natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to Article 5(1) of Regulation (EC) No 2099/2002, Member States and the Commission shall cooperate in order to define, as appropriate, a common position or approach in the competent international fora with a view to reducing the risks of conflict between the maritime legislation of the Union and international instruments.
Podľa článku 5 ods. 1 nariadenia (ES) č. 2099/2002 členské štáty a Komisia spolupracujú, aby bol v prípade potreby stanovený spoločný postoj alebo prístup na príslušných medzinárodných fórach z hľadiska zníženia rizika kolízie medzi právnymi predpismi Spoločenstva v oblasti námornej dopravy a medzinárodnými nástrojmi.
Directive 2009/15/EC forms together with Regulation (EC) No 391/2009 of the European Parliament and of the Council [3] one coherent piece of legislation where the activities of recognised organisations are regulated in a consistent manner in accordance with the same principles and definitions.
Smernica 2009/15/ES predstavuje spolu s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 [3] jeden ucelený právny predpis, v ktorom sú činnosti uznaných organizácií upravené jednotne podľa rovnakých zásad a definícií.
Pursuant to Article 3(2) of Directive 2009/15/EC, if a Member State decides, with respect to ships flying its flag, to authorise an organisation to carry out on its behalf the inspections and surveys related to statutory certificates, it shall entrust these duties only to a recognised organisation, which, pursuant to Article 2(g) of that Directive, means an organisation recognised in accordance with Regulation (EC) No 391/2009.
Podľa článku 3 ods. 2 smernice 2009/15/ES, ak sa členský štát vzhľadom na lode plávajúce pod jeho vlajkou rozhodne udeliť organizáciám oprávnenie vykonávať v jeho mene inšpekcie a prehliadky týkajúce sa štatutárnych osvedčení, týmito povinnosťami poverí len uznané organizácie, čo podľa článku 2 písm. g) uvedenej smernice, znamená organizáciu uznanú v súlade s nariadením (ES) č. 391/2009.
Therefore, the set of rules on the basis of which the organisations concerned are recognised has an impact on both acts.
Preto má súbor pravidiel, na základe ktorých sú uvedené organizácie uznané, vplyv na obidva právne akty.
The term ‘international conventions’ as defined in Article 2(d) of Directive 2009/15/EC means the International Convention for the Safety of Life at Sea of 1 November 1974 (‘the SOLAS Convention’) with the exception of chapter XI-2 of the Annex thereto, the International Convention on Load Lines of 5 April 1966 (‘the Load Lines Convention’) and the International Convention for the Prevention of Pollution from Ships of 2 November 1973 (‘the MARPOL Convention’), together with the protocols and amendments thereto, and the related codes of mandatory status in all Member States, in their up-to-date version.
Pojem „medzinárodné dohovory“ je vymedzený v článku 2 písm. d) smernice 2009/15/ES ako Medzinárodný dohovor o bezpečnosti ľudského života na mori z 1. novembra 1974 (SOLAS 74) s výnimkou kapitoly XI-2 prílohy k nemu, Medzinárodný dohovor o nákladovej značke z 5. apríla 1966 a Medzinárodný dohovor o zabránení znečisťovaniu z lodí z 2. novembra 1973 (MARPOL) spolu s ich príslušnými protokolmi a zmenami a doplneniami a súvisiacimi záväznými kódexmi vo všetkých členských štátoch v ich aktuálnom znení.
The IMO Assembly at its 28th session adopted an IMO Instruments Implementation Code (III Code), as set out in IMO resolution A.1070(28) of 4 December 2013, as well as amendments to the Load Lines Convention, with a view to rendering the III Code mandatory, together with an associated flag State audit scheme, as set out in IMO resolution A.1083(28) of 4 December 2013.
Zhromaždenie IMO schválilo na svojom 28. zasadnutí kódex na vykonávanie nástrojov IMO (kódex III) uvedený v rezolúcii IMO A.1070(28) zo 4. decembra 2013, ako aj zmeny Medzinárodného dohovoru o nákladovej značke, s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými, ako sa uvádza v rezolúcii IMO A.1083(28) zo 4. decembra 2013.
