natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the other categories of end-user, the comparison is less conclusive but a small advantage can still be observed.
Podľa spoločnosti Centrica koexistencia voľného a regulovaného trhu, a najmä možnosť pre koncových odberateľov voľne prechádzať medzi týmito trhmi, znamená, že regulované sadzby pôsobili ako cenová referencia alebo de facto strop pre ceny na voľnom trhu.
The decision found that this advantage had been granted selectively, since the artificially low regulated prices favoured undertakings using electricity rather than, for example, gas, as an energy source.
Dodávatelia nemohli účtovať vyššie ceny, než bola regulovaná sadzba, v opačnom prípade by nepritiahli nových zákazníkov a stratili by tých doterajších.
Moreover, the existence of de facto and de jure selectivity was observed, in that the advantage was disproportionately bigger for large industrial end-users, which in certain cases benefited from all-inclusive prices that were less than half the energy component of estimated free-market prices.
Za bežných okolností sa cena, ktorú platia koncoví odberatelia elektrickej energie na voľnom trhu, skladá z dvoch zložiek:
The opening decision indicated that, by encouraging end-users to switch back to the regulated market, the system might also have benefited distributors, who appeared to have enjoyed a guaranteed profit margin on their regulated activities.
poplatku za prístup k sieti a zložky týkajúcej sa dodávky energie, ktorá je výsledkom trhových mechanizmov a prechádza na maloobchodného dodávateľa.
The decision also considered that the system involved a transfer of state resources, since the price surcharge used to repay the deficit constitutes a parafiscal levy, the proceeds of which transit through the Spanish Regulator CNE (a public body) before being channelled to the final beneficiaries.
Pri maloobchodnej dodávke závisí ziskovosť od toho, či zložka týkajúca sa dodávky energie, ktorú hradia odberatelia, zahŕňa náklady dodávateľa (t. j. náklady na obstaranie elektrickej energie na veľkoobchodnom trhu alebo náklady na vlastnú výrobu v prípade vertikálne integrovanej spoločnosti) a „predajná marža“, ktorá zahŕňa iné náklady na dodávku (náklady na predaj, systémy IT, vyúčtovanie atď.) a výnosy z investovaného kapitálu.
The decision concluded that, in the light of Court of Justice case-law on this matter, these funds should be regarded as state resources.
Dodávateľ na voľnom trhu by preto mohol v danom trhovom segmente fungovať so ziskom iba v prípade, ak by existovala „kladná predajná marža“, inými slovami rozdiel medzi všeobecnými nákladmi vynaloženými dodávateľom pri poskytovaní služby odberateľom a regulovanou sadzbou.
Considering that end-users operate in markets which are generally open to competition and trade within the EU, in the opening decision the Commission came to the conclusion that all the criteria laid down in Article 107(1) were fulfilled and that the measure constituted state aid in favour of end-users.
Spoločnosť Centrica odôvodnila existenciu konkurenčného znevýhodnenia dodávateľov na voľnom trhu výpočtami, z ktorých vyplynulo, že v roku 2005 neexistovala pre žiadnu kategóriu odberateľov žiadna predajná marža [12] (alebo že akékoľvek marže, ktoré existovali začiatkom roka, boli v priebehu roka zrušené).
After noting that none of the derogations provided for in Article 107 TFEU seemed applicable, the opening decision assessed whether the provision of electricity at regulated tariffs could be considered a service of general economic interest (SGEI) and as such benefit from the derogation provided for in Article 106(2) TFEU.
Znamenalo to, že regulované sadzby boli pre nezávislých dodávateľov stanovené príliš nízko na to, aby mohli konkurovať so ziskom.
The decision stated that, in the electricity sector, Member States' margin of discretion in establishing public service obligations is limited by the provisions of Directive 2003/54/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in electricity and repealing Directive 96/92/EC [10] (‘The Electricity Directive’).
Podľa spoločnosti Centrica nebolo možné konkurovať o niektoré kategórie koncových odberateľov (najmä energeticky náročných odberateľov so sadzbou G4 a ostatných priemyselných veľkoodberateľov) ani pred vznikom deficitu sadzieb, keďže integrované sadzby nikdy neponechali maržu, o ktorú sa dalo súperiť.
