natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See Commission Decision C(2002) 582 final of 27 February 2002, Section 2.12.1 Capital allowances: ‘Capital gains accrued before the entry into the Tonnage Tax scheme are subject to full taxation under the normal rules for the corporation tax when the ship is sold.
Rozsudok vo veci T-214/95, Het Vlaamse Gewest/Komisia, Zb.
In order to ensure this provision, the beneficiary has to set a reserve equal to the difference between the normal market value and the net accounting value of each of the ships, thus reflecting the capital gains of the ship entering this scheme.
1998, s.
This reserve is subject to full taxation in case of transfer of ownership.
II-717.
Furthermore, in order to prevent fiscal circumvention when switching to the new scheme, the eventual positive difference between the fiscal depreciation and the accounting one is also fully taxed at normal rates when the ship is sold, so to avoid that lower than fiscal accounting depreciation transforms itself in a lower nominal capital gain, thus partly eluding full tax payment for capital gains.’ (our underlining)
Ako sa vysvetľuje v oddieloch 5.3.2.1 a 5.3.2.3, Komisia nepovažuje ustanovenia článku 115 ods. 6 (zrýchlené odpisovanie) a článku 48 TRLIS (právne postavenie HZZ) za štátnu pomoc.
See recital 73 of Commission Decision C(2011) 4494 final.
Pozri usmernenia pre námornú dopravu, oddiel 3.1 Fiškálny režim lodiarskych spoločností, odsek 12: „Tieto usmernenia sa uplatňujú len na námornú dopravu.“
See http://petete.meh.es/scripts/know3.exe/tributos/CONSUVIN/texto.htm?NDoc=12728&Consulta=buques&Pos=230
Pozri usmernenia pre námornú dopravu, oddiel 3.1 Fiškálny režim lodiarskych spoločností, odseky 11, 12 a 16: „Spoločnosti zaoberajúce sa riadením lodí môžu byť oprávnené na pomoc len pre plavidlá, na ktorých zabezpečujú celý posádkový a technický manažment.
See, in particular, Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 11; Case C-53/00 Ferring [2001] ECR I-9067, paragraph 21; Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 44.
Aby lodní manažéri získali oprávnenie, musia predovšetkým prevziať od majiteľa plnú zodpovednosť za prevádzku lode, ako aj všetky povinnosti a zodpovednosti majiteľov, ktoré im ukladá kódex ISM.“; „Komisia môže akceptovať, že do tejto definície spadá aj remorkáž iných plavidiel na mori, ropné plošiny a pod.“ a „ ‚Ťažobné‘ činnosti v zásade nemajú nárok na pomoc pre námornú dopravu.
Case T-214/95 Het Vlaamse Gewest v Commission [1998] ECR II-717.
Fiškálne mechanizmy pre spoločnosti (napr. tonážna daň) však možno uplatniť na tie bagre, ktorých činnosť pozostávajúca z ‚námornej dopravy‘… “
As explained in Sections 5.3.2.1 and 5.3.2.3, the Commission does not regard the provisions of Articles 115(6) (Accelerated depreciation) and 48 TRLIS (EIG legal status) as State aid.
Pozri rozhodnutie Komisie z 11. decembra 2002 vo veci N 504/02, Írsko, Zavedenie dane z tonáže, odôvodnenie 28; rozhodnutie Komisie z 20. novembra 2011 vo veci SA.30515, Fínsko, Zmeny režimu dane z tonáže, odôvodnenie 10.
See Maritime Guidelines, Section 3.1 Fiscal Treatment of shipowning companies, paragraph 12: ‘These guidelines apply only to maritime transport.’
Pozri usmernenia pre námornú dopravu, bod 2.2: Všeobecné ciele zrevidovaných usmernení o štátnej pomoci.
See Maritime Guidelines, Section 3.1 Fiscal Treatment of shipowning companies, 11th, 12th and 16th paragraphs: ‘Ship management companies may qualify for aid only in respect of vessels for which they have been assigned the entire crew and technical management. … to be eligible, ship managers have to assume from the owner the full responsibility for the vessel’s operation as well as take over from the owner all the duties and responsibilities imposed by the ISM code’; ‘The Commission can accept that the towing at sea of other vessels, oil platforms, etc. falls under that definition.’ and ‘ “Dredging” activities are in principle not eligible for aid to maritime transport.