The IMO Marine Environment Protection Committee (MEPC) at its 66th session adopted amendments to the Protocol of 1978 relating to the MARPOL Convention, as set out in resolution MEPC.246(66) of 4 April 2014, and to the Protocol of 1997 relating to the MARPOL Convention, as modified by the Protocol of 1978 relating thereto, as set out in resolution MEPC.247(66) of 4 April 2014, with a view to rendering the III Code mandatory, together with an associated flag State audit scheme.
Výbor IMO pre ochranu morského prostredia (MEPC) schválil na svojom 66. zasadnutí zmeny protokolu z roku 1978 k dohovoru MARPOL uvedené v rezolúcii MEPC.246(66) zo 4. apríla 2014 a protokolu z roku 1997 k dohovoru MARPOL v znení upravenom protokolom z roku 1978, ktorý sa k nemu vzťahuje, ako sa uvádza v rezolúcii MEPC.247(66) zo 4. apríla 2014, s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými.
The IMO Maritime Safety Committee (MSC) at its 93rd session adopted amendments to the SOLAS Convention, as set out in resolution MSC.366(93) of 22 May 2014, and to the Protocol of 1988 relating to the Load Lines Convention, as set out in resolution MSC.375(93) of 22 May 2014, with a view to rendering the III Code mandatory, together with an associated flag State audit scheme.
Výbor IMO pre námornú bezpečnosť (MSC) schválil na svojom 93. zasadnutí zmeny k dohovoru SOLAS uvedené v rezolúcii MEPC.366(93) z 22. mája 2014 a protokolu z roku 1988 k Medzinárodnému dohovoru o nákladovej značke, ako sa uvádza v rezolúcii MEPC.375(93) z 22. mája 2014, s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex III spolu so súvisiacim systémom auditu vlajkového štátu stali povinnými.
The MEPC at its 65th session and the MSC at its 92nd session adopted an IMO Code for Recognized Organizations (RO Code), as set out in resolution MSC.349(92) of 21 June 2013.
Výbor IMO pre ochranu morského prostredia na svojom 65. zasadnutí a Výbor IMO pre námornú bezpečnosť na svojom 92. zasadnutí schválili kódex IMO pre uznané organizácie (kódex RO), ako sa uvádza v rezolúcii MSC.349(92) z 21. júna 2013.
The MEPC at its 65th session adopted amendments to the Protocol of 1978 relating to the MARPOL Convention with a view to rendering the RO Code mandatory, as set out in resolution MEPC.238(65) of 17 May 2013.
MEPC schválil na svojom 65. zasadnutí zmeny protokolu z roku 1978 k dohovoru MARPOL s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex RO stal povinným, ako je stanovené v rezolúcii MEPC.238(65) zo 17. mája 2013.
The MSC at its 92nd session adopted amendments to the SOLAS Convention and to the Protocol of 1988 relating to the Load Lines Convention with a view to rendering the RO Code mandatory, as set in resolutions MSC.350(92) and MSC.356(92) of 21 June 2013.
MSC schválil na svojom 92. zasadnutí zmeny dohovoru SOLAS a protokolu z roku 1988 k Medzinárodnému dohovoru o nákladovej značke s cieľom zabezpečiť, aby sa kódex RO stal povinným, ako je stanovené v rezolúcii MSC.350(92) a v rezolúcii MSC.356(92) z 21. júna 2013.
The III and RO Codes are therefore expected to enter into force during the period between 1 January 2015 until 1 January 2018 in accordance with the applicable rules for the adoption, ratification and entry into force of amendments under each of the IMO conventions concerned.
Preto sa očakáva, že kódex III a kódex RO nadobudnú účinnosť v období od 1. januára 2015 do 1. januára 2018 v súlade s platnými pravidlami pre prijatie, ratifikáciu a nadobudnutie účinnosti zmien každého z príslušných dohovorov IMO.
On 13 May 2013, the Council adopted Council Decision 2013/268/EU on the position to be taken on behalf of the European Union within the International Maritime Organization (IMO) with regard to the adoption of certain Codes and related amendments to certain conventions and protocols [4].
