natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Commission may update this Appendix to later versions of the above licences without producing a new version of the EUPL, as long as they provide the rights granted in Article 2 of this Licence and protect the covered Source Code from exclusive appropriation.
Creative Commons Attribution-ShareAlike v.
All other changes or additions to this Appendix require the production of a new EUPL version.
3.0 Unported (CC BY-SA 3.0) for works other than software,
European Union Public Licence (EUPL) v. 1.1, v. 1.2
3.0,
Québec Free and Open-Source Licence — Reciprocity (LiLiQ-R) or Strong Reciprocity (LiLiQ-R+)
Eclipse Public License (EPL) v.
Günther Oettinger
2.1,
GNU General Public License (GPL) v. 2, v. 3
Mozilla Public Licence (MPL) v.
GNU Affero General Public License (AGPL) v. 3
2,
Open Software License (OSL) v. 2.1, v. 3.0
GNU Lesser General Public Licence (LGPL) v.
Eclipse Public License (EPL) v. 1.0
2.1, v.
CeCILL v. 2.0, v. 2.1
3,
Decision (EU) 2017/864 of the European Parliament and of the Council
Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/864
of 17 May 2017
zo 17. mája 2017
on a European Year of Cultural Heritage (2018)
o Európskom roku kultúrneho dedičstva (2018)
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 167 thereof,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 167,
The ideals, principles and values embedded in Europe's cultural heritage constitute a shared source of remembrance, understanding, identity, dialogue, cohesion and creativity for Europe.
Ideály, zásady a hodnoty zakotvené v kultúrnom dedičstve Európy predstavujú spoločný zdroj spomienok, porozumenia, identity, dialógu, súdržnosti a kreativity v Európe.
Cultural heritage plays a role in the European Union and the preamble to the Treaty on European Union (TEU) states that the signatories drew inspiration from the cultural, religious and humanist inheritance of Europe.
Kultúrne dedičstvo má v Únii svoj význam a preambula Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) uvádza, že signatári čerpali inšpiráciu z kultúrneho, náboženského a humanistického dedičstva Európy.
Article 3(3) TEU states that the Union is to respect its rich cultural and linguistic diversity, and ensure that Europe's cultural heritage is safeguarded and enhanced.
V článku 3 ods. 3 Zmluvy o EÚ sa stanovuje, že Únia rešpektuje svoju bohatú kultúrnu a jazykovú rozmanitosť a zabezpečuje zachovávanie a zveľaďovanie európskeho kultúrneho dedičstva.
Article 167 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) gives the Union the task of contributing to the flowering of the cultures of the Member States, while respecting their national and regional diversity and at the same time bringing the common cultural heritage to the fore.
V článku 167 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa Únii stanovuje úloha prispievať k rozkvetu kultúr členských štátov, pričom má rešpektovať ich národnú a regionálnu rozmanitosť a zároveň zdôrazňovať spoločné kultúrne dedičstvo.
Union action is to be aimed at encouraging cooperation between Member States and, if necessary, supporting and supplementing their action in the areas of, inter alia, the improvement of the knowledge and dissemination of the culture and history of the European peoples, and the conservation and safeguarding of cultural heritage of European significance.
Činnosť Únie sa má zamerať na podporu spolupráce medzi členskými štátmi a v prípade potreby na podporu a doplňovanie ich činnosti, okrem iného, v oblastiach zlepšovania vedomostí a šírenia kultúry a histórie európskych národov, a zachovania a ochrany kultúrneho dedičstva európskeho významu.
As highlighted by the Commission in its communication of 22 July 2014 entitled ‘Towards an integrated approach to cultural heritage for Europe’, cultural heritage is to be considered a shared resource and a common good held in trust for future generations.
Ako Komisia zdôraznila vo svojom oznámení z 22. júla 2014 s názvom Na ceste k integrovanému prístupu ku kultúrnemu dedičstvu Európy, kultúrne dedičstvo sa má považovať za spoločný zdroj a spoločné vlastníctvo, ktoré sa zachováva pre budúce generácie.
