natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States should have the possibility to apply the provisions of this Directive to school pupils, volunteers other than those under the European Voluntary Service and au pairs, in order to facilitate their entry and residence and ensure their rights.
Činnosť aupaira poskytuje štátnym príslušníkom tretích krajín príležitosť zlepšiť si jazykové schopnosti a rozvíjať znalosti a kultúrne väzby s členskými štátmi, a tým prispieva k podpore medziľudských kontaktov.
If Member States decide to apply this Directive to school pupils, they are encouraged to ensure that the national admission procedure for teachers exclusively accompanying pupils within the framework of a pupil exchange scheme or an educational project is coherent with the procedure for school pupils provided for in this Directive.
Zároveň však by mohli byť aupairi, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, vystavení riziku zneužívania.
Au pairing contributes to fostering people-to-people contacts by giving third-country nationals an opportunity to improve their linguistic skills and develop their knowledge of and cultural links with the Member States.
Na zabezpečenie spravodlivého zaobchádzania s aupairmi a riešenie ich osobitných potrieb by členské štáty mali mať možnosť uplatňovať ustanovenia tejto smernice týkajúce sa vstupu a pobytu aupairov.
At the same time, third-country national au pairs could be exposed to risks of abuse.
Ak štátni príslušníci tretej krajiny môžu preukázať, že na celé obdobie ich pobytu v dotknutom členskom štáte získali zdroje, ktoré pochádzajú z grantu alebo štipendia, platnej pracovnej zmluvy, záväznej pracovnej ponuky alebo finančného záväzku zo strany organizácie zameranej na výmenné programy žiakov, subjektu venujúceho sa hosťovaniu stážistov, organizácie zaoberajúcej sa programom dobrovoľníckej služby, hostiteľskej rodiny alebo organizácie sprostredkujúcej aupairov, členské štáty by mali takéto zdroje zohľadniť pri posudzovaní dostupnosti dostatočných zdrojov.
In order to ensure fair treatment of au pairs and address their specific needs, it should be possible for Member States to apply the provisions of this Directive regarding the entry and residence of au pairs
Členské štáty by mali mať možnosť stanoviť orientačnú referenčnú sumu, ktorú považujú za „dostatočné zdroje“ a ktorá sa môže líšiť v závislosti od jednotlivých kategórií štátnych príslušníkov tretích krajín.
If third-country nationals can prove that they are in receipt of resources throughout the period of their stay in the Member State concerned that derive from a grant, a fellowship or a scholarship, a valid work contract, a binding job offer or a financial undertaking by a pupil exchange scheme organisation, an entity hosting trainees, a voluntary service scheme organisation, a host family or an organisation mediating au pairs, Member States should take such resources into account in assessing the availability of sufficient resources.
Členské štáty sa vyzývajú, aby žiadateľovi umožnili predložiť doklady a informácie v úradnom jazyku Únie, ktorý nie je ich úradným jazykom alebo jazykmi a ktorý určí dotknutý členský štát.
Member States should be able to lay down an indicative reference amount which they regard as constituting ‘sufficient resources’ that might vary for each one of the respective categories of third-country nationals.
Členské štáty by mali mať možnosť stanoviť schvaľovací postup pre verejné alebo súkromné výskumné organizácie alebo pre obe, ktoré majú záujem byť hostiteľom štátnych príslušníkov tretích krajín, na účely vykonávania výskumnej činnosti, alebo pre inštitúcie vysokoškolského vzdelávania, ktoré majú záujem byť hostiteľom študentov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretej krajiny.
Member States are encouraged to allow the applicant to present documents and information in an official language of the Union, other than their own official language or languages, determined by the Member State concerned.
Uvedené schvaľovanie by malo prebiehať v súlade s postupmi stanovenými vo vnútroštátnom práve alebo v administratívnych postupoch dotknutého členského štátu.
Member States should have the possibility to provide for an approval procedure for public or private research organisations or both wishing to host third-country national researchers or for higher education institutions wishing to host third-country national students.
Žiadosti podané v schválených výskumných organizáciách alebo vysokoškolských inštitúciách by sa mali zjednodušiť a mali by urýchliť vstup štátnych príslušníkov tretích krajín prichádzajúcich do Únie na účely výskumu alebo štúdia.
This approval should be in accordance with the procedures set out in the national law or administrative practice of the Member State concerned.
Členské štáty by mali mať možnosť stanoviť schvaľovací postup pre hostiteľské subjekty, ktoré majú záujem byť hostiteľom žiakov, stážistov alebo dobrovoľníkov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín.
