natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Given that during the winding-down or restructuring of its activities, a CSD still needs to continue its usual operations and even though the actual expenses during a wind-down or restructuring of the operations of a CSD may be significantly higher than the gross annual operational expenses because of the restructuring or wind-down costs, the use of gross annual operational expenses as a benchmark for calculating the capital required should be an appropriate approximation of the actual expenses during the winding-down or restructuring of the operations of a CSD.
Vzhľadom na to, že aj počas likvidácie alebo reštrukturalizácie svojich činností musí centrálny depozitár pokračovať vo svojich zvyčajných činnostiach, a aj keď skutočné výdavky počas likvidovania alebo reštrukturalizácie činností centrálneho depozitára môžu byť v dôsledku nákladov na reštrukturalizáciu alebo likvidáciu výrazne vyššie, než sú ročné hrubé prevádzkové výdavky, použitie ročných hrubých prevádzkových výdavkov ako referenčnej hodnoty pre výpočet požadovaného kapitálu by malo byť primeranou aproximáciou skutočných výdavkov počas likvidácie alebo reštrukturalizácie činností centrálneho depozitára.
Similarly to point (a) of Article 36(1) of Regulation (EU) No 575/2013, which requires institutions to deduct losses for the current financial year from the Common Equity Tier 1 capital, the role of net income in covering or absorbing the risks arising from adverse changes in the business conditions should also be recognised in this Regulation.
Podobne ako v článku 36 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 575/2013, v ktorom sa vyžaduje od inštitúcií, aby odpočítali od položiek vlastného kapitálu Tier 1 straty za bežný finančný rok, aj v tomto nariadení by sa mala uznať úloha čistého príjmu pri krytí alebo absorbovaní rizík vyplývajúcich z nepriaznivých zmien v obchodných podmienkach.
Therefore, only in cases where the net income is insufficient to cover losses arising from the crystallisation of business risk, those losses have to be covered by own funds.
Preto iba v prípadoch, keď je čistý príjem nedostatočný na krytie strát vznikajúcich v dôsledku kryštalizácie obchodného rizika, musia byť tieto straty kryté vlastnými zdrojmi.
Expected figures for the current year to take into account new circumstances should also be considered where data from the previous year are not available, such as in the case of newly established CSDs.
Ak nie sú k dispozícii údaje z predchádzajúceho roka, ako je to v prípade novozriadených centrálnych depozitárov, do úvahy by sa mali brať tiež očakávané údaje za bežný rok, aby sa zohľadnili nové okolnosti.
In line with similar provisions in Commission Delegated Regulation (EU) No 152/2013 [5], CSDs should be required to hold a minimum prudential amount of capital against business risk in order to guarantee a minimum prudential treatment.
V súlade s podobnými ustanoveniami v delegovanom nariadení Komisie (EÚ) č. 152/2013 [5] by sa od centrálnych depozitárov malo vyžadovať, aby mali v držbe minimálnu prudenciálnu sumu kapitálu proti obchodnému riziku s cieľom zaručiť minimálne prudenciálne zaobchádzanie.
In accordance with the CPSS-IOSCO Principles, tangible and intangible assets' amortisation and depreciation costs can be deducted from gross operational expenses for the calculation of the capital requirements.
V súlade so zásadami CPSS – IOSCO sa pri výpočte kapitálových požiadaviek môžu náklady na amortizáciu a odpisovanie hmotného a nehmotného majetku odpočítať od hrubých prevádzkových výdavkov.
Since those costs do not generate actual cash flows that need to be backed by capital, such deductions should be applicable to the capital requirements for business risk and to those covering winding-down or restructuring.
Keďže tieto náklady nevytvárajú skutočné peňažné toky, ktoré by bolo potrebné kryť kapitálom, takéto odpočty by mali byť uplatniteľné v prípade kapitálových požiadaviek na obchodného riziko a na tie, ktorými sa kryje likvidácia alebo reštrukturalizácia činností.