This Directive lays down an obligation for Member States to establish a universal service obligation (including notably the right to be supplied at reasonable prices) only for household consumers and small enterprises [11].
Údajná konkurenčná nevýhoda podľa spoločnosti Centrica nastala predovšetkým v kategórii odberateľov, do ktorej patrili podniky poskytujúce služby a malé priemyselné odvetvia napojené na nízkonapäťovú sieť, ako aj v segmente domácností.
The decision concluded that, in the light of the Electricity Directive, the provision of electricity at regulated tariffs to medium-sized or large undertakings could not be considered an SGEI in the strict sense of the term.
Číselné údaje, ktoré poskytla Centrica, najmä porovnanie regulovaných sadzieb a odhadovaných trhových cien, boli prevzaté do rozhodnutia Komisie o začatí konania (pozri odôvodnenie 30 a tabuľku 3).
The Commission thus expressed serious doubts as to whether the elements of aid in the regulated tariffs that were applied to undertakings other than small enterprises could be considered compatible with the internal market.
Podľa spoločnosti Centrica bol tento systém v rozpore so smernicou o elektrickej energii, a to nielen z dôvodu diskriminačného charakteru ustanovení týkajúcich sa deficitu (ktoré kompenzovali za straty distribútorov, ale nie dodávateľov), ale aj preto, že odberateľom bolo odňaté právo na transparentné ceny a sadzby [13].
The opening decision also found that it was possible that electricity distributors received state aid.
Vzhľadom na to, že časť ceny za elektrickú energiu splatnej za rok 2005 bola odložená na nadchádzajúce roky, účtované konečné ceny neboli pre odberateľov transparentné.
This part of the case is the subject of a separate decision (case C 3a/07).
Centrica okrem toho tvrdila, že mechanizmus na splatenie deficitu nebol vyvážený z dvoch hlavných dôvodov:
COMMENTS BY INTERESTED PARTIES
po prvé, deficit by splatili prevažne koncoví odberatelia nízkeho napätia, aj keď odberatelia, ktorí najviac prispeli k jeho vzniku, boli koncoví veľkoodberatelia vysokého napätia.
The Commission's invitation to submit comments on the decision to open the in-depth investigation attracted numerous submissions from large industrial consumers, distributors, independent suppliers and governments of Spain's Autonomous Communities.
Po druhé, koncoví odberatelia na voľnom trhu boli povinní platiť za deficit, ku ktorému neprispeli.
Only observations relevant to the alleged state aid in favour of electricity end-users will be summarised here.
Centrica potvrdila predbežný názor Komisie, že španielske ustanovenia týkajúce sa deficitu zahŕňajú prevod štátnych zdrojov.
COMMENTS FROM INDEPENDENT SUPPLIERS
Centrica sa takisto domnievala, že štátne zdroje boli zahrnuté v rozhodnutí španielskej vlády umožniť výrobcom sekuritizovať svoje inkasné práva.
Comments were received from Céntrica and ACIE, the Association of Independent Energy Suppliers.
ACIE, Združenie nezávislých dodávateľov elektrickej energie, odhaduje, že náklady na obstaranie elektrickej energie považované za základ pre regulované sadzby v roku 2005 boli o 68 % nižšie ako skutočné náklady pre dodávateľov, ktoré im vznikli pri nákupe elektrickej energie na veľkoobchodnom trhu.
The arguments and conclusions are largely equivalent.
Okrem toho boli de facto povinní upraviť úroveň integrovanej sadzby, ktorú stanovila vláda pre každú kategóriu odberateľov, keďže v opačnom prípade by neboli schopní pritiahnuť nových odberateľov alebo udržať si doterajších.
Comments from Céntrica and ACIE
ACIE zdôrazňuje, že začiatkom roka 2005 uzavreli jeho členovia zmluvy založené na základe prognóz vlády týkajúcich sa veľkoobchodných cien, ktoré museli dodržiavať napriek tomu, že tieto zmluvy neboli ziskové.
The main focus of Céntrica's submission is the alleged advantage conferred on electricity distributors.
