výslovne rieši v znení dublinského nariadenia, v ktorom sa stanovujú jasné pravidlá upravujúce uplatňovanie smernice o návrate a dublinského nariadenia.
If Member State A apprehends a person who is already subject of a return decision issued by Member State B, Member State A has the choice of either:
Prípady, v ktorých štátny príslušník tretej krajiny požiadal o azyl a získal právo na pobyt ako žiadateľ o azyl v druhom členskom štáte, nepatria do rozsahu pôsobnosti smernice o návrate, keďže štátny príslušník tretej krajiny má právo na pobyt ako žiadateľ o azyl, a preto sa nemôže považovať za neoprávnene sa zdržiavajúceho v druhom členskom štáte.
issuing a new return decision under Article 6(1) of the Return Directive; or
Na druhej strane prípady, v ktorých štátny príslušník tretej krajiny nepožiadal o azyl a nezískal právo na pobyt ako žiadateľ o azyl v druhom členskom štáte, patria do rozsahu pôsobnosti smernice o návrate.
passing back the person to Member State B under an existing bilateral agreement in compliance with Article 6(3) of the Return Directive; or
Možno predpokladať tieto situácie [29]:
recognising the return decision issued by Member State B in accordance with Directive 2001/40/EC.
Štátny príslušník tretej krajiny má v prvom členskom štáte postavenie žiadateľa o azyl (prebiehajúce konanie, ešte nie konečné rozhodnutie): uplatňuje sa dublinské nariadenie, a to v zmysle základnej zásady, že potreby každého štátneho príslušníka tretej krajiny podávajúceho žiadosť o azyl v jednom z členských štátov by mal v plnom rozsahu posudzovať jeden z členských štátov.
If Member State A recognises the return decision issued by Member State B in accordance with Directive 2001/40/EC, it is still obliged to apply the safeguards related to enforcement of return (removal) foreseen in the Return Directive when enforcing the recognised return decision.
Členský štát tohto štátneho príslušníka tretej krajiny nemôže vrátiť do tretej krajiny; namiesto toho ho môže na účely preskúmania jeho žiadosti poslať do členského štátu zodpovedného podľa dublinského nariadenia.
The mutual recognition of return decisions may provide for significant added value in certain constellations — notably in the context of transit of returnees by land (see section 6.4 below).
Štátny príslušník tretej krajiny má konečné rozhodnutie v prvom členskom štáte, ktorým sa zamieta jeho žiadosť o azyl: možno vybrať medzi uplatňovaním dublinského nariadenia alebo smernice o návrate.
The Commission encourages Member States to make use of the option of mutual recognition, whenever it helps to speed up return procedures and to reduce administrative burden.
Tento výber je jasne uvedený v článku 24 ods. 4 dublinského nariadenia, pričom je doplnené objasnenie, že od momentu, keď orgány rozhodnú o vydaní dublinskej žiadosti, sa uplatnenie smernice o návrate a konanie o návrate pozastavujú a uplatňujú sa len dublinské pravidlá (zároveň sa to dotýka pravidiel o zaistení a o opravných prostriedkoch).
Legal basis: Regulation (EU) No 604/2013 of the European Parliament and of the Council [28] (the ‘Dublin Regulation’) — Articles 19 and 24 Article 6 of the Return Directive does not expressly mention the case in which a second Member State makes use of the possibility offered under the Dublin Regulation to ask a first Member State to take back an illegally staying third-country national.
Štátny príslušník tretej krajiny už bol úspešne navrátený/odsunutý (po zamietnutí alebo stiahnutí žiadosti o azyl) z prvého členského štátu do tretej krajiny: v článku 19 ods. 3 dublinského nariadenia sa stanovuje, že v prípade opätovného vstupu štátneho príslušníka tretej krajiny na územie EÚ nie je viac zaňho zodpovedný prvý členský štát, preto nemožno predpokladať odovzdanie do tohto členského štátu.
