natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Deutsche Post and a private competitor pay the same net wage of EUR 79,5 to a civil servant and a private employee respectively.
Deutsche Post a súkromný konkurent vyplácajú štátnemu zamestnancovi, resp. súkromnému zamestnancovi rovnakú čistú mzdu vo výške 79,5 EUR.
The employer's and employee's share of the social contribution rate both amount to 20,5 % of the private employee's gross wage.
Podiel zamestnávateľa a podiel zamestnanca na sadzbe príspevku na sociálne zabezpečenie predstavuje 20,5 % hrubej mzdy súkromného zamestnanca.
Adding the net wage of EUR 79,5 to the employee's share of EUR 20,5 gives the gross wage of EUR 100. The total social contributions are therefore equal to EUR 41 (= 41 % of private employee's gross wage).
Po spočítaní čistej mzdy 79,5 EUR a podielu zamestnanca 20,5 EUR získame hrubú mzdu vo výške 100 EUR. Celkové príspevky na sociálne zabezpečenie predstavujú teda 41 EUR (= 41 % hrubej mzdy súkromného zamestnanca).
By contrast, Germany considers that Deutsche Post should only assume the employer's share of the social contributions in addition to the civil servant's contribution to the health care expenses (assumed to be equal to the private employee's contribution of EUR 7,5 to the health and nursing insurances).
Podľa názoru Nemecka by Deutsche Post mala hradiť len podiel zamestnávateľa na príspevkoch na sociálne zabezpečenie, ktorý sa pridáva k príspevku štátneho zamestnanca na úhradu nákladov na zdravotnú starostlivosť (ktoré sú určené príspevkom súkromného zamestnanca na zdravotné poistenie a poistenie pre prípad odkázanosti na starostlivosť vo výške 7,5 EUR).
Germany calculates the employer's share based on the incurred civil servant wage of EUR 87 (e.g. the sum of the net wage of EUR 79,5 and the civil servant's contribution to health care expenses of EUR 7,5).
Nemecko počíta podiel zamestnávateľa na základe splatnej mzdy štátneho zamestnanca 87 EUR (súčet čistej mzdy 79,5 EUR a príspevku štátneho zamestnanca na úhradu nákladov na zdravotnú starostlivosť vo výške 7,5 EUR).
The social costs are therefore the sum of EUR 17,8 (employer's share of 20,5 % of incurred civil servant wage of EUR 87) and the civil servants' contribution to health care expenses of EUR 7,5.
Sociálne náklady preto predstavujú súčet 17,8 EUR (podiel zamestnávateľa vo výške 20,5 % splatnej mzdy štátneho zamestnanca vo výške 87 EUR) a príspevku štátneho zamestnanca na úhradu nákladov na zdravotnú starostlivosť vo výške 7,5 EUR.
Based on Germany's calculations, the civil servant's social costs would amount to only EUR 25,3 compared to EUR 41 for the private employee.
Na základe výpočtov Nemecka by sociálne náklady na štátneho zamestnanca predstavovali len 25,3 EUR v porovnaní so sumou 41 EUR v prípade súkromného zamestnanca.
Although Deutsche Post and the private competitor pay the same net wage, Deutsche Post would have to bear social costs that are only about 62 % of the compulsory social contributions for a private employee if the employee's share of the social contributions is included in the benchmark.
Aj keď Deutsche Post a súkromní konkurenti vyplácajú rovnakú čistú mzdu, sociálne náklady Deutsche Post by v prípade, keď referenčná hodnota zahŕňa podiel zamestnanca na príspevkoch na sociálne zabezpečenie, predstavovali približne len 62 % príspevku na povinné sociálne zabezpečenie súkromného zamestnanca.
Furthermore, it must be noted that since 1999 the employer's share of the social contribution rate (which has been in the range of 19 % to 21 % since 1995) has also been significantly below the contribution rate of 33 % of the incurred civil servant wages that the 1995 Pension law defined as the benchmark for Deutsche Post's contribution to the Pension fund.
