natgillin/translations-raw huggingface dataset:
WIK obtains the following results for the period 1998-2007:
Spoločnosť WIK získala tieto výsledky za obdobie rokov 1998 – 2007:
benchmark group I: 25th percentile equal to -0,42 %, 75th percentile equal to 6,72 % and median (50th percentile) equal to 3,86 %;
referenčná skupina I: 25. percentil rovnajúci sa – 0,42 %, 75. percentil rovnajúci sa 6,72 % a medián (50. percentil) rovnajúci sa 3,86 %;
benchmark group II: 25th percentile equal to 0,45 %, 75th percentile equal to 6,77 % and median (50th percentile) equal to 3,48 %;
referenčná skupina II: 25. percentil rovnajúci sa 0,45 %, 75. percentil rovnajúci sa 6,77 % a medián (50. percentil) rovnajúci sa 3,48 %;
benchmark group III: 25th percentile equal to 0,64 %, 75th percentile equal to 5,57 % and median (50th percentile) equal to 2,59 %.
referenčná skupina III: 25. percentil rovnajúci sa 0,64 %, 75. percentil rovnajúci sa 5,57 % a medián (50. percentil) rovnajúci sa 2,59 %.
WIK concludes that the broader parcel sector, or benchmark group II, is the best benchmark because the results obtained are relatively stable over time compared with the alternative benchmark (narrow parcel sector) and because this sector is functionally closer to letter and parcel activities than the other alternative benchmark (land transport sector).
Spoločnosť WIK usudzuje, že širší sektor balíkových zásielok alebo referenčná skupina II je najvhodnejšou referenčnou skupinou, pretože dosiahnuté výsledky sú v porovnaní s druhou referenčnou skupinou (užší sektor balíkových zásielok) relatívne stabilné a tento sektor je funkčne bližší činnostiam v oblasti listových zásielok a balíkových zásielok než druhá referenčná skupina (sektor pozemnej dopravy).
A further adjustment is made to obtain an upper limit for the reasonable profit for DP on the basis of the analysis of DP’s entrepreneurial risk relative to the benchmark group.
Ďalšia úprava sa uskutočnila s cieľom určiť hornú hranicu primeraného zisku spoločnosti DP, založenú na analýze podnikateľského rizika, ktorému bola spoločnosť vystavená v porovnaní s referenčnou skupinou.
On this basis WIK proposes the median benchmark II ROS of 3,48 % as an upper limit for a reasonable profit for DP.
Na tomto základe WIK navrhuje ako hornú hranicu primeraného zisku spoločnosti DP hodnotu 3,48 %, ktorá zodpovedá mediánovej ROS referenčnej skupiny II.
WIK chooses the median instead of the 75th percentile as the upper value of reasonable profit to reflect the fact that the companies in the sample bear higher risk than postal incumbents since they do not benefit from special rights.
Tým, že si spoločnosť WIK zvolila za hornú hodnotu primeraného zisku radšej medián než 75. percentil, chce zohľadniť skutočnosť, že spoločnosti zahrnuté vo vzorke na seba berú väčšie riziko než tradiční prevádzkovatelia poštových služieb, keďže im neboli poskytnuté žiadne osobitné práva.
Comments by the Belgian authorities on the WIK study
Pripomienky belgických orgánov k štúdii WIK
Comments on the WIK study
Pripomienky k štúdii WIK
The Belgian authorities considered the methodology used in the WIK report to be flawed and submitted several documents (letters, position papers and reports) on 23 April 2010, 1 March 2011, 14 June 2011, 5 August 2011, 10 August 2011, 14 December 2011 and 19 December 2011 which refute the approach of the WIK report and present their own method for estimating a reasonable profit benchmark.
Belgické orgány usúdili, že metodika použitá v správe spoločnosti WIK bola nesprávna, a 23. apríla 2010, 1. marca 2011, 14. júna 2011, 5. augusta 2011, 10. augusta 2011, 14. decembra 2011 a 19. decembra 2011 predložili viacero dokumentov (listy, stanoviská a správy) popierajúcich prístup použitý v správe spoločnosti WIK a predkladajú svoju vlastnú metódu určenia referenčného primeraného zisku.