Applications to approved research organisations or higher education institutions should be facilitated and should speed up the entry of third-country nationals coming to the Union for the purpose of research or studies.
Členské štáty by mali mať možnosť uplatniť tento postup na niektoré alebo všetky kategórie hostiteľských subjektov.
Member States should have the possibility to provide for an approval procedure for respective host entities wishing to host third-country national pupils, trainees or volunteers.
Žiadosti podané u schválených hostiteľských subjektov by mali urýchliť vstup štátnych príslušníkov tretích krajín prichádzajúcich do Únie na účely odborného vzdelávania, dobrovoľníckej služby alebo výmenných programov žiakov alebo vzdelávacích projektov.
Member States should have the possibility to apply this procedure to some or all of the categories of the host entities.
Ak členské štáty stanovia schvaľovacie postupy pre hostiteľské subjekty, mali by mať možnosť rozhodnúť, či povolia prijatie len prostredníctvom schválených hostiteľských subjektov, alebo stanovia schvaľovací postup, ktorým umožnia prijatie aj prostredníctvom neschválených hostiteľských subjektov.
Applications to approved host entities should speed up the entry of third-country nationals coming to the Union for the purpose of training, voluntary service or pupil exchange schemes or educational projects.
Touto smernicou by nemalo byť dotknuté právo členských štátov vydávať štátnym príslušníkom tretích krajín, ktorí nepatria do rozsahu pôsobnosti tejto smernice, povolenia na účely štúdia, výskumu alebo odbornej prípravy, iné než povolenia, na ktoré sa vzťahuje jej rozsah pôsobnosti.
If Member States establish approval procedures for host entities, they should be able to decide to either allow admission only through approved host entities or to establish an approval procedure while also allowing admission through non-approved host entities.
Po splnení všetkých všeobecných a špecifických podmienok týkajúcich sa prijatia by členské štáty mali v určenej lehote vydať povolenie.
This Directive should be without prejudice to the right of Member States to issue authorisations for the purpose of studies, research or training other than those regulated by this Directive to third-country nationals who fall outside its scope.
Ak členský štát udelí iba povolenie na pobyt na svojom území a ak sú splnené všetky podmienky tejto smernice týkajúce sa prijatia, mal by tento členský štát udeliť dotknutému štátnemu príslušníkovi tretej krajiny potrebné víza a mal by na tento účel zabezpečiť účinnú spoluprácu príslušných orgánov.
Once all the general and specific conditions for admission are fulfilled, Member States should issue an authorisation, within specified time limits.
Ak členský štát neudeľuje víza, mal by dotknutému štátnemu príslušníkovi tretej krajiny poskytnúť rovnocenné povolenie umožňujúce vstup.
If a Member State issues residence permits only on its territory and all the conditions of this Directive relating to admission are fulfilled, the Member State should grant the third-country national concerned the requisite visa and should ensure that the competent authorities effectively cooperate for that purpose.
V povolení by sa malo uviesť právne postavenie dotknutého štátneho príslušníka tretej krajiny.
In the event that the Member State does not issue visas, it should grant the third-country national concerned an equivalent permit allowing entry.
Členské štáty by mali mať možnosť uviesť ďalšie informácie v papierovej podobe alebo ich uchovávať v elektronickej podobe za predpokladu, že tieto informácie nepredstavujú ďalšie podmienky.
Authorisations should mention the status of the third-country national concerned.
Špecifická povaha pobytu každej kategórie štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa vzťahuje táto smernica, by sa mala odzrkadľovať v rôznych dĺžkach doby platnosti povolení podľa tejto smernice.
It should be possible for Member States to indicate additional information in paper format or store it in electronic format, provided this does not amount to additional conditions.
Členské štáty by mali mať právo stanoviť, že celková dĺžka pobytu študentov nesmie prekročiť maximálnu dĺžku štúdia, ktorá je stanovená vo vnútroštátnom práve.
The different periods of duration of the authorisations under this Directive should reflect the specific nature of the stay of each category of third-country nationals covered by this Directive.
Maximálna dĺžka štúdia by v tejto súvislosti mohla tiež zahŕňať prípadné predĺženie štúdia na účely opakovania jedného alebo viacerých ročníkov štúdia, ak sa tak ustanovuje vo vnútroštátnom práve dotknutého členského štátu.
Member States should have the right to determine that the total duration of residence of students does not exceed the maximum duration of studies, as provided for in national law.
