natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If for commercial reasons the guarantee given by Axens to its customer proves to be higher than that given to it by IFP, IFP’s liability is totally independent of that of Axens.
Zodpovednosť verejnej inštitúcie IFP je úplne nezávislá od zodpovednosti spoločnosti Axens, pokiaľ je záruka, ktorú táto spoločnosť poskytla svojmu zákazníkovi, z hospodárskych dôvodov vyššia ako záruka, ktorú jej poskytla verejná inštitúcia IFP.
The same principle is applied to any licence that IFP grants to third parties other than its subsidiaries.
Rovnaká zásada sa uplatňuje na každú licenciu, ktorú verejná inštitúcia IFP poskytne tretím stranám iným ako jej dcérske spoločnosti.
Therefore if the customer considers that the work carried out by IFP is defective, IFP can never be obliged to repeat the work ad infinitum.
Ak sa zákazník domnieva, že práca, ktorú vykonala verejná inštitúcia IFP, je chybná, táto inštitúcia nebude v žiadnom prípade nútená vykonávať opravy prác neobmedzene.
The relations between Axens and its suppliers and the funding terms on the financial markets
K vzťahom medzi spoločnosťou Axens a jej dodávateľmi a k podmienkam financovania na finančných trhoch
The French authorities deny any relevance to the assertion by UOP that the alleged belief in the existence of unlimited financial resources available to Axens secures it preferential terms from either its suppliers or the financial markets.
Francúzske orgány popierajú akúkoľvek relevantnosť tvrdenia spoločnosti UOP Limited, že domnelá viera v existenciu neobmedzených finančných zdrojov v prospech spoločnosti Axens poskytuje tejto spoločnosti zvýhodnené podmienky tak zo strany dodávateľov, ako aj finančných trhov.
France says that UOP has not provided the slightest proof in support of this allegation.
Podľa Francúzska spoločnosť UOP Limited neposkytla žiadny dôkaz na podporu tohto tvrdenia.
The French authorities consider that the rule described in recital 84, according to which the subsidiary is not to apply for any guarantee from the parent, is sufficient to invalidate the hypothesis put forward by UOP.
Francúzske orgány sa domnievajú, že pravidlo opísané v odôvodnení 84, podľa ktorého dcérska spoločnosť nepodáva materskej spoločnosti žiadnu žiadosť o záruku, nestačí na to, aby bol predpoklad spoločnosti UOP Limited zbavený platnosti.
Furthermore, as regards Axens’s borrowing terms on the financial markets, and the terms available to Beicip-Franlab and Prosernat, the French authorities point out that they are prepared to give the Commission an undertaking that a clause would be included in writing in the financing contract for every transaction stating that ‘Pursuant to French law (in particular the need for express statutory authority for each guarantee), the present financing transaction shall not enjoy any form of direct or indirect State guarantee’ [69].
Ostatne pokiaľ ide o podmienky pôžičky spoločnosti Axens, rovnako ako v prípade spoločností Beicip-Franlab a Prosernat na finančných trhoch, francúzske orgány poznamenávajú, že sú ochotné zaviazať sa pred Komisiou, že pri každej transakcii uvedú v zmluve o financovaní, že „v súlade s francúzskym právom (najmä s nutnosťou výslovného povolenia každej záruky zákonom) sa na túto transakciu financovania nebude vzťahovať žiadna priama alebo nepriama štátna záruka“ [69].
7 ASSESSMENT
7 POSÚDENIE
EXISTENCE OF STATE AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) TFEU
EXISTENCIA ŠTÁTNEJ POMOCI V ZMYSLE ČLÁNKU 107 ODS. 1 ZFEÚ
Article 107(1) TFEU reads: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa ustanovuje: „Ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.“
To establish the existence of State aid in the present case it must first be considered whether the EPIC status granted by France to IFP on 7 July 2006 involves the use of State resources (7.1.1) to provide an unlimited public guarantee covering economic activities (7.1.2).