In a position paper sent on 5 August 2011, the Belgian authorities essentially argued that the sample used in the WIK study is not representative in terms of activity, size, risk profile and reference period.
Vo svojom stanovisku zaslanom 5. augusta 2011 belgické orgány v podstate tvrdia, že vzorka použitá v štúdii WIK nebola reprezentatívna z hľadiska činnosti, veľkosti, rizikového profilu a referenčného obdobia.
Belgium therefore claims that the sample is very hard to legitimise in the light of the criteria set out in paragraph 18 of the SGEI Framework.
Belgicko preto tvrdí, že je veľmi ťažké uznať relevantnosť vzorky na základe kritérií vysvetlených v bode 18 rámca pre SVHZ.
In the same position paper, Belgium also argues that it makes sense to differentiate between the profit margins for activities which present very different levels of risk: if press distribution and letters are activities which have a different risk profile, the Belgian authorities argue that different levels of reasonable profit should be used.
V tom istom stanovisku Belgicko tiež tvrdí, že by bolo logické rozlišovať medzi ziskovými maržami činností, ktoré sa vyznačujú podstatne rozdielnou mierou rizika: belgické orgány tvrdia, že ak sú distribúcia tlače a distribúcia listových zásielok činnosti s rozdielnym rizikovým profilom, potom by sa mali použiť rozdielne úrovne primeraného zisku.
In addition, the Belgian authorities claim that DPLP’s operations benefit from productivity gains and that this should be considered by the Commission when establishing the rate of reasonable return, as set out in paragraph 18 of the SGEI Framework.
Belgické orgány navyše tvrdia, že činnosti spoločnosti DPLP majú výhodu zvýšenia produktivity a Komisia by to mala zohľadniť pri určovaní miery primeranej návratnosti kapitálu, ako je ustanovené v bode 18 rámca pre SVHZ.
The Belgian authorities point out that DPLP has become profitable as a result of numerous reforms, after having been historically loss-making.
Belgické orgány zdôrazňujú, že po tom, čo bola spoločnosť DPLP veľmi dlho stratová, sa po mnohých reformách stala ziskovou.
DPLP’s costs have been cut, in particular by closing post offices.
Náklady spoločnosti DPLP sa znížili najmä vďaka zatvoreniu poštových úradov.
The 50 % share held by private investors since 2006 has created a new culture geared towards efficiency.
Päťdesiatpercentný podiel súkromných investorov od roku 2006 viedol k vzniku novej kultúry zameranej na efektívnosť.
According to the Belgian authorities such efficiency gains should be taken into account in determining the reasonable rate of return that can be granted to DPLP.
Podľa belgických orgánov by sa takéto zvýšenie efektívnosti malo zohľadniť pri určovaní miery návratnosti kapitálu, ktorú možno povoliť spoločnosti DPLP.
The Charles River Associates study
Štúdia Charles River Associates
On 1 March 2011, the Belgian authorities sent the Commission a report prepared by Charles River Associates (CRA), which critically evaluates the WIK study and proposes an alternative method for benchmarking the reasonable profit of DPLP.
Dňa 1. marca 2011 belgické orgány zaslali Komisii správu vypracovanú spoločnosťou Charles River Associates (CRA), ktorá kriticky hodnotí štúdiu WIK a navrhuje inú metódu na určenie primeraného zisku spoločnosti DPLP.
Regarding the sample composition, CRA argues that all three WIK samples include many small firms whose risk profiles are not comparable to the risk profile of a large postal operator.
Pokiaľ ide o zloženie vzorky, spoločnosť CRA tvrdí, že všetky tri vzorky spoločnosti WIK zahŕňajú veľa malých spoločností, ktorých rizikové profily nie sú porovnateľné s rizikovým profilom veľkého prevádzkovateľa poštových služieb.
Thus, CRA criticises WIK’s conclusions that the provision of letter services by the incumbent postal operator in question is low risk and that the companies included in the benchmark groups are good comparators.
Spoločnosť CRA preto spochybňuje závery WIK tvrdením, že poskytovanie služieb v oblasti listových zásielok uvedeným tradičným prevádzkovateľom poštových služieb so sebou nesie nízke riziko a spoločnosti obsiahnuté v referenčných skupinách umožňujú vykonať riadne porovnania.