V dôsledku toho utrpeli nezávislí dodávatelia straty.
However, the figures and arguments put forward by the company also suggest the presence of state aid for electricity end-users.
PRIPOMIENKY OD ENERGETICKY NÁROČNÝCH ODBERATEĽOV
According to Céntrica, the coexistence between the free and regulated markets, and in particular the possibility for end-users to switch freely between the two, meant that the regulated tariffs acted as a price reference, or a de facto cap, on free-market prices.
Energeticky nároční odberatelia sa na tomto konaní zúčastnili prostredníctvom svojho združenia AEGE (Asociación de Empresas con Gran Consumo de Energia).
Suppliers could not charge prices higher than the regulated tariff, or they would fail to attract new customers and lose existing ones.
Niektorí z nich (Asturiana de Zinc, Ferroatlántica a Alcoa) sa zúčastnili aj individuálne.
Normally, in a free market, the price paid by electricity end-users consists of two components:
Alcoa je výrobca hliníka, ktorý v Španielsku pôsobí v troch výrobných závodoch nachádzajúcich sa v mestách San Ciprián, La Coruña a Avilés a ktorý v roku 2005 využíval integrovanú sadzbu G4 (sadzba pre prerušiteľné dodávky vyhradená pre energeticky náročných odberateľov).
the network access charge and a ‘supply component’, which results from market mechanisms and goes to the retail supplier.
Spoločnosť Ferroatlántica je výrobca zliatiny z hliníka a železa, ktorý využíval sadzbu 3.4 pre prerušiteľné dodávky.
In retail supply, profitability depends on whether the ‘supply component’ paid by customers covers the supplier's costs (i.e. energy procurement costs in the wholesale market or own generation costs in the case of a vertically integrated company) and a ‘marketing margin’, which includes other supply costs (marketing costs, IT systems, billing, etc.) and remuneration on the capital invested.
Spoločnosť Asturiana de Zinc je výrobca zinku, ktorý pre svoj závod v meste San Juan de Nieva využíval sadzbu G4.
Therefore, a free-market supplier could operate profitably in a given market segment only if there was a ‘positive marketing margin’, in other words a difference between the general costs incurred by the supplier in serving customers and the regulated tariff.
Energeticky nároční odberatelia vo svojich pripomienkach spochybnili záver Komisie, že priemyselné sadzby (G4 a ostatné sadzby pre prerušiteľné dodávky) predstavujú štátnu pomoc, pričom tvrdili, že tieto sadzby nepredstavujú hospodársku výhodu, nezahŕňajú štátne zdroje a nemajú vplyv na hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi.
Céntrica substantiated the existence of a competitive disadvantage for free-market suppliers through calculations showing that there were no marketing margins in 2005 for any consumer category [12] (or that whatever margins existed at the beginning of the year were eroded during the year).
Žiadna hospodárska výhoda
This meant that the regulated tariffs were set too low for independent suppliers to compete profitably.
Podľa energeticky náročných odberateľov je referenčná hodnota použitá v rozhodnutí o začatí konania na stanovenie existencie výhody nesprávna.
According to Céntrica, it was not possible to compete for certain categories of end-user (notably energy-intensive users on the G4 tariff and other large industrial users) even before the emergence of a tariff deficit, since the integral tariffs never left any margin to compete.
Komisia porovnávala priemyselné sadzby s priemernou veľkoobchodnou trhovou cenou (burzovou cenou), ktorá bola považovaná za reprezentatívnu cenu nákladov, ktorú by tieto spoločnosti museli na trhu za bežných podmienok uhradiť.
The figures provided by Céntrica, notably the comparison between regulated tariffs and estimated market prices, are taken over in the Commission's opening decision (see recital 30 and Table 3).
Energeticky nároční odberatelia tvrdia, že burza je spotový trh, v ktorom sa každú hodinu obchoduje s elektrickou energiou na nasledujúci deň.
In Céntrica's view, the system breached the Electricity Directive, not only because of the discriminatory nature of the deficit arrangements (which compensated for the losses of distributors but not of suppliers) but also because consumers were deprived of the right to transparent prices and tariffs [13].