A literal interpretation of Article 6 which would require in such a case that the requesting (second) Member State also issue a full return decision in accordance with Directive 2008/115/EC would deprive the relevant Dublin rules of their added value.
Preto sa uplatní smernica o návrate.
The wording of the Dublin Regulation expressly addresses this issue and provides for clear rules articulating the application of the Return Directive and the Dublin Regulation.
Praktické príklady:
The cases in which the third-country national has applied for asylum and obtained a right to stay as asylum seeker in the second Member State fall outside the scope of the Return Directive, since the third-country national has a right to stay as asylum seeker and cannot therefore be considered as staying illegally in the second Member State.
Žiadateľ o medzinárodnú ochranu v členskom štáte A cestuje bez oprávnenia do susedného členského štátu B (prekročenie vnútorných hraníc), kde ho zadrží polícia.
On the other hand, the cases in which the third-country national has not applied for asylum and has not obtained a right to stay as asylum seeker in the second Member State fall within the scope of the Return Directive.
Ako osoba, na ktorú sa vzťahuje dublinské nariadenie, je odovzdaný späť z členského štátu B do členského štátu A. Mal by v tomto prípade členský štát B vydať tejto osobe rozhodnutie o návrate za nelegálny pobyt na danom území?
The following situations [29] could be envisaged:
Určujúce sú dublinské pravidlá.
The third-country national has a status as asylum seeker in the first Member State (on-going procedure, not yet a final decision): the Dublin Regulation applies on the basis of the underlying principle that every third-country national lodging an application for asylum in one of the Member States should have his/her needs for international protection fully assessed by one Member State.
Členský štát B nemôže vydať rozhodnutie o návrate.
If the withdrawal of the application has not led to a rejection of the application, the Dublin Regulation applies (as lex specialis), on the basis of the underlying principle that every third-country national lodging an application for asylum in one of the Member States should have his/her needs for international protection fully assessed by one Member State.
Pokiaľ má daná osoba právo na pobyt ako žiadateľ o azyl v členskom štáte A, v zmysle smernice o návrate nie je jej pobyt v danom členskom štáte nelegálny a členský štát A nemôže vydať rozhodnutie o návrate.
The third-country national has a final decision in the first Member State, rejecting his/her asylum application: a choice can be made between applying the Dublin Regulation or the Return Directive.
Štátny príslušník tretej krajiny, ktorému členský štát A poskytol medzinárodnú ochranu, sa zdržiava v členskom štáte B neoprávnene (napríklad prekročil povolenú dĺžku pobytu 90 dní).
In the Dublin Regulation, this choice is clearly stipulated in Article 24(4) and the clarification is added that from the moment in which authorities decide to make a Dublin request, the application of the Return Directive and return procedures are suspended and only Dublin rules apply (this also affects rules on detention and on legal remedies).
Vzťahuje sa na tieto prípady smernica o návrate?
The third-country national had already been subject to successful return/removal (following rejection or withdrawal of an asylum application) from the first Member State to a third country: should the third-country national re-enter EU territory, the Dublin Regulation stipulates at Article 19(3) that the first Member State can no longer be responsible for the third-country national — therefore no transfer can be foreseen to this Member State.
Ako sa bude postupovať v prípade, ak sa daná osoba odmietne dobrovoľne vrátiť do prvého členského štátu, ktorý poskytol ochranu?
The Return Directive will therefore apply.
Dublinské nariadenie neobsahuje pravidlá vzťahujúce sa na spätné prijímanie osôb, ktorým sa poskytla medzinárodná ochrana.
Practical examples:
Z tohto dôvodu sa uplatní „všeobecný režim“ stanovený v článku 6 ods. 2 smernice o návrate.
An applicant for international protection in Member State A travels without an entitlement to a neighbouring Member State B (crossing internal borders) where he/she is apprehended by the police.
