natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 18 December 2008 the European Parliament adopted a non-legislative resolution on accounting requirements as regards small and medium-sized companies, particularly micro-entities [5], stating that the Accounting Directives are often very burdensome for small and medium-sized companies, and in particular for micro-entities, and asking the Commission to continue its efforts to review those Directives.
Európsky parlament prijal 18. decembra 2008 nelegislatívne uznesenie o požiadavkách v oblasti účtovníctva týkajúcich sa malých a stredných podnikov, najmä mikropodnikov [5], v ktorom uviedol, že smernice o účtovníctve sú často príliš zaťažujúce pre malé a stredné podniky, a najmä pre mikropodniky, a požiadal Komisiu, aby pokračovala vo svojom úsilí preskúmať uvedené smernice.
The coordination of national provisions concerning the presentation and content of annual financial statements and management reports, the measurement bases used therein and their publication in respect of certain types of undertakings with limited liability is of special importance for the protection of shareholders, members and third parties.
Koordinácia vnútroštátnych právnych predpisov o predkladaní a obsahu ročných účtovných závierok a správ o hospodárení, o oceňovacích základniach, ktoré sú v nich použité, a o uverejňovaní týchto dokumentov v súvislosti s určitými druhmi podnikov s ručením obmedzeným je veľmi dôležitá vzhľadom na ochranu akcionárov, spoločníkov a tretích strán.
Simultaneous coordination is necessary in those fields for such types of undertakings because, on the one hand, some undertakings operate in more than one Member State and, on the other hand, such undertakings offer no safeguards to third parties beyond the amounts of their net assets.
V týchto oblastiach je potrebná súbežná koordinácia pre takéto druhy podnikov, pretože na jednej strane niektoré z týchto podnikov pôsobia vo viac než jednom členskom štáte a na strane druhej takéto podniky neposkytujú tretím stranám žiadne záruky nad rámec výšky ich čistého majetku.
Annual financial statements pursue various objectives and do not merely provide information for investors in capital markets but also give an account of past transactions and enhance corporate governance.
Ročná účtovná závierka sleduje rozličné ciele a neposkytuje len informácie pre investorov na kapitálových trhoch, ale je aj prehľadom minulých transakcií a podporuje správu a riadenie podniku.
Union accounting legislation needs to strike an appropriate balance between the interests of the addressees of financial statements and the interest of undertakings in not being unduly burdened with reporting requirements.
Je potrebné, aby sa v účtovných právnych predpisoch Únie nastolila náležitá rovnováha medzi záujmami adresátov účtovných závierok a záujmom podnikov, aby neboli zbytočne zaťažené požiadavkami na výkazníctvo.
The scope of this Directive should include certain undertakings with limited liability such as public and private limited liability companies.
Do rozsahu pôsobnosti tejto smernice by mali patriť niektoré podniky s ručením obmedzeným, ako napríklad akciové spoločnosti, či spoločnosti s ručením obmedzeným.
Additionally, there is a substantial number of partnerships and limited partnerships all the fully liable members of which are constituted either as public or as private limited liability companies, and such partnerships should therefore be subject to the coordination measures of this Directive.
Okrem toho existuje ešte značný počet partnerstiev a komanditných spoločností, z ktorých všetci spoločníci, ktorí ručia neobmedzene, sú založení ako akciové spoločnosti alebo spoločnosti s ručením obmedzeným, a takéto partnerstvá by preto mali podliehať koordinačným opatreniam tejto smernice.
This Directive should also ensure that partnerships fall within its scope where members of a partnership which are not constituted as private or public limited companies in fact have limited liability for the partnership's obligations because that liability is limited by other undertakings within the scope of this Directive.
Touto smernicou by sa tiež malo zabezpečiť, aby partnerstvá patrili do rozsahu jej pôsobnosti v prípade, ak spoločníci partnerstva, ktorí nie sú založení ako akciová spoločnosť alebo spoločnosť s ručením obmedzeným, v skutočnosti ručia za záväzky partnerstva obmedzene, pretože toto ručenie je obmedzené inými podnikmi v rámci pôsobnosti tejto smernice.
The exclusion of not-for-profit undertakings from the scope of this Directive is consistent with its purpose, in line with point (g) of Article 50(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
Vylúčenie podnikov, ktoré nie sú založené alebo zriadené na účel podnikania, z rozsahu pôsobnosti tejto smernice zodpovedá jej účelu v súlade s článkom 50 ods. 2 písm. g) Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).
