natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Return decisions shall be accompanied by an entry ban:
Nemá vplyv na vecné rozhodnutie členských štátov stanoviť dĺžku zákazu vstupu v súlade s ustanoveniami smernice o návrate.
if no period for voluntary departure has been granted; or
Ak bude v čase trojročného preskúmania zákaz vstupu uložený na základe smernice o návrate stále platný (zákaz bol napríklad uložený na päťročné obdobie a medzitým nebol zrušený), členské štáty môžu uchovávať zápis v systéme SIS počas zostávajúceho dvojročného obdobia, ak bude zápis stále potrebný z hľadiska platných kritérií posudzovania, teda článku 11 smernice o návrate v spojení s článkom 112 ods. 4 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, alebo článkom 29 ods. 4 nariadenia o SIS II.
if the obligation to return has not been complied with.
Vydávanie zákazov vstupu pri odchode na hranici v konaní v neprítomnosti (napríklad v prípadoch osôb, ktoré prekročili povolenú dĺžku víz a ktoré sa krátko pred odchodom samy dostavili na hraničnú kontrolu na letisku): členským štátom nič nebráni v začatí konania o návrate, ak sa dozvedia o prekročení dĺžky pobytu povolenej na základe víz, a vo vydaní rozhodnutia o návrate (pozri oddiel 5.1) spolu so zákazom vstupu v konaní v neprítomnosti, ak:
The length of the entry ban shall be determined with due regard to all relevant circumstances of the individual case and shall not in principle exceed five years.
tieto vnútroštátne postupy sú v súlade so všeobecnými zásadami práva Únie, ako aj so základnými právami zakotvenými v Charte základných práv Európskej únie, najmä právom byť vypočutý, právom na účinný opravný prostriedok a právom na spravodlivý proces.
It may however exceed five years if the third-country national represents a serious threat to public policy, public security or national security.
Vydanie zákazu vstupu navrátilcom, ktorí v momente odchodu nesplnili povinnosť návratu v lehote na dobrovoľný odchod: zákaz vstupu sa uloží v neskoršej fáze (napríklad pri odchode) ako doplnkový a následný prvok už vydaného rozhodnutia o návrate v prípade, ak navrátilec nesplnil povinnosť návratu v lehote na dobrovoľný odchod.
The return-related entry bans foreseen in the Return Directive are intended to have preventive effects and to foster the credibility of Union return policy by sending a clear message that those who disregard migration rules in EU Member States will not be allowed to re-enter any EU Member State for a specified period of time.
Prítomnosť na území členského štátu: základným predpokladom na vydanie rozhodnutia o návrate a sprievodného zákazu vstupu je nelegálny pobyt.
The Directive obliges Member States to issue an entry ban in two ‘qualified’ cases: (i) no period for voluntary departure granted; and (ii) obligation to return not complied with.
Osobám, ktoré sa nezdržiavajú na území členského štátu, nemôže členský štát vydať rozhodnutie o návrate a sprievodný zákaz vstupu.
In all other cases, return decisions may be accompanied by an entry ban.
V prípade, že daná osoba utiekla (napríklad po doručení zamietavého rozhodnutia o žiadosti o azyl), no stále sa predpokladá, že je prítomná na území dotknutého členského štátu, sa na základe vnútroštátnych právnych predpisov môže prijať rozhodnutie o návrate (vrátane zákazu vstupu) v konaní v neprítomnosti.
The length of the entry ban must be determined with due regard to all relevant circumstances of the individual case.
Nelegálny pobyt v minulosti: členské štáty nemôžu vydať rozhodnutie o návrate a sprievodný zákaz vstupu v súlade so smernicou o návrate osobám, ktoré nie sú prítomné na ich území, a to ani štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí sa predtým (v minulosti) zdržiavali neoprávnene a ktorí sa vrátili do tretej krajiny pred odhalením ich nelegálneho pobytu.
In principle it should not exceed five years.