Pozri oddiel 2.4.
However, fiscal arrangements for companies (such as tonnage tax) may be applied to those dredgers whose activities consist in “maritime transport” … ’
Príjemcovia: „Príjemcami režimu dane z tonáže môžu byť námorné spoločnosti zapísané podľa španielskych právnych predpisov, ktorých činnosť zahŕňa prevádzkovanie vlastných a prenajatých lodí.“ a oddiel 2.5 Oprávnené činnosti/lode: „Režim dane z tonáže sa vzťahuje len na príjem z námorných lodí prevádzkovaných v rámci činností námornej dopravy.
See Commission Decision of 11 December 2002 in Case N 504/02, Ireland, Introduction of a tonnage tax, recital 28; Commission Decision of 20.12.2011 in SA.30515, Finland, Amendments to the tonnage taxation aid scheme, recital 10.
Oprávnené činnosti majú zahŕňať len námornú dopravu.“
See Maritime Guidelines, point 2.2 General objectives of revised State aid guidelines.
Treba poznamenať, že HZZ, podobne ako iné formy podnikov, môžu v zásade vstúpiť do režimu dane z tonáže, ak vykonávajú oprávnené činnosti.
See Section 2.4 Recipients: ‘Recipients of the Tonnage Tax scheme can be maritime companies registered under Spanish law whose activity includes the operation of owned and chartered ships’ and Section 2.5 Qualifying activities/ships: ‘The Tonnage Tax scheme only covers income from seagoing ships operated in maritime transport activities.
Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci pre námornú dopravu, Ú. v.
Qualifying activities are targeted to include only maritime transport’.
ES C 205, 5.7.1997, s.
It should be noted that EIGs, like other forms of undertakings, can in principle enter the TT scheme if they carry on eligible activities.
5 (platné do 16. januára 2004), Ú. v.
Community guidelines on State aid to maritime transport, OJ C 205, 5.7.1997, p.
EÚ C 13, 17.1.2004, s.
3 (applicable from 17.1.2004).
Rámec štátnej pomoci na stavbu lodí, Ú. v.
Framework on State aid to shipbuilding, OJ C 317, 30.12.2003, p.
EÚ C 317, 30.12.2003, s.
However, given that the shipyards are not recipients or the aid and it is impossible to quantify an economic flow to their benefit, it is not necessary to assess the aid under this Framework.
So zreteľom na to, že lodenice nie sú príjemcami pomoci a je nemožné vyčísliť hospodársky tok v ich prospech, však nie je potrebné posudzovať pomoc na základe tohto rámca.
See Maritime Guidelines, Section 2.1 Scope of revised State aid Guidelines, first paragraph: ‘These guidelines cover any aid granted by Member States or through State resources in favour of maritime transport’ and Section 3.1 Fiscal Treatment of shipowning companies, 12th paragraph: ‘These guidelines apply only to maritime transport.’
Pozri usmernenia pre námornú dopravu, oddiel 2.1 Rozsah zrevidovaných usmernení o štátnej pomoci, prvý odsek: „Tieto usmernenia sa týkajú akejkoľvek pomoci poskytovanej členskými štátmi alebo zo štátnych prostriedkov v prospech námornej dopravy“ a oddiel 3.1 Fiškálny režim lodiarskych spoločností, 12. odsek: „Tieto usmernenia sa uplatňujú len na námornú dopravu.“
See Maritime Guidelines, Section 3.1 Fiscal treatment of shipowning companies, last paragraph: ‘the fiscal advantages mentioned above must be restricted to shipping activities; hence, in cases where a shipowning company is also engaged in other commercial activities, transparent accounting will be required in order to prevent ‘spill-over’ into non-shipping activities. ’
Pozri usmernenia pre námornú dopravu, oddiel 3.1 Fiškálny režim lodiarskych spoločností, posledný odsek: „následne sa musia fiškálne výhody obmedzovať na dopravné činnosti; teda v prípadoch, keď sa lodiarska spoločnosť angažuje aj v iných komerčných činnostiach, sa vyžaduje transparentné účtovníctvo, aby sa zabránilo ‚presahovaniu‘ do nedopravných činností “.
State aid C 46/2004, Commission Decision of 20.12.2006 on the aid scheme implemented by France under Article 39 CA of the General Tax Code (OJ L 112, 30.4.2007, p.
