natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It may be renewed or amended, as appropriate, if the Council deems that its objectives have not been met.’.
Podľa potreby sa môže obnoviť alebo zmeniť, ak Rada dospeje k záveru, že sa jeho ciele nedosiahli.“
Done at Luxembourg, 21 October 2013.
V Luxemburgu 21. októbra 2013
This Decision shall apply until 27 October 2014.
Toto rozhodnutie sa uplatňuje do 27. októbra 2014.
on the measure C 40/07 (ex NN 48/07) implemented by Romania for ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (formerly Petrotub Roman S.A.)
o opatrení C 40/07 (ex NN 48/07), ktoré vykonalo Rumunsko v prospech spoločnosti ArcelorMittal Tubular Products Roman S.A. (bývalá spoločnosť Petrotub Roman S.A.)
(notified under document C(2010) 4492)
[oznámené pod číslom K(2010) 4492]
Having regard to the provisions of Annex VII, and Appendix A to Annex VII, to the Protocol on Transitional Measures to the Accession Treaty of Romania,
so zreteľom na ustanovenia prílohy VII a dodatku A k prílohe VII k protokolu o prechodných opatreniach zmluvy o pristúpení Rumunska,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provision(s) cited above [1], and having regard to their comments,
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami [1], a so zreteľom na ich pripomienky,
By letter dating from 2 February 2007, the Commission requested Romania to provide information regarding public debt waivers and the rescheduling of public debt for Petrotub Roman S.A. (hereinafter ‘Petrotub’) in the context of its privatisation in 2003 (following privatisation, the company was re-named Mittal Steel Roman, and subsequently ArcelorMittal Tubular Products S.A. [2] - hereinafter ‘AM Roman’).
Listom z 2. februára 2007 Komisia požiadala Rumunsko, aby poskytlo informácie týkajúce sa zrieknutia sa pohľadávok a nového splátkového kalendára pre spoločnosť Petrotub Roman S.A. (ďalej len „Petrotub“) v súvislosti s jej privatizáciou v roku 2003 (po privatizácii sa spoločnosť premenovala na Mittal Steel Roman a následne na ArcelorMittal Tubular Products S.A. [2] – ďalej len „AM Roman“).
By letter dated 25 September 2007, the Commission informed Romania that it decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union [3] in respect of possible aid involved in the privatisation of Petrotub.
Listom z 25. septembra 2007 Komisia oznámila Rumunsku svoje rozhodnutie začať konanie podľa článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie [3] v súvislosti s možnou pomocou pri privatizácii spoločnosti Petrotub.
The Decision was published in the Official Journal of the European Union [4].
Toto rozhodnutie bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie [4].
Romania submitted its comments by letter of 26 November 2007, registered on the same date.
Rumunsko predložilo svoje pripomienky listom z 26. novembra 2007, zaevidovaným k rovnakému dátumu.
AM Roman is a seamless steel tubes producer located in Roman, a Romanian region receiving assistance under Article 107(3)(a) TFEU [5].
Spoločnosť AM Roman je výrobca bezšvových oceľových rúrok so sídlom v rumunskom regióne Roman, ktorý je príjemcom pomoci podľa článku 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ [5].
Before privatisation in 2003, the company, then named Petrotub, was a producer of seamless steel tubes, whose production consisted of hot-rolled and cold-rolled steel tubes with diameters between 6 and 620 mm and wall width between 0,5 and 70 mm. These products have various applications in energy industries (oil, gas, chemicals, nuclear and conventional energy) and in the machinery and construction industries.
Pred privatizáciou v roku 2003 bola táto spoločnosť, vtedy pod názvom Petrotub, výrobcom bezšvových oceľových rúrok, ktorých výroba sa skladala z oceľových rúrok valcovaných za tepla a za studena, s priemerom od 6 do 620 mm a hrúbkou steny od 0,5 do 70 mm. Tieto produkty majú rôzne využitie v energetických odvetviach (ropa, zemný plyn, chemikálie, jadrová a konvenčná energia) a v strojárstve a stavebníctve.
After privatisation, the company continued to operate on the same product market.
Po privatizácii spoločnosť pokračovala v činnosti na trhu s tými istými produktmi.
At present ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V.
