natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Throughout the period following the adoption of the conditional authorisation decision, many of the commitments on which the authorisation of the aid was contingent were not complied with, in particular the prohibition on lending to PWB customers at a RAROC level of less than 10 %, observance of a minimum stable funding ratio, the prohibition on exercising a discretionary early repayment option on Tier 2 instruments, the requirement to notify the Commission in advance of any payment of coupons on Tier 1 or Upper Tier 2 hybrid instruments, and the rate of the Group’s deleveraging [87].
Počas celého obdobia, ktoré nasledovalo po prijatí podmieneného rozhodnutia o povolení, sa nedodržali mnohé zo záväzkov, ktorými sa podmieňovalo schválenie tejto pomoci, a to najmä zákaz poskytovať klientom PWB úvery na úrovni RAROC nižšej ako 10 %, dodržiavanie minimálneho stabilného pomeru financovania, zákaz uplatnenia diskrečnej opcie predčasnej úhrady v prípade nástroja Tier 2, povinnosť vopred oznámiť Komisii vyplácanie kupónov za hybridné nástroje Tier 1 alebo upper Tier 2 a tempo znižovania súvahy skupiny [87].
According to the Commission, the fact that the bond portfolio was deleveraged by more than the minimum planned, that new loan production was less than the maximum set, and that most of the entities were sold before the deadline authorised by the commitments in the conditional authorisation decision is nothing more than the normal execution of that decision and cannot make up for or excuse, as the Member States concerned and Dexia suggest in their comments, the significant failings identified.
Podľa Komisie skutočnosti, že oddlženie portfólia dlhopisov predstavovalo vyššiu sumu ako predpokladané minimum, že objem poskytovania nových úverov bol nižší ako predpokladané maximum alebo že k predaju väčšiny subjektov došlo pred posledným dňom schváleným v záväzkoch uvedených v rozhodnutí o podmienenom povolení, svedčia iba o riadnom vykonaní uvedeného rozhodnutia a nemali by nahrádzať ani ospravedlňovať zistené závažné nedostatky, ako to navrhujú príslušné členské štáty a skupina Dexia vo svojich pripomienkach.
After all, although some entities were sold in good time, two of the largest entities to be sold, Crediop and Sabadell, remain subsidiaries of Dexia even though the time-limit set for their sale has expired, and they do not appear likely to be sold in the immediate future.
Navyše, ak aj došlo k predaju niektorých subjektov v stanovených lehotách, dva najvýznamnejšie subjekty určené na predaj – Crediop a Sabadell, sú stále dcérskymi spoločnosťami Dexie napriek vypršaniu lehoty stanovenej na ich predaj a nič nenasvedčuje tomu, že by v blízkej budúcnosti malo dôjsť k ich predaju.
The deleveraging target for 2010 was ‘met’ on 31 March 2011 rather than by 31 December 2010, as the Member States concerned had committed to.
Cieľ znížiť veľkosť súvahy za rok 2010 sa „dosiahol“ až 31. marca 2011, pričom príslušné členské štáty tak mali urobiť pred 31. decembrom 2010.
Point 18d of the commitments requires the Member States concerned, where annual targets are not met, to submit to the Commission measures to enable the targets to be met by 30 June of the following year.
V prípade, že stanovené ročné ciele neboli dosiahnuté, sa v bode 18d záväzkov stanovuje príslušným členským štátom povinnosť predložiť Komisii opatrenia, ktoré umožnia dosiahnuť tieto ciele pred 30. júnom nasledujúceho roka.
If Dexia met its annual deleveraging target at the end of 2011, it was because the balance sheet no longer included the assets and liabilities of DBB/Belfius, which was sold in October 2011, whereas the target was set on the assumption that this major subsidiary of the Group would still belong to Dexia.
