natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Before the Dexia Commission [the Belgian Finance Minister] also confided that he had not initially been in favour of this guarantee, which was the result of a political compromise reached in 2008, the former Finance Minister confirmed. He recalled that around the time of the first Dexia rescue in September 2008, the idea had been to extend the guarantee for savers to branch 21 products, …, and to Arco members. ‘… On Arco, the question was raised in the inner Cabinet itself’ ’ [101].
„Na zasadnutí výboru, ktorý sa zaoberal Dexiou, [belgický minister financií] tiež povedal, že spočiatku nebol za schválenie tejto záruky, ktorá bola výsledkom politickej dohody z roku 2008, čo potvrdil bývalý minister financií. Pripomenul, že počas noci v septembri 2008, keď sa rokovalo o prvej záchrane Dexie, sa navrhlo, aby sa záruka na úvery vzťahovala aj na produkty životného poistenia „triedy 21“, […], ako aj na spoločníkov skupiny Arco. […] vo vzťahu k Arco bol návrh predložený priamo na zasadnutí kern [užšia rada ministrov]“ [101].
According to a statement by an MP during the debate on the report by the Special Commission of the Belgian House of Representatives tasked with examining the circumstances which led to the break-up of Dexia SA, the State had given Arco Group members access to the guarantee scheme in return for Arcofin’s participation, under government pressure, in Dexia’s capital increase:
Podľa vystúpenia jedného poslanca parlamentu v rámci diskusie o správe špeciálneho výboru belgickej Snemovne reprezentantov povereného preskúmaním okolností vedúcich k rozdeleniu spoločnosti Dexia SA poskytnutie režimu štátnej záruky spoločníkom skupiny Arco predstavovalo protihodnotu voči účasti skupiny Arco na zvýšení kapitálu Dexie, ku ktorej sa Arcofin zaviazala pod tlakom vlády:
‘In 2008, the ARCO Group and Holding Communal participated in the Group’s capital increase for a huge amount that would be impossible to raise.
„V roku 2008 sa skupina ARCO a Holding Communal podieľali na zvýšení kapitálu skupiny v neprimeranom a nedosiahnuteľnom objeme prostriedkov.
For this loan [the loan granted by DBB to ARCO and Holding Communal to enable them to participate in the capital increase], they could only apply to Banque Dexia Belgique, so it was actually circular financing.
So žiadosťou o poskytnutie úveru [spoločnosť DBB poskytla spoločnostiam ARCO a Holding Communal úver, aby sa mohli podieľať na zvýšení kapitálu] sa mohli obrátiť iba na Banque Dexia Belgique a ide teda o financovanie v kruhu.
The capital increase was designed to safeguard dividends and was carried out under government pressure.
Toto zvýšenie kapitálu malo slúžiť na zabezpečenie dividend a došlo k nemu pod tlakom vlády.
In return, ARCO was given access to the guarantee fund, with savers having to be paid compensation for management errors.
Ako protihodnotu dostala skupina ARCO prístup ku vkladom garančného fondu, a to tak, že sporitelia museli byť odškodnení pre nedostatky v riadení.
In order to join, ARCO only had to pay if this was necessary.
Poplatok za vstup mala ARCO zaplatiť len v prípade potreby.
So once again the government explicitly rewarded ARCO by handing it EUR 1,5 billion on a plate’ [102].
Vláda teda opäť zjavne odmenila ARCO darom vo výške 1,5 miliardy EUR“ [102].
For the reasons set out in recitals 397-400, the doubts expressed by the Commission in the decision to extend the procedure have not been allayed by the comments received from the Member States concerned.
V odôvodneniach 397 až 400 sú uvedené dôvody, prečo príslušné členské štáty vo svojich pripomienkach nevyvrátili pochybnosti, ktoré Komisia vyjadrila v rozhodnutí o rozšírení konania.
The Commission therefore considers that the State guarantee for members of Arcofin was planned by the Belgian authorities in order to persuade Arcofin to participate in Dexia’s recapitalisation.
