natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Latvia explained that measure 4 entailed the acquisition of LVL 30 million (EUR 42,47 million) of 0 %-coupon bonds from airBaltic in by the majority shareholders of airBaltic at the time, i.e. the Latvian State and BAS.
Okrem Lotyšska a spoločnosti BAS bolo zmluvnými stranami dohody aj niekoľko ďalších investorov.
The part corresponding to Latvia was not directly subscribed by the Ministry of Transport — the actual owner of airBaltic's shares — but by the Latvian State Radio and Television Centre (‘LVRTC’), a 100 % State-owned company.
Títo investori súhlasili s pridelením dvoch syndikovaných úverov spoločnosti airBaltic, každý vo výške 35 miliónov EUR, pri počiatočnej úrokovej sadzbe na úrovni [5 – 7] %.
The bonds were acquired with a nominal value of LVL 1 each and had no interest, and were purchased by Latvia and BAS in proportion to their shareholding.
Syndikovaný úver 1 mala poskytnúť spoločnosť Latvijas Krājbanka a litovská banka Snoras.
This would result in the Latvian State acquiring 0 %-interest bonds from airBaltic in an amount of approximately LVL 15,78 million (EUR 22,34 million) and BAS acquiring approximately LVL 14,22 million (EUR 20,13 million).
Syndikovaný úver 2 malo poskytnúť niekoľko spoločností, medzi nimi aj spoločnosť Taurus.
The bonds are to be converted into capital on 1 July 2015, at a rate of one share per bond.
Cieľom poskytnutia týchto syndikovaných úverov bola novácia niekoľkých pohľadávok, ktoré títo súkromní investori mali voči spoločnosti airBaltic.
As regards measure 5, the Latvian authorities explained that no payments were made to airBaltic on 21 and 22 November 2011 as alleged by the complainant.
Pre prípad, že by si spoločnosť BAS svoje záväzky podľa tejto dohody neplnila, investori, ktorí mali poskytnúť spoločnosti airBaltic syndikovaný úver 2 (vrátane spoločnosti Taurus, ktorá je akcionárom spoločnosti BAS) sa dohodli, že v súlade s článkom 7.4 dohody „pridelia a postúpia štátu alebo ním určenej spoločnosti za sumu 1 LVL všetky pohľadávky, ktoré vyplývajú z […] nesplateného [syndikovaného] úveru 2“.
However, airBaltic submitted three payment orders to Latvijas Krājbanka prior to the decisions of the FCMC of 17 November 2011 to limit banking operations above EUR 100000 and to halt all operations of Latvijas Krājbanka on 21 November 2011 (see recital 20 above).
Komisii bola 18. júla 2012 doručená ďalšia sťažnosť (pozri odôvodnenie 7) v súvislosti s povinnosťou investorov podľa článku 7.4 dohody prideliť a postúpiť štátu alebo ním určenej spoločnosti všetky pohľadávky vyplývajúce zo syndikovaného úveru 2 iba za 1 LVL (pozri odôvodnenie 28).
These orders were executed by Latvijas Krājbanka days after.
Sťažovateľ tvrdí, že lotyšský štát listami z 9. februára 2012 a 12. júna 2012 rozhodol, že pohľadávka vo výške 5 miliónov EUR voči spoločnosti airBaltic v súvislosti so syndikovaným úverom 2 (časť, ktorú poskytla spoločnosť Taurus, z celkovej sumy 35 miliónov EUR) sa má prideliť spoločnosti airBaltic za cenu 1 LVL (opatrenie 6).
In particular, the operations at stake were two payments of USD […] million to IATA Clearing House and of EUR […] million to Riga International Airport executed on 25 November 2011, and a transfer of EUR […] million to an alternative bank account of airBaltic in Swedbank on 30 November 2011.
ROZHODNUTIE O ZAČATÍ KONANIA
The ‘reShape’ plan of March 2012
Dňa 20. novembra 2012 sa Komisia rozhodla začať formálne vyšetrovacie konanie.
In March 2012, airBaltic adopted a plan entitled ‘reShape’.
Vo svojom rozhodnutí o začatí konania Komisia dospela k predbežnému stanovisku, že spoločnosť airBaltic bolo možné v čase poskytnutia uvedených opatrení považovať za firmu v ťažkostiach.