Ďalej treba poznamenať, že podiel zamestnávateľa na sadzbe príspevku na sociálne zabezpečenie (od roku 1995 v rozpätí od 19 % do 21 %) bol tiež výrazne nižší ako sadzba príspevku vo výške 33 % splatných miezd štátnych zamestnancov, ktorá je stanovená v zákone o dôchodkoch z roku 1995 ako referenčná hodnota pre príspevok Deutsche Post do dôchodkového fondu.
The German legislator did therefore not intend that Deutsche Post should only finance the employer's share but required Deutsche Post to pay a significantly higher contribution to the civil servants' pension costs and to assume as well all remaining social cost (e.g. contribution to civil servants' health care expenses).
Nemecký zákonodarca preto nesledoval zámer, že Deutsche Post by mala financovať len podiel zamestnávateľa, ale uložil Deutsche Post podstatne vyšší príspevok na úhradu dôchodkových nákladov štátnych zamestnancov, ako aj prevzatie všetkých zostávajúcich sociálnych nákladov (napríklad príspevku na úhradu nákladov na zdravotnú starostlivosť poskytovanú štátnym zamestnancom).
The Commission rejects therefore the use of the employer's share of the social contribution rate as benchmark rate because civil servants — unlike private employees — are not obliged to contribute to the pension and unemployment insurances.
Komisia preto odmieta, aby sa ako referenčná sadzba použil podiel zamestnávateľa na príspevku na sociálne zabezpečenie, pretože štátni zamestnanci – na rozdiel od súkromných zamestnancov – neodvádzajú povinný príspevok na dôchodkové poistenie a na poistenie v nezamestnanosti.
Therefore, those contributions must necessarily be included into the benchmark rate to ensure that both Deutsche Post and private competitors bear, directly or indirectly, equivalent levels of contributions.
Tieto príspevky sa preto musia v každom prípade zahrnúť do referenčnej sadzby, čím sa zaručí, že Deutsche Post a súkromní konkurenti budú platiť priamo, resp. nepriamo príspevky v rovnakej výške.
Calculation of the wage base
Výpočet mzdového základu
As the level of social contributions that Deutsche Post has to bear for its civil servants should be aligned to the level of compulsory social contributions that private competitors have to carry, it is important that Deutsche Post is not only subject to an equivalent rate but also that the rate is applied to an equivalent wage base.
Keďže výška príspevkov na sociálne zabezpečenie, ktoré za svojich štátnych zamestnancov musí platiť Deutsche Post, by sa mala prispôsobiť výške príspevkov na povinné sociálne zabezpečenie, ktoré musia platiť súkromní konkurenti, je dôležité nielen to, aby sa na Deutsche Post vzťahovala rovnaká sadzba príspevku, ale aj to, aby sa táto sadzba uplatňovala na zodpovedajúci mzdový základ.
As shown in the example above, calculating the employer's share of 20,5 % based on the incurred civil servant wages leads to a contribution of EUR 17,8 while the private competitor has to assume EUR 20,5 (e.g. 20,5 % based on the gross wage of EUR 100).
Ako vidno v uvedenom príklade, výpočet podielu zamestnávateľa vo výške 20,5 % na základe splatných miezd štátnych zamestnancov vedie k príspevku vo výške 17,8 EUR, pričom súkromný konkurent musí platiť 20,5 EUR (20,5 % z hrubej mzdy 100 EUR).
It is therefore necessary to construct a gross wage for the civil servant (hereinafter referred to as civil servants' gross wage) that provides an equivalent wage base to the private employees' gross wage.
V prípade štátnych zamestnancov sa preto musí určiť taká hrubá mzda (ďalej len „hrubá mzda štátnych zamestnancov“), aby mzdový základ zodpovedal hrubej mzde súkromných zamestnancov.
It is assumed that the civil servants' contribution to health expenses equals the private employees' contribution to the health and nursing insurances.
Budeme predpokladať, že príspevok štátnych zamestnancov na úhradu nákladov na zdravotnú starostlivosť zodpovedá príspevku súkromných zamestnancov na povinné zdravotné poistenie a na poistenie pre prípad odkázanosti na starostlivosť.
Therefore, the remaining difference between gross and incurred wage amounts to the employee's share of the contributions to the pension and unemployment insurances.