Dňa 13. mája 2013 prijala Rada rozhodnutie Rady 2013/268/EÚ o pozícii, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v rámci Medzinárodnej námornej organizácie (IMO) v súvislosti s prijatím určitých kódexov a s tým súvisiacich zmien určitých dohovorov a protokolov [4].
Pursuant to Article 5 of that Decision, the Council authorised the Member States to give their consent to be bound, in the interest of the Union and subject to the declaration set in the Annex of that Decision, by the amendments referred to in recitals (4) to (9) of this Directive.
V súlade s článkom 5 uvedeného rozhodnutia poverila Rada členské štáty, aby vyjadrili svoj súhlas s tým, že budú viazané, v záujme Únie a s výhradou vyhlásenia uvedeného v prílohe k uvedenému rozhodnutiu, zmenami uvedenými v odôvodneniach 4 až 9 tejto smernice.
The declaration annexed to Council Decision 2013/268/EU states that Member States consider that the III Code and the RO Code contain a set of minimum requirements on which States can elaborate and improve as appropriate for the enhancement of maritime safety and the protection of the environment.
Ako sa uvádza vo vyhlásení v prílohe k rozhodnutiu Rady 2013/268/EÚ, členské štáty sa domnievajú, že kódex III a kódex RO obsahuje súbor minimálnych požiadaviek, ktoré jednotlivé štáty môžu podľa potreby rozpracovať a zlepšiť s cieľom zvýšiť námornú bezpečnosť a ochranu životného prostredia.
It also states that nothing in the III Code or RO Code shall be construed to restrict or limit in any way the fulfilment of Member States' obligations under the law of the Union in relation to the definition of ‘statutory certificates’ and ‘class certificates’, the scope of the obligations and criteria laid down for recognised organisations, and the duties of the European Commission as regards the recognition, assessment and, where appropriate, the imposition of corrective measures or sanctions on recognised organisations.
Takisto sa tam uvádza, že žiadne ustanovenie kódexu III a kódexu RO sa nesmie vykladať ako akékoľvek obmedzenie ani ohraničenie plnenia povinností členských štátov podľa práva Únie, pokiaľ ide o vymedzenie pojmov „štatutárne osvedčenia“ a „osvedčenia o triede“, rozsah povinností a kritérií stanovených pre uznané organizácie a povinnosti, ktoré Európskej komisii vyplývajú pri uznávaní organizácií, ich posudzovaní a prípadne ukladaní nápravných opatrení alebo sankcií uznaným organizáciám.
The same declaration states that, in the case of an IMO audit, Member States will state that only compliance with those provisions of the relevant international conventions which Member States have accepted, including in the terms of this declaration, shall be verified.
V tom istom vyhlásení sa uvádza, že v prípade auditu IMO, členské štáty vyhlasujú, že by sa mal overiť súlad len s tými ustanoveniami medzinárodných dohovorov, ktoré členské štáty prijali, vrátane podmienok tohto vyhlásenia.
In the legal order of the Union, the scope of Directive 2009/15/EC as well as that of Regulation (EC) No 391/2009 includes references to the ‘international conventions’ as described in recital (3).
V právnom poriadku Únie sú v rozsahu pôsobnosti smernice 2009/15/ES, ako aj nariadenia (ES) č. 391/2009 zahrnuté odkazy na „medzinárodné dohovory“, ako sa uvádza v odôvodnení 3.
In this framework, amendments to IMO conventions are automatically brought into Union law at the same time when they enter into force at the international level, including the related codes of mandatory status such as the III and RO codes, which therefore form part of the IMO instruments relevant for the application of Directive 2009/15/EC.
V tomto rámci sa zmeny dohovorov IMO automaticky začleňujú do práva Únie v čase, keď nadobudnú účinnosť na medzinárodnej úrovni, vrátane príslušných právne záväzných kódexov, ako napríklad kódexu III a kódexu RO, ktoré sú z tohto dôvodu súčasťou nástrojov IMO relevantných pre uplatňovanie smernice 2009/15/ES.
Amendments to international conventions may however be excluded from the scope of Union maritime legislation in accordance with the conformity checking procedure if they meet at least one of the two criteria set out in Article 5(2) of Regulation (EC) No 2099/2002.