Ak sa Dexii podarilo na konci roka 2011 dosiahnuť zníženie veľkosti ročnej súvahy, bolo to preto, lebo v súvahe už neboli zahrnuté aktíva a pasíva spoločnosti DBB/Belfius, ku ktorej predaju došlo v októbri 2011, zatiaľ čo cieľ zníženia súvahy bol stanovený v čase, keď táto významná dcérska spoločnosť Dexie patrila do skupiny.
While noting that the target for 2011 was officially met, the Commission considers that the deleveraging achieved at the end of 2011 by a Dexia Group without DBB/Belfius was well below the rate required by the conditional authorisation decision for a Dexia Group with DBB/Belfius.
Komisia konštatuje, že cieľ sa formálne dosiahol, domnieva sa však, že zníženie veľkosti súvahy Dexie bez spoločnosti DBB/Belfius na rok 2011 zďaleka nedosahuje tempo znižovania súvahy skupiny v skupine Dexia zahŕňajúcej spoločnosť DBB/Belfius, tak ako bolo stanovené v rozhodnutí o podmienenom povolení.
Lastly, in reply to the comments of the Member States concerned, the Commission notes that although the sovereign debt crisis may indeed be seen as having hampered the implementation of the conditional authorisation decision, the sovereign debt crisis may not, however, be relied on as a reason for failing to comply with certain commitments such as the minimum RAROC.
Napokon Komisia v odpovedi na pripomienky príslušných členských štátov uvádza, že hoci kríza štátneho dlhu mohla predstavovať skutočnú prekážku pri plnení záväzkov vyplývajúcich z rozhodnutia o podmienenom povolení, na krízu štátneho dlhu sa však nie je možné odvolávať v prípade nedodržania niektorých záväzkov, ako napr. záväzku udržania minimálneho ukazovateľa RAROC.
For the reasons set out above, the doubts expressed by the Commission in its temporary approval decision [88] and in its decision to extend the procedure [89] have not been allayed by the comments from the Member States concerned claiming that the commitments and conditions set out in the conditional authorisation decision have been complied with [90].
Z vyššie uvedených dôvodov príslušné členské štáty svojím tvrdením, že záväzky a podmienky uvedené v rozhodnutí o podmienenom povolení [88] boli z ich strany dodržané, nevyvrátili pochybnosti uvedené Komisiou v jej rozhodnutí o dočasnom povolení [89] a v rozhodnutí o rozšírení konania [90].
The Commission therefore concludes that the conditions and commitments in the conditional authorisation decision have not been complied with, and that the Member States concerned have misused, within the meaning of Article 108(2) TFEU, the aid which was the subject of the conditional authorisation decision.
Komisia preto konštatuje, že zo strany príslušných členských štátov došlo k nedodržaniu podmienok a záväzkov uvedených v podmienenom rozhodnutí o povolení a k zneužitiu pomoci, ktorá bola predmetom podmieneného rozhodnutia o povolení, v zmysle článku 108 ods. 2 ZFEÚ.
Presence of additional aid to Dexia in the form of Arcofin’s participation in Dexia’s recapitalisation
Poskytnutie doplnkovej pomoci skupine Dexia vo forme účasti skupiny Arcofin na rekapitalizácii skupiny Dexia
When the Commission examined Dexia’s recapitalisation in the context of its conditional authorisation decision, it concluded that the measure fulfilled all the conditions of Article 107(1) TFEU, except as regards the participation of Arcofin, Ethias and CNP Assurances in the capital increase.
Komisia pri skúmaní procesu rekapitalizácie skupiny Dexia v súlade so svojím rozhodnutím o podmienenom povolení dospela k záveru, že toto opatrenie, okrem účasti spoločností Arcofin, Ethias a CNP Assurances na zvyšovaní kapitálu, spĺňa všetky podmienky uvedené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
It concluded in recital 130 of that decision that the participation of these companies in Dexia’s recapitalisation did not satisfy the condition that it should be financed through State resources.
V odôvodnení 130 tohto rozhodnutia Komisia uviedla, že pri účasti uvedených spoločností na rekapitalizácii Dexie nebola splnená podmienka o poskytnutí pomoci zo štátnych prostriedkov.
