natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to Germany, BIEK's assumption that Deutsche Post uses agreed wages in the transport sector as a benchmark to calculate the differences in wage costs borne by Deutsche Post as compared to its competitors is ill-founded.
Podľa Nemecka nie je udržateľný predpoklad BIEK, že Deutsche Post použila ako referenčnú hodnotu na výpočet miezd, ktoré by v porovnaní so svojimi konkurentmi mala uhrádzať, dohodnuté mzdy súkromných dopravcov.
The expert study by Prof. Weber shows that Deutsche Post calculates market-average wages on basis of actual wages paid by its competitors.
Zo znaleckého posudku prof. Webera vyplýva, že Deutsche Post vypočítala bežné trhové mzdy na základe miezd, ktoré jej konkurenti skutočne vyplácajú.
AID ASSESSMENT OF PENSION SUBSIDY
POSÚDENIE OPATRENÍ NA DOTÁCIE DÔCHODKOV
Assessment of existence of aid pursuant to Article 107(1) TFEU
Existencia pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ
Article 107(1) TFEU provides that ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market’.
Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ „pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi“.
In determining whether a measure constitutes State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU, the Commission has to apply the following criteria: the measure must be imputed to the State and use State resources, it must confer an advantage on certain undertakings or certain sectors which distorts competition and it must affect trade between Member States.
Na to, aby sa dalo posúdiť, či nejaké opatrenie predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, Komisia musí preskúmať, či sú splnené tieto kritériá: Opatrenie prijíma členský štát a štátne prostriedky sa používajú na zvýhodnenie určitých podnikateľov alebo odvetví, toto zvýhodnenie narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
As the pension subsidy is based on the Article 16 PostPersG 1994 and financed out of the public budget, it is imputable to the State and it is granted through State resources within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Dotácie dôchodkov sa zakladajú na § 16 PostPersG 1994 a financujú zo štátneho rozpočtu, takže ich možno pripísať štátu a v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ sú poskytované zo štátnych prostriedkov.
Moreover, as the pension subsidy has only been granted to the Pension fund to relieve Deutsche Post from the civil servants' pension costs and therefore ultimately benefits Deutsche Post, it is selective.
Dotácie dôchodkov sú selektívne, pretože sa poskytovali len dôchodkovému fondu s cieľom odbremeniť Deutsche Post od nákladov na dôchodky štátnych zamestnancov, a preto boli napokon v prospech Deutsche Post.
Financial advantage from 1995 pension reform
Finančná výhoda na základe dôchodkovej reformy z roku 1995
On the basis of the Combus judgment, Germany claims that the pension subsidy would not provide any financial advantage because it relieved Deutsche Post from excess social costs.
Nemecko zastáva na základe rozsudku vo veci Combus názor, že dotácie dôchodkov nepriniesli finančnú výhodu pre Deutsche Post, lebo táto subvencia odbremenila Deutsche Post od nekonkurenčných sociálnych nákladov.
In order to ascertain whether the pension subsidy has provided a selective financial advantage, it needs to be determined whether it allowed Deutsche Post to avoid costs that would normally have had to be borne by the company and have thus prevented market forces from producing their normal effect [67].
Na to, aby sa zistilo, či sa Deutsche Post dotáciou dôchodkov poskytla selektívna finančná výhoda, je potrebné preskúmať, či bola Deutsche Post odbremenená od nákladov, ktoré sú bežnou súčasťou podnikateľskej činnosti, a tým sa narušilo normálne pôsobenie trhových síl [67].
The Commission cannot accept Germany's claim based on the Combus case-law: It must be borne in mind that the Combus ruling has not been confirmed by the Court of Justice.
Komisia nemôže akceptovať tvrdenie Nemecka vychádzajúce z rozsudku vo veci Combus. Poukazuje na to, že rozsudok vo veci Combus nebol Súdnym dvorom potvrdený.
Several of the Court of Justice's rulings contradict the theory that compensation for a structural disadvantage exempts a measure from being qualified as aid.
Mnohé rozsudky Súdneho dvora odporujú teórii, že opatrenia, ktoré kompenzujú štrukturálnu nevýhodu, sa nemajú považovať za pomoc.
In that regard, the Court of Justice has constantly held that the existence of aid is to be assessed in relation to the effects and not in relation to the causes or objectives of state intervention [68].
Na základe príslušnej ustálenej judikatúry Súdneho dvora sa existencia štátnej pomoci nemá posudzovať podľa dôvodov alebo cieľov štátnych opatrení, ale podľa účinkov [68].
The Court has also held that the concept of aid includes advantages granted by public authorities which, in various forms, reduce the charges which are normally included in the budget of an undertaking [69].
Podľa judikatúry Súdneho dvora zahŕňa pojem pomoci aj zvýhodnenia priznávané verejnými orgánmi, ktoré v rôznej forme znižujú finančné zaťaženia, ktoré by daná spoločnosť spravidla musela znášať [69].