It is therefore a common responsibility of all stakeholders to look after cultural heritage.
Je preto spoločnou zodpovednosťou všetkých zainteresovaných strán starať sa o kultúrne dedičstvo.
Cultural heritage is of great value to European society from a cultural, environmental, social and economic point of view.
Kultúrne dedičstvo predstavuje pre európsku spoločnosť z kultúrneho, environmentálneho, spoločenského a hospodárskeho hľadiska veľkú hodnotu.
Thus, its sustainable management constitutes a strategic choice for the twenty-first century, as stressed by the Council in its conclusions of 21 May 2014 [3].
Preto je jeho udržateľná správa strategickou voľbou pre 21. storočie, ako zdôraznila Rada vo svojich záveroch z 21. mája 2014 [3].
The contribution of cultural heritage in terms of value creation, skills and jobs, and quality of life is underestimated.
Prínos kultúrneho dedičstva z hľadiska tvorby hodnôt, zručností a pracovných miest a kvality života sa podceňuje.
Cultural heritage is central to the European Agenda for Culture [4] and contributes to its objectives, which are the promotion of cultural diversity and intercultural dialogue, the promotion of culture as a catalyst for creativity, and the promotion of culture as a vital element in the Union's international relations.
Kultúrne dedičstvo je základným aspektom európskeho programu pre kultúru [4] a prispieva k jeho cieľom, ktorými sú podpora kultúrnej rozmanitosti a medzikultúrneho dialógu, podpora kultúry ako katalyzátora tvorivosti a podpora kultúry ako dôležitej súčasti medzinárodných vzťahov Únie.
It is also one of the four priorities for European cooperation on culture for the period 2015-2018, as set out in the current Work Plan for Culture, adopted by the Council and the Representatives of the Governments of the Member States, meeting within the Council, on 25 November 2014 [5].
Tvorí tiež jednu zo štyroch priorít európskej spolupráce v oblasti kultúry na obdobie rokov 2015 – 2018, ako sa stanovuje v aktuálnom pracovnom pláne pre kultúru, ktorý prijala Rada a zástupcovia vlád členských štátov zasadajúcich v Rade 25. novembra 2014 [5].
Cultural heritage also includes film heritage.
Európsky rok kultúrneho dedičstva podnieti a podporí chápanie významu ochrany a podpory rôznorodosti kultúrnych prejavov.
Cultural heritage has been forged over centuries by the interaction between cultural expressions of the various civilisations that have populated Europe.
Jedným zo spôsobov na dosiahnutie takéhoto chápania sú vzdelávacie programy a programy na zlepšovanie informovanosti verejnosti v súlade so záväzkami stanovenými v Dohovore Unesco z roku 2005 o ochrane a podpore rozmanitosti kultúrnych prejavov, ktorého sú Únia a členské štáty zmluvnými stranami.
A European Year of Cultural Heritage will help to encourage and advance understanding of the importance of the protection and promotion of the diversity of cultural expressions.
V súlade s článkom 30 Dohovoru Organizácie Spojených národov o právach osôb so zdravotným postihnutím, ktorého sú Únia a väčšina členských štátov zmluvnými stranami, zmluvné strany dohovoru uznávajú právo osôb so zdravotným postihnutím zúčastňovať sa na rovnakom základe s ostatnými na kultúrnom živote a majú prijať všetky primerané opatrenia, ktorými zabezpečia, aby osoby so zdravotným postihnutím mali okrem iného prístup k miestam určeným na kultúrne predstavenia alebo služby, ako sú divadlá, múzeá, kiná, knižnice a služby cestovného ruchu, a v najväčšej možnej miere mali prístup k historickým pamiatkam a k významným miestam národného kultúrneho dedičstva.