V tomto prípade na preukázanie existencie štátnej pomoci treba najprv overiť, či opatrenie spočívajúce v udelení Francúzskom 7. júla 2006 statusu EPIC verejnej inštitúcii IFP využíva štátne zdroje (7.1.1) na poskytnutie neobmedzenej štátnej záruky pokrývajúcej hospodárske činnosti (7.1.2).
The extent of the cover by the State guarantee and the nature of the activities covered will allow the scope of this decision to be defined (7.1.3), and it will then have to be considered whether the measure in question confers a selective advantage on the IFP group (7.1.4) which may affect trade between Member States (7.1.5).
Hoci rozsah pokrytia štátnou zárukou a povaha činností pokrytých zárukou umožnia vymedziť dosah tohto rozhodnutia (7.1.3), následne bude potrebné preskúmať, či dané opatrenie poskytuje skupine IFP selektívnu výhodu (7.1.4), ktorá by mohla ovplyvňovať obchod medzi členskými štátmi (7.1.5).
USE OF STATE RESOURCES IN THE FORM OF AN UNLIMITED GUARANTEE
VYUŽÍVANIE ŠTÁTNYCH ZDROJOV VO FORME NEOBMEDZENEJ ŠTÁTNEJ ZÁRUKY
In view of its particular structure as an economic group for purposes of competition law, it is necessary to assess the potential impact of the unlimited State guarantee arising from the EPIC status of the publicly owned establishment IFP on the whole of the IFP group, i.e. on the publicly owned establishment itself and on its subsidiaries, by proceeding in two stages:
So zreteľom na osobitnú štruktúru hospodárskej skupiny v zmysle práva hospodárskej súťaže je nevyhnutné zohľadniť možný vplyv neobmedzenej štátnej záruky vyplývajúcej zo statusu EPIC verejnej inštitúcie na všetky subjekty skupiny IFP, t. j. na samotnú verejnú inštitúciu a na jej dcérske spoločnosti, v dvoch fázach:
As regards the publicly owned establishment IFP, the impact of the unlimited guarantee arises directly from its EPIC status: as a legal person governed by public law, IFP is not subject to the ordinary law governing the administration and winding up of firms in difficulty.
pokiaľ ide o verejnú inštitúciu IFP, vplyv neobmedzenej záruky vyplýva priamo zo statusu EPIC: verejná inštitúcia IFP totiž ako právnická osoba verejného práva nepodlieha všeobecnému právu týkajúcemu sa konaní vo veciach súdneho vyrovnania a súdnej likvidácie podnikov v ťažkostiach.
In the light of this particularity, the parent of the IFP group may carry on economic activities itself, under more advantageous conditions than other market participants not benefiting from comparable protection (7.1.1.1).
So zreteľom na túto zvláštnosť by materská spoločnosť skupiny IFP mohla priamo vykonávať svoje hospodárske činnosti za výhodnejších podmienok ako ostatní účastníci trhu, ktorým nebola poskytnutá porovnateľná ochrana (7.1.1.1),
As regards the activities carried out directly by the IFP subsidiaries governed by private law, which, for their part, are entirely subject to the ordinary law of bankruptcy, any direct liability of the publicly owned establishment, and therefore of the State, seems impossible.
pokiaľ ide o činnosti vykonávané priamo dcérskymi spoločnosťami súkromného práva skupiny IFP, ktoré plne podliehajú všeobecnému právu v oblasti konkurzu, priame uplatnenie si nároku voči verejnej inštitúcii, a teda aj štátu, je podľa všetkého nemožné.
If a subsidiary’s assets are insufficient, therefore, it has to be considered whether the creditors of Axens, Prosernat and Beicip-Franlab could benefit from an indirect mechanism whereby the parent would be liable for its subsidiaries, equivalent to a guarantee mechanism (7.1.1.2).