Zmeny medzinárodných dohovorov však môžu byť vylúčené z rozsahu pôsobnosti právnych predpisov Únie v oblasti námornej dopravy v súlade s postupmi kontroly zhody, ak spĺňajú minimálne jedno z dvoch kritérií stanovených v článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 2099/2002.
The Commission evaluated the amendments to the IMO conventions in accordance with Article 5 of Regulation (EC) No 2099/2002 and determined that a number of discrepancies exist between, on the one hand, the III Code and the RO Code, and, on the other hand, Directive 2009/15/EC and Regulation (EC) No 391/2009.
Komisia vyhodnotila zmeny dohovorov IMO v súlade s článkom 5 nariadenia (ES) č. 2099/2002 a stanovila, že medzi kódexom III a kódexom RO na jednej strane a smernicou 2009/15/ES a nariadením (ES) č. 391/2009 na strane druhej existuje niekoľko rozdielov.
First, paragraph 16.1 of part 2 of the III Code provides for a minimum list of resources and processes which flag States have to establish, including the provision of administrative instructions pertaining inter alia to ship class certificates required by the flag State to demonstrate compliance with structural, mechanical, electrical, and/or other requirements of an international convention to which the flag State is a party or compliance with a requirement of the flag State's national regulation.
Po prvé, v odseku 16.1 časti 2 kódexu III sa stanovuje minimálny zoznam zdrojov a procesov, ktoré vlajkové štáty musia vytvoriť, vrátane poskytovania administratívnych pokynov vzťahujúcich sa okrem iného na osvedčenia o triedach lodí požadované vlajkovým štátom s cieľom preukázať súlad so štrukturálnymi, mechanickými, elektrickými a/alebo inými požiadavkami medzinárodného dohovoru, ktorého je daný vlajkový štát zmluvnou stranou, alebo požiadavky vnútroštátnych predpisov daného vlajkového štátu.
As detailed in recital (21) below however, Union law draws a distinction between statutory certificates and class certificates.
Ako sa však podrobne uvádza v odôvodnení 21 uvedenom nižšie, právo Únie rozlišuje medzi štatutárnymi osvedčeniami a osvedčeniami o triede.
The latter are documents of a private nature and are neither acts of a flag State nor issued on any flag State's behalf.
Osvedčenia o triede sú dokumentmi súkromnej povahy a nie sú ani aktmi vlajkového štátu, ani aktmi vydanými v mene vlajkového štátu.
This provision of the III Code in fact refers to SOLAS Chapter II-1, Part A-1, Regulation 3-1, which provides that ships shall be designed, constructed and maintained in compliance with the structural, mechanical and electrical requirements of a classification society which is recognized by the Administration in accordance with the provisions of regulation XI-1/1.
Toto ustanovenie kódexu III sa v skutočnosti vzťahuje na kapitolu II-1, časť A-1, predpis 3-1 dohovoru SOLAS, v ktorom sa stanovuje, že lode musia byť navrhnuté, skonštruované a udržiavané v súlade so štrukturálnymi, mechanickými a elektrickými požiadavkami klasifikačnej spoločnosti, ktorá je uznaná správou v súlade s ustanoveniami nariadenia XI-1/1.
The SOLAS convention clearly identifies the ship or its legal representation vis-à-vis the flag State as the object of this requirement.
V dohovore SOLAS sa jasne identifikuje loď alebo jej právne zastúpenie voči vlajkovému štátu ako predmet tejto požiadavky.
Furthermore, when acting in its capacity as class society, a recognised organisation issues ship class certificates in accordance with its own rules, procedures, conditions and private contractual arrangements, to which the flag State is not a party.
Okrem toho, ak uznaná organizácia vystupuje ako klasifikačná spoločnosť, vydáva osvedčenia triede lode v súlade s vlastnými pravidlami, postupmi, podmienkami a súkromnými zmluvnými dohodami, ktorých vlajkový štát nie je zmluvnou stranou.
Therefore, this provision of the III Code contradicts the delineation of class and statutory activities as set out in the existing EU legislation.
