natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As that measure will address the same concerns as Decision 2009/251/EC, for legal certainty, Decision 2009/251/EC should apply until the permanent restriction under Regulation (EC) No 1907/2006 enters into force.
Keďže uvedené opatrenie sa bude týkať rovnakých záležitostí ako rozhodnutie 2009/251/ES, rozhodnutie 2009/251/ES by sa z dôvodu právnej istoty malo uplatňovať do nadobudnutia účinnosti trvalého obmedzenia podľa nariadenia (ES) č. 1907/2006.
This Decision shall apply until entry into force of the Commission Regulation amending Annex XVII to Regulation (EC) No 1907/2006 concerning DMF or 15 March 2013, whichever is the earlier.’
Toto rozhodnutie sa uplatňuje do nadobudnutia účinnosti nariadenia Komisie, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XVII k nariadeniu (ES) č. 1907/2006, pokiaľ ide o DMF, alebo 15. marca 2013, podľa toho, čo nastane skôr.“
Member States shall take the necessary measures to comply with this Decision by 15 March 2012 at the latest and shall publish those measures.
Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím najneskôr do 15. marca 2012 a uverejnia uvedené opatrenia.
Done at Brussels, 26 January 2012.
V Bruseli 26. januára 2012
OJ L 57, 2.3.2011, p. 43.
Ú. v. EÚ L 57, 2.3.2011, s. 43.
amending Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU in order to take account of developments in enzymes classification in accordance with Annex I to Council Directive 67/548/EEC and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008 of the European Parliament and of the Council
ktorým sa menia a dopĺňajú rozhodnutia 2011/263/EÚ a 2011/264/EÚ s cieľom zohľadniť vývoj v oblasti klasifikácie enzýmov podľa prílohy I k smernici Rady 67/548/EHS a prílohy VI k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008
According to Article 6(6) of Regulation (EC) No 66/2010 the EU Ecolabel may not be awarded to goods containing substances or preparations/mixtures meeting the criteria for classification as toxic, hazardous to the environment, carcinogenic, mutagenic or toxic for reproduction in accordance with Regulation (EC) No 1272/2008 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2008 on classification, labelling and packaging of substances and mixtures, amending and repealing Directives 67/548/EEC and 1999/45/EC, and amending Regulation (EC) No 1907/2006 [2].
Podľa článku 6 ods. 6 nariadenia (ES) č. 66/2010 sa environmentálnou značkou EÚ nesmú označovať tovary obsahujúce látky alebo prípravky/zmesi, ktoré spĺňajú kritériá klasifikácie ako toxické, nebezpečné pre životné prostredie, karcinogénne, mutagénne alebo reprodukčne toxické (CMR) podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 zo 16. decembra 2008 o klasifikácii, označovaní a balení látok a zmesí, ktorým sa menia, dopĺňajú a zrušujú smernice 67/548/EHS a 1999/45/ES, a ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 1907/2006 [2].
The EU Ecolabel may also not be awarded to goods containing substances referred to in Article 57 of Regulation (EC) No 1907/2006 of the European Parliament and of the Council of 18 December 2006 concerning the Registration, Evaluation, Authorisation and Restriction of Chemicals (REACH), establishing a European Chemicals Agency, amending Directive 1999/45/EC and repealing Council Regulation (EEC) No 793/93 and Commission Regulation (EC) No 1488/94 as well as Council Directive 76/769/EEC and Commission Directives 91/155/EEC, 93/67/EEC, 93/105/EC and 2000/21/EC [3].
Environmentálnou značkou EÚ sa nesmú označovať tovary obsahujúce látky uvedené v článku 57 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry, o zmene a doplnení smernice 1999/45/ES a o zrušení nariadenia Rady (EHS) č. 793/93 a nariadenia Komisie (ES) č. 1488/94, smernice Rady 76/769/EHS a smerníc Komisie 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES [3].
According to Article 6(7) of Regulation (EC) No 66/2010, where it is not technically feasible to substitute those goods as such or via the use of alternative materials or designs, or in the case of products which have a significantly higher overall environmental performance compared with other goods of the same category, the Commission may adopt measures to grant derogations from Article 6(6) of that Regulation.