It foresees a number of measures, including the purchase of more efficient planes [21] and the closure of certain routes, which would allow the company to break-even in 2014 in the realistic and optimistic scenarios.
Zároveň vyjadrila pochybnosti, pokiaľ ide o šesť posudzovaných opatrení, a dospela k predbežnému záveru, že všetky tieto opatrenia zahŕňali štátnu pomoc.
However, in the pessimistic scenario, airBaltic would have negative EBIT until at least 2016.
Komisia v prvom rade poznamenala, že prvý štátny úver (opatrenie 1) poskytol štát v tom istom čase, keď úver poskytla spoločnosť BAS – úmerne k ich podielom – a za rovnakých podmienok, na základe čoho sa na prvý pohľad zdá, že úvery sa poskytli za podmienok pari passu.
The reShape plan foresees that on top of the LVL 83 million (EUR 117.51 million) already committed to the company, [22] additional financing of LVL [45 — 55] million (EUR [64 — 78] million) will be needed […] in the realistic scenario.
Komisia však poznamenala, že nemôže posudzovať prvý štátny úver a úver BAS izolovane, ale v celkovom kontexte ustanovení dohody.
This amount would go down to LVL [5 — 15] million (EUR [7 — 21] million) in the optimistic scenario but would increase to LVL [135 — 145] million (EUR [192 — 206] million) in the pessimistic one.
Komisia preto uviedla, že z dohody nevyplýva, že okrem úveru BAS musela spoločnosť BAS spoločnosti airBaltic poskytnúť aj konvertibilný úver súčasne s druhým štátnym úverom, a že štát prijal záväzky, ktoré boli odlišné a ekonomicky významnejšie ako záväzky, ktoré poskytla spoločnosť BAS.
THE COMPLAINT OF 18 JULY 2012
Komisia tiež uviedla, že rozhodnutie spoločnosti BAS investovať do spoločnosti airBaltic bolo prijaté v situácii, keď orgány verejnej moci už preukázali ochotu spoločnosť finančne podporiť.
Apart from Latvia and BAS, a number of other investors were also parties to the Agreement.
Pokiaľ ide o úrokovú sadzbu v prípade prvého štátneho úveru a zníženie úrokovej sadzby o [5 – 15] percentuálnych bodov v decembri 2011 (pozri odôvodnenie 30), Komisia sa domnieva, že je nepravdepodobné, že by uplatňované sadzby boli na trhovej úrovni vzhľadom na podstatné ťažkosti, ktorým spoločnosť airBaltic v tom čase čelila.
These investors agreed to grant two syndicated loans to airBaltic for EUR 35 million each at an initial interest rate of [5 — 7] %.
Pokiaľ ide o druhý štátny úver (opatrenie 2), Komisia v prvom rade poznamenala, že úver sa stanovil už v dohode, hoci v neurčenej výške, a jeho poskytnutie bolo podmienené niekoľkými faktormi.
Syndicated loan 1 was supposed to be provided by Latvijas Krājbanka and the Lithuanian bank Snoras.
Podľa Komisie nemožno druhý štátny úver považovať za úver poskytnutý za podmienok pari passu, pretože z dohody nevyplývalo (na rozdiel od toho, čo tvrdilo Lotyšsko), že okrem úveru BAS musela spoločnosť BAS poskytnúť spoločnosti airBaltic aj konvertibilný úver.
Syndicated loan 2 was supposed to be provided by several companies, among others Taurus.
Komisia navyše zdôraznila, že v čase, keď sa Lotyšsko rozhodlo poskytnúť spoločnosti airBaltic druhý štátny úver, neexistoval súbežný záväzok zo strany spoločnosti BAS, pretože táto spoločnosť nebola povinná poskytnúť spoločnosti airBaltic žiadny ďalší úver.
These syndicated loans were to be granted in order to novate several claims that those private investors held against airBaltic.
Pokiaľ ide o úrokovú sadzbu v prípade druhého štátneho úveru ([9 – 11] %), Komisia vyjadrila pochybnosti o tom, že súkromný investor by spoločnosti poskytol úver s takou úrokovou sadzbou vzhľadom na ťažkosti, ktorým spoločnosť airBaltic čelila, a na skutočnosť, že sa použil rovnaký kolaterál, ako aj v súvislosti s prvým štátnym úverom.