The scope of this Directive should be principles-based and should ensure that it is not possible for an undertaking to exclude itself from that scope by creating a group structure containing multiple layers of undertakings established inside or outside the Union.
Rozsah pôsobnosti tejto smernice by sa mal zakladať na zásadách a malo by sa ním zabezpečiť, aby sa podnik nemohol sám vylúčiť z tejto pôsobnosti tým, že vytvorí skupinovú štruktúru obsahujúcu viacero vrstiev podnikov usadených v Únii či mimo nej.
The provisions of this Directive should apply only to the extent that they are not inconsistent with, or contradicted by, provisions on the financial reporting of certain types of undertakings or provisions regarding the distribution of an undertaking's capital which are laid down in other legislative acts in force adopted by one or more Union institutions.
Ustanovenia tejto smernice by sa mali uplatňovať len v takej miere, aby neboli v nesúlade alebo rozpore s ustanoveniami pre finančné výkazníctvo určitých druhov podnikov alebo s ustanoveniami týkajúcimi sa rozdelenia kapitálu podniku ustanovenými v iných platných legislatívnych aktoch, ktoré prijala jedna alebo viacero inštitúcií Únie.
It is necessary, moreover, to establish minimum equivalent legal requirements at Union level as regards the extent of the financial information that should be made available to the public by undertakings that are in competition with one another.
Okrem toho je potrebné stanoviť minimálne rovnocenné právne požiadavky na úrovni Únie týkajúce sa rozsahu finančných informácií, ktoré by mali zverejniť podniky, ktoré si navzájom konkurujú.
Annual financial statements should be prepared on a prudent basis and should give a true and fair view of an undertaking's assets and liabilities, financial position and profit or loss.
Ročná účtovná závierka by sa mala zostavovať so zohľadnením zásady opatrnosti a mala by poskytovať pravdivý a verný obraz majetku a záväzkov podniku, jeho finančnej situácie a výsledku hospodárenia.
It is possible that, in exceptional cases, a financial statement does not give such a true and fair view where provisions of this Directive are applied.
Je možné, že vo výnimočných prípadoch účtovná závierka pri uplatnení ustanovení tejto smernice neposkytuje takýto pravdivý a verný obraz.
In such cases, the undertaking should depart from such provisions in order to give a true and fair view.
V takýchto prípadoch by sa mal podnik od takýchto ustanovení odchýliť s cieľom poskytnúť pravdivý a verný obraz.
The Member States should be allowed to define such exceptional cases and to lay down the relevant special rules which are to apply in those cases.
Členským štátom by sa malo povoliť, aby takéto výnimočné prípady vymedzili a ustanovili príslušné osobitné pravidlá, ktoré sa majú uplatňovať na tieto prípady.
Those exceptional cases should be understood to be only very unusual transactions and unusual situations and should, for instance, not be related to entire specific sectors.
Pod týmito výnimočnými prípadmi by sa mali chápať len veľmi nezvyčajné transakcie a nezvyčajné situácie, a nemali by sa napríklad týkať celých osobitných sektorov.
This Directive should ensure that the requirements for small undertakings are to a large extent harmonised throughout the Union.
Touto smernicou by sa do veľkej miery mala zabezpečiť harmonizácia požiadaviek na malé podniky v celej Únii.
This Directive is based on the "think small first" principle.
Táto smernica vychádza zo zásady „najskôr myslieť na malých“.
In order to avoid disproportionate administrative burdens on those undertakings, Member States should only be allowed to require a few disclosures by way of notes that are additional to the mandatory notes.
Aby sa zabránilo neprimeranému administratívnemu zaťaženiu týchto podnikov, členským štátom by sa malo povoliť, aby k povinným poznámkam požadovali zverejnenie len niekoľkých dodatočných údajov vo forme poznámok.
In the case of a single filing system, however, Member States may in certain cases require a limited number of additional disclosures where these are explicitly required by their national tax legislation and are strictly necessary for the purposes of tax collection.
Pri jedinom systéme predkladania a uchovávania však môžu členské štáty v určitých prípadoch vyžadovať zverejnenie obmedzeného počtu ďalších údajov, ak si to výslovne vyžadujú ich vnútroštátne daňové právne predpisy a sú nevyhnutné na účely výberu daní.
It should be possible for Member States to impose requirements on medium-sized and large undertakings that go further than the minimum requirements prescribed by this Directive.
Členské štáty by mali mať možnosť uložiť stredným a veľkým podnikom požiadavky, ktoré presahujú rámec minimálnych požiadaviek stanovených v tejto smernici.