V súčasnosti spoločnosť ArcelorMittal Tubular Products Holding B.V.
Rotterdam NLD (of the ArcerlorMittal group) holds a 69,76 % stake in the company [6].
Rotterdam NLD (zo skupiny ArcerlorMittal) vlastní 69,76 % podiel v spoločnosti [6].
The measure at stake
Príslušné opatrenie
On 23 July 2003 the Romanian privatisation agency APAPS (now AVAS) [7] made public its intention to sell its 70 % stake in Petrotub.
Dňa 23. júla 2003 rumunská privatizačná agentúra APAPS (dnes AVAS) [7] zverejnila svoj zámer predať 70 % podiel v spoločnosti Petrotub.
The privatisation took place through public tender.
Privatizácia prebehla prostredníctvom verejnej súťaže.
A sale agreement was signed with LNM Holdings NV (now ArcelorMittal) on 28 October 2003, for the purchase price of USD 6 million (EUR 5,1 million [8]).
Dňa 28. októbra 2003 bola so spoločnosťou LNM Holdings NV (teraz už ArcelorMittal) podpísaná dohoda o predaji s nákupnou cenou 6 miliónov USD (5,1 miliónov EUR [8]).
In the context of privatisation, APAPS agreed on behalf of the Romanian state to write off public debt totalling EUR 22,5 million, and to reschedule the remaining public debt.
V súvislosti s privatizáciou agentúra APAPS súhlasila v mene rumunského štátu s odpísaním pohľadávky vo výške 22,5 miliónov EUR a s novým splátkovým kalendárom pre zvyšný dlh.
In 1998 Petrotub had contracted a commercial loan of DEM [30-50] [9] million [EUR 15-25 million] with duration until 2011 from the German development bank Kreditanstalt für Wiederaufbau (hereinafter ‘KfW’), in order to purchase a new mill from Mannesmann AG.
V roku 1998 spoločnosť Petrotub získala komerčný úver vo výške [30 – 50] [9] miliónov DEM [15 – 25 miliónov EUR] s trvaním do roku 2011 od nemeckej rozvojovej banky Kreditanstalt für Wiederaufbau (ďalej len „KfW“) na kúpu nového závodu od spoločnosti Mannesmann AG.
The KfW financing package was secured on its different segments with State guarantees granted by Germany and Austria and a bank guarantee from the Romanian bank Banca Comercială Română (BCR).
Finančný balík banky KfW bol v jednotlivých segmentoch zaistený štátnymi zárukami poskytnutými Nemeckom a Rakúskom a bankovou zárukou rumunskej banky Banca Comercială Română (BCR).
The German State guarantee was counter-guaranteed by the Romanian State.
Na nemeckú štátnu záruku poskytol protizáruku rumunský štát.
The Romanian counter-guarantee covered 85 % of the total KfW loan of DEM 30-50 million.
Rumunská protizáruka kryla 85 % z celkového úveru KfW vo výške 30 – 50 miliónov DEM.
Romania charged Petrotub a one-off fee of [3-7 %].
Rumunsko účtovalo spoločnosti Petrotub jednorazový poplatok vo výške [3 – 7 %].
In the opening decision, the Commission informed Romania that the basis for opening the formal investigation procedure was Annex VII Section B on Steel Restructuring to the Protocol to the Accession Treaty of Romania (hereinafter ‘Annex VII’); and that, in the absence of specific provisions in Annex VII with respect to the legal situation of Romanian tube producers at the time of the privatisation, the Commission would investigate the existence and compatibility of State aid to AM Roman on that basis.
V rozhodnutí o začatí konania Komisia informovala Rumunsko, že základom pre začatie konania vo veci formálneho zisťovania je oddiel B prílohy VII k protokolu o reštrukturalizácii oceliarstva zmluvy o pristúpení Rumunska (ďalej len „príloha VII“) a že v prípade neexistencie osobitných ustanovení v prílohe VII s ohľadom na právnu situáciu rumunských výrobcov rúrok v čase privatizácie Komisia na tomto základe vyšetrí existenciu a zlučiteľnosť štátnej pomoci pre spoločnosť AM Roman.
The Commission noted that the acquisition price (EUR 5,1 million) did not cover the loss incurred by the State in the form of the waiver of EUR 22,5 million of public debt to which the Romanian privatisation agency APAPS agreed in the context of privatisation.