Štátna pomoc C 46/2004, rozhodnutie Komisie z 20. decembra 2006 o schéme pomoci, ktorú Francúzsko zaviedlo podľa článku 39 CA všeobecného zákonníka o daniach (Ú. v.
43).
EÚ L 112, 30.4.2007, s.
As indicated above, Spain invoked the 2002 Commission Decision authorising the Spanish Tonnage Tax as a basis for compatibility.
43).
In fact, the conclusion that the TT is compatible with the internal market is based on the Maritimes Guidelines.
Ako sa uvádza vyššie v texte, Španielsko sa odvoláva na rozhodnutie Komisie z roku 2002, ktorým sa povoľuje španielsky režim dane z tonáže, ako na základ pre zlučiteľnosť.
See Joined Cases T-115/09 and T-116/09 Electrolux AB and Whirlpool Europe BV v Commission.
Tento strop sa uplatňuje len na určité kategórie pomoci určené usmerneniami: fiškálne a sociálne opatrenia na zlepšenie konkurencieschopnosti, úľava pre posádku, investičná pomoc a regionálna pomoc.
See Case C-110/03 Belgium v Commission, paragraph 71 and the case-law cited.
Pozri spojené veci T-115/09 a T-116/09, Electrolux AB a Whirlpool Europe BV/Komisia.
Coordination Centres (DE); Coordination Centres and Finance Companies (LU); Vizcaya Coordination Centres (ES); Headquarters and International Treasury Pools (FR); Foreign Income (IE); International Financing Activities (NL).
Pozri vec C-110/03, Belgicko/Komisia, bod 71 a citovaná judikatúra.
Answer given on 12 July 1990 to Written Question No 1735/90 from Mr G. de Vries to the Commission (OJ C 63, 11.3.1991, p.
Koordinačné strediská (DE), koordinačné strediská a finančné spoločnosti (LU), Vizcaya koordinačné strediská (ES), ústredia a medzinárodné finančné fondy (FR), zahraničný príjem (IE), medzinárodné finančné činnosti (NL).
37).
Odpoveď poskytnutá 12. júla 1990 na písomnú otázku č. 1735/90 od pána G. de Vriesa pre Komisiu (Ú. v.
Case C 167/06 P Komninou and others v Commission, paragraph 63, and Case C-537/08 P Kahla Thüringen Porzellan v Commission [2010] ECR I-12917, paragraph 63.
ES C 63, 11.3.1991, s.
Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Belgium and Forum 187 v Commission [2006] ECR I 5479, paragraph 147; Case C-167/06 P Komninou and Others v Commission [2007] ECR I-141, paragraph 63; Case T-107/02 GE Betz v OHIM — Atofina Chemicals (BIOMATE), [2004] ECR II-1845, paragraph 80, and the case-law cited.
37).
Case C-289/81, Mavridis v Parliament [1983] ECR 1731; Case T-290/97, Mehibas Dordtselaan BV v Commission [2000] ECR II-15, paragraph 59.
Rozsudok vo veci C-167/06 P, Komninou a i./Komisia, bod 63, a rozsudok vo veci C-537/08 P, Kahla Thüringen Porzellan/Komisia, Zb.
See also Case 265/85 [1987] ECR 1155, paragraph 44 and Case C-152/88 Sofrimport v Commission [1990] ECR I-153, paragraph 26.
2010, s.
Under Article 108(3) TFEU, Member States have an obligation to notify new aid measures to the Commission and to seek its approval before implementing the measure.
I-12917, bod 63.
Chapter II of the Procedural Regulation (OJ L 83, 27.3.1999) lays down detailed rules for the application of Article 107 to notified aid.
Rozsudok v spojených veciach C-182/03 a C-217/03, Belgicko a Forum 187/Komisia, Zb.
See Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 P Demesa and Territorio Histórico de Álava v Commission, [2004] ECR I-10609, paragraphs 44-45 and 52.
2006, s.
See Joined Cases T-427/04 and T-17/05 France v Commission (France Télécom) [2009] ECR II-4315, paragraph 263.
I-5479, bod 147; rozsudok vo veci C-167/06 P Komninou a i./Komisia, Zb.
See recital 187 of that Decision.
2007, s.
7.
II-1845, bod 80 a citovaná judikatúra.