Ak tieto osoby opätovne vstúpia do členského štátu a prijmú sa opatrenia na základe smernice o návrate (rozhodnutie o návrate, zákaz vstupu), môže (môžu) sa predchádzajúci nelegálny pobyt (nelegálne pobyty) pri stanovení dĺžky zákazu vstupu zohľadniť ako priťažujúca okolnosť.
Only in cases of serious threat to public policy, public security or national security, the entry ban may be issued for a longer period.
Ako priťažujúca okolnosť pri stanovovaní dĺžky zákazu vstupu sa môžu zohľadniť aj predchádzajúce nelegálne pobyty na území iných členských štátov.
The rules on return-related entry bans under the Return Directive leave unaffected entry bans issued for other purposes not related to migration, such as entry bans to third-country nationals who have committed serious criminal offences or for whom there is a clear indication that there is an intention to commit such an offence (see Article 24(2) of Regulation (EC) No 1987/2006 of the European Parliament and of the Council [58] (the ‘SIS II Regulation’)) or entry bans constituting a restrictive measure adopted in accordance with Chapter 2 of Title V TEU, including measures implementing travel bans issued by the United Nations Security Council.
Členské štáty majú na základe smernice o návrate povinnosť vydať zákazu vstupu v dvoch „kvalifikovaných“ prípadoch:
11.1.
ak sa nestanovila lehota na dobrovoľný odchod alebo
EU-wide effect
ak sa nesplnila povinnosť návratu.
An entry ban prohibits entry into the territory of all the Member States: the wording of recital 14 of the Return Directive and a systematic comparison of all the linguistic versions of the Directive (in particular the English and French texts) make clear that an entry ban prohibits entry and stay on the territory of all Member States.
Vo všetkých ostatných prípadoch (všetky rozhodnutia o návrate prijaté na základe smernice o návrate, ktoré nepatria k týmto dvom „kvalifikovaným“ prípadom) možno k rozhodnutiam o návrate pripojiť zákaz vstupu.
The Danish version, which uses the singular (‘ophold på en medlemsstats’), contains an evident translation mistake.
To znamená, že zákaz vstupu možno uložiť aj v prípade, ak osoba odišla dobrovoľne.
The EU-wide effect of an entry ban is one of the key European added values of the Directive.
Členské štáty však majú v tomto ohľade možnosť vlastného uváženia a vyzývajú sa, aby ho využívali spôsobom, ktorý podporuje dobrovoľný odchod.
The EU-wide effect of an entry ban must be clearly stated in the entry ban decision issued to a third-country national.
Dĺžka trvania zákazu vstupu sa stanoví v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi, ktorými sa transponuje smernica o návrate, s náležitým zohľadnením všetkých relevantných okolností konkrétneho prípadu.
Entry bans are binding on all Member States bound by the Return Directive, that is to say all Member States (except the United Kingdom and Ireland) plus the Schengen Associated countries (Switzerland, Norway, Iceland and Liechtenstein).
Pri stanovení dĺžky trvania zákazu vstupu by sa mali zohľadniť najmä priťažujúce alebo poľahčujúce okolnosti, ktoré sú známe vydávajúcemu orgánu, ako napríklad, či:
Informing other Member States about issued entry bans: it is essential to inform other Member States about all entry bans which have been issued.
sa na štátneho príslušníka tretej krajiny už v minulosti vzťahovalo rozhodnutie o návrate alebo rozhodnutie o odsune,
Entering an entry ban alert into the SIS in application of Article 24(3) of the SIS II Regulation is the main — but not the exclusive — means for informing other Member States about the existence of an entry ban and for ensuring their successful enforcement.
štátny príslušník tretej krajiny už v minulosti prijal pomoc v súvislosti s dobrovoľným odchodom a/alebo pomoc pri reintegrácii,
Member States should therefore ensure that entry ban alerts are systematically entered in the SIS.
štátny príslušník tretej krajiny vstúpil počas platnosti zákazu vstupu bez povolenia na územie členského štátu,
As regards those Member States which have no access to SIS, information exchange may be achieved through other channels (for example. bilateral contacts).