Preto je za predpokladu nedostatočnej výšky majetku dcérskej spoločnosti potrebné analyzovať, či by veritelia spoločností Axens, Prosernat a Beicip-Franlab mohli ťažiť z nepriameho mechanizmu na základe prípadnej zodpovednosti materskej spoločnosti za jej dcérske spoločnosti, rovnocennej mechanizmu záruky (7.1.1.2).
Unlimited State guarantee to IFP conferred by its EPIC status
Pokrytie verejnej inštitúcie IFP neobmedzenou štátnou zárukou, ktorú jej poskytuje status EPIC
In decision C 56/2007, the Commission concluded [70] that the special factors intrinsically linked to the legal form of La Poste as a publicly owned establishment [71], and in particular the existence of a guarantee ensuring the payment of individual claims and the continued existence of La Poste or its obligations or both, implied that the State performed the role of guarantor of last resort in respect of the economic activities of the publicly owned establishment.
V uvedenom rozhodnutí C 56/2007 Komisia dospela k záveru [70], že podstatné zvláštnosti právneho postavenia podniku La Poste ako verejnej inštitúcie [71], a najmä existencia záruky na úhradu jednotlivých pohľadávok a na zachovanie existencie a/alebo povinností spoločnosti La Poste znamená, že štát plní úlohu konečného ručiteľa za hospodárske činnosti vykonávané verejnou inštitúciou.
In the present case, the Commission considers that the arguments set out in decision C 56/2007 can essentially be transposed to the EPIC status of the publicly owned establishment IFP, and that IFP also enjoys a special legal position with regard to the payment of its creditors and its continuation in business in the event of insolvency.
V tomto prípade sa Komisia domnieva, že argumenty použité v uvedenom rozhodnutí C 56/2007 možno v podstate uplatniť na status EPIC verejnej inštitúcie IFP a že sa na túto inštitúciu tiež vzťahuje osobitný právny stav, pokiaľ ide o uspokojenie jej veriteľov, ako aj zachovanie jej existencie v prípade platobnej neschopnosti.
For the purposes of the present analysis, therefore, the Commission will refer to the arguments set out in section 4.1, ‘Classification as aid’, of decision C 56/2007.
Pre potreby tejto analýzy bude preto Komisia odkazovať na argumenty predostreté v časti v časti 4.1 („Hodnotenie záruky ako štátnej pomoci“) uvedeného rozhodnutia C 56/2007.
Guarantee of payment of individual claims
Záruka na splatenie jednotlivých pohľadávok
It is first necessary to consider the argument of the French authorities that the existence of a State guarantee in favour of EPICs is ruled out by the legislation or the case-law, before showing that in the event that IFP were in default its creditors would benefit from a more favourable procedure than the creditors of undertakings governed by ordinary law.
Najprv treba overiť argument francúzskych orgánov, že právne predpisy alebo judikatúra vylučujú existenciu štátnej záruky v prospech inštitúcií so statusom EPIC (a), a až potom dokázať, že keby sa verejná inštitúcia IFP nachádzala v situácii zastavenia platieb, na jej veriteľov by sa vzťahovalo výhodnejšie konanie než na veriteľské podniky podliehajúce všeobecnému právu.
Rejection of the arguments of the French authorities
Odmietnutie argumentov francúzskych orgánov
Firstly, where the French authorities assert that there is no legislation or decision laying down the principle that the State is to guarantee the debts of EPICs, the Commission refers to recitals 120 and 121 of decision C 56/2007, mutatis mutandis.
Po prvé, Komisia odkazuje mutatis mutandis na odôvodnenia 120 a 121 uvedeného rozhodnutia C 56/2007 v súvislosti s tvrdením francúzskych orgánov, že žiadny predpis alebo rozhodnutie neustanovuje zásadu, že štát ručí za dlhy podnikov so statusom EPIC.
The Commission considers, on the contrary, that although it is true that there is no legislation or decision confirming or excluding the existence of an express State guarantee in favour of EPICs, this absence does not mean that there can be no implied guarantee.