To znamená, že členský štát B bude musieť danú osobu požiadať, aby sa vrátila späť do členského štátu A a, ak táto osoba túto požiadavku nesplní dobrovoľne, členský štát B musí zvážiť vydanie rozhodnutia o návrate, pričom zohľadní všetky záruky stanovené v smernici o návrate predovšetkým vrátane zásady zákazu vyhostenia alebo vrátenia.
As a subject to the Dublin Regulation, he/she is transferred back from Member State B to Member State A. Should Member State B in this situation issue a return decision to this person for illegal stay in the territory?
Za istých okolností, ak návrat/odsun do tretej krajiny nie je možný a vrátenie do iného členského štátu sa môže považovať za priaznivejšie opatrenie (pozri oddiel 3), členský štát B môže presadiť „vrátenie“ osoby do členského štátu A; postupy súvisiace s vrátením neoprávnene sa zdržiavajúcich štátnych príslušníkov tretích krajín do iného členského štátu sa riadia vnútroštátnymi právnymi predpismi.
Dublin rules prevail.
Štátny príslušník tretej krajiny, ktorému boli po neoprávnenom vstupe do členského štátu A odobraté odtlačky prstov a ktorý v členskom štáte A nepožiadal o azyl, je následne zadržaný v členskom štáte B. Môže členský štát B odovzdať osobu späť do členského štátu A v súlade s dublinskými pravidlami?
No return decision can be issued by Member State B.
Nie.
Is Member State A (in the scenario described above) allowed to issue a return decision itself (together with an entry ban that will be postponed until the completion of the asylum procedure)?
Dublinské nariadenie sa neuplatňuje, pretože neexistuje žiadna súvislosť s konaním o azyle.
No.
Právny základ: smernica o návrate – článok 6 ods. 2
As long as the person enjoys the right to stay as an asylum seeker in Member State A, his/her stay is not illegal in that Member State within the meaning of the Return and no return decision can be issued by Member State A.
Od štátnych príslušníkov tretích krajín, ktorí sa neoprávnene zdržiavajú na území členského štátu a majú platné povolenie na pobyt alebo iné oprávnenie udeľujúce právo na pobyt, ktoré vydal iný členský štát, sa vyžaduje, aby bezodkladne odišli na územie tohto iného členského štátu.
A third-country national granted international protection by Member State A is illegally staying in Member State B (for example overstaying 90 days).
Ak dotknutý štátny príslušník tretej krajiny túto požiadavku nedodrží alebo ak sa z dôvodu verejného poriadku alebo národnej bezpečnosti požaduje jeho bezodkladný odchod, uplatňuje sa odsek 1.
Is the Return Directive applicable in such cases?
V tomto ustanovení, ktorým sa nahrádza podobné pravidlo uvedené v článku 23 ods. 2 a 3 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda [30], sa predpokladá, že neoprávnene sa zdržiavajúcemu štátnemu príslušníkovi tretej krajiny, ktorý má platné povolenie na pobyt v inom členskom štáte, by sa nemalo vydať rozhodnutie o návrate.
What will be the procedures if the person refuses to go back voluntary to the first Member State that granted protection?
Štátneho príslušníka tretej krajiny je v takýchto prípadoch potrebné v prvom rade požiadať, aby sa bezodkladne vrátil do členského štátu, v ktorom má právo na pobyt.
The Dublin Regulation does not contain rules on taking back beneficiaries of international protection.
Rozhodnutie o návrate sa prijme len vtedy, ak táto osoba nesplní túto požiadavku, alebo v prípadoch rizika pre verejný poriadok alebo národnú bezpečnosť.Ďalšie objasnenie:
Therefore the ‘general regime’ foreseen in Article 6(2) of the Return Directive will apply.
Forma, v akej sa vydáva žiadosť „o bezodkladný odchod na územie tohto iného členského štátu“, by sa mala určiť v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi.