Podľa článku 6 ods. 7 nariadenia (ES) č. 66/2010 v prípade, ak nie je technicky realizovateľná náhrada týchto tovarov alebo použitie alternatívnych materiálov alebo dizajnu, alebo v prípade produktov, ktoré majú podstatne lepšie environmentálne vlastnosti v porovnaní s inými tovarmi v rovnakej kategórii, Komisia môže prijať opatrenia na udelenie výnimiek z článku 6 ods. 6 uvedeného nariadenia.
The Commission has adopted Decision 2011/263/EU of 28 April 2011 on establishing the ecological criteria for the award of the EU Ecolabel to detergents for dishwashers [4] and Decision 2011/264/EU of 28 April 2011 on establishing the ecological criteria for the award of the EU Ecolabel for laundry detergents [5].
Komisia prijala rozhodnutie 2011/263/EÚ z 28. apríla 2011 o ustanovení ekologických kritérií na udeľovanie environmentálnej značky EÚ detergentom určeným do umývačiek riadu [4] a rozhodnutie 2011/264/EÚ z 28. apríla 2011 o ustanovení ekologických kritérií na udeľovanie environmentálnej značky EÚ pracím prostriedkom [5].
After the adoption of those Decisions the important enzyme subtilisin, which is used in laundry detergents and detergents for dishwashers, was classified as R50 (Very toxic to aquatic life) in accordance with Annex I to Council Directive 67/548/EEC of 27 June 1967 on the approximation of laws, regulations and administrative provisions relating to the classification, packaging and labelling of dangerous substances [6] and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008, which prevents those laundry detergents and detergents for dishwashers from obtaining the EU Ecolabel.
Po prijatí týchto rozhodnutí bol dôležitý enzým subtilizín, ktorý sa používa v pracích prostriedkoch a detergentoch určených do umývačiek riadu, klasifikovaný ako R50 (veľmi toxický pre vodné organizmy) v súlade s prílohou I k smernici Rady 67/548/EHS z 27. júna 1967 o aproximácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa klasifikácie, balenia a označovania nebezpečných látok [6] a prílohou VI k nariadeniu (ES) č. 1272/2008, v dôsledku čoho nemôžu tieto pracie prostriedky a detergenty určené do umývačiek riadu získať environmentálnu značku EÚ.
This is new information that was not considered during the review of the EU Ecolabel criteria for laundry detergents and detergents for dishwashers and the considerations of derogations for enzymes.
Ide o novú informáciu, ktorá sa nezohľadnila v rámci preskúmania kritérií na udeľovanie environmentálnej značky EÚ pracím prostriedkom a detergentom určeným do umývačiek riadu, ani v rámci úvah o výnimkách platných pre enzýmy.
Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU should therefore be amended in order to take account of developments in enzymes classification in accordance with Annex I to Directive 67/548/EEC and Annex VI to Regulation (EC) No 1272/2008.
Rozhodnutia 2011/263/EÚ a 2011/264/EÚ by sa preto mali zmeniť a doplniť s cieľom zohľadniť vývoj v oblasti klasifikácie enzýmov v súlade s prílohou I k smernici Rady 67/548/EHS a prílohou VI k nariadeniu Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008.
A transitional period should be provided for in order to give producers whose products have been awarded the Ecolabel for laundry detergents and detergents for dishwashers on the basis of the criteria set out in Commission Decisions 2003/31/EC [7] and 2003/200/EC [8] sufficient time to adapt their products to comply with the revised criteria and requirements and in order to compensate for suspension caused by this amendment.
Malo by sa ustanoviť prechodné obdobie, aby výrobcovia, ktorých výrobkom bola udelená environmentálna značka pre pracie prostriedky a detergenty určené do umývačiek riadu na základe kritérií stanovených v rozhodnutiach Komisie 2003/31/ES [7] a 2003/200/ES [8] mali k dispozícii dostatočný čas prispôsobiť svoje výrobky zrevidovaným kritériám a požiadavkám a aby získali kompenzáciu za zrušenie platnosti spôsobené touto zmenou a doplnením.
Decisions 2011/263/EU and 2011/264/EU should therefore be amended accordingly,
Rozhodnutia 2011/263/EÚ a 2011/264/EÚ by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,
The Annex to Decision 2011/263/EU is amended as set out in the Annex to this Decision.
Príloha k rozhodnutiu 2011/263/EÚ sa mení a dopĺňa tak, ako je ustanovené v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
The Annex to Decision 2011/264/EU is amended as set out in the Annex to this Decision.