One way to achieve such understanding would be through educational and greater public-awareness programmes, in line with the obligations set out in the 2005 Unesco Convention on the Protection and Promotion of the Diversity of Cultural Expressions, to which the Union and the Member States are party.
Európska cena Access City potvrdila, že je možné a tiež osvedčené, aby sa kultúrne dedičstvo miest sprístupnilo spôsobmi, ktoré rešpektujú jeho charakter a hodnoty, pre osoby so zdravotným postihnutím, staršie osoby a osoby so zníženou pohyblivosťou alebo iným dočasným postihnutím.
In accordance with Article 30 of the United Nations Convention on the Rights of Persons with Disabilities, to which the Union and most of the Member States are party, the Parties to the Convention recognise the right of persons with disabilities to take part on an equal basis with others in cultural life and they are to take all appropriate measures to ensure that persons with disabilities, inter alia, enjoy access to places for cultural performances or services, such as theatres, museums, cinemas, libraries and tourism services, and, as far as possible, enjoy access to monuments and sites of national cultural importance.
Kultúrne dedičstvo má veľký význam pre súdržnosť spoločenstva v čase, keď sa kultúrna rozmanitosť v európskych spoločnostiach zvyšuje.
The European Access City Award has shown that it is both feasible and good practice to make the cultural heritage of cities accessible, in ways that respect its nature and values, for persons with disabilities, elderly people and those with reduced mobility or other types of temporary impairments.
Miesta, ktoré získali značku Európske dedičstvo, majú výrazný európsky rozmer, keďže boli vybrané pre svoju úlohu v európskych dejinách.
Cultural heritage plays an important role for community cohesion at a time when cultural diversity is increasing in European societies.
Spolu s Európskymi hlavnými mestami kultúry uvedené miesta upevňujú pocit príslušnosti k spoločnému kultúrnemu priestoru.
Sites that have been awarded the European Heritage Label have a strong European dimension, as they have been selected for their role in European history.
Preto by sa mali hľadať možnosti vzájomného dopĺňania sa s Európskym rokom kultúrneho dedičstva.
Together with the European Capitals of Culture, those sites reinforce a sense of belonging to a common European space.
Nové participatívne a medzikultúrne prístupy k politikám kultúrneho dedičstva a vzdelávacím iniciatívam, podľa ktorých sa všetkým formám kultúrneho dedičstva prisudzuje rovnaká dôstojnosť, majú potenciál zvýšiť dôveru, vzájomné uznanie a sociálnu súdržnosť, čo sa preukázalo aj prostredníctvom medzinárodnej spolupráce v rámci Rady Európy.
Therefore, complementarities with the European Year of Cultural Heritage should be sought.
Význam kultúrneho dedičstva sa uznáva aj v programe OSN udržateľného rozvoja do roku 2030 (ďalej len „program do roku 2030“), v ktorom sa stanovuje globálne občianstvo, kultúrna rozmanitosť a medzikultúrny dialóg ako hlavné zásady udržateľného rozvoja.
New participatory and intercultural approaches to heritage policies and educational initiatives that attribute equal dignity to all forms of cultural heritage have the potential to increase trust, mutual recognition and social cohesion, as also shown by the international cooperation in the framework of the Council of Europe.
Program do roku 2030 uznáva, že všetky kultúry a civilizácie môžu prispieť k udržateľnému rozvoju a sú preň nevyhnutným hnacím motorom.
The role of cultural heritage is also recognised in the UN 2030 Agenda for Sustainable Development (‘2030 Agenda’), which acknowledges global citizenship, cultural diversity and intercultural dialogue as overarching principles of sustainable development.
Kultúra sa výslovne uvádza vo viacerých cieľoch udržateľného rozvoja programu do roku 2030, konkrétne v cieli 11 (mestá – dedičstvo), ako aj v cieli 4 (vzdelávanie) a v súvislosti s cestovným ruchom v cieli 8 (udržateľný rast) a v cieli 12 (modely spotreby).