Komisia sa naopak domnieva, že pokiaľ naozaj neexistuje žiadny predpis alebo rozhodnutie potvrdzujúce alebo vylučujúce existenciu explicitnej štátnej záruky v prospech podnikov so statusom EPIC, neexistencia takejto záruky neumožňuje vylúčiť existenciu implicitnej záruky.
Secondly, where the French authorities consider that the courts have held that there is no such guarantee, notably in the judgments in Société de l’hôtel d’Albe [72] and Campoloro [73], the Commission refers to recitals 122 to 124 of decision C 56/2007, mutatis mutandis.
Po druhé, Komisia odkazuje mutatis mutandis na odôvodnenia 122 až 124 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, kde sa francúzske orgány domnievajú, že existuje judikatúra o neexistencii záruk, najmä rozsudok vo veci Société de l'hôtel d'Albe [72] a rozsudky vo veci Campoloro [73].
In Société de l’hôtel d’Albe, as the Commission expert pointed out in the postal case, the judgment did not refer to the precise situation in which the guarantee would come into play [74].
Pokiaľ ide o prvú vec, ako zdôraznil expert Komisie v prípade La Poste, rozsudok vo veci Société de l'hôtel d'Albe sa netýka konkrétnej situácie, v ktorej by sa mohla poskytnúť záruka [74].
In Campoloro [75], the Commission considers, on the contrary, that the judgments establish a scheme of State liability in proceedings for the recovery of the debts of publicly owned establishments which displays all the characteristics of a guarantee mechanism.
Pokiaľ ide o druhú vec [75], Komisia sa naopak domnieva, že dokazuje, že systém zodpovednosti štátu pri uplatňovaní postupu vymáhania dlhov verejných inštitúcií sa vyznačuje všetkými charakteristikami záručného mechanizmu.
Thirdly, in the postal case the French authorities argued that the debts contracted by EPICs since the entry into force of the Organic Law governing the Finance Act on 1 January 2005 did not qualify for an implied guarantee: the Commission considers that this argument cannot hold:
Po tretie, Komisia sa domnieva, že argument francúzskych orgánov predložený vo veci La Poste, podľa ktorého sa na dlhy, ktoré vznikli podnikom so statusom EPIC po nadobudnutí účinnosti ÚZRP 1. januára 2005, nemôže vzťahovať implicitná záruka, nemožno prijať:
The Commission emphasises that the change of legal form of the publicly owned establishment IFP occurred on 7 July 2006, i.e. after the entry into force of the Organic Law governing the Finance Act.
Komisia zdôrazňuje, že k zmene právneho postavenia verejnej inštitúcie IFP došlo 7. júla 2006, t. j. po nadobudnutí účinnosti ÚZRP.
Under such circumstances, it is not necessary to examine the arguments put forward by the French authorities’ expert in the postal case regarding debts contracted before 1 January 2005, despite the fact that the French authorities refer to this mutatis mutandis in their comments.
Za takýchto podmienok nie je potrebné skúmať argumenty experta francúzskych orgánov vo veci La Poste týkajúce sa prípadných dlhov vzniknutých pred 1. januárom 2005, a to napriek tomu, že francúzske orgány na ne odkazujú mutatis mutandis vo svojich pripomienkach.
Debts contracted by IFP before 1 January 2005 were contracted by a trade body within the meaning of Law No 43-612 of 17 November 1943 on the management of trade interests, and therefore by a legal person governed by private law, and consequently could not be covered, at the time they were entered into [76], by the unlimited guarantee conferred by the EPIC status.
V skutočnosti dlhy, ktoré vznikli verejnej inštitúcii IFP pred 1. januárom 2005, vznikli profesijnej inštitúcii v zmysle právneho aktu nazývaného zákon č. 43-612 zo 17. novembra 1943 o riadení profesijných záujmov (a teda právnickej osobe súkromného práva), a preto sa na ne v čase ich vzniku [76] nemohla vzťahovať neobmedzená záruka vyplývajúca zo statusu EPIC.