Since the time necessary for an orderly winding-down or restructuring strictly depends on the services provided by any individual CSD and on the market environment in which it operates, in particular on the possibility that another CSD can take on part or all of its services, the number of months required for restructuring of its activities or winding-down should be based on the CSD's own estimate.
Keďže čas potrebný na riadnu likvidáciu alebo reštrukturalizáciu činností prísne závisí od služieb, ktoré každý individuálny centrálny depozitár poskytuje, a od trhového prostredia, v ktorom pôsobí, najmä od možnosti, že časť jeho služieb alebo všetky jeho služby môže prevziať iný centrálny depozitár, počet mesiacov požadovaných na reštrukturalizáciu alebo likvidáciu jeho činností by mal byť založený na vlastnom odhade centrálneho depozitára.
However, this period of time should not be less than the minimum number of months required for restructuring or winding-down provided for in Article 47 of Regulation (EU) No 909/2014 in order to ensure a prudent level of capital requirements.
Aby sa však zabezpečila obozretná úroveň kapitálových požiadaviek, toto časové obdobie by nemalo byť kratšie, než je minimálny počet mesiacov požadovaných na reštrukturalizáciu alebo likvidáciu činností podľa článku 47 nariadenia (EÚ) č. 909/2014.
A CSD should design scenarios for restructuring of its activities or winding-down that are adapted to its business model.
Centrálny depozitár by mal navrhnúť scenáre reštrukturalizácie svojich činností alebo likvidácie, ktoré sú prispôsobené jeho obchodnému modelu.
However, in order to obtain a harmonised application of the requirements on restructuring or winding-down in the Union and to ensure that prudentially sound requirements are satisfied, the discretion on the design of such scenarios should be limited by well-defined criteria.
Aby sa však dosiahlo harmonizované uplatňovanie požiadaviek na reštrukturalizáciu alebo likvidáciu činností v Únii a aby sa zabezpečilo plnenie požiadaviek spoľahlivých z prudenciálneho hľadiska, voľnosť pri navrhovaní takýchto scenárov by sa mala obmedziť dobre definovanými kritériami.
Regulation (EU) No 575/2013 is the relevant benchmark for the purpose of establishing the capital requirements for CSDs.
Relevantným referenčným štandardom na účely stanovenia kapitálových požiadaviek pre centrálne depozitáre je nariadenie (EÚ) č. 575/2013.
In order to ensure consistency with that Regulation, the methodologies for the calculation of operational risk laid down in this Regulation should also be understood as covering legal risk for the purposes of this Regulation.
S cieľom zabezpečiť konzistentnosť s uvedeným nariadením by sa metodiky na výpočet prevádzkového rizika stanovené v tomto nariadení mali na účely tohto nariadenia chápať tak, že sa vzťahujú aj na právne riziko.
Where there is a failure in the safekeeping of securities on behalf of a participant, such a failure would materialise as either a cost to the participant or as a cost for the CSD that would face legal claims.
V prípade zlyhania úschovy cenných papierov v mene účastníka by sa takéto zlyhanie materializovalo buď ako náklady účastníka, alebo ako náklady centrálneho depozitára, ktorý by čelil právnym nárokom.
Therefore, rules for the calculation of the regulatory capital for operational risk already take into account the custody risk.
Preto pravidlá výpočtu regulatórneho kapitálu pre prevádzkové riziko už zohľadňujú riziko spojené so správou cenných papierov.
For the same reasons, custody risk for securities held through a link with another CSD should not be subject to any additional regulatory capital charge but should be considered as part of the regulatory capital for operational risk.
Z rovnakých dôvodov by riziko spojené so správou cenných papierov v prípade cenných papierov, ktoré sú v držbe prostredníctvom prepojenia s iným centrálnym depozitárom, nemalo podliehať dodatočným regulačným kapitálovým požiadavkám, ale malo by sa považovať za súčasť regulatórneho kapitálu pre prevádzkové riziko.