Komisia sa preto domnieva, že poskytnutím štátnej záruky spoločníkom skupiny Arcofin sa sledoval zámer belgických orgánov presvedčiť skupinu Arcofin, aby sa podieľala na rekapitalizácii skupiny Dexia.
In reply to Belgium’s comments (see recital 377), the Commission points out that the announcement and the guarantee came from the Belgian Government.
V odpovedi na pripomienky Belgicka (pozri odôvodnenie 377) Komisia zdôrazňuje, že oznámenie a záruka pochádzajú zo strany belgického štátu.
It notes that the guarantee operation did not occur until the point at which, without the guarantee, Arcofin would have faced a major risk that its shareholders would incur losses linked to Arcofin’s participation in the recapitalisation of Dexia.
Komisia poznamenáva, že táto operácia sa uskutočnila v čase, keď by bola skupina Arcofin za predpokladu neposkytnutia uvedenej záruky vystavená značnému riziku, že jej akcionári zaznamenajú straty v dôsledku jej účasti na rekapitalizácii Dexie.
It points to the fact that the announcement of the guarantee plan (on 10 October 2008) was concomitant with the preparations for Dexia’s recapitalisation (which became definitive on 3 October 2008, and was thus prepared before that date), and it considers, in the light of the evidence set out above [103], that Arcofin would not have participated in the recapitalisation of Dexia if it had not been able to count on the guarantee scheme protecting the investment of individual members in cooperatives, disclosure of the plans for which encouraged it to go ahead with the injection of capital.
Komisia upozorňuje na časovú zhodu uverejnenia oznámenia o návrhu záruky (10. október 2008) a prípravy rekapitalizácie Dexie (definitívne schválenej 3. októbra 2008, teda plánovanej pred týmto dátumom) a vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti [103] sa domnieva, že skupina Arcofin by sa nebola podieľala na rekapitalizácii Dexie, ak by sa nemohla spoľahnúť na režim záruky ochrany vkladov spoločníkov – fyzických osôb v družstvách, ktorí sa v dôsledku zverejnenia plánu rozhodli zvýšiť kapitál Dexie.
The measure is thus imputable to the State.
Za opatrenie je teda je zodpovedný štát.
The EUR 350 million recapitalisation of Dexia by the Arcofin financial cooperative as part of the first Dexia rescue plan is thus imputable to the State.
Za rekapitalizáciu skupiny Dexia vo výške 350 miliónov EUR uskutočnenú finančným družstvom Arcofin v rámci prvého plánu na záchranu Dexie je teda zodpovedný štát.
The other conditions required for it to be classified as State aid are met for the reasons already set out in the opening decision of 13 March 2009 [104] and the conditional authorisation decision [105]: the Commission considers that without the guarantee from the Belgian State, Arcofin would not have subscribed to this capital increase, which gave the Dexia Group a major advantage by reducing its risk of insolvency; the capital increase was selective since it involved only one undertaking, the Dexia Group; given Dexia’s size and importance in the Belgian, French and Luxembourg markets, and the fact that, without the measures taken, the Group might have become insolvent, which would have significantly changed the structure of the banking market in those three countries, the Commission considers that the measures in question affect trade between Member States and distort or threaten to distort competition.
Ďalšie podmienky nevyhnutné na kvalifikovanie opatrenia ako štátnej pomoci sú naplnené z dôvodov, ktoré už boli uvedené v rozhodnutí o začatí konania z 13. marca 2009 [104] a v rozhodnutí o podmienenom povolení [105]: Komisia sa domnieva, že bez poskytnutia záruky zo strany belgického štátu by skupina Arcofin nedala súhlas na zvýšenie kapitálu, ktoré znamenalo pre Dexiu značnú výhodu v podobe zníženia rizika jej platobnej neschopnosti; zvýšenie kapitálu má selektívny charakter, lebo sa týkalo len jedinej spoločnosti, a to skupiny Dexia; vzhľadom na veľkosť a vplyv skupiny Dexia na belgickom, francúzskom a luxemburskom trhu spolu so skutočnosťou, že bez tejto finančnej injekcie by sa skupina pravdepodobne dostala do platobnej neschopnosti, čo by malo výrazný vplyv na štruktúru bankového trhu vo všetkých troch uvedených krajinách, sa Komisia domnieva, že uvedené opatrenia ovplyvňujú obchod medzi členskými štátmi a narúšajú alebo môžu narušiť hospodársku súťaž medzi členskými štátmi.