Komisia uviedla, že obstarávacia cena (5,1 miliónov EUR) nepokrýva stratu, ktorá vznikla štátu zrieknutím sa verejnej pohľadávky vo výške 22,5 miliónov EUR, s ktorým rumunská privatizačná agentúra APAPS v rámci privatizácie súhlasila.
Before the opening of the formal investigation procedure, Romania had provided a report by an external consultant [10] to show that privatisation on the given terms had been the most advantageous solution for the State.
Pred začatím konania vo veci formálneho zisťovania Rumunsko poskytlo správu vypracovanú externým konzultantom [10], aby dokázalo, že privatizácia za daných podmienok bola pre štát najvýhodnejším riešením.
The report identified privatisation as leading to the most advantageous situation for the Romanian State.
V správe sa uvádza, že privatizácia viedla k najvýhodnejšej situácii pre rumunský štát.
The table below compares the sums estimated to be obtained by each of the creditor public institutions in the privatisation and the liquidation scenarios [11].
V nasledujúcej tabuľke sa porovnávajú odhadované sumy, ktoré môže každá verejná inštitúcia vo funkcii veriteľa získať pri scenári privatizácie a pri scenári likvidácie [11].
Social Security Fund
Fond sociálneho zabezpečenia
EUR […] million
[…] mil. EUR
Unemployment Fund
Fond nezamestnanosti
Health Fund
Fond zdravotného zabezpečenia
(including the sale price of EUR 5,1 million)
(vrátane predajnej ceny 5,1 miliónov EUR)
State
0Štát spolu
EUR [4-9] million
[4 – 9] mil. EUR
EUR [19-26] million
[19 – 26] mil. EUR
The report was based on the assumption that, in the event of liquidation, the 1998 guarantee would have been triggered, and the State (through the Ministry of Finance) would have become liable for the outstanding amount of the 1998 KfW loan taken by Petrotub, i.e. for EUR [15-25] million. In other words, in the liquidation scenario, the State would have eventually received only EUR [2-9] million, which is lower by comparison to the total of EUR [4-9] million received through privatisation.
Správa bola založená na predpoklade, že v prípade likvidácie by sa uplatnila záruka z roku 1998 a štát (prostredníctvom ministerstva financií) by bol povinný uhradiť dlžnú sumu úveru banky KfW z roku 1998, ktorý si vzala spoločnosť Petrotub, t. j. [15 – 25] miliónov EUR. Inými slovami, v prípade likvidácie by štát nakoniec získal iba [2 – 9] miliónov EUR, čo je menej v porovnaní s celkovou sumou [4 – 9] miliónov EUR, získanou prostredníctvom privatizácie.
In the opening Decision, the Commission questioned whether the outcomes of the privatisation and liquidation scenarios should have been estimated for the State as a whole, as the expert report suggested, or separately for each of the public creditors, in line with the HAMSA jurisprudence [12].
V rozhodnutí o začatí konania Komisia spochybnila, či by sa výsledky scenárov privatizácie a likvidácie mali odhadovať pre štát ako celok, ako sa navrhlo v znaleckom posudku, alebo samostatne pre každého verejného veriteľa, čo by bolo v súlade s rozsudkom vo veci HAMSA [12].
Inter alia, the Commission also doubted that the loss of EUR [15-25] million as a result of the triggering of the 1998 guarantee could be taken into account in estimating the outcome of liquidation.
Komisia okrem iného pochybovala aj o tom, že strata vo výške [15 – 25] miliónov EUR v dôsledku uplatnenia záruky z roku 1998 by sa mohla vziať do úvahy pri odhade výsledku likvidácie.
In line with the HYTASA [13] and Gröditzer [14] cases, a distinction should be made between the obligations which the State must assume as shareholder of the company and the obligations it must assume as public authority.
V súlade s rozhodnutiami vo veciach HYTASA [13] a Gröditzer [14] by sa malo rozlišovať medzi povinnosťami, ktoré musí štát prebrať ako akcionár spoločnosti, a povinnosťami, ktoré musí prevziať ako orgán verejnej moci.