See recital 8 of the abovementioned Commission Decision of 11 November 2003: ‘The purpose of the notified aid is to match the interest subsidies allegedly offered by Spain.
Rozsudok vo veci C-289/81, Mavridis/Parlament, Zb.
The Netherlands allege that … prices quoted by the Spanish yards included interest subsidies for export financing supported by the Spanish authorities, on the basis of the Spanish Royal Decree (RD) 442/94’.
1983, s.
OJ L 202, 18.7.1998, p.
1731; rozsudok vo veci T-290/97, Mehibas Dordtselaan BV/Komisia, Zb.
1.
2000, s.
OJ C 317, 30.12.2003, p.
II-15, bod 59.
11.
Pozri aj rozsudok vo veci 265/85, Zb.
See recital 24 of the abovementioned final Decision of 30 June 2004: ‘In State aid proceedings the Commission has to, in the last analysis, rely on the statements of the Member State supposed to (have) grant(ed) the aid.’
1987, s.
This measure, which came into force in 2002 [27], was regarded as unlawful and possibly incompatible State aid.
ES L 12, 15.1.2002, s.
Qualifying activities are targeted to include only maritime transport’ (our underlining).
Informácie o sumách prijatej pomoci, ktoré sa majú vrátiť a ktoré už boli vrátené
The Commission does not agree with this interpretation of the 2002 Decision.
Totožnosť príjemcu
Both the Maritime Guidelines and the 2002 Decision make it clear that the TT should apply only to maritime transport activities [103].
Celková suma pomoci prijatej v rámci systému [1]
Under the 1997 Guidelines, the aid ceiling corresponds to ‘a reduction to zero of taxation and social charges of seafarers and of corporate taxation of shipping activities’.
Celková suma pomoci, ktorá sa má vrátiť [1](istina)
Under the 2004 Guidelines, the ceiling corresponds to a reduction to zero of taxation and social charges of seafarers and a tax reduction by application of a TT scheme.
Celková suma, ktorá už bola splatená [1]
on compensation to be paid to Simet SpA for public transport services provided between 1987 and 2003 (state aid measure SA.33037 (2012/C) – Italy)
o náhrade, ktorá sa má vyplatiť spoločnosti Simet SpA za služby verejnej dopravy poskytované medzi rokmi 1987 a 2003 [opatrenie štátnej pomoci SA.33037 (2012/C) – Taliansko]
(notified under document C(2013) 6251)
[oznámené pod číslom C(2013) 6251]
By electronic notification of 18 May 2011, the Italian authorities notified, in accordance with Article 108(3) of the Treaty, compensation given to Simet SpA (‘Simet’) for the provision of inter-regional bus transport services under a public service obligation carried out during the period 1987–2003, as ordered by the Council of State (Consiglio di Stato), Italy’s Supreme Administrative Court (‘the notified measure’).
Prostredníctvom elektronickej notifikácie z 18. mája 2011 notifikovali talianske orgány podľa článku 108 ods. 3 zmluvy náhradu priznanú spoločnosti Simet SpA (ďalej len „Simet“) za poskytovanie služieb medziregionálnej autobusovej dopravy, ktoré vykonávala v rámci záväzku služby vo verejnom záujme v období rokov 1987 – 2003 tak, ako to nariadila Štátna rada (Consiglio di Stato), najvyšší správny súd v Taliansku (ďalej len „notifikované opatrenie“).
This notification was registered under case number SA.33037.
Notifikácia bola zaregistrovaná ako vec číslo SA.33037.
Further information on the notified measure was provided by the Italian authorities by submissions of 12 July 2011, 5 October 2011, 20 February 2012, 2 and 28 March 2012, and 17 April 2012.
Talianske orgány predložili ďalšie informácie o notifikovanom opatrení 12. júla 2011, 5. októbra 2011, 20. februára 2011, 2. a 28. marca 2012 a 17. apríla 2012.
By letter dated 31 May 2012, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty (‘the opening decision’).
Listom z 31. mája 2012 Komisia informovala Taliansko, že sa rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 zmluvy („rozhodnutie o začatí konania“).
The following submissions were received within the accepted deadlines:
Komisia dostala v dohodnutých termínoch tieto pripomienky:
The Italian authorities submitted their observations on the opening decision by letters of 1 June 2012, 24 September 2012 and 11 October 2012.