Príloha k rozhodnutiu 2011/264/EÚ sa mení a dopĺňa tak, ako je ustanovené v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
Where the Ecolabel is awarded on the basis of an application evaluated according to the criteria set out in Decisions 2003/31/EC and 2003/200/EC, that Ecolabel may be used until 28 September 2012.
Ak sa environmentálna značka udelí na základe žiadosti posúdenej podľa kritérií uvedených v rozhodnutiach 2003/31/ES a 2003/200/ES, táto environmentálna značka sa môže používať do 28. septembra 2012.
In the Annex to Decision 2011/263/EU, in criterion 2, point (b), fifth paragraph, the following substance is added to the table of derogations:
V prílohe k rozhodnutiu 2011/263/EÚ: v kritériu 2 sa v písmene b) piatom odseku dopĺňa do tabuľky výnimiek táto látka:
'Subtilisin
„Subtilizín
H400 Very toxic to aquatic life
H400 veľmi toxický pre vodné organizmy
In the Annex to Decision 2011/264/EU, in criterion 4, point (b), fifth paragraph, the following substance is added to the table of derogations:
V prílohe k rozhodnutiu 2011/264/EÚ: v kritériu 4 sa v písmene b) piatom odseku dopĺňa do tabuľky výnimiek táto látka:
Council Decision 2012/50/CFSP
Rozhodnutie Rady 2012/50/SZBP
of 27 January 2012
z 27. januára 2012,
amending Decision 2011/72/CFSP concerning restrictive measures directed against certain persons and entities in view of the situation in Tunisia
ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2011/72/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom vzhľadom na situáciu v Tunisku
On 31 January 2011, the Council adopted Decision 2011/72/CFSP [1].
Rada 31. januára 2011 prijala rozhodnutie 2011/72/SZBP [1].
On the basis of a review of Decision 2011/72/CFSP, the restrictive measures should be extended until 31 January 2013.
Na základe preskúmania rozhodnutia 2011/72/SZBP by sa reštriktívne opatrenia mali predĺžiť do 31. januára 2013.
Decision 2011/72/CFSP should be amended accordingly,
Rozhodnutie 2011/72/SZBP by sa malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,
Article 5 of Decision 2011/72/CFSP is replaced by the following:
Článok 5 rozhodnutia 2011/72/SZBP sa nahrádza takto:
It may be renewed or amended, as appropriate, if the Council deems that its objectives have not been met.’.
Môže sa podľa potreby obnoviť alebo zmeniť a doplniť, ak Rada usúdi, že sa jeho ciele nedosiahli.“
Done at Brussels, 27 January 2012.
V Bruseli 27. januára 2012
This Decision shall apply until 31 January 2013.
Toto rozhodnutie sa uplatňuje do 31. januára 2013.
on State aid C 39/07 implemented by Italy for Legler SpA
o štátnej pomoci C 39/07, ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti Legler S.p.A.
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union (hereinafter ‘the Treaty’), and in particular the first subparagraph of Article 108(2) thereof,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie (ďalej len „zmluva“), a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
Having regard to the Commission decision to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty [1],
so zreteľom na rozhodnutie Komisie začať konanie ustanovené v článku 108 ods. 2 zmluvy [1],
On 5 April 2007, six months after the granting of rescue aid approved as compatible with the internal market by the Commission [2], Italy notified a restructuring plan for Legler SpA.
Šesť mesiacov po poskytnutí pomoci na záchranu, ktorú Komisia [2] schválila ako zlučiteľnú s vnútorným trhom, Taliansko 5. apríla 2007 oznámilo plán reštrukturalizácie pre spoločnosť Legler S.p.A.
On 25 September 2007, the Commission initiated the formal investigation procedure in respect of the restructuring plan [3].
Komisia 25. septembra 2007 začala konanie vo veci formálneho zisťovania, v súvislosti s týmto plánom reštrukturalizácie [3].
Observations from Italy were received on 30 November 2007.
Pripomienky Talianska boli doručené 30. novembra 2007.
On 10 December 2007, the Commission received comments from one interested party.
Komisia 10. decembra 2007 dostala pripomienky od jednej zainteresovanej strany.
On 23 July 2008, the Italian authorities withdrew the restructuring aid notification, stating that the plan had been abandoned.