This implies that Member State B will have to ask the person to go back to Member State A and — if the person does not comply voluntarily — Member State B has to consider issuing a return decision, taking into account all safeguards provided by the Return Directive, including in particular the principle of non-refoulement.
Odporúča sa vydávať písomné rozhodnutia s odôvodnením.
In certain circumstances, when return/removal to a third country is not possible and ‘passing back’ the person to another Member State can be qualified as a more favourable measure (see section 3), Member State B may enforce the ‘passing-back’ of the person to Member State A; the procedures related to the ‘passing-back’ of illegally staying third-country nationals to another Member State are governed by national law.
Aby sa predišlo nedorozumeniam, rozhodnutie by nemalo byť označené ako „rozhodnutie o návrate“.
A third-country national who had been fingerprinted following irregular entry into Member State A and who has not requested asylum in Member State A is subsequently apprehended in Member State B. Can Member State B transfer the person back to Member State A in accordance with Dublin rules?
Lehota určená na vrátenie sa do druhého členského štátu: všeobecný údaj, pokiaľ ide o čas, ktorý by mal uplynúť medzi žiadosťou o vrátenie sa na územie iného členského štátu a vydaním rozhodnutia o návrate v súlade s článkom 6 ods. 1, nemožno uviesť.
No.
Vhodný časový rámec by sa mal zvoliť v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi vzhľadom na jednotlivé okolnosti, zásadu primeranosti a skutočnosť, že v ustanovení právneho predpisu sa používa pojem „bezodkladný“.
Since there is not any link to an asylum procedure, the Dublin Regulation does not apply.
Čas, ktorý uplynie medzi žiadosťou o vrátenie sa do druhého členského štátu a vydaním rozhodnutia o návrate v zmysle článku 6 ods. 1, nesmie byť započítaný do prípadnej lehoty na dobrovoľný odchod, keďže táto lehota predstavuje prvok rozhodnutia o návrate a začne plynúť až po vydaní rozhodnutia o návrate.
Legal basis: Return Directive — Article 6(2)
Kontrola odchodu do druhého členského štátu: v práve Únie sa nešpecifikuje spôsob kontroly splnenia povinnosti vrátiť sa do druhého členského štátu.
Third-country nationals staying illegally on the territory of a Member State and holding a valid residence permit or other authorisation offering a right to stay issued by another Member State shall be required to go to the territory of that other Member State immediately.
Členské štáty by mali v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi zabezpečiť, aby sa dodržiavanie ich rozhodnutí náležite kontrolovalo.
In the event of non-compliance by the third-country national concerned with this requirement, or where the third-country national's immediate departure is required for reasons of public policy or national security, paragraph 1 shall apply.
Overenie platnosti povolení/oprávnení vydaných iným členským štátom: v súčasnosti neexistuje žiadny centrálny systém na výmenu informácií o tejto problematike medzi členskými štátmi.
This provision — which replaces a similar rule contained in Article 23(2) and (3) of the Schengen Implementing Convention (‘SIC’) [30] — foresees that no return decision should be issued to an illegally staying third-country national who is holding a valid permit to stay in another Member State.
Členské štáty sa vyzývajú, aby rozvíjali dvojstrannú spoluprácu a bezodkladne si navzájom poskytovali príslušné informácie v súlade s vnútroštátnymi predpismi a dvojstrannou dohodou o spolupráci.
In such cases, the third-country national should in the first place be required to go immediately back to the Member State where he/she enjoys a right to stay.
Na tento účel možno použiť aj existujúce národné kontaktné miesta (napríklad tie, ktoré sú uvedené v prílohe 2 k Schengenskej príručke [31]).Pojem „povolenie na pobyt alebo iné oprávnenie udeľujúce právo na pobyt“ [32] je veľmi všeobecný a zahŕňa každé postavenie priznané alebo povolenie vydané v členskom štáte, ktorým sa udeľuje právo na legálny pobyt, a nie len akceptovanie dočasného odloženia návratu/odsunu.