In particular, CRA points to the relationship between a firm’s cost structure (in terms of the proportion of fixed and variable costs) and the business risk it faces.
Spoločnosť CRA predovšetkým upozorňuje na zhodu medzi štruktúrou nákladov podniku (z hľadiska pomeru fixných a variabilných nákladov) a podstúpeným obchodným rizikom.
CRA argues that a postal operator entrusted with a USO has larger fixed costs and, therefore, faces a relatively higher risk of a downturn in demand compared with a company with lower fixed costs.
Poukazuje na to, že prevádzkovateľ poštových služieb, ktorý na seba berie záväzok univerzálnej služby, má väčšie fixné náklady, a je teda viac vystavený poklesu dopytu ako spoločnosť, ktorej fixné náklady sú nižšie.
In addition, CRA points to the difference in the ROS between the small and big companies in the WIK groups [79], which suggests, in CRA’s view, the existence of systematic differences between the small parcel firms and the larger firms, such as UPS and FedEx, which might be explained by the different cost structure.
Okrem toho spoločnosť CRA poukazuje na rozdiel v ROS medzi malými a veľkými spoločnosťami skupín spoločnosti WIK [79], ktorý podľa nej napovedá o existencii systematických rozdielov medzi malými spoločnosťami zameranými na balíkové zásielky a najväčšími spoločnosťami, ako sú UPS a FedEX, ktoré sa údajne dajú vysvetliť rozdielnou štruktúrou nákladov.
CRA also analyses in more detail the characteristics of some of the small parcel firms included in the WIK Benchmark I sample and concludes that their risk profile is not comparable to that of a large postal operator.
Spoločnosť CRA zároveň podrobnejšie analyzuje charakteristické črty niektorých malých spoločností zameraných na balíkové zásielky, ktoré sú zahrnuté v referenčnej skupine I spoločnosti WIK, a usudzuje, že ich rizikový profil nie je porovnateľný s rizikovým profilom veľkého prevádzkovateľa poštových služieb.
CRA also considers that increasing the size of this already barely comparable sample by adding even less comparable companies is not appropriate.
Spoločnosť CRA sa tiež domnieva, že veľkosť tejto vzorky, ktorá je už aj tak ťažko porovnateľná, by sa nemala zväčšiť o podniky, ktoré sú ešte menej porovnateľné.
CRA dismisses WIK’s argument that European postal incumbents should not be included in the sample because their profits have been constrained by price regulation, rather than by competition, leading to the risk that price regulation has allowed these incumbents to earn excessive profits.
Spoločnosť CRA odmieta tvrdenie spoločnosti WIK, že tradiční európski prevádzkovatelia poštových služieb by nemali byť do vzorky zahrnutí, pretože ich zisky neurčila hospodárska súťaž, ale cenová regulácia, pričom hrozí riziko, že títo tradiční prevádzkovatelia poštových služieb mohli vďaka tejto cenovej regulácii dosiahnuť nadmerný zisk.
CRA argues that in dismissing other postal incumbents as good comparators, WIK relies on the theoretical possibility that these incumbents might have been allowed to charge excessive prices without, however, supporting its argument with empirical evidence.
Spoločnosť CRA tvrdí, že keď spoločnosť WIK odmieta zahrnúť do porovnania iných tradičných prevádzkovateľov poštových služieb, opiera sa o teoretický predpoklad, že títo tradiční prevádzkovatelia mohli uplatňovať nadmerné ceny, ale na podporu svojho vyhlásenia nepredložila žiadne empirické dôkazy.
In this regard, CRA points out that the type of price regulation mechanisms applied in a number of Member States, such as price caps [80], would suggest that the high profits observed are the result of productivity gains rather than high prices.
V tejto súvislosti spoločnosť CRA zdôrazňuje, že z hľadiska mechanizmov cenovej regulácie uplatňovaných vo viacerých členských štátoch, akým je stanovenie hornej cenovej hranice [80], zaznamenané vysoké zisky sú skôr výsledkom vyššej produktivity ako vysokých cien.