Talianske orgány 23. júla 2008 stiahli oznámenie o pomoci na reštrukturalizáciu s konštatovaním, že od plánu sa upustilo.
The Commission requested further information from the Italian authorities on 8 August 2008, 22 October 2008, 9 February 2009, 4 September 2009 and 17 March 2010, to which the Italian authorities replied by letters dated 26 September 2008, 1 December 2008, 3 June 2009, 6 October 2009, 24 February 2010 and 20 April 2010.
Komisia požiadala talianske orgány o ďalšie informácie 8. augusta 2008, 22. októbra 2008, 9. februára 2009, 4. septembra 2009 a 17. marca 2010, na čo talianske orgány odpovedali listami z 26. septembra 2008, 1. decembra 2008, 3. júna 2009, 6. októbra 2009, 24. februára 2010 a 20. apríla 2010.
Legler SpA is the parent company of an Italian textile manufacturing group (hereinafter referred to as ‘Legler’, ‘the group’ or ‘the company’) founded in 1863 which, at the time the formal investigation procedure was initiated, comprised several legal entities, namely: Legler Ottana SpA, Legler Siniscola SpA and Legler Macomer SpA.
Spoločnosť Legler S.p.A. je materská spoločnosť skupiny talianskych výrobcov textilu (ďalej len „spoločnosť Legler“, „skupina“ alebo „spoločnosť“) založenej v roku 1863, ktorú v čase, keď sa začalo konanie vo veci formálneho zisťovania, tvorilo niekoľko právnych subjektov, a to: Legler Ottana S.p.A., Legler Siniscola S.p.A. a Legler Macomer S.p.A.
Legler SpA held a minority shareholding in Legler Maroc SA and a 40 % share in Legler Ottana SpA The majority shareholding in Legler SpA was held by the holding company Piltar Ltd (hereinafter referred to as ‘Piltar’).
Spoločnosť Legler S.p.A. vlastnila menšinový balík akcií v spoločnosti Legler Maroc SA a podiel 40 % v spoločnosti Legler Ottana S.p.A. Väčšinovým akcionárom spoločnosti Legler S.p.a bola holdingová spoločnosť Piltar Ltd. (ďalej len „spoločnosť Piltar“).
In 2007, Legler employed 1213 [4] persons and had plants in the region of Sardinia (at Macomer — province of Oristano, and at Siniscola and Ottana — province of Nuoro) and in the region of Lombardy (at Ponte San Pietro — province of Bergamo).
V roku 2007 Legler zamestnával 1213 [4] osôb a mal závody v regióne Sardínia (v Macomer – provincia Oristano a v Siniscola a Ottana – provincia Nuoro) a v regióne Lombardia (v Ponte San Pietro – provincia Bergamo).
The group’s turnover was EUR 101 million in 2006 and EUR 30,9 million in September 2007.
Obrat skupiny bol 101 mil. EUR v roku 2006 a 30,9 mil. EUR v septembri 2007.
Legler’s core activity was the manufacturing of high-quality denim fabric, a sector in which the company had been a leading player in Italy and Germany and an important supplier to France and the Benelux.
Hlavnou činnosťou spoločnosti Legler bola výroba vysoko kvalitnej tkaniny denim – odvetvie, v ktorom táto spoločnosť mala vedúce postavenie v Taliansku a Nemecku, a bola významným dodávateľom do Francúzska a Beneluxu.
According to the Italian authorities, the denim market comprises two segments: prêt-à-porter for famous brands (this was Legler’s main sector) and mass-market products, where competition is mainly price-based.
Podľa talianskych orgánov trh s tkaninou denim pozostáva z dvoch segmentov: prêt-à-porter pre známe značky (toto bolo hlavné odvetvie spoločnosti Legler) a výrobky hromadného trhu, kde hospodárska súťaž prebieha hlavne na základe ceny.
Legler’s main competitors were based in Italy, Greece, France, Tunisia, Turkey and Japan.
Hlavní konkurenti spoločnosti Legler sídlili v Taliansku, Grécku, Francúzsku, Tunisku, Turecku a Japonsku.
Legler began experiencing difficulties in 2003, when a significant part of production was relocated to Asia or the southern Mediterranean.
Spoločnosť Legler začala mať problémy v roku 2003, keď významnú časť výroby premiestnila do Ázie alebo do južného Stredozemia.