Veľkí koncoví odberatelia, ktorí spotrebúvajú veľké objemy elektrickej energie a majú vyrovnaný profil spotreby, nenakupujú z burzy, ale bežne uzatvárajú bilaterálne zmluvy s dodávateľmi elektrickej energie.
Since part of the electricity price payable for 2005 was deferred to future years, the final prices charged were not transparent for consumers.
Potvrdzuje to aj správa OMEL z roku 2005, v ktorej sa poukazuje na to, že len sedem oprávnených odberateľov, ktorí predstavujú 5 % obchodovanej elektrickej energie, obstarávalo elektrickú energiu priamo na burze.
Secondly, end-users in the free market were required to pay for a deficit to which they did not contribute.
18,6 EUR/MWh, keďže táto cena by odrážala najkonkurencieschopnejšie trhové podmienky burzy (v ktorých výrobcovia ponúkajú elektrickú energiu za cenu, ktorá zodpovedá ich hraničným nákladom).
Céntrica supported the Commission's preliminary view that the Spanish deficit arrangements involved a transfer of state resources.
Priemyselní veľkoodberatelia sa nenachádzajú v porovnateľnej situácii ako ostatní koncoví odberatelia, najmä domácnosti.
Céntrica also held that state resources were involved in the Spanish Government's decision to allow generators to securitise their collection rights.
Priemerná burzová cena by preto nebola vhodnou referenčnou hodnotou.
ACIE, the Association of Independent Energy Suppliers, estimates that the energy procurement cost taken as the basis for the regulated tariffs in 2005 was 68 % below the actual cost sustained by suppliers when purchasing energy in the wholesale market.
Podľa spoločnosti Alcoa by Komisia mala namiesto toho porovnať napadnuté sadzby s cenami, ktoré dohodli v bilaterálnych zmluvách veľkoodberatelia.
ACIE underlined the severe repercussions that the 2005 tariff deficit had on independent suppliers.
Spoločnosť Alcoa poskytla jeden príklad bilaterálnej trhovej ceny a uviedla, že jej tri závody na výrobu hliníka vždy využívali sadzbu G4.
According to ACIE, suppliers in the free market were subject to similar procurement costs to those of distributors.
Všetky tri závody na výrobu hliníka majú rovnako vyrovnaný profil spotreby ako závody na výrobu oxidu hlinitého.
Moreover, they were de facto obliged to adjust to the level of the integral tariff set by the government for each customer category, since otherwise they would not have been able to attract new customers or retain existing ones.
Tieto závody však majú výrazne nižšiu spotrebu elektrickej energie (0,35 TWh v porovnaní s 1,3 TWh v závodoch v mestách Avilés a La Coruña a 3,4 TWh v závode San Ciprián).
In particular, ACIE points out that, at the beginning of 2005, its members concluded contracts based on the government's forecasts of wholesale prices, and that they later had to honour such contracts even though they turned out not to be profitable.
Priemerná cena dohodnutá na základe tejto zmluvy bola 34,45 EUR/MWh (vrátane nákladov na jadrové moratórium, nákladov na prístup k sieti a ostatných vedľajších nákladov).
As a result, independent suppliers experienced losses.
Táto cena bola stanovená na základe súťažného predkladania ponúk, pričom ponuky dodávateľov sa navzájom líšili v rozpätí do 5 EUR.
Céntrica estimates that in 2005 it suffered losses of EUR 10 million.
Podľa spoločnosti Alcoa možno rozdiel medzi touto bilaterálnou cenou (34,45 EUR/MWh) a sadzbou G4 (23,9 EUR/MWh) vysvetliť pomocou objektívnych faktorov.
According to ACIE, several suppliers, including Saltea Comercial, Electranorte, CYD Energia and RWE, were forced out of the market.
Konkrétne odberatelia so sadzbou G4 podliehajú regulačným obmedzeniam, ktoré sa nevzťahujú na bilaterálne zmluvy, ako je povinnosť využívať všetku energiu dohodnutú v rámci sadzby G4 (podlieha sankciám), požiadavka na vlastné zariadenie na kontrolu napätia a povinnosť zaplatiť do 20 dní (zatiaľ čo bilaterálne zmluvy majú lepšie platobné podmienky).