CRA argues that the natural method for calculating a reasonable profit margin for DPLP from its public service obligations would be based on the available data on profit margins for the letter operations of other western European postal operators.
Spoločnosť CRA tvrdí, že prirodzenou metódou výpočtu primeranej ziskovej marže pre spoločnosť DPLP na záväzky služby vo verejnom záujme je výpočet na základe dostupných údajov o dosiahnutých ziskových maržiach na poštové činnosti iných prevádzkovateľov poštových služieb v západnej Európe.
This method is all the more natural because the public services at issue are primarily letter services and the data on profit margins from the letter-related operations of other western European postal operators are readily available and do not suggest too lenient price regulation.
Táto metóda je o to prirodzenejšia, že uvedené služby vo verejnom záujme sú predovšetkým listové služby a údaje o dosiahnutých ziskových maržiach na činnosti poštového charakteru iných prevádzkovateľov poštových služieb v západnej Európe sú priamo dostupné a nesvedčia o žiadnej príliš miernej regulácii.
Specifically, CRA argues that the analysis should be based on the EBIT margins (ROS) realised on letter operations by western European postal operators that report segment data showing EBIT margins for their letter operations or (if segment data on EBIT margins are not reported) the company-wide EBIT margins of western European postal operators that derive more than 75 % of their revenue from letter services.
Spoločnosť CRA predovšetkým tvrdí, že analýza by mala vychádzať z dosiahnutých marží EBIT (ROS) na poštové činnosti prevádzkovateľov poštových služieb v západnej Európe, ktorí predkladajú odvetvové informácie o maržiach EBIT na ich poštové činnosti alebo (ak odvetvové informácie o maržiach EBIT neboli predložené) o celkových maržiach EBIT prevádzkovateľov poštových služieb v západnej Európe, ktorí získavajú viac ako 75 % svojich príjmov z poštových služieb.
CRA excludes from its sample eastern European operators on the basis of their relative inefficiency compared with postal operators in western Europe.
Spoločnosť CRA vylučuje zo vzorky prevádzkovateľov z východnej Európy z dôvodu ich relatívnej neefektívnosti v porovnaní s prevádzkovateľmi poštových služieb zo západnej Európy.
As a result, CRA bases its analysis on a sample of 11 western European postal operators during the period 2002-2009 (73 observations in total).
Následkom toho je analýza spoločnosti CRA založená na vzorke 11 prevádzkovateľov poštových služieb zo západnej Európy za obdobie rokov 2002 – 2009 (celkovo 73 pozorovaní).
The mean ROS in this sample is […] %, the median is […] % and the 75th percentile is […] % [81].
Priemerná ROS tejto vzorky je […] %, medián je […] % a 75. percentil sa rovná […] % [81].
CRA also calculates the trimmed mean ([…] %) and the Winsorised mean ([…] %), which, like the median, are not affected by extreme values [82].
Spoločnosť CRA vypočítala aj useknutý priemer ([…] %) a Winsorov priemer ([…] %), ktoré rovnako ako medián nie sú dotknuté extrémnymi hodnotami [82].
As regards establishing a benchmark for the reasonable profit margin, CRA argues that there are methodological problems with relying on average values.
Pokiaľ ide o definíciu referenčnej hodnoty pre primeranú ziskovú maržu, spoločnosť CRA tvrdí, že použitie priemerných hodnôt spôsobuje metodologické problémy.
CRA explains that because of variations in observed profit margins in the sample, the critical threshold for establishing excessive profitability should be higher than the mean or any other measure of central tendency and could, for example, equal the 75th percentile.
Vysvetľuje, že z dôvodu výkyvov v ziskových maržiach pozorovaných vo vzorke by kritický prah vymedzujúci nadmernú ziskovosť mal byť vyšší ako priemer alebo ako akýkoľvek iný parameter polohy a mohol by sa napríklad rovnať 75. percentilu.
Such an approach, according to CRA, would be consistent with the practice in transfer pricing investigations of relying on a range (for example, an interquartile range or other percentiles).