On 30 May 2007, at a board meeting of SFIRS SpA, an investment company of the region of Sardinia, it was decided that SFIRS would purchase from Intex SpA, in liquidation, for the price of EUR 450000, a debt of a nominal value of EUR 17 million owed by Legler SpA and Legler Siniscola SpA.
Na zasadnutí predstavenstva spoločnosti SFIRS S.p.A., investičnej spoločnosti z regiónu Sardínia, 30. mája 2007 sa rozhodlo, že spoločnosť SFIRS kúpi od spoločnosti Intex S.p.A. v likvidácii za cenu 450000 EUR dlh v nominálnej hodnote 17 mil. EUR, ktorý bol dlhom spoločnosti Legler S.p.A. a Legler Siniscola S.p.A.
At the same meeting, SFIRS also decided to convert a part of Legler’s EUR 17 million debt, in the amount of EUR 14,5 million, into participation in Legler’s equity.
Na tom istom zasadnutí sa spoločnosť SFIRS takisto rozhodla previesť časť dlhu 17 mil. EUR spoločnosti Legler vo výške 14,5 mil. EUR na podiel na základnom imaní spoločnosti Legler.
On 31 May 2007, the debt-for-equity swap was carried out at a shareholders’ meeting of Legler.
Na zasadnutí akcionárov spoločnosti Legler 31. mája 2007 sa uskutočnila výmena dlhu za kmeňové akcie.
By converting part of Legler’s debt (for a face value of EUR 14,5 million) into Legler capital, SFIRS acquired 49 % of the ordinary shares (and 100 % of the extraordinary shares [5]) in Legler SpA The remaining 51 % was retained by Piltar.
Prevodom časti dlhu spoločnosti Legler (za nominálnu hodnotu 14,5 mil. EUR) na kapitál spoločnosti Legler získala spoločnosť SFIRS 49 % kmeňových akcií [a 100 % mimoriadnych akcií [5]] spoločnosti Legler S.p.A. Zvyšných 51 % si ponechala spoločnosť Piltar.
In January 2008, SFIRS decided to divest itself of its shareholding in Legler SpA, and of the remaining Legler group debt, and launched a call for expressions of interest for the joint purchase of the Legler equity and debt.
V januári 2008 sa spoločnosť SFIRS rozhodla zbaviť sa svojho podielu v spoločnosti Legler S.p.A. a zvyšného dlhu skupiny Legler a vydala výzvu na vyjadrenie záujmu o spoločné prevzatie vlastného imania a dlhu spoločnosti Legler.
The winning offer, submitted by the company Ferratex SRL (hereinafter referred to as ‘Ferratex’) was in the total amount of EUR 2000001.
Víťazná ponuka, ktorú predložila spoločnosť Ferratex s.r.l.
According to the Italian authorities, this price reflected the market value of SFIRS’ total receivables from Legler and its subsidiaries, evaluated by an independent expert at EUR 2 million, plus the symbolic price of EUR 1 for SFIRS’s holding in Legler’s equity, also based on an independent expert’s appraisal.
(ďalej len „spoločnosť Ferratex“), bola v celkovej výške 2000001 EUR. Podľa talianskych orgánov v tejto cene sa odzrkadľuje trhová hodnota celkových pohľadávok spoločnosti SFIRS voči spoločnosti Legler a jej dcérskym spoločnostiam, ktorú nezávislý odborník ohodnotil na 2 milióny EUR, plus symbolická cena 1 EUR za podiel spoločnosti SFIRS na vlastnom imaní spoločnosti Legler, ktorá takisto vyplynula z ocenenia nezávislým odborníkom.
The sale took place on 25 January 2008.
Predaj sa uskutočnil 25. januára 2008.
However, Legler ceased operations at all its plants in the period between December 2007 and August 2008 and all its plants have since remained inactive.
Spoločnosť Legler však ukončila prevádzku vo všetkých svojich závodoch v období medzi decembrom 2007 a augustom 2008 a odvtedy všetky jej závody zostali zatvorené.
On 23 July 2008 Legler SpA changed its name to Texfer SpA.
Spoločnosť Legler S.p.A. sa premenovala na Texfer S.p.A. 23. júla 2008.
Its Sardinian subsidiaries were also renamed respectively Texfer Ottana SpA, Texfer Siniscola SpA and Texfer Macomer SpA.