As described in recital 31 of the decision to extend the procedure, on 3 April 2012 the Commission opened a formal investigation procedure in case SA.33927 [91] ‘guarantee scheme protecting the shares of individual members of financial cooperatives’, considering, on a preliminary view, that the guarantee scheme might constitute aid incompatible with the internal market for financial cooperatives whose individual members were covered by the scheme, and therefore in particular for Arcofin.
Tak ako je uvedené v odôvodnení 31 rozhodnutia o rozšírení konania, Komisia začala 3. apríla 2012 konanie vo veci formálneho zisťovania vo veci SA.33927 [91] „guarantee scheme protecting the shares of individual members of financial cooperatives“, v ktorej sa predbežne uvádza, že program záruk by mohol predstavovať pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom v prospech finančných družstiev, ktorých spoločníci – fyzické osoby sú kryté režimom záruky, a to najmä v prospech Arcofinu.
Among other things, according to the decision of 3 April 2012, the guarantee scheme might have helped cooperatives to obtain more capital or, at least, to preserve their existing capital by persuading their existing individual members not to leave their cooperative.
Podľa rozhodnutia z 3. apríla 2012 mohol najmä program záruk pomôcť finančným družstvám získať viac kapitálu alebo aspoň neznižovať úroveň ich kapitálu tým, že presvedčili svojich súčasných spoločníkov – fyzické osoby, aby nesťahovali svoj kapitál.
This was particularly relevant during the period from autumn 2008 to the date when the royal decree was adopted (10 October 2011), when the fragile state of the markets in general and financial institutions in particular would otherwise have encouraged investors to leave cooperatives [92].
Tento postup bol obzvlášť zreteľný v období medzi jeseňou 2008 a dňom prijatia kráľovského nariadenia (10. októbra 2011), keď nestabilita trhov vo všeobecnosti a osobitne nestabilita finančných inštitúcií mohla investorov viesť k stiahnutiu kapitálu [92].
As stated in the decision of 3 April 2012 and in the decision to extend the procedure, the Commission pointed out that:
Ako je uvedené v rozhodnutí z 3. apríla 2012 a v rozhodnutí o rozšírení konania, Komisia zistila, že:
on 10 October 2008, the Belgian Government issued a press release announcing its decision to extend the protection provided by the deposits and financial instrument protection fund, which covers the assets of customers of the banking institutions [93].
10. októbra 2008 belgická vláda v tlačovom oznámení uviedla, že rozšíri ochranu poskytnutú prostredníctvom fondov ochrany vkladov a finančných nástrojov, ktorá pokrýva aktíva klientov bankových inštitúcií [93].
This guarantee was to be extended to other financial sector institutions, ‘in particular insurance companies [‘branch 21’ life insurance] or recognised cooperatives … upon request’ [94].
Poskytovanie uvedenej záruky sa malo rozšíriť na ďalšie finančné inštitúcie, „najmä na poisťovacie spoločnosti [oblasť životného poistenia „triedy 21“] alebo schválené družstvá […], ktoré o ňu požiadajú“ [94].
The press release stated that ‘some organisations have already submitted requests’;
Vo vyhlásení sa spresňuje, že „niektoré subjekty o záruku už požiadali“,
on 15 October 2008, the Belgian Federal Parliament adopted a law to promote financial stability, under which the State may introduce by decree ‘a system for granting a State guarantee for commitments given by the institutions under supervision’, i.e. insurance companies, credit institutions, investment firms and stockbrokers;
15. októbra 2008 belgický federálny parlament prijal zákon na podporu finančnej stability, v súlade s ktorým môže štát na základe nariadenia zaviesť „systém poskytovania štátnej záruky na záväzky prijaté zo strany kontrolovaných inštitúcií“, t. j. poisťovacích spoločností, úverových inštitúcií, investičných a burzových spoločností,
on 14 November 2008, a royal decree implemented the Law of 15 October 2008 by extending the State guarantee to holders of ‘branch 21’ life insurance products.