Podľa spoločnosti CRA je tento prístup v súlade s metódou použitou v zisťovaniach zameraných na transferové oceňovanie a je založený na rozpätí (napr. medzikvartilové rozpätie alebo iné percentily).
Document presented by the Belgian authorities on 14 Dec 2011 — Demonstration of DPLP’s entitlement to a risk premium on reasonable profit for the period 1992-2010
Dokument predložený belgickými orgánmi 14. decembra 2011 – Preukázanie nároku spoločnosti DPLP na prémiu za riziko k primeranému zisku za obdobie rokov 1992 – 2010
On 14 Dec 2011, the Belgian authorities presented to the Commission a document summarising DPLP’s views on the risks faced by postal operators and proposing a methodology with a view to developing a tool to measure the risk premium which, together with the risk-free return on sales, would provide a reasonable ROS rate.
Dňa 14. decembra 2011 belgické orgány predložili Komisii dokument, v ktorom uvádzajú stanovisko DPLP k rizikám, ktorým sú vystavení poštoví prevádzkovatelia, a navrhujú metodiku na vypracovanie nástroja na výpočet prémie za riziko, ktorý by po pripočítaní k rentabilite tržieb bez rizika poskytol primeranú mieru ROS.
The document does not explain how the risk-free return on sales (expressed in terms of ROS) could be determined in the present case and does not provide a clear view of what precisely the reasonable ROS should be on the basis of the proposed methodology.
Dokument nevysvetľuje, ako by mohla byť v tomto prípade vymedzená bezriziková zisková marža (vyjadrená ako ROS), a nevyslovuje sa zreteľne k tomu, aká presne by mala byť primeraná ROS na základe navrhnutej metodiky.
Instead, the analysis focuses on the assessment of the various risks and the calculation of a risk premium that reflects all types of risks.
Analýza je skôr postavená na posúdení rôznych rizík a na výpočte prémie za riziko, ktorá zohľadňuje všetky typy rizík.
In particular, the Belgian authorities focus on three broad risk categories – sectoral risk, service-related risk and contractual risk – and on the typical types of risks in each category to which postal operators are exposed.
Belgické orgány uprednostňujú najmä tri veľké kategórie rizika – odvetvové riziko, riziko spojené so službou a zmluvné riziko – a obvyklé typy rizika pre každú kategóriu, ktorým sú vystavení prevádzkovatelia poštových služieb.
The methodology for the assessment of the risk premium provides for: (i) the definition of a ‘maximum risk premium’ [83]; (ii) the splitting of the relevant period into contract periods to capture the risks related to each contract; (iii) the use of a simple scale to grade each individual risk for each contract period (as low, medium or high); (iv) the conversion of the individual risk scores into an overall score for each of the three broad risk categories; and (v) the conversion of the overall scores into risk premiums, the sum of which gives the total risk premium.
Metodika určenia výšky prémie za riziko predpokladá: i) vymedzenie pojmu „maximálna prémia za riziko“ [83]; ii) rozdelenie zohľadneného obdobia na zmluvné obdobia, aby sa vymedzili riziká spojené s každou jednou zmluvou, iii) použitie na posúdenie jednotlivých rizík vzťahujúcich sa na jednotlivé obdobia jednoduchú stupnicu (nízke, stredné a vysoké riziko), iv) prevedenie známok udelených jednotlivým rizikám na celkovú známku každej z troch kategórií rizík a v) prevedenie celkových známok na prémiu za riziko, ktorej výška bude predstavovať celkovú prémiu za riziko.
Moreover, examples are provided to illustrate that DPLP faces above-average risks.
Okrem toho sa udelia známky, aby sa preukázalo, že spoločnosť DPLP je vystavená väčším rizikám, ako sú priemerné riziká.
Thus, the Belgian authorities maintain that DPLP faces higher volume risk as it derives a higher proportion of its revenue from its mail segment and is characterised by higher cost rigidity on account of a higher-than-average proportion of fixed costs.
Belgické orgány nástoja na tom, že spoločnosť DPLP čelí riziku spojenému s väčšími objemami, pretože získava väčší podiel príjmov zo svojej „poštovej“ činnosti a pretože vykazuje väčšiu stabilitu nákladov v dôsledku väčšieho podielu fixných nákladov, ako je priemer.