Toto ustanovenie kódexu III je preto v rozpore s tým, ako sú činnosti súvisiace s vymedzením triedy a štatutárne činnosti vymedzené v existujúcich právnych predpisoch EÚ.
Second, paragraph 18.1 of part 2 of the III Code requires the flag State to determine, ”with regard only to ships entitled to fly its flag”, that a recognised organisation has adequate resources in terms of technical, managerial and research capabilities to accomplish the duties entrusted to it.
Po druhé, v odseku 18.1 časti 2 kódexu III sa vyžaduje, aby vlajkový štát určil, či má uznaná organizácia primerané zdroje a technické, riadiace a výskumné kapacity na splnenie úloh, ktorými je poverená „a to len vo vzťahu k lodiam, ktoré sú oprávnené plaviť sa pod jeho vlajkou“.
In contrast, this aspect is addressed under Union law as a requirement for the purpose of the recognition as reflected in criterion A.3 in Annex I of Regulation (EC) No 391/2009, and with regard to the entire fleet in the class of the organisation concerned, without distinction based on flag.
Tento aspekt je naproti tomu podľa práva Únie upravený ako požiadavka na účely uznávania, ako sa uvádza v kritériu A.3 v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 391/2009, vo vzťahu k celej flotile v danej triede príslušnej organizácie, bez rozlišovania na základe vlajky.
Should the above provision of the III Code be incorporated into Union law, it would restrict the application of criterion A.3 in Annex I of Regulation (EC) No 391/2009 to the recognised organisation's performance with regard only to ships flying the flag of Member States, in contradiction with the requirements currently in force.
Pokiaľ by sa vyššie uvedené ustanovenie kódexu III začlenilo do práva Únie, obmedzilo by sa tým uplatňovanie kritéria A.3 v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 391/2009 týkajúceho sa uznaných organizácií iba na lode plávajúce pod vlajkou členských štátov, čo je v rozpore s požiadavkami platnými v súčasnosti.
Third, paragraph 19 of part 2 of the III Code introduces a prohibition for a flag State to mandate its recognised organisations to apply to ships, other than those entitled to fly its flag, any requirements pertaining to inter alia their classification rules, requirements or procedures.
Po tretie, v odseku 19 časti 2 kódexu III sa zavádza ustanovenie zakazujúce, aby vlajkový štát poveroval svoje uznané organizácie právomocou klásť na lode iné než lode oprávnené plávať pod jeho vlajkou akékoľvek požiadavky týkajúce sa okrem iného ich klasifikačných pravidiel, požiadaviek alebo postupov.
Pursuant to Directive 2009/15/EC, Member States can only authorise an organisation to act on their behalf for the statutory certification of their respective fleet if that organisation has been recognised and is being monitored for this purpose in accordance with Regulation (EC) No 391/2009.
Podľa smernice 2009/15/ES môžu členské štáty poveriť organizácie, aby konali v ich mene pri štatutárnom osvedčovaní ich flotily len v prípade, ak je uvedená organizácia uznaná a je na tento účel monitorovaná v súlade s nariadením (ES) č. 391/2009.
In this framework, the recognised organisations as such have to comply with certain requirements in their relevant activities across their classed fleet, irrespective of the flag.
Podľa tohto rámca musia uznané organizácie ako také spĺňať určité požiadavky týkajúce sa ich príslušných činností v rámci ich klasifikovanej flotily, bez ohľadu na vlajku.
This relates to most of the criteria set out in Annex I of Regulation (EC) No 391/2009, as well as to other obligations, in particular Article 10(4) of that Regulation.
Toto sa vzťahuje na väčšinu kritérií stanovených v prílohe I nariadenia (ES) č. 391/2009, ako aj na iné záväzky, najmä článok 10 ods. 4 uvedeného nariadenia.
Should the above provision of the III Code be incorporated into Union law, it would restrict the application of the existing recognition requirements in Regulation (EC) No 391/2009 inter alia if they qualify as rules, requirements and procedures to the recognised organisation's performance with regard only to ships flying the flag of Member States.