Only if the person does not comply with this request or in cases of risk for public policy or national security, a return decision shall be adopted.Further clarification:
Pojem sa týka:
The form in which the request ‘to go to the territory of that other Member State immediately’ is issued should be determined in accordance with national law.
dlhodobých víz (ktoré jednoznačne zakladajú právo na pobyt),
It is recommended to issue decisions in writing and with reasons.
dočasného povolenia z humanitárnych dôvodov (ak sa takýmto povolením udeľuje právo na pobyt, a nie iba odloženie návratu),
In order to avoid confusion, the decision should not be labelled ‘return decision’.
skončenia platnosti povolenia na pobyt na základe stále platného postavenia osoby s medzinárodnou ochranou (postavenie osoby s medzinárodnou ochranou nezávisí od platnosti dokumentu, ktorým sa preukazuje),
Period for going back to other Member State: no general indication can be given regarding the time which should elapse between the request to go to the territory of another Member State until the moment at which a return decision in accordance with Article 6(1) is issued.
platných víz v neplatnom (skončená platnosť) cestovnom doklade (podľa príslušných právnych predpisov Únie nemožno vydávať víza s platnosťou prekračujúcou platnosť pasu).
An appropriate time frame should be chosen in accordance with national law, taking into account the individual circumstances, the principle of proportionality and the fact that the term ‘immediately’ is used in the legal provision.
V praxi by teda nikdy nemalo dochádzať k prípadu platného víza v pase, ktorého platnosť sa skončila.
The time between the request to go to the other Member State and the issuing of a return decision under Article 6(1) must not be counted as part of an eventual period for voluntary departure, since such period is an element of the return decision and will start running only with the issuing of a return decision.
Ak však k takému prípadu predsa dôjde, štátny príslušník tretej krajiny by nemal byť neprimerane potrestaný.
Control of departure to another Member State: Union law does not specify how compliance with the obligation to go back to the other Member State has to be controlled.
Podrobné usmernenie k príslušným pravidlám týkajúcim sa víz je uvedené v aktualizovanej príručke k vízam – časť II, body 4.1.1 a 4.1.2 [33].Uvedený pojem sa netýka týchto prípadov:
Member States should make sure, in accordance with national law, that appropriate follow-up is given to their decisions.
skončená platnosť povolenia na pobyt na základe skončenej platnosti postavenia osoby s pobytom,
Verification of validity of permits/authorisations issued by another Member State: there is currently no central system for exchanging information between Member States on this issue.
falošné, nepravé a sfalšované pasy alebo povolenia na pobyt,
Member States are encouraged to cooperate bilaterally and provide without delay relevant information to each other, in accordance with national law and bilateral cooperation arrangement.
doklad, ktorým sa potvrdzuje dočasné odloženie odsunu,
Existing national contact points (for instance those listed in annex 2 of the Schengen Handbook [31]) might also be used for this purpose.The term ‘residence permit or other authorisation offering a right to stay’ [32] is very broad and covers any status granted or permit issued by a Member State which offers a right to legal stay, and not just an acceptance of temporary postponement of return/removal.
tolerovanie (pokiaľ tolerovanie neznamená právo na pobyt).
The term covers the following:
Všeobecné pravidlo neodsunutia do iných členských štátov: ak štátny príslušník tretej krajiny nesúhlasí s dobrovoľným vrátením sa v súlade s článkom 6 ods. 2 do členského štátu, ktorého povolenia je držiteľom, uplatňuje sa článok 6 ods. 1 a prijme sa rozhodnutie o návrate, ktorým sa stanoví priamy návrat do tretej krajiny.
long-term visa (it clearly offers a right to stay),
Osobu nemožno vrátiť späť do iného členského štátu násilne, pokiaľ sa táto možnosť výslovne nestanovujev existujúcej dvojstrannej dohode medzi členskými štátmi, ktorá už bola v platnosti 13. januára 2009 (pozri oddiel 5.5), alebo ak za určitých okolností návrat/odsun do tretej krajiny nie je možný a členský štát, ktorý vydal povolenie, súhlasí s spätným prijatím tejto osoby.