Where this Directive allows Member States to impose additional requirements on, for instance, small undertakings, this means that Member States can make use of this option in full or in part by requiring less than the option allows for.
Ak sa v tejto smernici členským štátom umožňuje uložiť ďalšie požiadavky, napríklad malým podnikom, znamená to, že členské štáty môžu túto možnosť využiť buď v plnej miere, alebo čiastočne tak, že budú vyžadovať menej, ako im daná možnosť dovoľuje.
In the same way, where this Directive allows Member States to make use of an exemption in relation to, for instance, small undertakings, this means that Member States can exempt such undertakings wholly or in part.
Rovnako, ak sa touto smernicou umožňuje členským štátom, aby využili výnimku, napríklad pre malé podniky, znamená to, že členské štáty môžu vyňať takéto podniky buď v celom rozsahu, alebo čiastočne.
Small, medium-sized and large undertakings should be defined and distinguished by reference to balance sheet total, net turnover and the average number of employees during the financial year, as those criteria typically provide objective evidence as to the size of an undertaking.
Malé, stredne veľké a veľké podniky by mali byť vymedzené a odlíšené podľa bilančnej sumy, čistého obratu a priemerného počtu zamestnancov počas účtovného roka, pretože tieto kritériá zvyčajne poskytujú objektívny dôkaz o veľkosti podniku.
However, where a parent undertaking is not preparing consolidated financial statements for the group, Member States should be allowed to take steps they deem necessary to require that such an undertaking be classified as a larger undertaking by determining its size and resulting category on a consolidated or aggregated basis.
Ak však materský podnik nezostavuje konsolidovanú účtovnú závierku za skupinu, malo by sa členským štátom umožniť podniknúť kroky, ktoré považujú za nevyhnutné na to, aby bolo možné požadovať zaradenie takéhoto podniku medzi väčšie podniky určením jeho veľkosti a výslednej kategórie na konsolidovanom alebo súhrnnom základe.
Where a Member State applies one or more of the optional exemptions for micro-undertakings, micro-undertakings should also be defined by reference to balance sheet total, net turnover and the average number of employees during the financial year.
Ak členský štát uplatňuje jednu alebo viaceré voliteľné výnimky pre mikropodniky, tieto mikropodniky by sa tiež mali vymedziť podľa bilančnej sumy, čistého obratu a priemerného počtu zamestnancov počas účtovného roka.
Member States should not be obliged to define separate categories for medium-sized and large undertakings in their national legislation if medium-sized undertakings are subject to the same requirements as large undertakings.
Členské štáty by nemali mať povinnosť vymedziť vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch samostatné kategórie pre stredne veľké a veľké podniky, ak sa na stredne veľké podniky vzťahujú rovnaké požiadavky ako na veľké podniky.
Micro-undertakings have limited resources with which to comply with demanding regulatory requirements.
Mikropodniky majú na plnenie náročných regulačných požiadaviek obmedzené zdroje.
Where no specific rules are in place for micro-undertakings, the rules applying to small undertakings apply to them.
Ak sa pre mikropodniky nezaviedli osobitné pravidlá, vzťahujú sa na ne pravidlá pre malé podniky.
Those rules place on them administrative burdens which are disproportionate to their size and are, therefore, relatively more onerous for micro-undertakings as compared to other small undertakings.
Tieto pravidlá pre ne predstavujú administratívne zaťaženie, ktoré je neúmerné ich veľkosti, a ktoré je preto pre mikropodniky v porovnaní s inými malými podnikmi relatívne viac zaťažujúce.
Therefore, it should be possible for Member States to exempt micro-undertakings from certain obligations applying to small undertakings that would impose excessive administrative burdens on them.
Preto by členským štátom malo byť umožnené oslobodiť mikropodniky od niektorých povinností uplatňovaných na malé podniky, ktoré by mohli pre ne predstavovať nadmerné administratívne zaťaženie.
However, micro-undertakings should still be subject to any national obligation to keep records showing their business transactions and financial position.
Mikropodniky by však mali aj naďalej podliehať vnútroštátnej povinnosti viesť záznamy preukazujúce ich obchodné transakcie a finančnú situáciu.
Moreover, investment undertakings and financial holding undertakings should be excluded from the benefits of simplifications applicable to micro-undertakings.
Okrem toho by investičné podniky a finančné holdingové podniky mali byť vylúčené z užívania výhod zjednodušenia, ktoré sa vzťahuje na mikropodniky.