Členské štáty by mali mať možnosť vyberať od žiadateľov poplatok za spracovanie žiadostí o povolenie a oznámení.
In this respect, the maximum duration of studies could also include, if provided for by the national law of the Member State concerned, the possible extension of studies for the purpose of repeating one or more years of studies.
Poplatky by nemali byť neprimerané ani neúmerne vysoké, aby nepredstavovali prekážku plnenia cieľov tejto smernice.
It should be possible for Member States to charge applicants for handling applications for authorisations and notifications.
Práva udelené štátnym príslušníkom tretích krajín, na ktorých sa vzťahuje táto smernica, by nemali závisieť od formy povolenia, ktoré vydáva každý členský štát.
The level of the fees should not be disproportionate or excessive in order not to constitute an obstacle to the objectives of this Directive.
Prijatie na účely tejto smernice by malo byť možné zamietnuť z riadne odôvodnených dôvodov.
The rights granted to third-country nationals falling under the scope of this Directive should not depend on the form of the authorisation each Member State issues.
Predovšetkým by malo byť možné zamietnuť prijatie vtedy, ak sa členský štát na základe posúdenia faktov v danom prípade a s ohľadom na zásadu proporcionality domnieva, že dotknutý štátny príslušník tretej krajiny predstavuje možné ohrozenie verejného poriadku, verejnej bezpečnosti alebo verejného zdravia.
It should be possible to refuse admission for the purposes of this Directive on duly justified grounds.
Cieľom tejto smernice nie je úprava vstupu a pobytu štátnych príslušníkov tretích krajín na účely zamestnania a smernica sa nezameriava ani na harmonizáciu vnútroštátnych právnych predpisov alebo postupov, pokiaľ ide o právne postavenie pracovníkov.
In particular, it should be possible to refuse admission if a Member State considers, on the basis of an assessment of the facts in an individual case and taking into account the principle of proportionality, that the third-country national concerned is a potential threat to public policy, public security or public health.
Napriek tomu je možné, že osobitné kategórie štátnych príslušníkov tretích krajín, na ktorých sa vzťahuje táto smernica, sa v niektorých členských štátoch považujú na základe vnútroštátneho práva, kolektívnych zmlúv alebo praxe za osoby v pracovnoprávnom vzťahu.
The objective of this Directive is not to regulate the admission and residence of third-country nationals for the purpose of employment and it does not aim to harmonise national laws or practices with respect to workers' status.
Ak členský štát považuje výskumných pracovníkov, dobrovoľníkov, stážistov alebo aupairov, ktorí sú štátnymi príslušníkmi tretích krajín, za osoby v pracovnoprávnom vzťahu, mal by si tento členský štát zachovať právo určiť počty prijímaných osôb z dotknutej kategórie alebo kategórií v súlade s článkom 79 ods. 5 ZFEÚ.
It is possible, nevertheless, that in some Member States specific categories of third-country nationals covered by this Directive are considered to be in an employment relationship on the basis of national law, collective agreements or practice.
Ak výskumný pracovník, dobrovoľník, stážista alebo aupair, ktorý je štátnym príslušníkom tretej krajiny, požiada o prijatie na účely uzatvorenia pracovnoprávneho vzťahu v členskom štáte, tento členský štát by mal mať možnosť vykonať test potvrdzujúci, že dané miesto nie je možné obsadiť zo zdrojov na domácom trhu práce.
Where a Member State considers third-country national researchers, volunteers, trainees or au pairs to be in an employment relationship, that Member State should retain the right to determine volumes of admission of the category or categories concerned in accordance with Article 79(5) TFEU.
V prípade študentov by sa počty prijímaných osôb nemali uplatňovať, keďže študenti, ktorým je síce povolené počas štúdia pracovať v súlade s podmienkami stanovenými v tejto smernici, žiadajú o vstup na územie členských štátov, aby ako svoju hlavnú činnosť vykonávali štúdium, ktoré by mohlo zahŕňať povinnú odbornú prípravu.
Where a third-country national researcher, volunteer, trainee or au pair applies to be admitted to enter into an employment relationship in a Member State, it should be possible for that Member State to apply a test demonstrating that the post cannot be filled from within the domestic labour market.