It follows that the costs assumed in relation to a public authority act cannot be taken into account for the purpose of estimating the costs that a private shareholder would have been in the position to, and willing to incur.
Z toho vyplýva, že predpokladané náklady vo vzťahu k aktu orgánu verejnej moci nemožno brať do úvahy na účely odhadu nákladov, ktoré by mohol a bol ochotný vynaložiť súkromný akcionár.
The Commission regards the fact that in 1998 the Romanian Ministry of Finance issued a sovereign guarantee for Petrotub as an indication that a private shareholder would not have been in the position to issue such a guarantee.
Komisia považuje skutočnosť, že rumunské ministerstvo financií v roku 1998 vydalo štátnu záruku pre spoločnosť Petrotub, za znak toho, že súkromný akcionár by takúto záruku vydať nemohol.
Another indication in this sense is the fact that the 1998 guarantee was granted on terms and conditions that a private operator might not have accepted.
Ďalšou indikáciou v tomto zmysle je skutočnosť, že záruka z roku 1998 bola poskytnutá s podmienkami, ktoré by súkromný prevádzkovateľ nemusel akceptovať.
COMMENTS FROM ROMANIA AND INTERESTED PARTIES
PRIPOMIENKY RUMUNSKA A ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
In its submission of 27 November 2007, Romania argued mainly that the privatisation of Petrotub in October 2003 had not involved an advantage to Petrotub or the buyer, and therefore the operation had not involved State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Vo svojom podaní z 27. novembra 2007 Rumunsko argumentovalo hlavne tým, že privatizácia spoločnosti Petrotub v októbri 2003 nezahŕňala výhodu pre Petrotub alebo pre kupujúceho, a preto táto operácia nepredstavovala štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
Romania first underlined that Petrotub had been sold through an open, transparent and unconditional tender procedure – a fact which, in the opinion of the Romanian authorities, showed that Petrotub had been sold at the market price and that the buyer did not derive any advantage from the purchase.
Rumunsko najprv zdôraznilo, že spoločnosť Petrotub bola predaná v rámci otvoreného, transparentného a nepodmieneného postupu verejného obstarávania – čo je podľa názoru rumunských orgánov skutočnosť, ktorá dokazuje, že spoločnosť Petrotub bola predaná za trhovú cenu a že pre kupujúceho z tejto kúpy nevyplývala žiadna výhoda.
Second, Romania considered that it had acted in the same way as any private vendor would have acted: in choosing between the privatisation and liquidation scenarios, the State opted for the scenario that was most advantageous exclusively on financial terms, without taking into account non-commercial or policy considerations of the kind that by their nature are characteristic of the exercise of public authority.
Po druhé, Rumunsko sa nazdávalo, že konalo rovnakým spôsobom, ako by konal každý súkromný predajca: pri voľbe medzi scenárom privatizácie a likvidácie sa štát rozhodol pre scenár, ktorý bol najvýhodnejší výhradne z hľadiska financií, bez toho, aby prihliadal na iné ako obchodné alebo politické záujmy takého druhu, ktoré sú svojou podstatou charakteristické pre výkon verejnej moci.
In relation to this second argument, Romania showed that, under national law, the privatisation agency AVAS was required and empowered to estimate and compare the overall outcomes of privatisation and liquidation by reference to the State budget as a whole.
Pokiaľ ide o tento druhý argument, Rumunsko preukázalo, že podľa vnútroštátneho práva mala privatizačná agentúra AVAS povinnosť a právomoc odhadnúť a porovnať celkové výsledky privatizácie a likvidácie vo vzťahu k štátnemu rozpočtu ako celku.
In other words, the privatisation agency chooses the scenario that is most advantageous for the State budget as a whole, in the same way in which a large holding company comprising several creditors would do.
Inými slovami, privatizačná agentúra vyberá scenár, ktorý je najvýhodnejší pre štátny rozpočet ako celok, a to rovnakým spôsobom, akým to robí veľká holdingová spoločnosť zložená z viacerých veriteľov.
From this perspective, contrary to the Commission's views, the State could not and did not have to estimate the outcomes of privatisation and liquidation separately for each of the public bodies concerned.
Z tohto pohľadu a na rozdiel od názoru Komisie by štát nemohol a ani nemusel odhadnúť výsledky privatizácie a likvidácie oddelene pre každý príslušný štátny orgán.