The Commission nevertheless notes, as its expert pointed out in the postal case, and as it explained in recital 130 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that the obligation to enter State guarantees in a Finance Act is confined to the ‘giving’ (octroi) of such guarantees. To ‘give’ a guarantee the State must confer a guarantee on an organisation or an operation by an express manifestation of its intention. The scope of the obligation to enter guarantees in the Finance Act does not extend to guarantees that arise out of the legal form of an organisation, or out of an obligation established in case-law, which are guarantees of an implied and automatic character. This category is not the result of a decision of the State, but of the fact that the State places itself in an existing legal framework, the guarantee being only one effect of that framework [77].
Komisia ale uvádza, ako okrem iného zdôraznil jej expert vo veci La Poste a ako už vysvetlila v odôvodnení 130 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré odkazuje mutatis mutandis, že rozsah povinnosti zahrnúť do zákona o rozpočtových pravidlách štátne záruky sa obmedzuje na „poskytnutie“ takých záruk, že poskytnutie záruky sa vzťahuje na prípady, v ktorých sa štát výslovným prejavom vôle rozhodol poskytnúť záruku za inštitúciu alebo za transakciu, že do rozsahu povinnosti zahrnúť záruky do zákona o rozpočtových pravidlách preto nepatria záruky vzniknuté na základe právneho postavenia alebo právnej povinnosti, ktoré sa vyznačujú tým, že sú implicitné a automatické, že táto druhá kategória nezávisí od rozhodnutia štátu, ale od skutočnosti, že záruka je dôsledkom už existujúceho právneho rámca, pričom záruka je iba jeho dôsledkom [77].
The Commission concludes, as it did in recital 131 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that the argument put forward by the French authorities on the basis of the Organic Law governing the Finance Act is not convincing, because the fact that it is not stated in any Finance Act that the State extends a guarantee to IFP by virtue of its legal form does not mean that there is no implied guarantee. The Commission is not in any event bound by the description of the measure as a ‘guarantee’ for purposes of French law, or by the fact that a guarantee is or is not caught by the Organic Law governing the Finance Act. The only relevant consideration is how the measure is to be described for purposes of Union law. Union law recognises the existence of an implied guarantee once a Member State legally has to repay a claim on another person in the event of that person’s defaulting [78].
Komisia na základe toho dospela k záveru rovnako ako v bode 131 rozhodnutia C 56/2007, na ktoré odkazuje mutatis mutandis, že argument francúzskych orgánov založený na ÚZRP nie je presvedčivý, pričom skutočnosť, že žiadny zákon o rozpočtových pravidlách nespresňuje, že štát poskytuje záruku verejnej inštitúcii IFP z dôvodu jej právneho postavenia, nevylučuje existenciu implicitnej záruky, že Komisia v každom prípade nie je viazaná hodnotením opatrenia ako záruky podľa francúzskeho práva, dokonca ani skutočnosťou, že by išlo o záruku, ktorá patrí do pôsobnosti ÚZRP, že podstatné je iba hodnotenie tohto opatrenia podľa práva Európskej únie, že toto právo uznáva existenciu implicitnej záruky v prípade, že je členský štát právne viazaný splatiť dlh inej osoby v prípade neplnenia záväzkov z jej strany [78].