The Commission points out that the fact that Arcofin’s participation in the recapitalisation of Dexia was imputable to the State would not be called into question even if it were concluded in case SA.33927 ‘guarantee scheme protecting the shares of individual members of financial cooperatives’ that the guarantee scheme does not constitute State aid for Arcofin.
Komisia zdôrazňuje, že otázka zodpovednosti, ktorú nesie štát za účasť skupiny Arcofin na rekapitalizácii skupiny Dexia, by nebola predmetom posudzovania, ak by sa vo veci SA.33927 „guarantee scheme protecting the shares of individual members of financial cooperatives“ dospelo k možnému záveru, že režim záruk nepredstavuje štátnu pomoc v prospech skupiny.
Arcofin might not itself have benefited from State aid under the guarantee scheme while still, as the Commission has found in this Decision, taking a measure imputable to the State and constituting aid.
Samotný Arcofin by totiž iba samotným prijatím opatrenia pripísateľného štátu a predstavujúceho pomoc nemusel mať prospech zo štátnej pomoci v podobe programu záruk, čo konštatuje Komisia aj v tomto rozhodnutí.
The Commission was not kept informed by the Belgian authorities, during the procedure which led up to the conditional authorisation decision, of details of the guarantee scheme protecting the shares of individual members of financial cooperatives.
Belgické orgány v rámci konania, ktorého výsledkom bolo prijatie rozhodnutia o podmienenom povolení, neinformovali Komisiu o skutočnostiach týkajúcich sa režimu záruky na ochranu podielov spoločníkov – fyzických osôb vo finančných družstvách.
Not having full details of the conditions surrounding Arcofin’s participation in the recapitalisation was decisive in persuading the Commission that there was no aid involved in this investment and that the other aid elements identified in the conditional authorisation decision were compatible.
Nedostatok ucelených informácií týkajúcich sa podmienok účasti skupiny Arcofin na rekapitalizácii mal zásadný vplyv na záverečné hodnotenie Komisie v rozhodnutí o podmienenom povolení, v zmysle ktorého uvedená investícia nepredstavuje štátnu pomoc, a že ďalšie prvky pomoci sú zlučiteľné s vnútorným trhom.
Dexia actually received a larger amount of aid than that noted by the Commission in the conditional authorisation decision, and the error about the amount of aid which the Commission was led to make may have had a decisive influence on the Commission’s analysis.
V skutočnosti Dexia dostala oveľa vyššiu sumu v porovnaní so sumou, ktorú uviedla Komisia vo svojom rozhodnutí o podmienenom povolení, a nesprávna suma pomoci oznámená Komisii bola pre analýzu Komisie podstatnou skutočnosťou.
The Commission therefore sent letters to the Member States concerned announcing its intention to initiate a procedure with a view to revoking all the sections of the conditional authorisation decision relating to Arcofin’s participation in the recapitalisation of Dexia.
V dôsledku toho Komisia listom oznámila príslušným členským štátom svoj zámer začať konanie s úmyslom odvolať všetky časti rozhodnutia o podmienenom povolení týkajúce sa účasti skupiny Arcofin na rekapitalizácii skupiny Dexia.
It also warned the Member States concerned that, if it turned out that Arcofin’s participation in the recapitalisation of Dexia was additional aid, if new aid had been granted or might be granted in the restructuring period covered by the conditional authorisation decision, or if certain commitments and conditions arising from that decision were not complied with, it would have to review the compatibility of all the aid dealt with in the conditional decision.
Komisia zároveň upozornila príslušné členské štáty, že v prípade poskytnutia doplnkovej pomoci v podobe účasti skupiny Arcofin na rekapitalizácii skupiny Dexia, poskytnutia novej pomoci alebo budúceho poskytnutia pomoci počas obdobia reštrukturalizácie plánovanej v rozhodnutí o podmienenom povolení alebo v prípade nedodržania niektorých záväzkov a podmienok vyplývajúcich z toho istého rozhodnutia, bude nútená opätovne celkovo preskúmať súlad pomoci, ktorá je predmetom rozhodnutia o podmienenom povolení.