Similarly, custody risk faced by a CSD on own assets held by a custodian bank or other CSDs should not be double-counted and no additional regulatory capital should be required.
Podobne riziko spojené so správou cenných papierov, ktorému čelí centrálny depozitár v súvislosti s vlastnými aktívami v držbe správcovskej banky alebo iných centrálnych depozitárov, by sa nemalo počítať dvakrát a nemal by sa vyžadovať žiadny dodatočný regulatórny kapitál.
A CSD may also face investment risks with regard to the assets that it owns or with regard to the investments that it makes using collateral, participants' deposits, loans to the participants or any other exposure under the allowed banking-type ancillary services.
Centrálny depozitár môže čeliť aj investičným rizikám v súvislosti s aktívami, ktoré vlastní, alebo s investíciami, ktoré uskutočňuje s použitím zábezpeky, vkladov účastníkov, úverov poskytnutých účastníkom alebo akejkoľvek inej expozície v rámci povolených vedľajších služieb bankového typu.
Investment risk is the risk of loss faced by a CSD when it invests its own or its participants' resources, such as collateral.
Investičné riziko je riziko straty, ktorému čelí centrálny depozitár, keď investuje vlastné zdroje alebo zdroje účastníkov, ako je napríklad zábezpeka.
Provisions set out in Directive 2013/36/EU of the European Parliament and of the Council [6], Regulation (EU) No 575/2013 and Delegated Regulation (EU) No 152/2013 are the appropriate benchmark for the purpose of establishing capital requirements to cover credit risk, counterparty credit risk and market risks that may arise from the investments of a CSD.
Ustanovenia smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ [6], nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a delegovaného nariadenia (EÚ) č. 152/2013 sú primeraným referenčným štandardom na účely stanovenia kapitálových požiadaviek na krytie úverového rizika, úverového rizika protistrany a trhového rizika, ktoré môžu vzniknúť z investícií centrálneho depozitára.
Given the nature of the activities of CSDs, a CSD assumes business risk due to potential changes in general business conditions that are likely to impair its financial position following a decline in its revenues or an increase in its expenses and that result in a loss that should be charged against its capital.
Centrálny depozitár, vzhľadom na povahu svojich činností, preberá obchodné riziko z dôvodu možných zmien všeobecných obchodných podmienok, ktoré pravdepodobne zhoršia jeho finančnú situáciu v dôsledku poklesu jeho výnosov alebo zvýšenia jeho výdavkov, čoho dôsledkom je strata, ktorá by sa mala hradiť z jeho kapitálu.
Given that the level of business risk is highly dependent on the individual situation of each CSD and it can be caused by various factors, the capital requirements of this Regulation should be based on a CSD's own estimate and the methodology used by a CSD for such an estimate should be proportional to the scale and complexity of the CSD's activities.
Keďže úroveň obchodného rizika vo vysokej miere závisí od individuálnej situácie každého centrálneho depozitára a môže byť spôsobená rôznymi faktormi, kapitálové požiadavky v tomto nariadení by mali byť založené na vlastnom odhade centrálneho depozitára a metodika, ktorú centrálny depozitár na takýto odhad používa, by mala byť primeraná rozsahu a zložitosti činností centrálneho depozitára.
A CSD should develop its own estimate of the capital required against business risk under a set of stress scenarios in order to cover the risks that are not already captured by the methodology used for operational risk.
Centrálny depozitár by mal vypracovať svoj vlastný odhad kapitálu požadovaného proti obchodnému riziku podľa súboru stresových scenárov s cieľom kryť riziká, ktoré zatiaľ metodika používaná pre prevádzkové riziko nezachytáva.
In order to ensure a prudent level of the capital requirements for business risk when making a calculation based on self-designed scenarios, a minimum level of capital, should be introduced in the form of a prudential floor.