14. novembra 2008 bolo prijaté kráľovské nariadenie, ktorým sa vykonáva zákon z 15. októbra 2008 tak, že sa rozšírila štátna záruka na vlastníkov produktov životného poistenia „triedy 21“.
A new ‘special’ fund to protect deposits and life insurance was set up in the Belgian Caisse des Dépôts et Consignations.
V belgickej Caisse des Dépôts et Consignations sa vytvoril nový „špeciálny“ fond ochrany vkladov a životných poistení.
on 21 January 2009, the Belgian Government issued a press release confirming its commitment to offer a guarantee scheme ‘to [individual] members of existing recognised cooperatives at least half of whose assets are invested in one or more companies active in the financial sector or which are authorised to operate as credit institutions’.
21. januára 2009 belgická vláda potvrdila v tlačovom vyhlásení svoj záväzok poskytnúť program záruk „spoločníkom [fyzickým osobám] v súčasných schválených družstvách, ktorých najmenej polovica majetku bola investovaná do jednej alebo viacerých spoločností pôsobiacich vo finančnom sektore alebo do spoločností so štatútom úverovej inštitúcie“.
On the same date the Arco Group informed its members of this confirmation by the Government [96];
Ešte v ten istý deň skupina Arco informovala svojich spoločníkov o tomto vládnom vyhlásení [96],
on 14 April 2009 [97], a royal decree instructed the Minister of Finance to draft a law introducing a system for granting a State guarantee for the repayment to individual members of their share of the capital of recognised cooperatives;on 9 September 2011, the Belgian Federal Government confirmed that a draft regulation on the State guarantee for individual members of recognised cooperatives had been finalised [98];
14. apríla 2009 [97] sa na základe kráľovského nariadenia poveril minister financií predložiť návrh zákona, ktorý by umožnil zaviesť systém poskytovania štátnych záruk na účely vyplatenia kapitálových podielov schválených družstiev ich spoločníkom – fyzickým osobám,9. septembra 2011 belgická federálna vláda potvrdila, že návrh zákonnej úpravy poskytovania štátnej záruky v prospech spoločníkov – fyzických osôb vo schválených družstvách, bol vyhotovený [98],
the royal decree of 10 October 2011 extended the guarantee introduced by the royal decree of 14 November 2008 to cover recognised cooperatives, so that the special fund also protected their capital.
kráľovským nariadením z 10. októbra 2011 sa rozširuje poskytovanie záruky stanovenej kráľovským nariadením zo 14. novembra 2008 na schválené družstvá a prostredníctvom špeciálnych fondov sa vzťahuje ochrana aj na kapitál týchto družstiev.
It stated that the protection offered by the special fund protecting deposits, life insurance and the capital of recognised cooperatives was effective from receipt of payment of the annual contribution and the entrance fee by the insurance company or cooperative applying to participate in the fund;
V nariadení sa spresňuje, že poskytovanie ochrany kapitálu prostredníctvom špeciálneho fondu ochrany vkladov a životných a kapitálových poistení schválených družstiev nadobudne účinnosť po tom, ako poisťovacia spoločnosť alebo družstvo, ktoré požiadali o účasť vo fonde, uhradia ročný príspevok a bude im udelené právo na vstup,
by a royal decree of 7 November 2011, Belgium announced that, pursuant to the royal decree of 14 November 2008, the application for capital protection from the recognised cooperatives ARCOPAR SCRL, ARCOFIN SCRL and ARCOPLUS SCRL had been approved.
kráľovským nariadením zo 7. novembra 2011 Belgicko oznámilo, že v súlade s kráľovským nariadením zo 14. novembra 2008 sa vyhovelo žiadostiam schválených družstiev ARCOPAR SCRL, ARCOFIN SCRL a ARCOPLUS SCRL o poskytnutie ochrany kapitálu.