Talianske orgány predložili svoje pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania v listoch z 1. júna 2012, 24. septembra 2012 a 11. októbra 2012.
The only third party to submit observations in reply to the opening decision was Simet, the potential beneficiary of the notified measure.
Jedinou treťou stranou, ktorá predložila pripomienky v reakcii na rozhodnutie o začatí konania, bola spoločnosť Simet, potenciálny príjemca notifikovaného opatrenia.
Its submissions were received on 4 August 2012, 31 October 2012 and 13 December 2012.
Jej pripomienky boli prijaté 4. augusta 2012, 31. októbra 2012 a 13. decembra 2012.
The Italian authorities provided comments on third party submissions by letters of 28 November 2012, 4 December 2012, 19 December 2012 and 10 January 2013.
Talianske orgány predložili svoje pripomienky k pripomienkam tretej strany v listoch z 28. novembra 2012, zo 4. decembra 2012, z 19. decembra 2012 a 10. januára 2013.
THE COMPANY AND THE SERVICES PROVIDED
SPOLOČNOSŤ A POSKYTOVANÉ SLUŽBY
Simet is a private company providing scheduled passenger transport services by bus based on concessions granted by the Italian State under Law 1822/39 [2].
Simet je súkromná spoločnosť, ktorá poskytuje pravidelnú autobusovú prepravu cestujúcich na základe koncesie, ktorú jej Talianska republika udelila podľa zákona č. 1822/39 [2].
More specifically, Simet operates a network of inter-regional scheduled bus connections between the Calabria Region and other Italian regions.
Spoločnosť Simet konkrétne prevádzkuje sieť pravidelných medziregionálnych autobusových liniek medzi regiónom Kalábria a ostatnými talianskymi regiónmi.
In addition to these services, which account for approximately two thirds of its revenue, Simet also provides other services, including international travel services, tourism services and bus hire with driver [3], which account for the remaining third of its revenue.
Spoločnosť Simet okrem týchto služieb, ktoré predstavujú približne dve tretiny jej príjmov, prevádzkuje aj ďalšie služby vrátane služieb medzinárodnej dopravy, služieb v oblasti cestovného ruchu a prenájmu autobusov s vodičom [3], ktoré predstavujú zvyšnú tretinu jej príjmov.
In October 1999 Simet for the first time asked the Ministry for Infrastructure and Transport (‘the Ministry’) for compensation for its inter-regional bus service with respect to the years starting from 1987 [4].
V októbri 1999 spoločnosť Simet po prvýkrát požiadala ministerstvo infraštruktúry a dopravy (ďalej len „ministerstvo“) o náhradu za svoje služby medziregionálnej autobusovej dopravy od roku 1987 [4].
The Ministry denied this and subsequent requests, as it considered that it had not entrusted Simet with public service obligations.
Ministerstvo túto žiadosť aj následné žiadosti zamietlo, pretože usúdilo, že neuložilo spoločnosti Simet záväzky služby vo verejnom záujme.
According to the Italian authorities, Simet, like other providers of inter-regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) renewed annually at the request of the company.
Podľa talianskych orgánov spoločnosť Simet – rovnako ako iní poskytovatelia pravidelnej medziregionálnej autobusovej dopravy – pôsobila na základe dočasných licencií (koncesií), ktoré sa na jej žiadosť každý rok obnovovali.
Those concessions gave the company the exclusive right to provide the relevant services.
Na základe týchto koncesií mala spoločnosť výlučné právo poskytovať príslušné služby.
The annual concession specifications stated that delivering the service did not give the company the right to any subsidy or compensation of any kind and that the service was operated entirely at the company’s own risk.
V každoročných špecifikáciách koncesie sa uvádzalo, že poskytovanie služby neumožňuje spoločnosti právo na nijaké dotácie ani náhradu akéhokoľvek druhu a že spoločnosť poskytuje službu v plnej miere na vlastné riziko.
The fares proposed by the company itself were also reflected in the annual concession specifications accepted by the Ministry.
V týchto každoročných špecifikáciách koncesie, ktoré prijalo ministerstvo, sa uvádzalo aj cestovné, ktoré navrhla samotná spoločnosť.
Over time, the company submitted a number of requests to change the arrangements for delivery of the services provided, which were usually approved in accordance with the procedure laid down in Presidential Decree 369/94 [5].