In case BAS would not fulfil its commitments under the Agreement, in line with its Article 7.4, the investors who were to grant to airBaltic the syndicated loan 2 — including BAS' shareholder Taurus — agreed to ‘assign and to hand over to the State or its nominated company for the sum of LVL 1 all claims which stem from […] the outstanding [syndicated] loan nr 2’.
Pokiaľ ide o navýšenie kapitálu schválené 22. decembra 2011 (opatrenie 3), Komisia konštatovala, že v čase, keď bolo prijaté rozhodnutie o rekapitalizácii, spoločnosť BAS prišla o všetky akcie spoločnosti airBaltic okrem jednej (keďže ich nadobudol štát od spoločnosti Latvijas Krājbanka).
On 18 July 2012, the Commission received an additional complaint (see recital 7 above) regarding the obligation of the investors under Article 7.4 of the Agreement to assign and to hand over to the State or its nominated company all claims stemming from syndicated loan 2 for just LVL 1 (see recital 28 above).
V dôsledku toho sa podiel štátu v spoločnosti zvýšil na 99,8 % (pozri odôvodnenie 21).
The complainant alleges that by letters of 9 February 2012 and 12 June 2012 the Latvian State had decided that a claim of EUR 5 million towards airBaltic for syndicated loan 2 — the part granted by Taurus, out of a total of EUR 35 million — is to be assigned to airBaltic for a price of LVL 1 (measure 6).
Konverzia mala preto len malý hospodársky význam pre spoločnosť BAS, ktorá by – v záujme opätovného získania svojho bývalého podielu – bola musela nielen konvertovať úver BAS na kapitál, ale aj vložiť 37,7 milióna LVL (53,38 milióna EUR) v hotovosti, a to všetko pri malej pravdepodobnosti, že vlastný kapitál by priniesol výnosy – vzhľadom na ťažkosti spoločnosti v krátkodobom až strednodobom horizonte.
THE OPENING DECISION
Okrem toho Komisia vyjadrila pochybnosti o dátume, ku ktorému bolo opatrenie 3 skutočne poskytnuté.
On 20 November 2012, the Commission decided to open the formal investigation procedure.
Komisia tiež uviedla, že spoločnosť BAS a štát mali na vloženie kapitálu do spoločnosti airBaltic určité obdobie – pravdepodobne až do 30. januára 2012, teda do konca prvej etapy obdobia upisovania navýšenia kapitálu.
In its opening decision, the Commission came to the preliminary view that airBaltic could be considered a firm in difficulty at the time the measures identified were provided.
Štát však kapitál vložil 29. alebo 30. decembra 2011, zatiaľ čo spoločnosť BAS nakoniec nikdy neuskutočnila konverziu svojho úveru, ani nevložila hotovosť.
It also expressed doubts as regards the six measures under assessment and came to the preliminary conclusion that all of them entailed state aid.
Podľa Komisie malo Lotyšsko pred konverziou úverov počkať, kým by nebolo primerane uistené, že konverziu úveru uskutoční aj spoločnosť BAS.
The Commission first noted that the first State loan (measure 1) was provided by the State at the same time as the BAS loan — in proportion to their shareholdings — and at identical conditions, which at first sight would seem to suggest that the loans had been granted on pari passu terms.
Na tomto základe dospela Komisia k názoru, že opatrenie 3 podľa všetkého nebolo v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve.
However, the Commission observed that it could not assess the first State loan and the BAS loan in isolation but in the overall context of the provisions of the Agreement.
Pokiaľ ide o nadobudnutie dlhopisov s nulovým kupónom v hodnote 30 miliónov LVL (42,47 milióna EUR) od spoločnosti airBaltic v apríli 2010 (opatrenie 4), Komisia zdôraznila, že tieto dlhopisy boli vzhľadom na svoju povahu porovnateľné s kapitálovou injekciou.
Accordingly, the Commission noted that from the Agreement it did not result that, in addition to the BAS loan, BAS also had to issue a convertible loan to airBaltic alongside the second State loan and that the State had made commitments that were different and economically more significant than those taken by BAS.