That approval had been granted ‘Having regard to the fact that … there is justification … for granting [to shares in recognised cooperatives] a guarantee scheme equivalent to the one that exists for substitute savings products, in other words bank deposits and ‘branch 21’ insurance for extending deposit protection to the capital of recognised cooperatives, in the near future, in accordance with the earlier announcement on the subject’.
Stalo sa tak „s ohľadom na […], ktorým sa odôvodňuje […] zavedenie [na podiely schválených družstiev] rovnakého režimu záruk ako pre obdobné sporiace produkty, t. j. bankové vklady a poistenia „triedy 21“, [a] že možnosť rozšíriť ochranu vkladov na kapitál schválených družstiev v krátkom čase je v súlade s predchádzajúcim oznámením uskutočneným v tomto ohľade“.
As far as the Commission is aware, the Arco Group — or more accurately its three subsidiaries Arcofin, Arcopar and Arcoplus — was the first recognised financial cooperative to have applied for the scheme for its individual members and remains, to date, the only financial cooperative covered by the guarantee scheme.
Podľa informácií Komisie skupina Arco – presnejšie jej tri dcérske spoločnosti, Arcofin, Arcopar a Arcoplus – bola prvým schváleným finančným družstvom, ktoré požiadalo o poskytnutie záruky v prospech svojich spoločníkov, a k dnešnému dňu je aj jediným, ktorému bola záruka poskytnutá.
According to the report by the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, there was no particular financial interest for Arcofin in participating in the recapitalisation of Dexia, and the operation was carried out under pressure from the authorities:
Podľa správy osobitného výboru belgickej Snemovne reprezentantov povereného preskúmaním okolností, ktoré viedli k rozdeleniu spoločnosti Dexia SA, nebol preukázaný žiadny hospodársky záujem skupiny Arcofin podieľať sa na rekapitalizácii skupiny Dexia a k tejto činnosti došlo na základe tlaku štátnych orgánov:
On 30 September 2008, Arcofin (Arco Group) and Holding Communal subscribed to a capital increase of EUR 350 million and EUR 500 million respectively in order to rescue Dexia SA.
Dňa 30. septembra 2008 spoločnosti Arcofin (Groupe Arco) a Holding Communal odsúhlasili zvýšenie kapitálu spoločnosti Dexia SA na jej záchranu vo výške 350 miliónov EUR (za Arcofin) a 500 miliónov EUR (za Holding Communal).
Although these shareholders did not themselves have the resources necessary to participate in this capital increase, first of all, they obviously wanted to avoid an excessive dilution of their shareholding, and second, it appears that they also came under pressure from the authorities to go ahead with the subscription.
Napriek tomu, že hlavní akcionári sami nedisponovali dostatočnou finančnou rezervou na účely zvýšenia kapitálu, na jednej strane zjavne chceli predísť masívnemu odchodu vlastných akcionárov a na druhej strane boli pravdepodobne vystavení tlaku štátnych orgánov na uskutočnenie zvýšenia kapitálu.
In order to understand the situation facing Arco and Holding Communal, we need to look at the 2008 recapitalisation operation, which was where their shared problem really started.
Pre pochopenie situácie, v ktorej sa Arco a Holding Communal nachádzali, je potrebné vrátiť sa k rekapitalizácii z roku 2008, v rámci ktorej sa ešte viac prehĺbili ich spoločné problémy.
At that time Arco was actively diversifying its portfolio, following a diagnosis that its main position was too heavily concentrated in Dexia.
V tom čase prebiehal v spoločnosti Arco proces diverzifikácie portfólia z dôvodu nadmerného sústredenia jej kapitálu na hlavnej pozícii, teda v Dexii. […].
There was no economic interest in further concentrating its portfolio, beyond considerations relating purely to funding, which was also causing problems — see the section analysing this.