Spoločnosť postupne predložila niekoľko žiadostí o zmenu pravidiel poskytovania príslušných služieb, ktoré boli zvyčajne schválené v súlade s postupom stanoveným v prezidentskom dekréte č. 369/94 [5].
Articles 4 and 5 of Presidential Decree 369/1994 provided for a detailed procedure for the assessment and comparative analysis of applications related to the introduction of any new service on the basis of a concession.
V článkoch 4 a 5 prezidentského dekrétu č. 369/1994 sa stanovoval podrobný postup posúdenia a porovnávacej analýzy žiadostí o zriadenie akejkoľvek novej služby na základe koncesie.
THE JUDGMENTS OF THE COUNCIL OF STATE PRIOR TO THE OPENING DECISION
ROZSUDKY ŠTÁTNEJ RADY PRED ROZHODNUTÍM O ZAČATÍ KONANIA
In response to the Ministry’s refusal to grant public service compensation for the period starting from 1987, Simet brought a legal action before the Italian administrative courts requesting compensation for the discharge of public service obligations.
Spoločnosť Simet v reakcii na odmietnutie poskytnutia náhrady zo strany ministerstva za službu vo verejnom záujme za obdobie od roku 1987 podala na talianskych správnych súdoch návrh na začatie konania a žiadala náhradu za plnenie záväzkov služby vo verejnom záujme.
On appeal, in judgment 1405/2010 of 9 March 2010 (‘judgment 1405/2010’), the Council of State recognised Simet’s right to receive compensation for its scheduled (predominantly inter-regional) bus services, provided under the concessions granted by the Italian State.
Štátna rada v rámci odvolania rozsudkom 1405/2010 z 9. marca 2010 (ďalej len „rozsudok 1405/2010“) uznala právo spoločnosti Simet na náhradu za tieto služby pravidelnej autobusovej dopravy (prevažne medziregionálnej), ktoré poskytuje na základe koncesií udelených Talianskou republikou.
The precise amount of the compensation was to be determined on the basis of reliable data from the company’s accounts.
Presná suma náhrady sa mala stanoviť na základe spoľahlivých údajov z účtovníctva spoločnosti.
As explained in more detail in the opening decision, judgment 1405/2010 does not precisely identify by which legal act the public service obligation was imposed, or in what form.
Ako sa podrobnejšie vysvetľuje v rozhodnutí o začatí konania, v rozsudku 1405/2010 sa presne neuvádza, akým právnym aktom alebo v akej forme bol uložený záväzok služby vo verejnom záujme.
Order 2072 of the Council of State issued on 18 January 2011, following the failure of the administration to comply with judgment 1405/2010, is more explicit in this respect, stating that ‘the Ministry has repeatedly denied the company the opportunity to change routes, times and stops and ordered it to keep fares at or below those charged by Ferrovie dello Stato (Italian State Railways) – these are elements that the company believes are indicative of carrying out a public service.’
Nariadenie Štátnej rady č. 2072 vydané 18. januára 2011 po tom, ako štátna správa nevykonala rozsudok 1405/2010, je v tejto súvislosti explicitnejšie a uvádza sa v ňom: „Ministerstvo opakovane odmietlo umožniť spoločnosti zmeniť trasy, časy a zastávky a nariadilo jej zachovať cestovné na úrovni cestovného Talianskych štátnych dráh (Ferrovie dello Stato) alebo nižšej – podľa spoločnosti tieto prvky poukazujú na to, že vykonáva službu vo verejnom záujme.“
While judgment 1405/2010 does mention the new Regulation (EC) No 1370/2007 of the European Parliament and of the Council [6], which governs public service compensation, insofar as it ‘lays down compensation criteria which are not dissimilar to those laid down in previous Community regulations’, the Council of State ordered the responsible authorities to pay compensation to Simet on the basis of Articles 6, 10 and 11 of Council Regulation (EEC) No 1191/69 [7].
Keďže v rozsudku 1405/2010 sa spomína nové nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 [6], ktoré sa týka náhrady za službu vo verejnom záujme, pretože „stanovuje kritériá náhrady, ktoré nie sú nepodobné kritériám stanoveným v predchádzajúcich nariadeniach Spoločenstva,“ Štátna rada nariadila príslušným orgánom zaplatiť spoločnosti Simet náhradu na základe článkov 6, 10 a 11 nariadenia Rady (EHS) č. 1191/69 [7].