štátny príslušník tretej krajiny spolupracoval alebo prejavoval neochotu spolupracovať v konaní o návrate,
Purely national entry bans: it is not compatible with the Return Directive to issue purely national migration-related entry bans.
štátny príslušník tretej krajiny preukázal vôľu odísť dobrovoľne.
National legislation must foresee that entry bans issued in connection with return decisions prohibit entry and stay in all Member States, for instance by setting an obligation to systematically enter all such entry bans into the SIS.
Vo všeobecnosti platí, že dĺžka trvania zákazu vstupu nesmie prekročiť päť rokov.
However, in the case of a third-country national subject of an entry ban issued by Member State A who has a residence permit issued by Member State B, where Member State B does not want to revoke this permit, and following an Article 25 SIC consultation referred to in Article 11(4) of the Return Directive, Member State A shall withdraw the EU-wide entry ban, but may put the third-country national on its national list of alerts under Article 25(2) last sentence SIC (lex specialis) (see also section 11.8).
Členské štáty musia pri stanovovaní konkrétnej dĺžky zákazu vstupu vykonať individuálne preskúmanie všetkých príslušných okolností a rešpektovať zásadu primeranosti.
Registration of entry bans in SIS: according to currently applicable legislation, Member States may register alerts related to entry bans issued in accordance with the Return Directive in the SIS, but are not obliged to do so.
Členský štát môže ako všeobecné usmernenie pre svoje správne orgány stanoviť rôzne časové rámce pre jednotlivé kategórie typických prípadov, ako napríklad tri roky ako štandardné pravidlo, päť rokov pri priťažujúcich okolnostiach (napríklad opakované porušenia právnych predpisov v oblasti migrácie) a jeden rok pri poľahčujúcich okolnostiach (napríklad porušenia spáchané iba z nedbalosti), musí však zaistiť, že každý prípad sa bude posudzovať individuálne v súlade so zásadou primeranosti.
However, in order to give full effect to the European dimension of entry bans issued under the Return Directive, Member States should systematically do so.
Členské štáty môžu vo svojich vnútroštátnych právnych alebo správnych predpisoch stanoviť všeobecné kritériá, ktoré sa zohľadnia pri každom individuálnom stanovení dĺžky zákazu vstupu v súlade s článkom 11 ods. 2 smernice o návrate.
Relation between the 3-year review of alerts entered into the SIS (under Article 112 SIC and Article 29 SIS II Regulation) and the length of the entry ban fixed under the Return Directive: the review of alerts entered into the SIS is a procedural requirement aimed at making sure that alerts are only kept for the time required to achieve the purpose for which they were entered.
Závažná hrozba pre verejný poriadok, verejnú bezpečnosť alebo národnú bezpečnosť: v prípadoch závažnej hrozby pre verejný poriadok, verejnú bezpečnosť alebo národnú bezpečnosť možno zákazy vstupu vydať na obdobie dlhšie ako päť rokov.
It does not impact the substantive decision of the Member States to determine the length of an entry ban in accordance with the provisions of the Return Directive.
Faktormi, ktoré môžu členské štáty zohľadniť pri zisťovaní tejto hrozby, môžu byť trestné činy, ako aj závažné správne priestupky (napríklad opakované použitie falošných dokladov totožnosti, opakované a úmyselné porušovanie právnych predpisov v oblasti migrácie).
If at the moment of the 3-year review an entry ban imposed under the Return Directive is still in force (for example the ban was imposed for a period of 5 years and was not withdrawn in the meantime), Member States may maintain the alert in the SIS for the remaining two-year period if the alert is still necessary in view of the applicable assessment criteria, notably Article 11 of the Return Directive read in conjunction with Article 112(4) SIC or Article 29(4) of the SIS II Regulation.
Žiadny z týchto faktorov sa však nemôže považovať za faktor, ktorý by automaticky a sám osebe predstavoval hrozbu pre verejný poriadok: členské štáty musia vždy vykonať individuálne preskúmanie všetkých relevantných okolností a rešpektovať zásadu primeranosti.