Keďže ziskovosť bola vylúčená od začiatku, pretože s dlhopismi nebol spojený žiadny úrok, a keďže budúca ziskovosť po konverzii sa javila ako nepravdepodobná vzhľadom na ťažkosti spoločnosti, situáciu v leteckom odvetví a absenciu plánu na obnovu ziskovosti spoločnosti v tom čase, Komisia vyjadrila pochybnosti o zlučiteľnosti opatrenia 4 s trhom.
The Commission also observed that the decision of BAS to invest in airBaltic was taken in a context in which the public authorities had already demonstrated their willingness to financially support the company.
Komisia navyše nebola schopná vylúčiť, že spoločnosť BAS získala dlhopisy z toho dôvodu, že Lotyšsko pred emisiou dlhopisov prejavovalo veľký záujem o spoločnosť airBaltic.
In relation to the interest rate of the first State loan and the cut on the interest rate of [5-15] percentage points occurred in December 2011 (see recital 30 above), the Commission considered it doubtful that the rates applied would be at market level in view of the significant difficulties of airBaltic at the time.
Pokiaľ ide o platby vo výške 2,8 milióna EUR, ktoré uskutočnila spoločnosť Latvijas Krājbanka (opatrenie 5), Komisia nemohla s istotou konštatovať, či – v čase uskutočnenia týchto platieb – boli opatrenia spoločnosti Latvijas Krājbanka, ktorá bola bankou v úplnom vlastníctve štátu, nezávislé od opatrení štátu.
With regard to the second State loan (measure 2) the Commission first observed that it was already foreseen in the Agreement, albeit with an undetermined amount and subject to a number of factors.
V tejto súvislosti Komisia uviedla, že Lotyšsko neposkytlo žiadne dôkazy o tom, že spoločnosť airBaltic predložila platobné a prevodné príkazy pred vydaním rozhodnutia Komisie pre finančné a kapitálové trhy zo 17. novembra 2011 s cieľom obmedziť bankové operácie presahujúce 100000 EUR na klienta.
According to the Commission, the second State loan could not be considered pari passu since from the Agreement it did not follow — contrary to what Latvia argued — that, in addition to the BAS loan, BAS also had to issue a convertible loan to airBaltic.
Pokiaľ ide o pohľadávku vo výške 5 miliónov EUR pripísanú spoločnosti airBaltic (opatrenie 6), Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania vysvetlila, že podľa článku 7.4 dohody Lotyšsko rozhodlo, že pohľadávka vo výške 5 miliónov EUR voči spoločnosti airBaltic v súvislosti so syndikovaným úverom 2 (časť, ktorú poskytla spoločnosť Taurus, z celkovej sumy 35 miliónov EUR) sa má postúpiť spoločnosti airBaltic za cenu 1 LVL.
Moreover, the Commission highlighted that when Latvia decided to provide the second State loan to airBaltic, there was no possible concomitance on the side of BAS since it was under no obligation to provide any other loan to airBaltic.
Komisia zdôraznila, že z hospodárskeho hľadiska bola táto operácia veľmi podobná odpusteniu dlhu, prostredníctvom ktorého Lotyšsko zbavilo spoločnosť airBaltic povinnosti platiť úroky a uhradiť časť syndikovaného úveru 2 vlastníkovi pohľadávky.
In relation to the interest rate of the second State loan ([9 — 11] %), the Commission expressed doubts that a private investor would have provided the company with a loan at such an interest rate in view of the difficulties that airBaltic was facing and the fact that the collateral used was the same as that granted in relation to the first State loan.
Komisia navyše dospela k záveru, že opatrenie 6 nie je v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve, pretože spoločnosť airBaltic nemala podľa tejto dohody nárok na získanie úveru výmenou za 1 LVL.
Pertaining to the capital increase agreed on 22 December 2011 (measure 3), the Commission noted that at the time the recapitalisation decision was taken, BAS had lost all except one of its shares in airBaltic (since the State had acquired them from Latvijas Krājbanka).
Pokiaľ ide o ostatné pohľadávky v rámci syndikovaného úveru 2 v celkovej výške 30 miliónov LVL (42,47 milióna EUR) (pozri odôvodnenie 42), Komisia uviedla, že už uvedené odôvodnenie sa mutatis mutandis vzťahuje aj na tieto pohľadávky.