Jej dcérske spoločnosti na Sardínii sa takisto premenovali zodpovedajúcim spôsobom na Texfer Ottana S.p.A., Texfer Siniscola S.p.A. a Texfer Macomer S.p.A.
On 18 August 2008 the group’s parent company was declared insolvent by the competent court, and on 13 November 2008 it was admitted to the collective insolvency proceedings known as ‘amministrazione straordinaria’, together with its subsidiaries.
Materskú spoločnosť skupiny vyhlásil príslušný súd 18. augusta 2008 za platobne neschopnú a 13. novembra 2008 bola zaradená do konania vo veci kolektívnej platobnej neschopnosti, známeho ako „amministrazione straordinaria“, spolu s jej dcérskymi spoločnosťami.
The rescue aid guarantee was called by the bank shortly after Legler’s failure to repay the rescue loan by the deadline.
Banka vymáhala záruku za pomoc na záchranu krátko po tom, čo spoločnosť Legler nesplatila úver na záchranu v termíne.
Consequently, the competent Ministry reimbursed the loan plus interest on 16 September 2008.
Príslušné ministerstvo preto uhradilo úver plus úroky 16. septembra 2008.
On 30 November 2007, Legler’s equity was negative for an amount of EUR 16,3 million. The losses over the period 2003-2007 had reached EUR 94,9 million and the company’s situation had been steadily deteriorating, with increasing losses and shrinking turnover.
Vlastné imanie spoločnosti Legler k 30. novembru 2007 bolo záporné vo výške 16,3 mil. EUR. Straty za obdobie rokov 2003 – 2007 dosiahli 94,9 mil. EUR a situácia spoločnosti sa stále zhoršovala s narastajúcimi stratami a klesajúcim obratom.
On 13 November 2008 the group was subjected to collective insolvency proceedings under the national law, which ended with bankruptcy (see recitals 16 to 18).
Na skupinu bolo vyhlásené kolektívne konkurzné konanie podľa vnútroštátnych právnych predpisov 13. novembra 2008, ktoré skončilo konkurzom (pozri odôvodnenia 16 – 18).
The restructuring plan (piano industriale) notified by Italy (hereinafter also referred to as ‘the plan’) covered a three-year period (2007-2009) and consisted of three measures: (i) EUR 13 million in the form of a medium-term guarantee for the restructuring period, replacing the six-month guarantee authorised as rescue aid [6]; (ii) EUR 13,2 million in the form of a direct grant; and (iii) EUR 13 million in the form of a conversion of debt into equity.
Plán reštrukturalizačných opatrení (piano industriale), ktorý Taliansko oznámilo (ďalej len „plán“), sa vzťahoval na obdobie 3 rokov (2007 – 2009) a pozostával z troch opatrení: i) 13 mil. EUR vo forme strednodobej záruky na obdobie reštrukturalizácie, ktorým sa nahradila 6-mesačná záruka schválená ako pomoc na záchranu [6]; ii) 13,2 mil. EUR vo forme priamej dotácie a iii) 13 mil. EUR vo forme prevodu dlhu na kmeňové akcie.
However, on 31 May 2007 SFIRS implemented a debt-for-equity swap for a nominal amount of EUR 14,5 million.
Spoločnosť SFIRS však 31. mája 2007 uskutočnila výmenu dlhu za kmeňové akcie v nominálnej výške 14,5 mil. EUR.
In this broader time-frame, the overall costs for setting up a new company from the merger of Legler SpA and its Sardinian subsidiaries amounted to EUR 106,2 million, including EUR 86,7 million for extensive group reorganisation, while the balance would go to restore capital and cover losses.
V tomto širšom časovom rámci celkové náklady na založenie novej spoločnosti po fúzii spoločnosti Legler S.p.A. a jej dcérskych spoločností na Sardínii dosiahli 106,2 mil. EUR, vrátane 86,7 mil. EUR na rozsiahlu reorganizáciu skupiny, pričom zostatok sa použije na kapitálovú obnovu a krytie strát.
The NewCo’s activity would focus on the company’s traditional core business, i.e. high-quality denim, whereas the other two production lines (corduroy and flat cotton) would be closed down.
Aktivity novej spoločnosti budú zamerané na tradičnú hlavnú činnosť spoločnosti, t. j. vysoko kvalitný denim, zatiaľ čo druhé dve výrobné linky (menčester a hladká bavlna) budú odstavené.