Issuance of entry bans upon departure at the border in an in absentia procedure (for example in cases of visa overstayers presenting themselves to the border control at the airport briefly before departure): nothing prevents Member States from launching a return procedure when acquiring knowledge about the visa overstay and to issue a return decision (see section 5.1) accompanied by an entry ban in an in absentia procedure if:
Čo sa týka presného významu tohto pojmu, v smernici o návrate nie je uvedené jeho vymedzenie a judikatúra Súdneho dvora o používaní tohto pojmu v iných smerniciach o migrácii a v súvislosti s voľným pohybom sa v kontexte smernice o návrate priamo neuplatňuje, keďže predmetná problematika, ako aj súvislosti sú rozdielne.
national administrative law provides for the possibility of in absentia procedures; and
Isté usmernenie však môžu poskytnúť určité aspekty obsiahnuté v judikatúre Súdneho dvora (najmä vzhľadom na horizontálne pojmy, ako je napríklad primeranosť a potrebný účinok smerníc): Komisia v oddiele 3 oznámenia o usmernení na lepšiu transpozíciu a uplatňovanie smernice 2004/38/ES o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov [59] uviedla podrobné usmernenie týkajúce sa výkladu pojmu „verejný poriadok“ a „verejná bezpečnosť“ v súvislosti s voľným pohybom.
those national procedures are in compliance with general principles of Union law and with fundamental rights as enshrined in the CFR, and in particular the right to be heard and the right to an effective remedy and a fair trial.
Z výsledkov prieskumu ad hoc (140) v rámci EMS o chápaní pojmov „verejný poriadok“ a „verejná bezpečnosť“ možno navyše získať porovnávacie informácie o výkladoch, ktoré týmto pojmom prisudzujú členské štáty v súvislosti s migráciou.
Issuance of an entry ban to returnees who have not complied with the obligation to return within the period for voluntary departure at the moment of departure: an entry ban shall be imposed at a later stage (for instance upon departure) as an ancillary and subsequent element of an already issued return decision if the returnee has not complied with the obligation to return, within the period for voluntary departure.
Súdny dvor v bode 48 svojho rozsudku vo veci C-554/13, Zh. a O., v ktorom sa zaoberal pojmom „verejný poriadok“ v súvislosti so smernicou o návrate (pozri oddiel 6.3.), výslovne potvrdil, že je možná analógia s jeho judikatúrou o smernici 2004/38/ES (rozsudok vo veci C-430/10, Gaydarov [60], bod 32).Dĺžka trvania zákazov vstupu z dôvodu verejného poriadku: dĺžku trvania zákazov vstupu z dôvodu verejného poriadku je potrebné stanoviť individuálne s prihliadnutím na závažnosť trestných činov, ktoré spáchali štátni príslušníci tretích krajín, súvisiace riziká pre verejný poriadok, verejnú bezpečnosť alebo národnú bezpečnosť, ako aj individuálnu situáciu dotknutých osôb.
Presence on Member State territory: illegal stay is an essential prerequisite for issuing a return decision and an accompanying entry ban.
V každom prípade sa musí rešpektovať zásada primeranosti.
A Member State cannot issue a return decision and an accompanying entry ban to persons who are not staying on its territory.
Systematické vydávanie celoživotných zákazov vstupu vo všetkých prípadoch týkajúcich sa verejného poriadku bez rozlišovania okolností individuálneho prípadu (napríklad závažnosti trestných činov, rizík) je v rozpore so smernicou.
In a situation in which a person has absconded (for example after receiving a negative decision on an asylum application) but can still be assumed to be present on the territory of the Member State concerned, a return decision (including an entry ban) may be adopted in an in absentia procedure under national law.
Členský štát môže pre kategórietypických prípadov stanoviť rôzne časové rámce, napríklad 10 rokov ako všeobecné štandardné pravidlo pre prípady týkajúce sa verejného poriadku a 20 rokov v obzvlášť závažných prípadoch.