temporary humanitarian permit (in so far as such permit offers a right to stay and not just a mere postponement of return),
Nevydanie zákazu vstupu do EÚ pri použití článku 6 ods. 2: pri vrátení neoprávnene sa zdržiavajúceho štátneho príslušníka tretej krajiny do iného členského štátu podľa článku 6 ods. 2 nemožno vydať zákaz vstupu do EÚ podľa článku 11, keďže článok 11 sa uplatňuje len v spojení s vydaním rozhodnutia o návrate a nevzťahuje sa na prípady „vrátenia“ do iného členského štátu.
an expired residence permit based on a still valid international protection status (the status of international protection is not dependent on validity of the paper demonstrating it),
Z praktického hľadiska navyše nemá význam vydávať zákaz vstupu do EÚ v situácii, keď sa dotknutá osoba bude naďalej legálne zdržiavať v inom členskom štáte.
a valid visa in an invalid (expired) travel document — according to relevant Union legislation, it is not allowed to issue a visa with a validity going beyond the validity of the passport.
Bezodkladný odchod vyžadovaný z dôvodov verejného poriadku alebo národnej bezpečnosti: za výnimočných okolností stanovených v článku 6 ods. 2 (druhá veta) (druhý prípad) sa danej osobe musí bezodkladne vydať rozhodnutie o návrate a osoba sa musí odsunúť do tretej krajiny.
The case of a valid visa in an expired passport should therefore never appear in practice.
O tejto skutočnosti by mal byť informovaný členský štát, v ktorom má daná osoba právo na pobyt.
If this case nevertheless arises, the third-country national concerned should not be unduly penalised.
Praktický príklad:
For detailed guidance on the relevant Visa rules see the updated Visa Handbook — part II, Point 4.1.1 and 4.1.2 [33].The term does not cover the following cases:
ktoré ustanovenia smernice o návrate by sa mali uplatniť v súvislosti so štátnym príslušníkom tretej krajiny odhaleným v členskom štáte A, ktorý má platné povolenie na pobyt vydané v členskom štáte B a zároveň sa naňho vzťahuje zápis v systéme SIS (zákaz vstupu), ktorý inicioval členský štát C?
an expired residence permit based on an expired residence status,
Členský štát A by mal uplatniť článok 6 ods. 2 smernice a požiadať danú osobu, aby sa vrátila späť do členského štátu B. Pokiaľ ide o koexistenciu zákazu vstupu vydaného členským štátom C a povolenia na pobyt vydaného členským štátom B, táto skutočnosť sa musí objasniť dvojstranne medzi členským štátom vydávajúcim zápis (C) a členským štátom, ktorý vydal povolenie (B), v súlade s článkom 25 ods. 2 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda.
counterfeit, false and forged passports or residence permits,
Právny základ: smernica o návrate – článok 6 ods. 3
paper certifying temporary postponement of removal,
Orientačný zoznam existujúcich dvojstranných dohôd o readmisii medzi členskými štátmi sa nachádza na stránke: http://rsc.eui.eu/RDP/research/analyses/ra/.
toleration (in so far as toleration does not imply a legal right to stay).
Členské štáty nemusia vydať rozhodnutie o návrate štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý sa neoprávnene zdržiava na jeho území, v prípade, ak si dotknutého štátneho príslušníka tretej krajiny vezme späť iný členský štát na základe dvojstranných dohôd alebo dojednaní platných v čase nadobudnutia účinnosti tejto smernice (t. j.
As a general rule no removal to other Member States: if a third-country national does not agree to go back voluntarily in accordance with Article 6(2) to the Member State of which he/she holds a permit, Article 6(1) becomes applicable and a return decision, providing for direct return to a third country shall be adopted.
13. januára 2009).