The 2030 Agenda recognises that all cultures and civilizations can contribute to, and are crucial enablers of, sustainable development.
Vyšší dôraz, ktorý sa na medzinárodnej úrovni kladie na potrebu umiestniť ľudí a ľudské hodnoty do centra rozšíreného a interdisciplinárneho pojmu kultúrneho dedičstva, so sebou prináša intenzívnejšiu potrebu podporovať širší prístup ku kultúrnemu dedičstvu okrem iného aj vzhľadom na jeho pozitívne účinky na kvalitu života.
Culture is explicitly mentioned in several Sustainable Development Goals of the 2030 Agenda, in particular Goal 11 (cities-heritage), as well as Goal 4 (education), and, in relation to tourism, Goal 8 (sustainable growth) and Goal 12 (consumption patterns).
Takýto širší prístup možno dosiahnuť oslovením rôznych skupín verejnosti a zvýšením dostupnosti miest, budov, výrobkov a služieb so zohľadnením osobitných potrieb a dôsledkov demografických zmien.
The increased recognition at international level of the need to put people and human values at the centre of an enlarged and cross-disciplinary concept of cultural heritage reinforces the need to foster wider access to cultural heritage, inter alia, in light of its positive effects on the quality of life.
Za politiky na udržiavanie, obnovu, zachovanie, opätovné využitie, prístupnosť a podporu kultúrneho dedičstva a súvisiacich služieb sú v prvom rade zodpovedné vnútroštátne, regionálne alebo miestne orgány.
Such wider access can be achieved by reaching out to different audiences and by increasing accessibility to places, buildings, products and services, taking into account special needs and the implications of demographic change.
Kultúrne dedičstvo má však jasný európsky rozmer, ktorý sa okrem politiky v oblasti kultúry rieši prostredníctvom ďalších politík Únie, ako napríklad vzdelávanie, poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka, regionálny rozvoj, sociálnu súdržnosť, námorné záležitosti, životné prostredie, cestovný ruch, digitálna agenda, výskum a inovácia a komunikácia.
Policies for the maintenance, restoration, conservation, reuse, accessibility and promotion of cultural heritage and related services are primarily national, regional or local responsibilities.
Rok 2018 má symbolický a historický význam pre Európu a jej kultúrne dedičstvo, pretože si počas neho pripomíname niekoľko významných udalostí, ako napríklad 100. výročie konca prvej svetovej vojny a nezávislosti viacerých členských štátov, ako aj 400. výročie začiatku tridsaťročnej vojny.
Nevertheless, cultural heritage has a clear European dimension which is addressed, in addition to cultural policy, through other Union policies such as education, agriculture and rural development, regional development, social cohesion, maritime affairs, environment, tourism, the digital agenda, research and innovation, and communication.
Európsky rok kultúrneho dedičstva tak môže poskytnúť príležitosť lepšie pochopiť prítomnosť prostredníctvom rozsiahlejšieho a spoločného porozumenia minulosti.
The year 2018 has a symbolic and historical importance for Europe and its cultural heritage, as it marks a number of significant events such as the 100th anniversary of the end of World War I and of the independence of several Member States as well as the 400th anniversary of the start of the Thirty Years' War.
S cieľom využiť v plnej miere potenciál kultúrneho dedičstva pre európsku spoločnosť a hospodárstvo si ochrana, zveľaďovanie a riadenie kultúrneho dedičstva vyžadujú účinnú participatívnu správu (t. j. na viacerých úrovniach a so zapojením viacerých zainteresovaných strán) a posilnenú medzisektorovú spoluprácu, ako uvádza Rada vo svojich záveroch z 25. novembra 2014 [6].
The European Year of Cultural Heritage can therefore offer opportunities to better understand the present through a richer and shared comprehension of the past.