COMMENTS FROM ENERGY-INTENSIVE USERS
Spoločnosť Alcoa preto dospela k záveru, že hypotetická trhová cena uplatňovaná na jej tri závody na výrobu hliníka by bola výrazne nižšia ako 34,45 EUR/MWh z dôvodu vyššej úrovne spotreby týchto závodov.
Some of them (Asturiana de Zinc, Ferroatlántica and Alcoa) also took part individually.
Spoločnosť Ferroatlántica zdôraznila, že v rozhodnutí o začatí konania bola nesprávne vyložená regulovaná sadzba 3.4 používaná v roku 2005 tým, že sa nesprávne zahrnuli do základnej sadzby zľavy a porovnala sa s poplatkom za prístup, ktorý bol desaťkrát vyšší ako príslušný poplatok (a poplatok veľmi veľkých veľkoodberateľov).
Alcoa is an aluminium producer which operates three production facilities in Spain, located in San Ciprián, La Coruña and Avilés, which benefited from the G4 integral tariff (the interruptible tariff reserved for energy-intensive users) in 2005.
Spoločnosť Ferroatlántica takisto poskytla dôkazy, že zatiaľ čo mesačná priemerná trhová cena v roku 2004 pre forwardy na dodávku elektrickej energie v roku 2005 dosahovala 31,68 EUR/MWh, táto cena predstavovala v decembri 2004 31,05 EUR/MWh.
Ferroatlántica is an aluminium and iron alloys producer which benefited from the 3.4 interruptible tariff.
To by znamenalo, že spoločnosť by získala svoju základnú dodávku elektrickej energie v roku 2005 za uvedenú cenu v čase, keď boli stanovené regulované sadzby.
Asturiana de Zinc is a zinc producer which benefited from the G4 tariff for its plant in San Juan de Nieva.
Po pridaní „doplnkových služieb“ (3,92 EUR/MWh) a príslušnej prístupovej sadzby (1,70 EUR/MWh) by priemyselný odberateľ získal trhovú cenu vo výške 36,67 EUR/MWh, ktorá je nižšia ako suma 56,11 EUR/MWh zo sadzby 3.4 vzťahujúcej sa na energeticky náročných odberateľov.
In their observations, the energy-intensive users challenge the Commission's conclusion that the industrial tariffs (G4 and other interruptible tariffs) constitute state aid, arguing that the tariffs did not confer an economic advantage, did not involve state resources and did not affect competition and trade between Member States.
Ostatné zľavy z uvedenej sadzby boli odmenou za schopnosť poskytovať služby v oblasti riadenia dopytu a za schválenie týchto služieb v prospech systému.
No economic advantage
Spoločnosť Ferroatlántica v tejto súvislosti dodáva, že zľava zo sadzby odrážala rôzne poskytované služby, konkrétne hodinové rozlišovanie (s nočným a víkendovým odberom), prerušiteľnosť dodávky (prijatie dodávky na žiadosť prevádzkovateľa siete), sezónnosť (s koncentráciou dodávky v mesiacoch s nízkym dopytom) a riadenie jalovej energie.
In the opinion of energy-intensive users, the benchmark used in the opening decision to establish the presence of an advantage is incorrect.
Len tieto zľavy, ktoré boli variabilné a stanovené nariadením z roku 1995, a nie úroveň regulovaných sadzieb, vysvetľujú, a podľa spoločnosti Ferroatlántica aj odôvodňujú nižšiu priemernú cenu za elektrickú energiu platenú v roku 2005.
The Commission compared the industrial tariffs with the average wholesale market price (the pool price), which was considered representative of the cost these companies would have paid in the market under normal conditions.
Energeticky nároční odberatelia napadli tvrdenie v rozhodnutí o začatí konania, že táto výhoda nie je primeraná spotrebovanému množstvu a má rastúcu tendenciu v prípade veľkoodberateľov.
Energy-intensive users claim that the pool is a spot market in which electricity is traded every hour for the following day.