As a result, the State increased its shareholding in the company to 99,8 % (see recital 21 above).
Komisia preto dospela k predbežnému záveru, že šesť posudzovaných opatrení zahŕňalo neoprávnenú štátnu pomoc, pretože boli poskytnuté v rozpore s notifikačnou povinnosťou a povinnosťou zdržať sa konania podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ.
Therefore, the conversion made little economic sense for BAS, who — in order to regain its former shareholding — was requested not only to convert into capital the BAS loan but also to inject LVL 37,7 million (EUR 53,38 million) in cash, all this with limited possibilities that the equity would provide any return in the short- to medium-term in view of the difficulties of the company.
Komisia takisto vyjadrila pochybnosti o zlučiteľnosti šiestich posudzovaných opatrení s vnútorným trhom, najmä vzhľadom na skutočnosť, že lotyšské orgány neposkytli žiadne odôvodnenie zlučiteľnosti.
Moreover, the Commission expressed doubts on the date at which measure 3 was actually granted.
Pokiaľ ide o možné dôvody zlučiteľnosti, Komisia predbežne dospela k záveru – so zreteľom na ťažkosti spoločnosti airBaltic –, že jedinými relevantnými kritériami sú kritériá týkajúce sa pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ na základe usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach [23] (ďalej len „usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu“).
The Commission also noted that BAS and the State had a certain period of time — presumably until 30 January 2012, i.e. the end of the first stage of the subscription implementation period for the capital increase — to inject the capital in airBaltic.
V tejto súvislosti zastávala Komisia na základe informácií dostupných v tom čase názor, že podmienky pre pomoc na záchranu neboli splnené a že plán prebudovania neobsahoval žiadne prvky potrebné na to, aby ho bolo možné považovať za plán na reštrukturalizáciu v zmysle bodu 3.2 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu.
The State however did so on 29 or 30 December 2011, while BAS eventually never converted its loan or injected the cash.
PRIPOMIENKY K ROZHODNUTIU O ZAČATÍ KONANIA
According to the Commission, before converting the loans, Latvia should have waited until it was reasonably assured that BAS would also do so.
PRIPOMIENKY LOTYŠSKA
On this basis, the Commission was of the view that measure 3 did not appear to be MEIP-conform.
Lotyšsko tvrdí, že iniciátorom dohody bola spoločnosť BAS, ktorá v skutočnosti požiadala štát o účasť na navýšení kapitálu.
In relation to the acquisition of LVL 30 million (EUR 42,47 million) of 0 %-coupon bonds from airBaltic in April 2010 (measure 4), the Commission highlighted that these bonds, in view of their characteristics, were comparable to a capital injection.
Štát nakoniec s investíciou súhlasil za predpokladu, že budú splnené prísne podmienky stanovené v dohode.
Given that profitability was excluded from the outset since no interest was attached to the bonds and that future profitability upon conversion appeared unlikely in view of the difficulties of the company, the situation of the airline industry, and the absence at the time of a plan for bringing the company back to profitability, the Commission raised doubts about the market-conformity of measure 4.
Jedným z kľúčových prvkov dohody bola injekcia zo strany štátu a spoločnosti BAS vo výške približne 100 miliónov LVL (141,58 milióna EUR) v dvoch etapách: i) 30 miliónov LVL (42,47 milióna EUR) vo forme prvého štátneho úveru a úveru BAS a ii) približne 70 miliónov LVL (99,1 milióna EUR), ktoré mali štát a spoločnosť BAS poskytnúť v pomere k svojmu podielu.
In addition, the Commission was not able to exclude that BAS acquired the bonds because of the strong interest shown by Latvia in airBaltic before the bond issuance.
Podľa Lotyšska bola teda spoločnosť BAS zmluvne zaviazaná k poskytnutiu ďalšej kapitálovej injekcie do spoločnosti airBaltic v pomere k svojmu podielu.
Concerning the EUR 2,8 million payments by Latvijas Krājbanka (measure 5), the Commission could not conclude with certainty whether — at the time these payments occurred — the actions of Latvijas Krājbanka, being a 100 % State-owned bank as, were independent of those of the State.