Member States should take into account the specific conditions and needs of their own markets when making a decision about whether or how to implement a distinct regime for micro-undertakings within the context of this Directive.
Členské štáty by pri prijímaní rozhodnutia o tom, či zaviesť odlišný režim pre mikropodniky v kontexte tejto smernice a akým spôsobom ho zaviesť, mali zohľadniť konkrétne podmienky a potreby svojho vlastného trhu.
Publication of financial statements can be burdensome for micro-undertakings.
Uverejňovanie účtovných závierok môže mikropodniky zaťažovať.
At the same time, Member States need to ensure compliance with this Directive.
Členské štáty však zároveň potrebujú zabezpečiť dodržiavanie tejto smernice.
Accordingly, Member States making use of the exemptions for micro-undertakings provided for in this Directive should be allowed to exempt micro-undertakings from a general publication requirement, provided that balance sheet information is duly filed, in accordance with national law, with at least one designated competent authority and that the information is forwarded to the business register, so that a copy should be obtainable upon application.
Členské štáty, ktoré využívajú výnimky pre mikropodniky ustanovené v tejto smernici by preto mali mať možnosť oslobodiť mikropodniky od všeobecnej požiadavky na zverejňovanie za predpokladu, že informácie uvedené v súvahe sú v súlade s vnútroštátnym právom riadne predložené aspoň jednému určenému príslušnému orgánu a že sa informácie zašlú do obchodného registra, aby bolo možné na základe žiadosti získať kópiu.
In such cases, the obligation laid down in this Directive to publish any accounting document in accordance with Article 3(5) of Directive 2009/101/EC of the European Parliament and of the Council of 16 September 2009 on coordination of safeguards which, for the protection of the interests of members and third parties, are required by Member States of companies within the meaning of the second paragraph of Article 48 of the Treaty, with a view to making such safeguards equivalent [6], should not apply.
V takýchto prípadoch by sa nemala uplatňovať povinnosť ustanovená v tejto smernici uverejňovať všetky účtovné dokumenty v súlade s článkom 3 ods. 5 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/101/ES zo 16. septembra 2009 o koordinácii záruk, ktoré sa od obchodných spoločností v zmysle článku 48 druhého odseku zmluvy vyžadujú v členských štátoch na ochranu záujmov spoločníkov a tretích osôb s cieľom zabezpečiť rovnocennosť týchto záruk [6].
To ensure the disclosure of comparable and equivalent information, recognition and measurement principles should include the going concern, the prudence, and the accrual bases.
S cieľom zabezpečiť zverejňovanie porovnateľných a rovnocenných informácií by zásady vykazovania a oceňovania mali zahŕňať nepretržité pokračovanie v činnosti, opatrnosť a časové rozlíšenie.
Set-offs between asset and liability items and income and expense items should not be allowed and components of assets and liabilities should be valued separately.
Vzájomné započítanie položiek majetku a záväzkov a položiek výnosov a nákladov by nemalo byť umožnené a zložky majetku a záväzkov by sa mali oceňovať samostatne.
In specific cases, however, Member States should be allowed to permit or require undertakings to perform set-offs between asset and liability items and income and expense items.
Členským štátom by sa však v osobitných prípadoch malo umožniť, aby takéto započítanie položiek majetku a záväzkov a položiek výnosov a nákladov podnikom povolili, alebo aby ho od nich vyžadovali.
The presentation of items in financial statements should have regard to the economic reality or commercial substance of the underlying transaction or arrangement.
Pri prezentácii položiek v účtovnej závierke by sa mala zohľadniť ekonomická realita alebo komerčná podstata príslušnej transakcie alebo dohody.
Member States should, however, be allowed to exempt undertakings from applying that principle.
Členské štáty by však mali mať možnosť oslobodiť podniky od uplatňovania tejto zásady.
The principle of materiality should govern recognition, measurement, presentation, disclosure and consolidation in financial statements.
Vykazovanie, oceňovanie, prezentácia, zverejňovanie a konsolidácia v účtovnej závierke by sa mali riadiť zásadou významnosti.
According to the principle of materiality, information that is considered immaterial may, for instance, be aggregated in the financial statements.
Podľa zásady významnosti sa informácie, ktoré sa nepovažujú za významné, môžu pri účtovnej závierke napríklad zoskupovať.
However, while a single item might be considered to be immaterial, immaterial items of a similar nature might be considered material when taken as a whole.