Ak výskumný pracovník, dobrovoľník, stážista alebo aupair po prijatí na územie dotknutého členského štátu požiada o obnovenie povolenia na účely nadviazania alebo pokračovania pracovnoprávneho vzťahu v dotknutom členskom štáte, s výnimkou výskumných pracovníkov, ktorí pokračujú v pracovnoprávnom vzťahu s rovnakým hostiteľským subjektom, tento členský štát by mal mať možnosť uplatniť test potvrdzujúci, že dané miesto nie je možné obsadiť zo zdrojov na domácom trhu práce.
As regards students, volumes of admission should not apply since, even if they are allowed to work during their studies in accordance with the conditions provided for in this Directive, they seek admission to the territory of the Member States to pursue as their main activity a full-time course of study which could encompass a compulsory training.
V prípade pochybností o vierohodnosti žiadosti o prijatie by členské štáty mali mať možnosť vykonať príslušné kontroly alebo požadovať dôkazy, na základe ktorých v jednotlivých prípadoch vyhodnotia žiadateľov plánovaný výskum, štúdium, odbornú prípravu, dobrovoľnícku službu, výmenný program žiakov alebo vzdelávací projekt či činnosť aupairov, s cieľom bojovať proti zneužívaniu a nesprávnemu využívaniu postupu stanoveného touto smernicou.
Where, after having been admitted to the territory of the Member State concerned, a researcher, volunteer, trainee or au pair applies to renew the authorisation to enter into or continue to be in an employment relationship in the Member State concerned, with the exception of a researcher who continues the employment relationship with the same host entity, it should be possible for that Member State to apply a test demonstrating that the post cannot be filled from within the domestic labour market.
Ak sú poskytnuté informácie neúplné, členské štáty by mali v primeranej lehote informovať žiadateľa o ďalších požadovaných informáciách a stanoviť primeranú lehotu na ich poskytnutie.
In case of doubts concerning the grounds of the application for admission, Member States should be able to carry out appropriate checks or require evidence in order to assess, on a case by case basis, the applicant's intended research, studies, training, voluntary service, pupil exchange scheme or educational project or au pairing and fight against abuse and misuse of the procedure set out in this Directive.
Ak sa dodatočné informácie neposkytnú v uvedenej lehote, žiadosť by sa mohla zamietnuť.
Where the information provided is incomplete, Member States should inform the applicant within a reasonable period of the additional information that is required and set a reasonable deadline for providing it.
Vnútroštátne orgány by mali žiadateľa informovať o rozhodnutí o žiadosti.
Where additional information has not been provided within that deadline, the application could be rejected.
Informovať by ich mali písomne čo najskôr a najneskôr v lehote stanovenej v tejto smernici.
National authorities should notify the applicant of the decision on the application.
Cieľom tejto smernice je uľahčovať mobilitu výskumných pracovníkov a študentov v EÚ znížením administratívnej záťaže spojenej s mobilitou vo viacerých členských štátoch.
They should do so in writing as soon as possible and at the latest within the period specified in this Directive.
Na tento účel sa v tejto smernici ustanovuje osobitný systém mobility v EÚ, v rámci ktorého sa držiteľom platného povolenia na účely výskumu alebo štúdia vydaného prvým členským štátom v súlade s ustanoveniami tejto smernice umožňuje vstup do jedného alebo viacerých členských štátov, ako aj pobyt a vykonávanie časti výskumnej činnosti alebo štúdia v nich.
This Directive aims to facilitate intra-EU mobility for researchers and students, inter alia by reducing the administrative burden related to mobility in several Member States.
S cieľom umožniť výskumným pracovníkom jednoduchý presun medzi výskumnými organizáciami na účel výskumu by sa ich krátkodobá mobilita mala vzťahovať na pobyty v druhých členských štátoch počas obdobia najviac 180 dní v rámci ktoréhokoľvek 360-dňového obdobia pripadajúceho na členský štát.
For this purpose, this Directive sets up a specific intra-EU mobility scheme whereby a third-country national who holds an authorisation for the purpose of research or studies issued by the first Member State is entitled to enter, stay and carry out part of the research activity or studies in one or several second Member States in accordance with the provisions governing mobility under this Directive.
Dlhodobá mobilita výskumných pracovníkov by sa mala vzťahovať na pobyty v jednom alebo vo viacerých druhých členských štátoch presahujúce obdobie 180 dní pripadajúcich na členský štát.
In order to enable researchers to move easily from one research organisation to another for the purpose of research, their short-term mobility should cover stays in second Member States for a period of up to 180 days in any 360-day period per Member State.
Rodinní príslušníci výskumných pracovníkov by mali mať právo umožniť sprevádzať výskumného pracovníka počas mobility.