Another type of risk which is considered higher for DPLP is security risk.
Ďalším typom rizika, ktoré sa v prípade DPLP považuje za vyššie, je riziko spojené s bezpečnosťou.
According to the analysis, this is because DPLP is one of the few European postal operators to deliver cash payments of pensions to households.
Podľa analýzy je to spôsobené tým, že spoločnosť DPLP je jedným z mála európskych poštových prevádzkovateľov, ktorí doručujú peňažné dôchodkové dávky domov.
On the basis of the assessment of the different risks, the Belgian authorities conclude that the fourth management contract shows a high level of all three risk types, while the first, second and third contracts are characterised by medium-level risk (the only exception being sectoral risk, which is considered low for the first contract).
Na základe posúdenia jednotlivých rizík belgické orgány dospeli k záveru, že štvrtá zmluva o výkone správy predstavuje vysokú úroveň rizika pri všetkých troch typoch rizika, zatiaľ čo prvá, druhá a tretia zmluva sa vyznačujú priemernou úrovňou rizika (pričom jedinou výnimkou je odvetvové riziko, ktoré sa v prípade prvej zmluvy považuje za nízke).
The Belgian authorities provide further examples of how the above ranking of the different risks can be converted into a risk premium on the basis of different values for the ‘maximum risk premium’.
Belgické orgány uvádzajú ďalšie príklady spôsobu prevedenia uvedenej klasifikácie rôznych rizík na rizikovú prirážku, pričom pri „maximálnej rizikovej prirážke“ sa opiera o rôzne hodnoty.
The Deloitte study
Štúdia Deloitte
The Deloitte study referred to in recital 257 above is consistent with the WIK study on several points:
Štúdia Deloitte uvedená v odôvodnení 257 sa zhoduje so štúdiou WIK v niekoľkých bodoch:
both studies use the same methodology to search financial databases for comparable companies in terms of functions and risks;
pri oboch štúdiách sa použila rovnaká metodika vyhľadania spoločností, ktoré sú porovnateľné z hľadiska funkcií a rizika, v databázach finančných údajov;
both studies propose ROS as the most relevant benchmark for profit benchmarking (because of data limitations and differences in accounting treatment between different companies);
pri oboch štúdiách bolo navrhnuté použiť ROS ako najvhodnejšie referenčné meradlo na určenie referenčného zisku (v dôsledku nedostatku údajov, rozdielov v účtovnom spracovaní medzi jednotlivými spoločnosťami);
finally, universal postal service providers are excluded from the set of comparable companies because they mainly operate on regulated markets and benefit from exclusive rights.
nakoniec sa zo skupiny porovnateľných podnikov vylúčili poskytovatelia univerzálnej poštovej služby, pretože pôsobia hlavne na regulovaných trhoch a vzťahujú sa na ne výhradné práva.
As regards the set of comparable companies, the main difference between the WIK and Deloitte studies is the size of the companies considered.
Pokiaľ ide o skupinu porovnateľných podnikov, hlavný rozdiel medzi štúdiou WIK a štúdiou Deloitte sa týka veľkosti zohľadnených spoločností.
Deloitte only includes in its sample companies with annual revenue higher than EUR 100 million [84].
Spoločnosť Deloitte zahrnula do svojej vzorky iba tie spoločnosti, ktorých ročný príjem je vyšší ako 100 mil. EUR [84].
This restriction is based on Deloitte’s analysis of the particular characteristics of the activities related to universal service provision and the associated business and market risks [85].
Toto obmedzenie sa vysvetľuje analýzou špecifík činností spojených s poskytovaním univerzálnej služby a so súvisiacimi obchodnými a trhovými rizikami, ktorú táto spoločnosť uskutočnila [85].
In particular, Deloitte considers that companies in the parcel and postal sector that operate large, complex collection and delivery networks can be reasonably compared to DP.
Spoločnosť Deloitte sa predovšetkým domnieva, že spoločnosti zo sektora poštových a balíkových služieb, ktoré prevádzkujú rozsiahle a komplexné zberné a distribučné siete, sú primerane porovnateľné so spoločnosťou DP.