Zostávajúci rozdiel medzi hrubou mzdou a splatnou mzdou preto predstavuje podiel zamestnanca na príspevkoch na dôchodkové poistenie a na poistenie v nezamestnanosti.
The following formula converts the incurred wage into a gross wage that is equivalent to the private employees' gross wage:
Nasledujúci vzorec umožňuje prepočítať splatnú mzdu na hrubú mzdu zodpovedajúcu hrubej mzde súkromných zamestnancov:
Calculation of civil servants' gross wage (based on 2006 contribution rates)
Výpočet hrubej mzdy štátnych zamestnancov (na základe sadzieb príspevkov z roku 2006)
Civil servants' gross wage =
Hrubá mzda štátnych zamestnancov =
= incurred wage * 100
= splatná mzda * 100
100 – employee share of unemployment and pension insurance
100 – podiel zamestnáva tela na poistení pre prípad nezamestnanosti a dôchodkovom poistení
= incurred wage * 1,15
= splatná mzda * 1,15
Taking e.g. the 2006 contribution rates, the civil servants' gross wage is 15 % higher than the incurred civil servant wage.
Napríklad na základe sadzieb príspevkov z roku 2006 je hrubá mzda štátnych zamestnancov o 15 % vyššia ako ich splatná mzda.
That percentage quantifies therefore the error that would be made if the incurred wage were used instead of the gross wage as a base to calculate Deutsche Post's social contributions compared to private competitors' compulsory social contributions.
Toto percento preto kvantifikuje chybu, ktorá by vznikla, keby sa v porovnaní s povinnými príspevkami na sociálne zabezpečenie súkromných konkurentov ako základ na výpočet príspevkov Deutsche Post na sociálne zabezpečenie použila namiesto hrubej mzdy splatná mzda.
The example given at recital 308 illustrates that point as the employer's share of EUR 20,5, which is correctly based on the gross wage, is 15 % higher than an employer's share of EUR 17,8 which would result on the incorrect basis of the incurred wage.
Jasne to vidieť na príklade v odôvodnení 308, pretože podiel zamestnávateľa vo výške 20,5 EUR vypočítaný správne na základe hrubej mzdy je o 15 % vyšší ako podiel zamestnávateľa vo výške 17,8 EUR, pri ktorého výpočte sa ako základ nesprávne použila splatná mzda.
To conclude, the Commission finds that the benchmark rate for Deutsche Post's social contributions must be based on the employers' and the employees' contribution to pension insurance and unemployment insurance and the employers' contribution to health and nursing care.
Komisia preto zastáva názor, že referenčná sadzba pre príspevky Deutsche Post na sociálne zabezpečenie musí byť založená na príspevku zamestnávateľa a príspevku zamestnanca na dôchodkové poistenie a na poistenie v nezamestnanosti a na príspevku zamestnávateľa na zdravotné poistenie a poistenie pre prípad odkázanosti na starostlivosť.
The benchmark rate has to be applied to the civil servants' gross wage (as defined in Table 6).
Referenčná sadzba sa musí uplatniť na hrubú mzdu štátnych zamestnancov (ako je špecifikované v tabuľke 6).
Establishment of the wage-based social security contributions borne by Deutsche Post for its civil servants
Príspevky na sociálne zabezpečenie, ktoré Deutsche Post platí za svojich štátnych zamestnancov
Pursuant to § 16(2) PostPersRG 1994, Deutsche Post pays as of the year 2000 a rate of 33 %.
EUR. Od roku 2000 odvádza Deutsche Post podľa § 16 ods. 2 PostPersRG 1994 sadzbu 33 %.
That rate is applied to the incurred wage for civil servants.
Táto sadzba sa uplatňuje na splatnú mzdu štátnych zamestnancov.
However, the assessment of the necessity and proportionality of the aid also has to take into consideration the fact that from an economic point of view Deutsche Post does not have to bear the entire contribution of EUR 2045 million corresponding to 33 % of the incurred wages to the Pension Fund.
Pri preskúmaní nevyhnutnosti a primeranosti pomoci sa však musí zohľadniť aj okolnosť, že Deutsche Post nemusí z ekonomického hľadiska platiť do dôchodkového fondu celú sumu 2,045 mld., ktorá zodpovedá 33 % splatných miezd.