Long-term mobility for researchers should cover stays in one or several second Member States for a period of more than 180 days per Member State.
Postup týkajúci sa ich mobility by sa mal zosúladiť s postupom vzťahujúcim sa na výskumného pracovníka, ktorého sprevádzajú.
Family members of researchers should be entitled to accompany the researcher during mobility.
Pokiaľ ide o študentov, na ktorých sa vzťahujú programy Únie, viacstranné programy alebo dohoda medzi dvoma alebo viacerými inštitúciami vysokoškolského vzdelávania, mala by sa v tejto smernici v záujme zabezpečenia kontinuity ich štúdia ustanoviť mobilita v jednom alebo vo viacerých druhých členských štátoch na obdobie najviac 360 dní pripadajúcich na členský štát.
The procedure for their mobility should be aligned to that of the researcher they accompany.
Ak sa výskumný pracovník alebo študent na základe oznamovacieho postupu presťahuje do druhého členského štátu a na uľahčenie prístupu k službám a právam je potrebný doklad, druhý členský štát by mal mať možnosť vydať doklad, v ktorom potvrdí, že tento výskumný pracovník alebo študent má právo na pobyt na území dotknutého členského štátu.
As regards students who are covered by Union or multilateral programmes or an agreement between two or more higher education institutions, in order to ensure continuity of their studies, this Directive should provide for mobility in one or several second Member States for a period of up to 360 days per Member State.
Takýto doklad by nemal predstavovať dodatočnú podmienku požívania práv ustanovených v tejto smernici a mal by mať len deklaratórnu povahu.
Where a researcher or a student moves to a second Member State on the basis of a notification procedure and a document is necessary to facilitate access to services and rights, it should be possible for the second Member State to issue a document to attest that the researcher or the student is entitled to stay on the territory of that Member State.
Hoci by sa v rámci osobitného systému mobility zavedeného touto smernicou mali stanoviť samostatné pravidlá vstupu a pobytu na účely výskumu alebo štúdia v inom členskom štáte než členský štát, ktorý vydal prvé povolenie, naďalej by sa mali uplatňovať všetky ostatné pravidlá vzťahujúce sa na pohyb osôb cez hranice stanovené v príslušných ustanoveniach schengenského acquis.
Such a document should not constitute an additional condition to benefit from the rights provided for in this Directive and should only be of a declaratory nature.
Ak povolenie vydal členský štát, ktorý neuplatňuje schengenské acquis v plnom rozsahu, a výskumný pracovník, jeho rodinní príslušníci alebo študent prekročia v rámci mobility v EÚ vonkajšiu hranicu v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 [9], mal by mať členský štát právo požadovať dôkaz o tom, že výskumný pracovník alebo študent sa presúvajú na jeho územie na účely výskumu alebo štúdia, alebo o tom, že rodinní príslušníci sa presúvajú na jeho územie ako sprievod výskumného pracovníka v rámci mobility.
While the specific mobility scheme established by this Directive should set up autonomous rules regarding entry and stay for the purpose of research or studies in Member States other than the one that issued the initial authorisation, all the other rules governing the movement of persons across borders as laid down in the relevant provisions of the Schengen acquis should continue to apply.
Okrem toho by členské štáty, ktoré uplatňujú schengenské acquis v plnom rozsahu, mali v prípade prekročenia vonkajšej hranice v zmysle nariadenia (EÚ) 2016/399 skontrolovať údaje v Schengenskom informačnom systéme a zamietnuť vstup osobám, o ktorých sa v tomto systéme vytvoril záznam na účel odopretia vstupu alebo pobytu v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1987/2006 [10], alebo vzniesť námietku voči mobilite takýchto osôb.
Where the authorisation is issued by a Member State not applying the Schengen acquis in full and the researcher, his or her family members or the student, in the framework of intra-EU mobility, crosses an external border within the meaning of Regulation (EU) 2016/399 of the European Parliament and of the Council [9], a Member State should be entitled to require evidence proving that the researcher or the student is moving to its territory for the purpose of research or studies or that the family members are moving to its territory for the purpose of accompanying the researcher in the framework of mobility.
Táto smernica by mala umožniť druhým členským štátom vyžadovať, aby výskumný pracovník alebo študent, ktorý sa presúva na základe povolenia vydaného v prvom členskom štáte a ktorý nespĺňa alebo už nespĺňa podmienky pre mobilitu, opustil jeho územie.