Aby sa zabezpečila obozretná úroveň kapitálových požiadaviek na obchodné riziko pri výpočte založenom na scenároch podľa vlastného návrhu, mala by sa zaviesť minimálna úroveň kapitálu vo forme prudenciálnej spodnej hranice.
The minimum level of required capital for business risk should be aligned to similar requirements for other market infrastructures in related Union Acts such as Commission Delegated Regulation on capital requirements for central counterparties (‘CCPs’).
Minimálna úroveň požadovaného kapitálu pre obchodné riziko by mala byť zosúladená s podobnými požiadavkami pre iné infraštruktúry trhu v súvisiacich aktoch Únie, ako je napríklad delegované nariadenie Komisie o kapitálových požiadavkách na centrálne protistrany.
The additional capital surcharge for risks related to banking-type ancillary services should cover all the risks related to the provision of intraday credit to participants or other CSD users.
Dodatočná kapitálová požiadavka na riziká súvisiace s vedľajšími službami bankového typu by mala pokrývať všetky riziká súvisiace s poskytovaním vnútrodenného úveru účastníkom alebo iným používateľom centrálneho depozitára.
Where overnight or longer credit exposures result from the provision of intraday credit, the corresponding risks should be measured and addressed by using the methodologies already laid down in Part Three, Title II, Chapter 2, for the Standardised Approach, and Chapter 3, for the Internal Ratings Based Approach (IRB Approach), of Regulation (EU) No 575/2013, given that that Regulation provides prudential rules for measurement of credit risk resulting from overnight or longer credit exposures.
Ak jednodňové alebo dlhšie expozície voči úverovým rizikám vyplývajú z poskytovania vnútrodenných úverov, zodpovedajúce riziká by sa mali merať a riešiť s použitím metodík, ktoré už sú stanovené v tretej časti hlave II kapitole 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 pre štandardizovaný prístup a v kapitole 3 uvedeného nariadenia pre prístup interných ratingov (prístup IRB), keďže v uvedenom nariadení sú stanovené prudenciálne pravidlá pre meranie úverového (kreditného) rizika vyplývajúceho z jednodňových alebo dlhších expozícií voči úverovým rizikám.
Intraday credit risks, however, require special treatment since the methodology for their measurement is not explicitly provided for in Regulation (EU) No 575/2013 or other applicable Union legislation.
Vnútrodenné úverové riziká si však vyžadujú osobitné zaobchádzanie, keďže metodika na ich meranie nie je výslovne stanovená v nariadení (EÚ) č. 575/2013, ani v iných platných právnych predpisoch Únie.
As a result, the methodology that specifically addresses intraday credit risk should be sufficiently risk-sensitive to take into account the quality of the collateral, the credit quality assessment of the participants and the actual observed intraday exposures.
Preto by metodika, ktorá sa konkrétne týka vnútrodenného úverového rizika, mala byť dostatočne citlivá voči riziku, aby zohľadňovala kvalitu zábezpeky, posúdenie úverovej kvality účastníkov a skutočné pozorované vnútrodenné expozície.
At the same time, the methodology should provide proper incentives to the providers of banking-type ancillary services, including the incentive to collect the highest quality of collateral and select creditworthy counterparties.
Metodika by zároveň mala poskytovať poskytovateľom vedľajších služieb bankového typu správne stimuly vrátane stimulu na zhromažďovanie zábezpeky najvyššej kvality a na výber spoľahlivých protistrán.
Although providers of banking-type ancillary services have the obligation to properly assess and test the level and value of collateral and haircuts, the methodology used to determine the additional capital surcharge for intraday credit risk should nevertheless cater to and provide enough capital for the case where a sudden decrease in the value of the collateral exceeds estimates and results in partially uncollateralised residual credit exposures.