Z ekonomického hľadiska nebol dôvod na ďalšie sústredenie prostriedkov v portfóliu, okrem samotných finančných dôvodov, ktoré už aj tak boli problematické – pozri kapitolu venovanú opisu spomínanej problematiky.
However, when the emergency recapitalisation was to be decided in October 2008, these two shareholders decided to do whatever was needed to avoid diluting their holding too much.
Pritom však v októbri 2008, keď sa rozhodovalo o núdzovej rekapitalizácii, sa títo dvaja akcionári rozhodli pre krok, ktorým by sa zamedzilo nadmernému odchodu akcionárov.
The result of this decision … was that their portfolio of holdings was much more concentrated, with a major focus on the Dexia Group, which de facto became their biggest problem.
Výsledkom tohto kroku […] bolo výraznejšie sústredenie ich majetkového portfólia a celková orientácia na skupinu Dexia, ktorá sa týmto stala ich hlavným problémom.
This capital increase, which was financially beneficial for the Group [Dexia], thus placed these two shareholders in particular in a much weaker position, since they were not financially strong enough to absorb the operation in the systematic risk of their portfolio; for them, the Dexia risk became a specific, non-diversified risk’ [99].
Toto zvýšenie, ktoré malo okrem iného pozitívny vplyv na finančnú situáciu skupiny [Dexia], naopak veľmi oslabilo predovšetkým týchto dvoch hlavných akcionárov, lebo nemali finančnú silu na pokrytie činnosti pri systematickom riziku na svojom portfóliu, keďže riziko kapitálu Dexie sa stalo pre ne špecifickým a nediverzifikovaným rizikom.“ [99]
According to the Belgian press, the Minister of Finance in the previous government had stated on 25 January 2012, at a hearing before the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, that the State guarantee for the shares of Arcofin’s members was the result of a political compromise dating back to 2008 and the first Dexia rescue plan:
Podľa belgickej tlače minister financií predchádzajúcej vlády počas svojho vystúpenia 25. januára 2012 pred špeciálnym výborom belgickej Snemovne reprezentantov povereným preskúmaním okolností, ktoré viedli k rozdeleniu spoločnosti Dexia SA, vyhlásil, že odsúhlasenie štátnej záruky poskytnutej na podiely spoločníkov v skupine Arcofin vychádzalo z politickej dohody prijatej v rámci prvého plánu na záchranu Dexie z roku 2008:
‘He [the Belgian Finance Minister] also confided [on Wednesday, 25 January 2012, during his hearing before the Parliamentary Commission on the break-up of Dexia] that he had not been entirely sure about the Arco guarantees, particularly because he rather feared that Europe would not agree to them.
„[belgický minister financií] tiež priznal [v stredu 25. januára 2012 počas svojho vystúpenia pred parlamentným výborom v súvislosti s rozdelením skupiny Dexia], že nebol bezvýhradne presvedčený o prospešnosti poskytnutia záruk pre Arco, predovšetkým z dôvodu obavy, že ich Európa neprijme.
The fact that the guarantees were still set up was the result, according to the Deputy Prime Minister [the Belgian Finance Minister], of a political compromise dating from 2008 and the first Dexia rescue plan.
Skutočnosť, že uvedené záruky boli napriek tomu poskytnuté, vyplýva podľa podpredsedu vlády [belgického ministra financií] z politickej dohody schválenej v roku 2008 v rámci prvého plánu na záchranu skupiny Dexia.
This is the first time that anyone involved has admitted that such a compromise existed, even though it was by no means a secret.
To je prvýkrát, čo dotknutá osoba priznáva existenciu tejto dohody, o ktorej existencii sa vedelo už predtým.
According to [the Minister], the question of protection … for Arco’s members had already been raised in late September 2008 at the Egmont Palace, on the night of the first Dexia rescue.
Podľa [ministra] otázkou poskytnutia ochrany […] spoločníkom Arco sa zaoberali už koncom septembra 2008, počas nočného rokovania o prvom pláne na záchranu Dexie v paláci Egmont.