Then, in the decision to extend the procedure, the Commission invited the Member States concerned to submit their comments and supply any relevant information on this point, in order to establish whether the conditional authorisation decision should be revoked.
Následne Komisia vo svojom rozhodnutí o rozšírení konania vyzvala príslušné členské štáty, aby predložili svoje pripomienky a poskytli všetky potrebné informácie v tomto ohľade, aby mohla rozhodnúť, či zruší rozhodnutie o podmienenom povolení.
For the reasons set out above, after examining the comments submitted by the Member States concerned, the Commission considers that the conditional authorisation decision should be revoked.
Z uvedených dôvodov a po zhodnotení pripomienok zo strany príslušných členských štátov Komisia usúdila, že musí zrušiť rozhodnutie o podmienenom povolení.
The Commission nevertheless considers that the analysis of the existence of the aid measures already identified in the conditional authorisation decision (see recitals 121-138 of the conditional authorisation decision) remains entirely valid.
Komisia však uvádza, že analýza týkajúca sa existencie opatrení pomoci, uvedená v rozhodnutí o podmienenom povolení (pozri odôvodnenia 121 až 138 rozhodnutia o podmienenom povolení), platí aj naďalej.
Additional aid paid (after the conditional authorisation decision)
Doplnková pomoc (poskytnutá po vydaní rozhodnutia o podmienenom povolení)
Temporary refinancing guarantees for Dexia SA, DCL and their subsidiaries (initially for EUR 45 billion, increased to EUR 55 billion)
Záruky na dočasné refinancovanie spoločností Dexia SA, DCL a ich dcérskych spoločností (zvýšené z pôvodného objemu 45 miliárd EUR na 55 miliárd EUR)
The temporary guarantee from the Member States concerned for the refinancing of Dexia SA and DCL was classified as aid (and approved temporarily) by the temporary approval decision [106], the decision on the first prolongation of the guarantee [107], the decision to increase the guarantee ceiling [108] and the decision on the second prolongation of the guarantee [109] for EUR 45 billion initially, then EUR 55 billion.
Dočasná záruka príslušných členských štátov na refinancovanie spoločností Dexia SA a DCL v pôvodnej sume 45 miliárd EUR a následne v sume 55 miliárd EUR bola vyhodnotená ako pomoc (a bola dočasne schválená) rozhodnutím o dočasnom povolení [106], rozhodnutím o prvom predĺžení záruky [107], rozhodnutím o zvýšení maximálnej výšky záruky [108] a rozhodnutím o druhom predĺžení záruky [109].
In its decisions of 19 April 2008 [110] and 30 October 2009 [111], the Commission had already established that the guarantee mechanism provided by the Member States concerned for the finance raised by Dexia under an agreement of October 2008 constituted State aid.
Už v rozhodnutiach z 19. apríla 2008 [110] a z 30. októbra 2009 [111] Komisia konštatuje, že mechanizmus záruky príslušných členských štátov na financovanie skupiny Dexia podľa dohody z októbra 2008 predstavuje štátnu pomoc.
The Commission reiterates the reasons already given in the above decisions for classifying the refinancing guarantee for Dexia SA and DCL as State aid.
Komisia opakuje dôvody, ktoré už uviedla vo svojich predchádzajúcich rozhodnutiach, podľa ktorých záruka na refinancovanie v prospech spoločností Dexia SA a DCL predstavuje štátnu pomoc.
The Commission observes that the Member States concerned cited Dexia’s inability to refinance itself on the markets as grounds for the temporary refinancing guarantee.
Komisia pripomína, že príslušné členské štáty odôvodňujú poskytnutie dočasnej záruky na refinancovanie skupiny Dexia jej neschopnosťou zabezpečiť svoje refinancovanie prostredníctvom trhu.
That being so, the Commission is entitled to consider that the interest charged on the guarantee is not at the market rate, thus conferring an advantage on the beneficiary.