Aj keď poskytovatelia vedľajších služieb bankového typu majú povinnosť riadne posúdiť a testovať úroveň a hodnotu zábezpeky a zrážky, metodika používaná na určenie dodatočnej kapitálovej požiadavky na vnútrodenné úverové riziko by jednako mala zohľadňovať a poskytovať dostatok kapitálu pre prípad, ak náhly pokles hodnoty zábezpeky prekročí odhady a povedie k reziduálnych expozíciám voči úverovým rizikám čiastočne nezabezpečeným zábezpekou.
The calculation of the capital surcharge for risks arising from providing banking-type ancillary services requires taking into account past information on intraday credit exposures.
Pri výpočte kapitálovej požiadavky na riziká vyplývajúce z poskytovania vedľajších služieb bankového typu sa vyžaduje zohľadňovať historické informácie o vnútrodenných expozíciách voči úverovým rizikám.
As a result, in order to be able to calculate that capital surcharge, entities that provide banking-type ancillary services to users of CSD services in accordance with Article 54(2) of Regulation (EU) No 909/2014 (‘CSD-banking service providers’) should record at least one year of data concerning their intraday credit exposures.
Aby teda bolo možné vypočítať uvedenú kapitálovú požiadavku, mali by subjekty poskytujúce vedľajšie služby bankového typu používateľom služieb centrálneho depozitára v súlade s článkom 54 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 909/2014 („poskytovatelia bankových služieb centrálneho depozitára“) zaznamenávať počas najmenej jedného roka údaje týkajúce sa ich vnútrodenných expozícií voči úverovým rizikám.
Otherwise they are not able to identify the relevant exposures based on which the calculation is done.
Inak by nedokázali určiť relevantné expozície, na ktorých základe sa výpočet vykonáva.
Consequently, CSD-banking service providers should not be required to meet the own funds requirement corresponding to the capital surcharge until after they are able to collect all the information necessary to perform the calculation of the surcharge.
V dôsledku toho by sa od poskytovateľov bankových služieb centrálneho depozitára nemalo vyžadovať, aby spĺňali požiadavku na vlastné zdroje, ktorá zodpovedá kapitálovej požiadavke, až kým nebudú schopní zhromaždiť všetky informácie potrebné na vykonanie výpočtu požiadavky.
Article 54(8) of Regulation (EU) No 909/2014 requires the development of rules to determine the additional capital surcharge referred to in point (d) of Article 54(3) and point (e) of Article 54(4) of that Regulation.
V článku 54 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 909/2014 sa vyžaduje vypracovanie pravidiel na určenie dodatočnej kapitálovej požiadavky uvedenej v článku 54 ods. 3 písm. d) a v článku 54 ods. 4 písm. e) uvedeného nariadenia.
Further, Article 54 of that Regulation requires that additional surcharge reflects the intra-day credit risk resulting from the activities under Section C of the Annex to Regulation (EU) No 909/2014, and in particular the provisions of intraday credit to participants in a securities settlement system or other users of CSD services.
V článku 54 uvedeného nariadenia sa ďalej vyžaduje, aby sa v dodatočnej požiadavke zohľadňovalo vnútrodenné úverové riziko, ktoré vyplýva z činnosti podľa oddielu C prílohy k nariadeniu (EÚ) č. 909/2014, a to najmä z poskytovania vnútrodenných úverov účastníkom systému vyrovnania transakcií s cennými papiermi alebo iným používateľom služieb centrálneho depozitára.
Therefore, intraday credit risk exposure should also include the loss that a CSD-banking service provider would face if a borrowing participant were to default.
Preto by mala vnútrodenná expozícia voči úverovým rizikám zahŕňať aj stratu, ktorej by poskytovateľ bankových služieb centrálneho depozitára čelil v prípade zlyhania vypožičiavajúceho účastníka.
Point (d) of Article 59(3) of Regulation (EU) No 909/2014 relating to the credit risk of a CSD-banking service provider requires the collection of ‘highly liquid collateral with minimal credit and market risk’.