In that regard, the Commission considers that it is necessary to distinguish between the period from 1995 to 2002 and from 2003 until today.
Podľa názoru Komisie sa v tejto súvislosti musí rozlišovať medzi obdobím 1995 až 2002 a obdobím od roku 2003 do súčasnosti.
Deutsche Post's contribution in the period 1995-2002
Príspevok Deutsche Post v období 1995 – 2002
Accordingly, it would not be possible to maintain that the pension subsidy has placed Deutsche Post in a more favourable position than its competitors.
Nemožno preto konštatovať, že dotácie dôchodkov prispeli k priaznivejšej pozícii Deutsche Post v porovnaní s jej konkurentmi.
The Commission has to reject argument because it does not take into account the specific regulatory arrangements decided by the German authorities with respect to the coverage of costs of non-price regulated services.
Komisia musí túto argumentáciu odmietnuť, pretože nezohľadňuje príslušné regulačné ustanovenia nemeckých orgánov týkajúce sa pokrytia nákladov cenovo neregulovaných služieb.
The Commission finds in this decision that Deutsche Post has been placed at an advantageous positions vis-à-vis competitors in the non-price regulated markets because a share of the incurred social costs for the civil servants working in those services has not been borne by those services themselves.
Komisia v predmetnom rozhodnutí konštatuje, že Deutsche Post bola na cenovo neregulovaných trhoch v priaznivejšej pozícii ako jej konkurenti, pretože časť vzniknutých sociálnych nákladov na štátnych zamestnancov pracujúcich v týchto službách sa neuhrádzala týmito službami vo vlastnej réžii.
Instead, that share of the incurred social costs has been put on the account of the price-regulated services whose revenues have been maintained at a sufficiently high level to allow the financing of those costs in addition to the incurred costs for the price-regulated services.
Namiesto toho sa táto časť vzniknutých sociálnych nákladov priradila cenovo regulovaným službám, ktorých výnosy boli udržiavané na úrovni dostatočne vysokej na to, aby sa z nich mohli financovať náklady vzniknuté dodatočne k nákladom na cenovo regulované služby.
In fact, Deutsche Post's management accounts show since 1995 that Deutsche Post has allocated to the non-price regulated services only an amount of social contributions based on the regulatory contribution rate.
Vedenie interného účtovníctva Deutsche Post od roku 1995 tak ukazuje, že Deutsche Post pridelila k cenovo neregulovaným službám príspevky na sociálne zabezpečenie len vo výške vychádzajúcej zo sadzby príspevku REK.
Furthermore, the 2002 and subsequent regulatory accounts confirm that practice.
Túto prax potvrdili REK 2002 a potom nasledujúce REK.
Therefore, the economic advantage for the non-price regulated services has thus existed before and after 1999 because those services have been unambiguously relieved from incurred costs.
Z tohto dôvodu boli cenovo neregulované služby hospodársky zvýhodnené v období pred rokom 1999 aj po roku 1999, pretože tieto služby boli jednoznačne oslobodené od vzniknutých nákladov.
To the contrary, Germany's claim that Deutsche Post has suffered from a comparative disadvantage in the price-regulated markets because it had to finance higher social costs due to the lump-sum payments in the period 1995 to 1999 is not supported by the facts.
Tvrdenie Nemecka, že na cenovo regulovaných trhoch vznikla pre Deutsche Post komparatívna nevýhoda, pretože paušálnymi platbami vykonanými v období 1995 až 1999 musela financovať vyššie sociálne náklady, nezodpovedá skutočnosti.
First, Deutsche Post still benefited from the exclusive right for most of its regulated services.
Po prvé mala Deutsche Post stále výlučné právo na väčšinu svojich regulovaných služieb.
Second, and more importantly, the prices for the services subject to the exclusive right were set at a sufficiently high level to cover those costs from the captive consumers.
Po druhé je ešte dôležitejšie, že poplatky za služby podliehajúce výlučnému právu boli stanovené dostatočne vysoko na to, aby tieto náklady preniesli na závislých používateľov.