Takáto správa a spolupráca sa týka všetkých zainteresovaných strán vrátane orgánov verejnej moci, odvetvia kultúrneho dedičstva, súkromných subjektov a organizácií občianskej spoločnosti, akými sú mimovládne organizácie a organizácie v dobrovoľníckom sektore.
In order to realise fully the potential of cultural heritage for European societies and economies, the safeguarding, enhancement and management of cultural heritage require effective participatory (i.e. multi-level and multi-stakeholder) governance and enhanced cross-sectoral cooperation, as stated by the Council in its conclusions of 25 November 2014 [6].
Rada vo svojich záveroch z 25. novembra 2014 okrem toho vyzvala Komisiu, aby zvážila predloženie návrhu na Európsky rok kultúrneho dedičstva.
Such governance and cooperation involve all stakeholders, including public authorities, the cultural heritage sector, private actors and civil society organisations, such as NGOs and organisations in the voluntary sector.
Európsky parlament vo svojom uznesení z 8. septembra 2015 odporučil vyhlásiť, pokiaľ možno rok 2018 za Európsky rok kultúrneho dedičstva.
In addition, in its conclusions of 25 November 2014, the Council invited the Commission to consider presenting a proposal for a European Year of Cultural Heritage.
Výbor regiónov vo svojom stanovisku zo 16. apríla 2015 [7] uvítal výzvu Rady na zváženie Európskeho roka kultúrneho dedičstva a zdôraznil jeho prínos k dosiahnutiu spoločných cieľov v celoeurópskom kontexte.
In its resolution of 8 September 2015, the European Parliament recommended designating, preferably for 2018, a European Year of Cultural Heritage.
Vyhlásenie Európskeho roka kultúrneho dedičstva predstavuje účinný spôsob na zlepšovanie informovanosti verejnosti, šírenie informácií o osvedčených postupoch, podporu diskusie o politikách, výskumu a inovácií a zlepšenie zberu a analýzy kvalitatívnych dôkazov a kvantitatívnych údajov vrátane štatistík o spoločenských a hospodárskych vplyvoch kultúrneho dedičstva.
In its opinion of 16 April 2015 [7], the Committee of the Regions welcomed the call of the Council for consideration to be given to a European Year of Cultural Heritage, stressing its contribution to the attainment of shared goals in the pan-European context.
Vytvorením prostredia na súčasné propagovanie uvedených cieľov na úrovni Únie, na vnútroštátnej, regionálnej a miestnej úrovni sa môže dosiahnuť lepšia súčinnosť a využitie zdrojov.
Declaring a European Year of Cultural Heritage is an effective way of raising public awareness, disseminating information on good practices, promoting policy debate, research and innovation and improving the collection and analysis of qualitative evidence and quantitative data, including statistics, on the social and economic impact of cultural heritage.
V uvedenej súvislosti by Komisia mala poskytovať včasné informácie Európskemu parlamentu, Rade a členským štátom, Výboru regiónov a orgánom a združeniam aktívnym v oblasti kultúrneho dedičstva na úrovni Únie a úzko s nimi spolupracovať.
By creating an environment for promoting those objectives simultaneously at Union, national, regional and local levels, a greater synergy and a better use of resources can be achieved.
S cieľom zabezpečiť európsky rozmer činností vykonávaných v rámci Európskeho roka kultúrneho dedičstva sa členské štáty povzbudzujú aj k vzájomnej spolupráci.
In that regard, the Commission should provide timely information to and closely cooperate with the European Parliament, the Council and the Member States, the Committee of the Regions and the bodies and associations active in the field of cultural heritage at Union level.
Kultúrne dedičstvo predstavuje oblasť pôsobnosti aj vo viacerých programoch v oblasti vonkajších vzťahov, najmä, ale nielen na Blízkom východe.
In order to ensure that activities developed for the European Year of Cultural Heritage have a European dimension, Member States are also encouraged to collaborate with each other.