Lotyšsko tento záver vyvodzuje z článku 7.2 dohody, v ktorom sa stanovuje, že štát poskytne spoločnosti airBaltic druhý úver „v pomere k svojim hlasovacím právam“, čo podľa názoru Lotyšska znamená, že hotovosť v pomere k svojmu podielu musela vložiť aj spoločnosť BAS.
Finally, regarding the EUR 5 million claim attributed to airBaltic (measure 6), the Commission explained in its opening decision that by virtue of Article 7.4 of the Agreement, Latvia had decided that a claim of EUR 5 million towards airBaltic for syndicated loan 2 — the part granted by Taurus, of a total of EUR 35 million — was to be assigned to airBaltic for a price of LVL 1.
Skutočnosť, že spoločnosť BAS a investori tieto pohotovostné opatrenia akceptovali, je podľa názoru Lotyšska dôkazom toho, že investori boli presvedčení, že spoločnosť BAS si svoje povinnosti splní.
The Commission highlighted that in economic terms this operation was very similar to a debt waiver, by means of which Latvia was freeing airBaltic from its obligation to pay interests and to reimburse part of syndicated loan 2 to the bearer of the claim.
Na tomto základe sa Lotyšsko domnieva, že opatrenia 1, 2 a 3 sú súbežné a sú v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve.
In addition, the Commission concluded that measure 6 was not MEIP-conform since airBaltic was not entitled under the Agreement to get the credit in exchange of LVL 1.
Okrem toho, keďže opatrenie 6 vyplývalo z pohotovostných opatrení, Lotyšsko tvrdí, že ani toto opatrenie nezahŕňa pomoc.
In relation to the rest of the claims under syndicated loan 2 totalling LVL 30 million (EUR 42,47 million) (see recital 42 above), the Commission noted that the reasoning above would apply mutatis mutandis to these claims.
Okrem toho, pokiaľ ide o opatrenie 1, Lotyšsko dodalo, že úroková sadzba je v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve a s oznámením o referenčných sadzbách [25], a uviedlo, že zníženie úrokovej sadzby z [11 – 13] % na [2 – 4] % bolo pre štát hospodársky opodstatnené v záujme zníženia nákladov na financovanie spoločnosti airBaltic (v ktorej už štát v tom čase vlastnil 99,8 % akcií).
The Commission therefore came to the preliminary conclusion that the six measures under assessment entailed unlawful state aid, since they had been granted in breach of the notification and stand-still obligations established in Article 108(3) TFEU.
Pokiaľ ide o opatrenie 2, Lotyšsko sa domnieva, že úroková sadzba bola v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve.
The Commission also expressed doubts on the compatibility with the internal market of the six measures under assessment, in particular since the Latvian authorities did not provide any possible grounds for compatibility.
Keďže transakciu súbežne schválila spoločnosť BAS a štát, Lotyšsko vylučuje existenciu pomoci.
Of the possible compatibility grounds, the Commission preliminarily considered — in view of the difficulties of airBaltic — that they only applicable criteria were those concerning aid for rescuing and restructuring firms in difficulty under Article 107(3)(c) TFEU on the basis of the Community guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [23] (‘the R&R Guidelines’).
V súvislosti s opatrením 6 Lotyšsko dodáva, že postúpenie pohľadávok spoločnosti airBaltic bolo dôsledkom opatrení stanovených v článku 7.4 dohody.
In this respect, on the basis of the information available at the time, the Commission was of the view that the conditions for rescue aid did not seem to be met, and that the reShape plan did not include any of the necessary elements for it to be considered a restructuring plan in the sense of section 3.2 of the R&R Guidelines.
Podľa Lotyšska sa tak zabezpečí, že celá dohoda je pari passu, keďže postúpením pohľadávky na spoločnosť airBaltic sa zaručí, že súkromní investori primerane prispejú k finančnej injekcii do spoločnosti airBaltic.
COMMENTS ON THE OPENING DECISION
Pokiaľ ide o opatrenie 4, Lotyšsko sa domnieva, že emitovanie dlhopisov s nulovým kupónom uskutočnil štát súčasne so spoločnosťou BAS za rovnakých podmienok, čím je vylúčená existencia štátnej pomoci.
COMMENTS FROM LATVIA
Lotyšsko zároveň vysvetlilo, že rozhodnutie o emisii dlhopisov bolo prijaté na podnet spoločnosti BAS.