For the period until 1995, price regulation based on the Postdienstverordnung [87] of 24 June 1991 was applicable. It set out that prices for the monopoly were to be balanced.
V období do roku 1995 sa regulácia poplatkov zakladala na nariadení o poštových službách [87] z 24. júna 1991, podľa ktorého sa museli vyrovnať poplatky za monopol.
In the administrative practice, this included pension costs.
V administratívnej praxi to zahŕňalo dôchodkové náklady.
For the period 1995-1997, price regulation was based on the Gesetz über die Regulierung der Telekommunikation und des Postwesens of 14. September 1994 (BGBl. I S. 2325, 2371).
V období 1995 – 1997 sa regulácia poplatkov zakladala na zákone o regulácii telekomunikácií a pôšt zo 14. septembra 1994 (BGBl. I, s. 2325, 2371).
Article 4 in conjunction with Article 2 and Article 7 thereof allowed the price-regulated revenues to cover not only the costs incurred by the regulated services, including the contributions to the pension fund, but also to finance costs of non-price regulated services.
Podľa § 4 v spojení s § 2 a § 7 uvedeného zákona sa výnosmi z cenovo regulovanej oblasti mohli pokrývať nielen náklady vznikajúce pri cenovo regulovaných službách vrátane príspevkov do dôchodkového fondu, ale aj náklady cenovo neregulovaných služieb.
As Deutsche Post's annual accounts show, at the time of the 1995 pension reform, the level of the regulated prices was kept at the pre-existing level which had been in place when Deutsche Post had still to assume the total pension costs.
Ako vyplýva z ročnej účtovnej závierky Deutsche Post, po dôchodkovej reforme z roku 1995 zostali regulované poplatky na rovnakej úrovni, aká platila predtým, keď ešte Deutsche Post musela hradiť úplné dôchodkové náklady.
While the pension costs were later either capped (for the period 1995-1999) at the level of the lump sum or fixed (as of 2000) at 33 % of the salary mass of the civil servants, which decreased year by year, the regulated prices were not correspondingly decreased to cover only social contributions in line with the compulsory social contributions that competitors pay.
Neskôr (v období 1995 – 1999) boli dôchodkové náklady obmedzené na výšku paušálnej sumy alebo (od roku 2000) stanovené na 33 % objemu miezd štátnych zamestnancov, ktorý z roka na rok klesal. Regulované poplatky však neboli zodpovedajúco znížené, aby pokryli ešte vyššie príspevky na sociálne zabezpečenie zodpovedajúce príspevkom na povinné sociálne zabezpečenie, ktoré platili konkurenti.
As the defined contributions to the Pension fund until 1999 (EUR 2045 million per year) remained about equal to the pension costs in 1994, the economic situation did not change for Deutsche Post with regard to the coverage of pension costs from the price-regulated services.
Hospodárska situácia Deutsche Post sa z hľadiska pokrytia dôchodkových nákladov z cenovo regulovaných služieb nezmenila, pretože výška stanovených príspevkov do dôchodkového fondu (2,045 mld. EUR ročne) zostala až do roku 1999 približne rovnaká ako dôchodkové náklady v roku 1994.
Both the level of Deutsche Post's revenues as well as its contribution to the Pension fund remained in balance.
Výška výnosov Deutsche Post aj príspevku do dôchodkového fondu zostali v rovnováhe.
The PostG 1997 clearly set out that the regulated prices should not only cover the ‘efficient’ costs but also burdens from e.g. civil servants' social costs.
V PostG 1997 sa jednoznačne stanovuje, že z regulovaných poplatkov by sa mali uhrádzať nielen náklady „efektívneho“ poskytovania služieb, ale aj finančné bremená vznikajúce napríklad zo sociálnych nákladov štátnych zamestnancov.
The PostG 1997 recognised therefore explicitly that the price-regulated revenues had to be set such that the coverage of the entire lump-sum payments was ensured.
V PostG 1997 sa preto výslovne uznáva, že výnosy z cenovo regulovanej oblasti je potrebné stanoviť tak, aby sa zaručilo pokrytie všetkých paušálnych platieb.
The regulated prices were therefore kept at the historically high level and were not reduced to a level such that Deutsche Post would have suffered from a comparative disadvantage.