The Court of Justice has also clearly stated that the costs linked to remuneration of employees naturally place a burden on the budgets of undertakings, irrespective of whether or not those costs stem from legal obligations or collective agreements [70].
Okrem toho podľa Súdneho dvora náklady na odmeňovanie zamestnancov zaťažujú svojím charakterom rozpočet spoločností bez ohľadu na to, či tieto náklady vyplývajú alebo nevyplývajú zo zákonných záväzkov alebo kolektívnych zmlúv [70].
In that context, the Court of Justice has considered that the fact that State measures aim to compensate for additional costs cannot constitute grounds for disqualifying them from the definition of aid [71].
V tejto súvislosti Súdny dvor rozhodol, že skutočnosť, že štátne opatrenia majú kompenzovať dodatočné náklady, nemôže postačovať na to, aby sa vopred vylúčila existencia štátnej pomoci [71].
The Commission takes the view that the liabilities a company bears under employment legislation or collective agreements with trade unions, such as pension costs, are part of the normal costs of a business which a firm has to meet from its own resources [72].
Podľa názoru Komisie patria náklady, ktoré prislúchajú danej spoločnosti na základe finančných záväzkov vyplývajúcich z pracovnoprávnych predpisov alebo kolektívnych zmlúv s odbormi, čiže napríklad dôchodkové náklady, k bežným nákladom, ktoré musí spoločnosť financovať z vlastných zdrojov [72].
Those costs are inherent to the economic activity of the undertaking [73].
Tieto náklady sa majú považovať za súčasť hospodárskej činnosti danej spoločnosti [73].
It does not matter in that regard whether the undertaking bears the pension costs by directly financing the pensions of its former staff (as is the case for the civil servants employed by Deutsche Post) or by paying a contribution to the private employees' pension insurance, which in turn uses the collected contributions to finance the pensions of all private employees.
Z tohto hľadiska nie je dôležité, či spoločnosť znáša dôchodkové náklady prostredníctvom priameho financovania dôchodkov svojich bývalých zamestnancov (napríklad štátnych zamestnancov zamestnaných v Deutsche Post) alebo prostredníctvom platenia príspevku na dôchodkové poistenie súkromných zamestnancov, pričom tieto zaplatené príspevky sa využívajú na financovanie dôchodkov všetkých súkromných zamestnancov.
The decisive element is that, in one way or another, undertakings bear the full costs for pensions.
Rozhodujúce je skôr to, aby táto spoločnosť jedným alebo druhým spôsobom hradila celé dôchodkové náklady.
In addition, the Commission notes that since its establishment in 1950, Deutsche Bundespost had the legal form of a Sondervermoegen.
Komisia ďalej konštatuje, že Deutsche Bundespost má od svojho založenia v roku 1950 právnu formu osobitného majetku.
A Sondervermoegen, while not enjoying independent legal personality, has to establish its own budget and its own accounting system (§ 3 PostVwG 1953 and § 48 HGrG [74]).
Osobitný majetok síce nemá samostatnú právnu subjektivitu, ale má vlastný rozpočet a účtovníctvo (§ 3 PostVwG 1953 a § 48 HGrG [74]).
According to the legal rules applicable to the budgets of public entities, the budget has to contain the costs for personnel, which include the costs for pensions of retired civil servants formerly employed by the public entity (§ 10 HGrG).
Podľa právnych predpisov a správnych opatrení, ktoré sa vzťahujú na štátne inštitúcie, musí rozpočet štátnych inštitúcií zahŕňať náklady na zamestnancov, ku ktorým patria aj náklady na dôchodky ich bývalých štátnych zamestnancov, ktorí odišli do dôchodku (§ 10 HGrG).
In consequence, since 1950, Deutsche Post has financed those costs from its revenues.
Deutsche Post preto financovala tieto náklady od roku 1950 zo svojich výnosov.
§ 15 PostVwG 1953 explicitly prohibits any subsidy from the federal budget to Deutsche Bundespost.
Podľa § 15 PostVwG 1953 sú štátne dotácie pre Deutsche Bundespost zo spolkovej pokladnice výslovne zakázané.
That rule has been taken over in § 37(1) PostVerfG 1989.
Tento predpis bol prevzatý do § 37 ods. 1 PostVerfG 1989.
The PostVerfG 1989 restates that obligation in its chapter on personnel.
PostVerfG 1989 tento záväzok potvrdzuje v odseku o personalistike a sociálnej starostlivosti.
Deutsche Post was required, pursuant to Article 54(2) PostVerfG 1989, to finance out of its own resources all costs, including the pensions of its civil servants.
Deutsche Post bola podľa § 54 ods. 2 PostVerfG 1989 povinná z vlastných prostriedkov financovať všetky náklady vrátane dôchodkov svojich štátnych zamestnancov.