V článku 59 ods. 3 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 909/2014, ktorý sa týka úverového rizika poskytovateľa bankových služieb centrálneho depozitára, sa vyžaduje, aby sa zhromaždila „vysoko likvidná zábezpeka s minimálnym úverovým a trhovým rizikom“.
Point (d) of Article 59(4) of Regulation (EU) No 909/2014 relating to the liquidity risk of a CSD-banking service provider, requires availability of ‘qualifying liquid resources’.
V článku 59 ods. 4 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 909/2014, ktorý sa týka rizika likvidity poskytovateľa bankových služieb centrálneho depozitára, sa vyžaduje dostupnosť „kvalifikovaných likvidných zdrojov“.
One such qualifying liquid resource is ‘highly liquid collateral’.
Jedným z takých kvalifikovaných likvidných zdrojov je „vysoko likvidná zábezpeka“.
While it is understandable that the terminology used in each of the two cases is different, given the different nature of the risks involved and the correspondence to different concepts in the regulation of credit and liquidity risk, they both relate to a similarly high quality of providers or assets.
Aj keď je pochopiteľné, že terminológia používaná v každom z týchto dvoch prípadov je vzhľadom na odlišnú povahu príslušných rizík a na súvislosť s rôznymi koncepciami regulácie úverového rizika a rizika likvidity odlišná, obe sa týkajú podobne vysokej kvality poskytovateľov alebo aktív.
Therefore, it would be appropriate to require that the same conditions are met before a collateral or a liquidity resource in the form of collateral can qualify as pertaining to either the ‘highly liquid collateral with minimal credit and market risk' category’, or to the ‘qualifying liquid resources’ category, respectively.
Preto by bolo vhodné požadovať, aby boli splnené rovnaké podmienky pred tým, než sa zábezpeka alebo zdroj likvidity vo forme zábezpeky môžu kvalifikovať ako patriace do kategórie „vysoko likvidná zábezpeka s minimálnym úverovým a trhovým rizikom“ alebo do kategórie „kvalifikované likvidné zdroje“.
Point (d) of Article 59(3) of Regulation (EU) No 909/2014 requires that a CSD-banking service provider accepts highly liquid collateral with minimal credit and market risk to manage its corresponding credit risk.
V článku 59 ods. 3 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 909/2014 sa vyžaduje, aby poskytovateľ bankových služieb centrálneho depozitára na riadenie svojho zodpovedajúceho úverového rizika prijal vysoko likvidnú zábezpeku s minimálnym úverovým a trhovým rizikom.
The same allows for other types of collateral than highly liquid collateral with minimal credit and market risk to be used in specific situations, with the application of an appropriate haircut.
To isté sa môže v osobitných situáciách použiť aj v prípade iných druhov zábezpeky, než je vysoko likvidná zábezpeka s minimálnym úverovým a trhovým rizikom, pri uplatnení primeranej zrážky.
To facilitate this, a clear hierarchy of the collateral quality should be set in order to distinguish which collateral should be acceptable to fully cover credit risk exposures, which collateral is acceptable as liquidity resource and which collateral, although remaining acceptable for mitigating credit risk, requires qualifying liquidity sources.
Na uľahčenie tohto postupu by sa mala stanoviť jasná hierarchia kvality zábezpeky, aby bolo možné rozlíšiť, ktorá zábezpeka by mala byť prijateľná na plné krytie expozícií voči úverovým rizikám, ktorá zábezpeka je prijateľná ako zdroj likvidity a ktorá zábezpeka, aj keď je naďalej prijateľná na zmierňovanie úverového rizika, si vyžaduje kvalifikované zdroje likvidity.
Collateral providers should not be impeded from freely substituting collateral depending on their availability of resources or their asset-liability management strategies.
Poskytovateľom zábezpeky by sa nemalo brániť v slobodnom nahradzovaní zábezpeky v závislosti od dostupnosti zdrojov alebo ich stratégií riadenia aktív a pasív.