In addition, in estimating the outcomes of liquidation, the State was entitled to take into account the loss associated with the triggering of the 1998 guarantee, because, under the given conditions, such guarantee would have been granted to Petrotub also by a private investor.
Okrem toho bol štát pri odhade výsledkov likvidácie oprávnený zohľadniť stratu spojenú s uplatnením záruky z roku 1998, pretože za daných podmienok by takúto záruku spoločnosti Petrotub poskytol aj súkromný investor.
The company was not in difficulty at the time when the guarantee was granted, and the risk premium charged to Petrotub for the guarantee was an appropriate remuneration for a shareholder guarantee issued in favour of a company which was in good condition at the time.
Spoločnosť nebola v ťažkostiach v čase, keď bola poskytnutá záruka, a riziková prirážka účtovaná spoločnosti Petrotub za záruku bola primeraná odmena za poskytnutie akcionárskej záruky vystavenej v prospech spoločnosti, ktorá bola v tom čase v dobrom stave.
Moreover, the 1998 guarantee must be assessed from the perspective of the relevant State aid rules in force at that time.
Okrem toho sa záruka z roku 1998 musí posudzovať z hľadiska príslušných pravidiel štátnej pomoci platných v tom čase.
The Commission Communication on short-term export credit guarantees applicable at the time excluded long-term export credit guarantees from the scope of scrutiny under Article 107(1) TFEU (then Article 87(1) TEC) [15].
Oznámenie Komisie o krátkodobých zárukách na vývozné úvery platné v tom čase vylučovali dlhodobé záruky na vývozné úvery z rozsahu kontroly podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ (vtedy článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES) [15].
Romania also stressed that in 1998, when the guarantee was granted, Petrotub was a tube producer, and as such was not covered by the ECSC definition of steel or by the provisions of Protocol 2 on ECSC steel in the Europe Agreement.
Rumunsko ďalej zdôraznilo, že v roku 1998, keď bola poskytnutá záruka, bola spoločnosť Petrotub výrobcom rúrok, a preto sa na ňu nevzťahovala definícia ocele ESUO alebo ustanovenia protokolu č. 2 o oceli ESUO v európskej dohode o pridružení.
AM Roman and its parent company ArcelorMittal fully endorsed Romania's argumentation.
Spoločnosť AM Roman a jej materská spoločnosť ArcelorMittal plne podporili argumentáciu Rumunska.
The companies also underlined that, under the Romanian legislation applicable at the time, and under the Europe Agreement rules on State aid, the State guarantee issued in favour of Petrotub in 1998 did not involve State aid.
Tieto spoločnosti zároveň zdôraznili, že podľa rumunskej legislatívy platnej v tom čase a podľa pravidiel Európskej dohody pre štátnu pomoc štátna záruka poskytnutá v prospech spoločnosti Petrotub v roku 1998 nepredstavovala štátnu pomoc.
Furthermore, the 1998 guarantee constituted a clear enforceable commercial obligation undertaken by the State as majority shareholder of the company concerned, and can therefore be included in the estimate of the liquidation costs.
Okrem toho záruka z roku 1998 predstavovala jasnú vymáhateľnú obchodnú povinnosť prijatú štátom ako väčšinovým akcionárom príslušnej spoločnosti, a preto sa môže zahrnúť do odhadu nákladov na likvidáciu.
ArcelorMittal also stressed that it had paid a market price for the acquisition of Petrotub, and therefore any possible advantage resulting from privatisation, quod non, would at any rate have remained with the State as a seller.
Spoločnosť ArcelorMittal ďalej zdôraznila, že za akvizíciu spoločnosti Petrotub zaplatila trhovú cenu, a preto by akákoľvek prípadná výhoda vyplývajúca z privatizácie, ku ktorej však nedošlo, v každom prípade zostala na strane štátu ako predávajúceho.
Applicable law and Commission competence
Uplatniteľné právne predpisy a právomoc Komisie
This procedure addresses events which took place before Romania’s accession to the European Union (1 January 2007).
Tento postup sa týka udalostí, ktoré sa odohrali pred pristúpením Rumunska do Európskej únie (1. januára 2007).
Petrotub was privatised in October 2003.