Fourthly, the Commission rejects the argument of the French authorities that, if a State guarantee does exist in favour of EPICs, any establishment of a new EPIC (including by change of legal form) would necessitate measures to preserve the rights of creditors arising before the change, and that conversely (modus tollens), since no such mechanism has ever been set up [79], no guarantee exists in favour of the publicly owned establishment IFP:
Po štvrté, Komisia odmieta argument francúzskych orgánov, že v prípade existencie štátnej záruky v prospech inštitúcií so statusom EPIC by si založenie každej novej inštitúcie so statusom EPIC (vrátane zmeny právneho postavenia) vyžadovalo zaviesť také opatrenia týkajúce sa záruk, ktoré ochránia právne nároky veriteľov vzniknuté pred transformáciou inštitúcie, a ich protiargument (modus tollens), že keďže takýto mechanizmus nebol nikdy zavedený [79], nemala by existovať žiadna záruka v prospech verejnej inštitúcie IFP:
As pointed out by the Commission’s expert in the postal case, and as recalled in recital 133 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission considers that this assertion is based on too broad an interpretation of the constitutional protection of the right of property.
Ako uviedol expert Komisie vo veci La Poste a ako sa uvádza v odôvodnení 133 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré odkazuje mutatis mutandis, Komisia sa domnieva, že takéto tvrdenie vychádza z veľmi širokého výkladu ústavnej ochrany práva vlastniť majetok.
The Commission takes the view, as it did in recital 134 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that in the same way, when an EPIC is converted into a company that can be made the subject of court proceedings for administration or winding up, the right of property does not require that a specific measure be taken to preserve the entitlements of creditors, and that the fact that no such measure has been taken does not constitute evidence that there is no implied guarantee.
Komisia chce spresniť, ako to už urobila v odôvodnení 134 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré odkazuje mutatis mutandis, že právo vlastniť majetok nevyžaduje prijať osobitné opatrenie na zaručenie práv veriteľov v čase transformácie podniku so statusom EPIC na spoločnosť podliehajúcu konaniam vo veciach súdneho vyrovnania a súdnej likvidácie, a preto neexistencia takýchto opatrení nie známkou neexistencie implicitnej záruky.
The Commission adds that, as explained in recitals 135 and 136 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the fact that the French authorities decided to give an express guarantee to La Poste when it obtained a legal form equivalent to that of an EPIC in 1990 [80] does not mean that there was no implied guarantee before that date.
Komisia dodáva, ako vysvetlila v odôvodneniach 135 a 136 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré odkazuje mutatis mutandis, že skutočnosť, že francúzske orgány sa rozhodli poskytnúť explicitnú záruku podniku La Poste [80], keď v roku 1990 získal právne postavenie inštitúcie so statusom EPIC, nedokazuje, že už neexistovala implicitná záruka v jeho prospech.
Finally, as regards the article by Mr Labetoulle cited by the French authorities [81], and its analysis of the Campoloro case-law [82], the Commission refers to the part of the present decision relating to the liability of the State and to section 4.1.1 A(b)(3) of decision C 56/2007
Po piate, Komisia odkazuje na časť tohto rozhodnutia týkajúcu sa uplatnenia zodpovednosti štátu, ako aj na časť 4.1.1 bod A písm. b) podbod 3) uvedeného rozhodnutia C 56/2007, pokiaľ ide o Labetoulleov článok citovaný francúzskymi orgánmi [81], ako aj na jeho analýzu judikatúry vo veci Campoloro [82].
Contrary to the argument put forward by the French authorities, who contend that such a guarantee is excluded by the legislation, the Commission notes that the existence of implied guarantees arising out of the legal form of publicly owned establishments is confirmed by a memorandum of the Council of State drawn up in 1995 in the Crédit Lyonnais case, which took the view that the organisation concerned enjoyed an implied guarantee given by the State by reason merely of its character as a publicly owned establishment [83].
Na rozdiel od toho, čo tvrdia francúzske orgány – podľa nich takúto záruku vylučujú predpisy –, Komisia poznamenáva, že existencia implicitných záruk viazaných na právne postavenie verejnej inštitúcie je potvrdená komentárom Štátnej rady predloženým v roku 1995 vo veci Crédit Lyonnais, ktoré zakladá existenciu implicitnej štátnej záruky iba na povahe subjektu ako verejnej inštitúcie [83].