Pokiaľ by sa vyššie uvedené ustanovenie kódexu III začlenilo do práva Únie, obmedzilo by sa tým uplatňovanie existujúcich požiadaviek na uznanie uvedených v nariadení (ES) č. 391/2009, okrem iného pokiaľ je možné označiť ich za pravidlá, požiadavky a postupy týkajúce sa činnosti uznaných organizácií, iba na lode plaviace sa pod vlajkou členských štátov.
Fourth, section 1.1 of part 2 of the RO Code defines a ‘Recognized Organization’ as an organisation assessed by a flag State and found to comply with part 2 of the RO Code.
Po štvrté, v oddiele 1.1 časti 2 kódexu RO sa „uznané organizácie“ definujú ako organizácie, ktoré sú hodnotené vlajkovými štátmi a spĺňajú požiadavky časti 2 kódexu RO.
In contrast, Article 2(g) of Directive 2009/15/EC provides that a recognised organisation is ‘an organisation recognised in accordance with Regulation (EC) No 391/2009’.
Naproti tomu sa v článku 2 písm. g) smernice 2009/15/ES stanovuje, že uznaná organizácia je „organizácia uznaná v súlade s nariadením (ES) č. 391/2009“.
Based on the Commission's evaluation set out in recitals (21) to (23), it appears that several provisions in part 2 of the RO Code are incompatible with Regulation (EC) No 391/2009.
Na základe hodnotenia Komisie uvedeného v odôvodneniach 21 až 23 sa zdá, že niekoľko ustanovení v časti 2 kódexu RO je nezlučiteľných s nariadením (ES) č. 391/2009.
Consequently, a recognised organisation as defined in the RO Code would not fulfil all the requirements of Regulation (EC) No 391/2009 and could therefore not meet the definition of a recognised organisation as set out in Union law.
Uznaná organizácia v zmysle definície v kódexe RO by teda nespĺňala všetky požiadavky nariadenia (ES) č. 391/2009 a nezodpovedala by tak definícii uznanej organizácie podľa právnych predpisov Únie.
Fifth, section 1.3 of part 2 of the RO Code defines ‘statutory certification and services’ as a single category of activities that a recognised organisation is entitled to perform on behalf of the flag State, including the issuance of certificates pertaining to both statutory and class requirements.
Po piate, v oddiele 1.3 časti 2 kódexu RO sa „štatutárne osvedčovanie a poskytovanie služieb“ definuje ako jediná kategória činností, ktorú má uznaná organizácia právo vykonávať v mene vlajkového štátu, vrátane vydávania osvedčení, ktoré sa týkajú štatutárnych požiadaviek aj požiadaviek súvisiacich s triedou.
In contrast, the definitions set out in Article 2(i) and (k) of Directive 2009/15/EC draw a clear distinction between ‘statutory certificates’, which are those certificates issued by or on behalf of a flag State in accordance with the international conventions, and ‘class certificates’, which are those documents issued by a recognised organisation, in its capacity as class society, certifying the fitness of a ship for a particular use or service in accordance with the rules and procedures laid down and made public by that recognised organisation.
Naproti tomu definície stanovené v článku 2 písm. i) a k) smernice 2009/15/ES jasne rozlišujú medzi „štatutárnymi osvedčeniami“, t. j. osvedčeniami vydanými vlajkovým štátom alebo v mene vlajkového štátu v súlade s medzinárodnými dohovormi, a „osvedčeniami o triede“, t. j. dokladmi vydanými uznanou organizáciou, ako klasifikačnou spoločnosťou, ktoré osvedčujú spôsobilosť lode na konkrétne použitie alebo prevádzku v súlade s pravidlami a postupmi, ktoré táto uznaná organizácia stanovila a zverejnila.
It follows that, under Union law, statutory and class certificates are distinct and have different natures.
Z toho vyplýva, že podľa práva Únie sa štatutárne osvedčenia a osvedčenia o triede líšia a majú odlišný charakter.
Namely, statutory certificates have a public nature, while class certificates have a private nature, being issued by the class society in accordance with its own rules, procedures and conditions.
Konkrétne, štatutárne osvedčenia majú verejný charakter, zatiaľ čo osvedčenia o triede majú súkromný charakter a vydáva ich klasifikačná spoločnosť v súlade s vlastnými pravidlami, postupmi a podmienkami.