Vzhľadom na túto skutočnosť sa Komisia môže domnievať, že hodnota tejto záruky nevychádza z trhových sadzieb a pre prijímateľa predstavuje výhodu.
The measure is selective in that it relates to only one undertaking, Dexia (Dexia SA and DCL being the legal persons which directly benefit).
Opatrenie má selektívny charakter, lebo sa vzťahuje len na jednu spoločnosť, teda na skupinu Dexia (Dexia SA a DCL, ktoré sú ako právnické osoby priamymi prijímateľmi pomoci).
The temporary refinancing guarantee granted by the Member States concerned clearly involves State resources.
Dočasná záruka na refinancovanie, ktorú poskytli príslušné členské štáty, pochádza jednoznačne zo štátnych zdrojov.
Given Dexia’s considerable size and the fact that, without the temporary refinancing guarantee, the bank would have risked immediate and disorderly winding-up as a result of the problems it faced with liquidity, asset quality, profitability and solvency, which would have affected the structure of the banking market in a number of Member States, the Commission considers that the measure affects trade between Member States and distorts or threatens to distort competition.
Vzhľadom na silnú pozíciu skupiny Dexia a skutočnosť, že bez dočasnej záruky na refinancovanie by banka riskovala okamžitú a neriadenú likvidáciu pre problémy s likviditou, kvalitou aktív, ziskovosťou a solventnosťou, s možným následným vplyvom na štruktúru bankového trhu vo viacerých členských štátoch, sa Komisia domnieva, že toto opatrenie ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi a narúša alebo môže narušiť hospodársku súťaž.
ELA granted by the Belgian and French central banks to DBB/Belfius and DCL respectively
Opatrenie ELA poskytnuté spoločnosti DBB/Belfius belgickou centrálnou bankou a spoločnosti DCL francúzskou centrálnou bankou
The Commission considers that the ELA granted since 5 October 2011 is one of a series of new measures to help the Dexia Group and DBB/Belfius after the sale of DBB/Belfius, adopted (or to be adopted) after approval on 26 February 2010 of the first restructuring plan for Dexia, and in the same vein as the temporary refinancing guarantee, the acquisition of DBB/Belfius by the State, the sale of Dexia BIL and the measures provided for in the orderly resolution plan for Dexia.
Komisia konštatuje, že opatrenie ELA poskytnuté od 5. októbra 2011 je súčasťou skupiny nových opatrení v prospech skupiny Dexia a spoločnosti DBB/Belfius po predaji spoločnosti DBB/Belfius, ktoré boli prijaté (alebo sa majú prijať) po tom, ako bol 26. februára 2010 schválený prvý plán reštrukturalizácie skupiny Dexia, ktorý spočíva v dočasnej záruke na refinancovanie, odkúpení spoločnosti DBB/Belfius, predaji spoločnosti Dexia BIL a v preventívnych opatreniach stanovených v pláne na riadne riešenie situácie skupiny Dexia.
In reply to the comments of the Member States concerned about the ELA, the Commission points out that, according to point 51 of the Banking Communication [112], one of the conditions for a finding that funding provided does not constitute aid is that ‘the measure … is not backed by any counter-guarantee of the State’.
V odpovedi na pripomienky príslušných členských štátov týkajúce sa opatrenia ELA Komisia zdôrazňuje, že podľa bodu 51 oznámenia o bankovníctve [112] jednou z podmienok na to, aby dospela k záveru, že nešlo o štátnu pomoc je, že „toto opatrenie […] nie je kryté štátnou protizárukou.“
It notes that the State guarantee for the ELA granted to DBB/Belfius came under a Belgian State guarantee for the BNB, in accordance with the Law of 22 February 1998 establishing the Statute of the BNB.
Komisia tiež uvádza, že štátna záruka poskytnutá pre spoločnosť DBB/Belfius prostredníctvom opatrenia ELA je súčasťou záruky belgického štátu v prospech BNB, v zmysle zákona z 22. februára 1998 o organickom štatúte BNB.