Aj keď by sa však mohla niektorá položka považovať za nevýznamnú, takéto položky podobného charakteru by sa ako celok mohli považovať za významné.
Member States should be allowed to limit the mandatory application of the principle of materiality to presentation and disclosure.
Členským štátom by sa malo umožniť obmedzenie povinného uplatňovania zásady významnosti na prezentáciu a zverejňovanie.
The principle of materiality should not affect any national obligation to keep complete records showing business transactions and financial position.
Zásadou významnosti by nemali byť dotknuté žiadne vnútroštátne povinnosti viesť úplné záznamy preukazujúce obchodné transakcie a finančnú situáciu.
Items recognised in annual financial statements should be measured on the basis of the principle of purchase price or production cost to ensure the reliability of information contained in financial statements.
Položky vykázané v ročnej účtovnej závierke by sa mali oceňovať na základe zásady obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov s cieľom zabezpečiť spoľahlivosť informácií uvedených v účtovnej závierke.
However, Member States should be allowed to permit or require undertakings to revalue fixed assets in order that more relevant information may be provided to the users of financial statements.
Členským štátom by však malo byť umožnené povoliť podnikom alebo od nich vyžadovať, aby precenili neobežný majetok s cieľom poskytnúť používateľom účtovných závierok relevantnejšie informácie.
The need for comparability of financial information throughout the Union makes it necessary to require Member States to allow a system of fair value accounting for certain financial instruments.
Vzhľadom na potrebu porovnateľnosti finančných informácií v celej Únii je potrebné vyžadovať, aby členské štáty umožnili pre určité finančné nástroje systém účtovania na základe reálnej hodnoty.
Furthermore, systems of fair value accounting provide information that can be of more relevance to the users of financial statements than purchase price or production cost-based information.
Okrem toho systémy účtovania na základe reálnej hodnoty poskytujú informácie, ktoré môžu byť relevantnejšie pre používateľov účtovných závierok ako informácie na základe obstarávacej ceny alebo výrobných nákladov.
Accordingly, Member States should permit the adoption of a fair value system of accounting by all undertakings or classes of undertaking, other than micro-undertakings making use of the exemptions provided for in this Directive, in respect of both annual and consolidated financial statements or, if a Member State so chooses, in respect of consolidated financial statements only.
Členské štáty by preto mali povoliť používanie systému účtovania na základe reálnej hodnoty všetkým podnikom alebo triedam podnikov okrem mikropodnikov využívajúcich výnimky ustanovené v tejto smernici, a to vzhľadom na ročnú i konsolidovanú účtovnú závierku, alebo, ak sa tak členský štát rozhodne, len vzhľadom na konsolidovanú účtovnú závierku.
Furthermore, Member States should be allowed to permit or require fair value accounting for assets other than financial instruments.
Členským štátom by sa okrem toho malo umožniť, aby povolili alebo vyžadovali účtovanie na základe reálnej hodnoty v prípade iného majetku než sú finančné nástroje.
A limited number of layouts for the balance sheet is necessary to allow users of financial statements to better compare the financial position of undertakings within the Union.
Na to, aby sa používateľom účtovných závierok umožnilo lepšie porovnať finančnú situáciu podnikov v rámci Únie, je potrebné obmedziť počet štruktúr súvahy.
Member States should require the use of one layout for the balance sheet and should be allowed to offer a choice from amongst permitted layouts.
Členské štáty by mali vyžadovať, aby sa pre súvahu používala jedna štruktúra a mali by mať možnosť ponúknuť výber z povolených štruktúr.
However, Member States should be able to permit or require undertakings to modify the layout and present a balance sheet distinguishing between current and non-current items.
Členské štáty by však mali mať možnosť povoliť alebo vyžadovať, aby podniky danú štruktúru upravili a súvahu prezentovali v členení na obežné položky a neobežné položky.
A profit and loss account layout showing the nature of expenses and a profit and loss account layout showing the function of expenses should be permitted.
Mala by sa povoliť taká štruktúra výkazu ziskov a strát, v ktorej sa náklady vykazujú podľa ich povahy, a tiež taká štruktúra výkazu ziskov a strát, v ktorej sa náklady vykazujú podľa ich funkcie.
Member States should require the use of one layout for the profit and loss account and should be allowed to offer a choice from amongst permitted layouts.
Členské štáty by mali vyžadovať, aby sa pre výkaz ziskov a strát používala jedna štruktúra a mali by mať možnosť ponúknuť výber z povolených štruktúr.