Spoločnosť Petrotub bola sprivatizovaná v októbri 2003.
Also, in 1998 the Romanian State had issued a guarantee in favour of Petrotub in relation to a loan of DEM [30-50] million from KfW to purchase a new mill. The 1998 guarantee is linked to the 2003 privatisation insofar as Romania argued that its costs in case of liquidation must be taken into account when assessing the 2003 privatisation operation under the market economy operator test.
V roku 1998 rumunský štát vydal záruku v prospech spoločnosti Petrotub týkajúce sa úveru od KfW vo výške [30 – 50] miliónov DEM na kúpu nového závodu. Záruka z roku 1998 je viazaná na privatizáciu z roku 2003, keďže Rumunsko argumentovalo, že sa jeho náklady v prípade likvidácie musia vziať do úvahy pri posudzovaní privatizačnej operácie z roku 2003 v rámci testu subjektu trhového hospodárstva.
As a general rule, Articles 107-108 TFEU do not apply to measures granted before accession which are no longer applicable thereafter [16].
Všeobecným pravidlom je, že články 107 až 108 ZFEÚ sa nevzťahujú na opatrenia poskytnuté pred pristúpením, ktoré už po pristúpení nie sú uplatniteľné [16].
By derogation from this general rule, and therefore on an exceptional basis, the Commission has the competence to review State aid granted by Romania in the context of the restructuring of its steel industry before accession on the basis of Annex VII to the Accession Treaty of Romania [17].
Odchylne od tohto všeobecného pravidla, a preto vo výnimočných prípadoch, má Komisia právomoc preskúmať štátnu pomoc poskytnutú Rumunskom v súvislosti s reštrukturalizáciou jeho oceliarskeho priemyslu pred pristúpením na základe prílohy VII zmluvy o pristúpení Rumunska [17].
The lex specialis nature of Annex VII
Charakter lex specialis prílohy VII
Annex VII contains provisions allowing Romania to conclude the restructuring of its steel industry as initiated before accession.
Príloha VII obsahuje ustanovenia umožňujúce Rumunsku uzavrieť reštrukturalizáciu jeho oceliarskeho priemyslu tak, ako sa začala pred pristúpením.
The pre-accession restructuring of the Romanian steel sector was carried out on the basis of Protocol 2 on ECSC Steel annexed to the Europe Agreement (hereinafter ‘Protocol 2’), as extended by the Additional Protocol signed on 23 October 2002 (hereinafter ‘the Additional Protocol’).
Predvstupová reštrukturalizácia rumunského oceliarskeho odvetvia bola vykonaná na základe protokolu č. 2 o oceli ESUO pripojeného k európskej dohode o pridružení (ďalej len „protokol č. 2“), ktorý bol rozšírený dodatkovým protokolom podpísaným 23. októbra 2002 (ďalej len „dodatkový protokol“).
Protocol 2 granted to Romania a ‘grace period’ of 5 years, from 1993 until the end of 1998, to restructure its ECSC steel industry in view of accession.
Protokolom č. 2 sa Rumunsku poskytla „dodatočná lehota“ päť rokov, od roku 1993 do konca roka 1998, na reštrukturalizáciu jeho oceliarskeho odvetvia ESUO so zreteľom na pristúpenie.
The Romanian NRP was approved by the Council on 18 July 2005 [18].
Rumunský NPR schválila Rada 18. júla 2005 [18].
Annex VII is a ‘safeguard mechanism’ allowing the Commission to monitor after 1 January 2007 (the accession date) aid granted by Romania to the steel sector before accession on the basis of Protocol 2 (as extended by the Additional Protocol) and the NRP.
Príloha VII predstavuje „ochranný mechanizmus“ umožňujúci Komisii sledovať po 1. januári 2007 (dátume pristúpenia) pomoc, ktorú Rumunsko poskytlo oceliarskemu sektoru pred pristúpením na základe protokolu č. 2 (rozšíreného dodatkovým protokolom) a NPR.
Furthermore, Annex VII empowers the Commission to recover aid given in breach of Protocol 2 and the NRP.
Ďalej sa prílohou VII splnomocňuje Komisia na spätné získanie pomoci poskytnutej v rozpore s protokolom č. 2 a NPR.