It does not share the Belgian authorities’ opinion that Belgium’s guarantee for the BNB did not come under the Banking Communication [113] because the guarantee was not an ‘anti-crisis’ measure specifically granted for ELAs, but ‘guarantees all [sic] loans issued by the BNB, provided that they are granted as part of the BNB’s contribution to the stability of the financial system, which goes far beyond anti-crisis measures’.
Komisia nesúhlasí s názorom belgických orgánov, podľa ktorých záruka poskytnutá zo strany Belgicka v prospech BNB nepatrí do oznámenia o bankovníctve [113], lebo táto záruka nie je „protikrízovým“ opatrením poskytnutým výlučne vo vzťahu k ELA, ale „vzťahuje sa na všetky úvery poskytnuté zo strany BNB za predpokladu, že sú poskytnuté v rámci jej príspevku pre stabilitu finančného systému, čo prekračuje rámec protikrízových opatrení.“
The Commission points out that the requirement that there should be no counter-guarantee of the State, laid down in the Banking Communication as one of the cumulative criteria if funding is not to be classified as aid, is not defined in any further detail.
Komisia zdôrazňuje, že podmienka neexistencie protizáruky zo strany štátu stanovená v oznámení o bankovníctve ako jedna z kumulatívnych podmienok na to, aby sa opatrenie nepovažovalo za pomoc, nie je bližšie vymedzená.
The Communication does not state anywhere, even by implication, that such a counter-guarantee must have specifically been provided in order to combat the current financial crisis.
Nikde v tomto oznámení nie je ani implicitne uvedené, že táto protizáruka by mala byť prijatá najmä v súvislosti s bojom proti súčasnej finančnej kríze.
The criteria laid down in point 51 of the Banking Communication merely reproduce the analysis given by the Commission in recitals 32 and 33 of its Northern Rock decision of 5 December 2007 [114], well before any legal framework relating to the financial crisis was introduced.
Kritériá stanovené v bode 51 oznámenia o bankovníctve sú totiž iba prevzaté z analýzy uskutočnenej Komisiou v odôvodneniach 32 a 33 rozhodnutia z 5. decembra 2007 Northern Rock [114], teda ešte v čase, keď sa neuplatňoval právny rámec týkajúci sa boja proti finančnej kríze.
It is therefore enough that the counter-guarantee of the State covers the provision of funds by the central bank, without any need, as the Belgian authorities suggest, for the counter-guarantee to be specifically granted for ELAs.
Je teda postačujúce, keď sa štátna protizáruka vzťahuje na poskytnutie finančných prostriedkov a nie je nevyhnutné, aby sa protizáruka vzťahovala výlučne na opatrenia ELA, ako to uvádzajú belgické orgány.
The second paragraph of Article 9 of the Law of 22 February 1998 establishing the Statute of the BNB provides as follows: ‘The State shall guarantee the Bank against any loss and shall guarantee repayment of any loan granted by the Bank as a result of the execution of the agreements referred to in the previous paragraph [‘international monetary cooperation agreements binding on Belgium’] or as a result of its participation in international monetary cooperation agreements or operations to which the Bank, subject to the agreement of the Council of Ministers, is party. The State shall also guarantee the Bank repayment of any loan granted as part of its contribution to the stability of the financial system, and shall guarantee the Bank against any loss incurred as a result of any transaction necessary in that regard’ [115].
V článku 9 ods. 2 zákona z 22. februára 1998 o organickom štatúte BNB sa uvádza, že „štát ručí banke za akúkoľvek stratu a zaručuje splácanie akéhokoľvek úveru poskytnutého bankou v nadväznosti na dohody uvedené v predchádzajúcom odseku, [t. j. „dohody o medzinárodnej menovej spolupráci, ktoré sú záväzné pre Belgicko“], alebo v nadväznosti na jej účasť na dohodách alebo činnostiach medzinárodnej menovej spolupráce, na ktorých sa banka prostredníctvom súhlasu Rady ministrov zúčastňuje. Štát okrem toho zaručuje banke splatenie každého úveru poskytnutého v rámci jeho prínosu k stabilite finančného systému, zaručuje jej náhradu akejkoľvek vzniknutej straty a zabezpečí v tomto smere všetky nevyhnutné opatrenia.“ [115]