Energeticky nároční odberatelia poznamenali, že veľkoodberatelia v rámci sadzby G4 alebo 3.4 spotrebovali niekoľko tisíckrát viac elektrickej energie ako priemerní odberatelia vysokého napätia, pričom platili trikrát menej ako oni.
According to the energy-intensive users, the pool suffers from certain shortcomings that affect its efficiency and competitiveness.
Okrem toho by bolo normálne, aby veľkoodberatelia získali vyššiu jednotkovú zľavu z ceny.
Consequently, the pool prices do not accurately reflect marginal generation costs and therefore do not reflect a situation of perfect competition.
Energeticky nároční odberatelia preto tvrdia, že záver, že predmetné priemyselné sadzby predstavujú výhodu, je diskutabilný.
Large end-users, which consume large volumes of electricity and have flat consumption profiles, do not purchase from the pool, but typically enter into bilateral contracts with electricity suppliers.
Zdôrazňujú, že Komisia musí v každom prípade predložiť presvedčivý dôkaz o existencii takejto výhody.
This is confirmed by OMEL's 2005 report, which shows that only seven of eligible users, representing 5 % of traded electricity, procured electricity directly on the pool.
Alcoa takisto uviedla, že cena, ktorú zaplatila Alcoa v Španielsku, bola takmer rovnaká ako priemerná vážená cena, ktorú platili závody na výrobu hliníka v EÚ, a dokonca bola vyššia ako priemerná vážená cena platená v EHP.
In any event, even assuming that prices recorded on the pool could be considered a valid benchmark, it would not be correct to use the average wholesale price in 2005, as the Commission did, since this average price reflects the electricity demand of suppliers who served a varied portfolio of end-users, including households and small undertakings.
Žiadne štátne zdroje
According to AEGE, Ferroatlántica and Asturiana de Zinc, an appropriate benchmark would be the minimum price recorded on the pool in 2005, i.e. EUR 18,6/MWh, as this price would reflect the most competitive market conditions on the pool (where generators offer electricity at a price equivalent to their marginal costs).
Energeticky nároční odberatelia tvrdia, že priemyselné sadzby platili priamo distribútorom bez toho, aby boli tieto prostriedky kontrolované štátom, a preto v súlade s judikatúrou vo veci PreussenElektra toto ustanovenie nezahŕňalo štátne zdroje.
Large industrial consumers are not in a comparable situation to other end-users, particularly households.
Energeticky nároční odberatelia tvrdia, že medzi stanovením sadzieb, ku ktorému došlo koncom roka 2004, a prijatím mechanizmu na vyrovnanie deficitu od odberateľov, ku ktorému došlo až v júni 2006, prešiel istý čas.
Therefore, the average pool price would not be the appropriate benchmark.
Komisia v rozhodnutí o začatí konania tvrdila, že štátne zdroje boli použité z dôvodu zahrnutia príplatku do účtov odberateľov, ktorý bol kvalifikovaný ako parafiškálny poplatok.
According to Alcoa, the Commission should instead compare the contested tariffs with prices contracted bilaterally by large end-users.
Energeticky nároční odberatelia zdôraznili, že klasifikácia opatrenia ako pomoci závisí len od okolností, ktoré existovali v čase jeho prijatia, a nemôže závisieť od budúcich udalostí, najmä ak nie sú primerane predvídateľné.
Alcoa provided one example of a bilateral market price and indicated that its three aluminium plants had always benefited from the G4 tariff.
Citujú generálneho advokáta Jacobsa vo veci Van Calster [14]:
However, Alcoa also owns an alumina plant (Alúmina Española) for which a bilateral contract was entered into with a supplier at the end of 2004.
„táto situácia by sa mala posúdiť ku dňu pôvodného zavedenia poplatkov, a nemôže sa spätne zmeniť“.
The contract was for two years, extendible for an additional year.
Energeticky nároční odberatelia uviedli, že regulované sadzby z roku 2005 nepredstavovali v roku 2005 štátnu pomoc.
The three aluminium plants have the same flat consumption profile as the alumina plants.
Keďže sadzby nezahŕňajú pomoc, energeticky nároční odberatelia sa domnievajú, že Komisia nemôže dospieť k opačnému záveru na základe príplatku.