Illegal stay in the past: Member States cannot issue a return decision and an accompanying entry ban in accordance with the Return Directive to persons who are not present on their territory, including third-country nationals who had previously (in the past) stayed illegally and who returned to a third country before their illegal stay was detected.
Členské štáty by mali stanoviť možnosť preskúmania rozhodnutia o zákaze vstupu, a najmä existencie podmienok, ktoré ho opodstatňujú, a to buď ex officio, alebo na základe žiadosti dotknutej osoby.
If such persons re-enter a Member State and measures under the Return Directive (return decision, entry ban) are adopted, the previous illegal stay(s) may be taken into account as an aggravating circumstance when determining the length of the entry ban.
Zákaz neobmedzených zákazov vstupu: hlavným prvkom rozhodnutia o zákaze vstupu je dĺžka trvania zákazu vstupu.
Previous illegal stay in other Member States may also be taken into account as an aggravating circumstance when determining the length of the entry ban.
V každom jednotlivom prípade sa musí stanoviť vopred ex officio.
The Return Directive obliges Member States to issue an entry ban in two ‘qualified’ cases:
Súdny dvor to výslovne potvrdil vo svojom rozsudku vo veci C-297/12, Filev a Osmani (body 27 a 34): „Treba konštatovať, že zo znenia“ dĺžka trvania zákazu vstupu sa určí „jednoznačne vyplýva, že členské štáty sú povinné časovo obmedziť účinky každého zákazu vstupu v zásade najviac na päť rokov, a to bez ohľadu na to, či dotknutý štátny príslušník tretieho štátu podal žiadosť v tomto zmysle. […] že článok 11 ods. 2 smernice 2008/115/ES sa má vykladať v tom zmysle, že bráni vnútroštátnej právnej úprave […], ktorá obmedzenie dĺžky zákazu vstupu podriaďuje tomu, aby dotknutý štátny príslušník tretieho štátu podal žiadosť o toto obmedzenie.“
no period for voluntary departure has been granted; or
Okamih, od ktorého začína plynúť čas: v smernici o návrate sa výslovne nestanovuje, odkedy sa začína počítať obdobie uplatňovania zákazu vstupu.
the obligation to return has not been complied with.
Súdny dvor však túto otázku objasňuje vo veci C-225/16, Ouhrami [61].Súdny dvor objasnil, že určenie začiatku zákazu vstupu sa nemôže ponechať na uváženie každého členského štátu, keďže tým by sa oslabil cieľ smernice o návrate a účel zákazov vstupu.
In all other cases (all return decisions adopted under the Return Directive which do not fall under the two ‘qualified’ cases) return decisions may be accompanied by an entry ban.
Súdny dvor dospel k záveru, že „zo znenia, štruktúry a cieľa smernice 2008/115/ES teda vyplýva, že obdobie trvania zákazu vstupu začína plynúť až odo dňa, kedy dotknutá osoba skutočne opustila územie členských štátov“ (bod 53).
This implies that an entry ban may also be foreseen even if the person departed voluntarily.
Keby sa totiž zákaz vstupu začal uplatňovať už pred skutočným odchodom štátneho príslušníka tretej krajiny, jeho trvanie by sa neprimerane skrátilo.
However Member States enjoy discretion in this respect and are encouraged to exercise this discretion in a way which encourages voluntary departure.
Súdny dvor preto rozhodol, že „dĺžka trvania zákazu vstupu […] sa má počítať od dátumu, kedy dotknutá osoba skutočne opustila územie členských štátov“ (bod 58).
The length of the entry ban shall be determined in accordance with national law transposing the Return Directive with due regard to all relevant circumstances of the individual case.
Členské štáty by mali zaviesť prostriedky na potvrdenie a overenie skutočného dátumu odchodu štátnych príslušníkov tretích krajín (pozri oddiely 6.4 a 6.6), aby sa zabezpečilo, že zákazy vstupu sa začnú uplatňovať v okamihu, keď naozaj opustia územie členských štátov.