Podpora hodnoty kultúrneho dedičstva je tiež reakciou na úmyselné ničenie kultúrneho bohatstva v konfliktných zónach, ako sa zdôrazňuje v spoločnom oznámení vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Komisie z 8. júna 2016 s názvom Stratégia EÚ pre medzinárodné kultúrne vzťahy.
Cultural heritage is also a field of intervention in several programmes in the area of external relations, mainly, but not exclusively, in the Middle East.
Je dôležité zabezpečiť komplementárnosť medzi Európskym rokom kultúrneho dedičstva a všetkými vonkajšími vzťahmi v príslušných rámcoch.
The promotion of the value of cultural heritage is also a response to the deliberate destruction of cultural treasures in conflict zones, as highlighted by the High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy and the Commission in their joint communication of 8 June 2016 entitled ‘Towards an EU strategy for international cultural relations’.
Opatrenia na ochranu a propagáciu kultúrneho dedičstva v rámci príslušných nástrojov vonkajších vzťahov by mali, okrem iného, odrážať vzájomný záujem spojený s výmenou skúseností a hodnôt s tretími krajinami.
It is important to ensure complementarity between the European Year of Cultural Heritage and all external relations initiatives developed within appropriate frameworks.
Európsky rok kultúrneho dedičstva by mal podporiť vzájomné poznávanie, úctu a porozumenie medzi príslušnými kultúrami.
Actions to protect and promote cultural heritage under relevant external relations instruments should, inter alia, reflect the mutual interest associated with the exchange of experiences and values with third countries.
Na činnostiach spojených s Európskym rokom kultúrneho dedičstva by sa mali zúčastňovať kandidátske a potenciálne kandidátske krajiny.
The European Year of Cultural Heritage should promote mutual knowledge, respect and understanding of the respective cultures.
Je potrebné usilovať sa aj o zapojenie krajín, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti európskej susedskej politiky a iných partnerských krajín, ak je to vhodné.
Candidate and potential candidate countries should be closely associated with actions under the European Year of Cultural Heritage.
Takéto zapojenie možno dosiahnuť v príslušných rámcoch spolupráce a dialógu, a to najmä v rámci dialógu s občianskou spoločnosťou medzi Úniou a uvedenými krajinami.
The involvement of countries falling within the scope of the European Neighbourhood Policy and other partner countries should also be sought, as appropriate.
Ochrana, zachovanie a zveľaďovanie kultúrneho dedičstva Európy patria k cieľom existujúcich programov Únie.
Such involvement can be pursued under the relevant frameworks for cooperation and dialogue, particularly in the context of the civil society dialogue between the Union and those countries.
Európsky rok kultúrneho dedičstva preto možno realizovať v rámci uvedených programov v súlade s ich existujúcimi opatreniami a stanovenými finančnými prioritami na ročnom alebo viacročnom základe.
The safeguarding, conservation and enhancement of Europe's cultural heritage comes under the objectives of existing Union programmes.
Programy a politiky v oblastiach, ako je kultúra, vzdelávanie, poľnohospodárstvo a rozvoj vidieka, regionálny rozvoj, sociálna súdržnosť, námorné záležitosti, životné prostredie, cestovný ruch, stratégia jednotného digitálneho trhu, výskum a inovácie a komunikácia, priamo i nepriamo prispievajú k ochrane, zveľaďovaniu, inovatívnemu opätovnému využitiu a propagácii kultúrneho dedičstva Európy a môžu podporovať Európsky rok kultúrneho dedičstva v súlade s príslušnými právnymi rámcami.
Therefore, a European Year of Cultural Heritage can be implemented by using those programmes in accordance with their existing provisions and setting funding priorities on an annual or multiannual basis.
Môžu sa zvážiť národné príspevky, doplňujúce spolufinancovanie na úrovni Únie, a to aj prostredníctvom pružných mechanizmov financovania, ako sú verejno-súkromné partnerstvá alebo kolektívne financovanie, s cieľom podporiť ciele Európskeho roka kultúrneho dedičstva.