V dôsledku toho sa regulované poplatky ponechali na historicky vysokej úrovni a neznížili na úroveň, pri ktorej by Deutsche Post vznikla komparatívna nevýhoda.
In fact, Deutsche Post has been placed in an even better position compared to its competitors since 2000, because the defined contributions to the Pension fund were reduced to 33 % of the incurred civil servant wages.
Od roku 2000 bola Deutsche Post v porovnaní so svojimi konkurentmi v ešte v priaznivejšej pozícii, pretože stanovené príspevky do dôchodkového fondu sa znížili na 33 % splatných miezd štátnych zamestnancov. Táto výška predstavuje v absolútnych číslach zníženie nákladov z 2,045 mld.
That level gives in absolute terms a reduction in costs, which fell from EUR 2045 million to EUR 735 million (even further in the subsequent years, as the number of civil servants was shrinking and that phenomenon was only off-set in part by the increase in wages).
EUR na 735 mil. EUR (a v nasledujúcich rokoch na ešte nižšiu sumu, pretože počet štátnych zamestnancov sa zmenšoval a tento vývoj sa len čiastočne kompenzoval nárastom miezd).
As the regulated prices were kept at the historically high level, Deutsche Post was allowed to earn since 2000 significantly positive profits from the price-regulated services.
Keďže regulované poplatky sa ponechali na historicky vysokej úrovni, Deutsche Post mohla od roku 2000 dosahovať značné zisky z cenovo regulovaných služieb.
Reviewing Deutsche Post's profitability from the price-regulated services over the whole period 1995-2002, the WIK study comes to the conclusion that Deutsche Post has e.g. until 1999 not suffered from losses from the price-regulated services despite the lump-sum payments to the Pension fund.
Znalecký posudok WIK pri preskúmaní rentability Deutsche Post v oblasti cenovo regulovaných služieb v celom období 1995 – 2002 dospel k záveru, že napríklad do roku 1999 nevznikli Deutsche Post nijaké straty z cenovo regulovaných služieb napriek paušálnym platbám do dôchodkového fondu.
Since 2000, the WIK study even shows significantly positive returns.
Od roku 2000 hovorí znalecký posudok WIK dokonca o jednoznačne pozitívnych výsledkoch.
The Commission has therefore to reject Germany's claim that Deutsche Post was placed in a worse position than competitors with regard to the coverage of social contributions in the price-regulated services, and that the pension subsidy was necessary and proportionate before 2002.
Komisia musí preto odmietnuť tvrdenie Nemecka, že Deutsche Post bola v súvislosti s úhradou príspevkov na sociálne zabezpečenie v cenovo regulovaných službách oproti konkurentom znevýhodnená a že dotácie dôchodkov pred rokom 2002 boli potrebné a primerané.
It is also not possible to devise a method as to how the Member State could calculate such a level for that period.
Takisto nie je možné stanoviť metódu, podľa ktorej by mohol členský štát vypočítať výšku príspevkov v tomto období.
The Commission finds, after an assessment of legal basis for the regulated prices in force during the period 1995-2002, that it cannot be inferred with certainty from the legislative provisions how the competent authorities decided the composition of the regulated prices on an ex-ante basis.
Komisia po preskúmaní právneho základu regulovaných poplatkov uplatňovaných v období 1995 – 2002 konštatovala, že zo zákonných ustanovení sa nedá s istotou vyvodiť, aké predbežné rozhodnutie prijali príslušné orgány v súvislosti s regulovanými poplatkami.
In particular, it cannot be proven in this case with certainty that when the competent authorities fixed the regulated prices at such a level that ultimately covered the shifted costs de facto, they unequivocally earmarked in their decisions a share of the regulated price to precisely cover the amount of claimed burdens from the non-price regulated services.
Predovšetkým sa v tomto prípade nedá s istotou preukázať, že príslušné orgány vo svojich rozhodnutiach v čase stanovenia regulovaných poplatkov vo výške, ktorá napokon de facto pokryla presunuté náklady, vykázali určitú časť regulovaných poplatkov jednoznačne na pokrytie sumy uvedených finančných bremien z cenovo neregulovaných služieb.