When determining the length of the entry ban, particular account should be taken of aggravating or mitigating circumstances known to the issuing authority, such as whether:
Právny základ: smernica o návrate – článok 11 ods. 3
the third-country national has already been the subject in the past of a return decision or removal order,
Pododsek 1: Členské štáty zvážia zrušenie alebo pozastavenie zákazu vstupu v prípade, ak štátny príslušník tretej krajiny, ktorému bol podľa odseku 1 druhého pododseku tento zákaz vstupu uložený, môže dokázať, že opustil územie členského štátu v plnom súlade s rozhodnutím o návrate.
the third-country national has already received in the past voluntary departure and/or reintegration assistance,
Možnosť pozastaviť alebo zrušiť zákaz vstupu v tých prípadoch, v ktorých navrátilec opustil územie členského štátu v plnom súlade s rozhodnutím o návrate (najmä počas udelenej lehoty na dobrovoľný odchod), by sa mala použiť ako stimul podnecujúci k dobrovoľnému odchodu.
the third-country national has entered without authorisation the territory of a Member State while an entry ban was still in force,
Členské štáty vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch a správnych postupoch stanovia možnosť požiadať o zrušenie alebo pozastavenie zákazu vstupu za týchto okolností.
the third-country national has cooperated or has shown unwillingness to cooperate in the return procedure,
Malo by sa vynaložiť úsilie na to, aby mal navrátilec k takýmto postupom jednoduchý prístup a aby tieto postupy fungovali v praxi.
the third-country national has shown willingness to depart voluntarily.
Navrátilec má rôzne možnosti, pokiaľ ide o poskytnutie dôkazu týkajúceho sa jeho odchodu z územia EÚ, ako napríklad: pečiatka pri výstupe v pase navrátilca, údaje v národných systémoch pohraničnej stráže alebo ohlásenie sa navrátilca na konzulárnom zastúpení členského štátu v tretej krajine.
As a general rule, the length of the entry ban must not exceed 5 years.
Skrátenie zákazov vstupu: členské štáty majú možnosť skrátiť existujúci zákaz vstupu za okolností uvedených v článku 11 ods. 3 smernice o návrate.
When determining the concrete length of the entry ban, Member States are bound to carry out an individual examination of all relevant circumstances and to respect the principle of proportionality.
Možnosť členských štátov zrušiť zákaz vstupu na základe článku 11 ods. 3 možno chápať aj tak, že zahŕňa čiastočné zrušenie (t. j. skrátenie) zákazu vstupu.
A Member State might envisage varying timeframes for typical case categories, such as 3 years as a general standard rule, 5 years in aggravating circumstances (for instance repeated infringements of migration law) and 1 year in mitigating circumstances (for example infringements committed out of negligence only) as general guidance for its administration, but it must be assured that each case will be assessed individually in accordance with the principle of proportionality.
Pododsek 2: Bez toho, aby bol dotknutý odsek 1 prvý pododsek písm. b) a pod podmienkou, že dotknutý štátny príslušník tretej krajiny nepredstavuje hrozbu pre verejný poriadok, verejnú bezpečnosť alebo národnú bezpečnosť, sa zákaz vstupu neukladá obetiam obchodovania s ľuďmi, ktorým bolo udelené povolenie na pobyt v zmysle smernice 2004/81/ES.
Member States may lay down in their national laws or administrative regulations the general criteria which will be taken into account for individually determining the length of the entry ban in accordance with Article 11(2) of the Return Directive.
Pododsek 3: Členské štáty môžu v jednotlivých prípadoch z humanitárnych dôvodov zákaz vstupu neuložiť, zrušiť alebo pozastaviť.
Serious threat to public policy, public security or national security: in cases of serious threat to public policy, public security or national security, entry bans may be issued for a period longer than 5 years.
Členské štáty sa môžu slobodne rozhodnúť nevydať zákazy vstupu v individuálnych prípadoch, najmä v povinných prípadoch predpokladaných v článku 11 ods. 1 písm. a) a b) smernice o návrate, a to iba z humanitárnych dôvodov; takéto dôvody sa musia určiť na vnútroštátnej úrovni.