After the second postal reform in 1995, Deutsche Post continued to assume the responsibility to finance all pecuniary claims of civil servants under the terms of Article 2(3) PostPersRG 1994 but was partly relieved from the payment of the civil servants' pension costs.
Po druhej poštovej reforme v roku 1995 prislúchala povinnosť platenia a znášania nákladov súvisiacich s majetkovoprávnymi nárokmi štátnych zamestnancov podľa § 2 ods. 3 PostPersRG 1994 naďalej Deutsche Post. Deutsche Post však bola čiastočne oslobodená od platenia výdavkov na dôchodky štátnych zamestnancov.
Article 16(2) PostPersRG 1994 furthermore sets out that the remainder of the pension costs was to be borne by the Federal Budget from 1995 onwards.
§ 16 ods. 2 Post PersRG 1994 okrem toho predpisuje, že zostávajúce dôchodkové náklady prevezme od roku 1995 štát.
Figure 1 shows the annual payments from the Federal Budget for each year since 1995, starting with EUR 151 million in 1995.
Na obrázku 1 sú znázornené ročné platby zo strany štátu za jednotlivé roky od roku 1995, platby začínajú sumou 151 mil. EUR v roku 1995.
It follows that the arguments raised by Germany aiming at demonstrating that DPAG supported pension costs higher than those of its private competitors are irrelevant for the purpose of finding whether the pension subsidy constitutes a State aid, but will be assessed in the context of the analysis of the compatibility of that measure.
Z toho vyplýva, že argumenty predkladané Nemeckom ako dôkaz, že DPAG mala vyššie náklady na dôchodky ako jej súkromní konkurenti, nie sú podstatné pre otázku, či dotácie dôchodkov napĺňajú skutkovú podstatu pomoci, zohľadnia sa však pri preskúmaní zlučiteľnosti.
In particular, Germany has argued that in order to identify an advantage in favour of Deutsche Post deriving from the pension subsidy, the contribution made by Deutsche Post to the pension fund should be compared to private employers' share of the pension contributions excluding the employees' share.
Nemecko teda uviedlo, že pri preskúmaní, či bola Deutsche Post dotáciami dôchodkov zvýhodnená, je potrebné porovnať príspevok, ktorý odviedla do dôchodkového fondu Deutsche Post, s podielom súkromného zamestnávateľa na príspevkoch na dôchodkové poistenie s vylúčením podielu zamestnanca.
That argument relates to the compatibility of the measure, but for the sake of completeness the Commission will note, on the one hand, that the employer has the obligation to pay the total contribution rate to the social insurances on behalf of the employee and out of the employee's gross salary.
Tento argument sa týka zlučiteľnosti opatrenia s vnútorným trhom, pre úplnosť je však potrebné na tomto mieste na jednej strane poznamenať, že zamestnávateľ je povinný odpočítať podiel zamestnanca na celkovom odvedenom príspevku na sociálne zabezpečenie z jeho hrubej mzdy.
On the other hand, and more fundamentally, when a Member State relieves the employees of a certain undertaking from a burden otherwise due, it translates into an advantage for the employer, because such a measure will reduce the difference between the gross salary and the net salary.
Na druhej strane, a to má zásadnejší význam, keď niektorý členský štát oslobodí zamestnancov určitej spoločnosti od finančnej záťaže, ktorú by inak museli niesť, vzniká výhoda pre príslušného zamestnávateľa, pretože týmto opatrením sa zmenšuje rozdiel medzi hrubou a čistou mzdou.
It will make it possible for the employer to hire or retain employees by paying a lower gross salary.
To zamestnávateľovi umožní prijímať zamestnancov do zamestnania, resp. zamestnávať za nižšie hrubé mzdy.
Therefore, the advantages concerning the employee's share of the social contribution also constitute an advantage for the employer.
Výhody v súvislosti s podielom zamestnanca na sociálnych príspevkoch preto znamenajú zároveň aj výhodu pre zamestnávateľa.
Germany has also argued that a financial advantage for Deutsche Post from the compensation of its excess social costs would only exist if the granted compensation was higher than the total excess social costs that Deutsche Post has had to incur for the civil servants working in the price regulated and in the non-price regulated sector.
Nemecko ďalej tvrdilo, že pre Deutsche Post by vznikla finančná výhoda z kompenzácie za jej nekonkurenčné sociálne náklady len vtedy, keby kompenzačné plnenia zaplatené Deutsche Post boli vyššie ako celkové nekonkurenčné sociálne náklady, ktoré platila Deutsche Post za svojich štátnych zamestnancov v cenovo regulovanej a v cenovo neregulovanej oblasti.
The Commission recalls that the compensatory nature of a measure does not rule out its qualification as State aid and further makes reference to recitals 262.
Komisia pripomína, že fakt, že v prípade opatrenia ide o kompenzáciu, vopred nevylučuje, že toto opatrenie predstavuje štátnu pomoc, a odkazuje na odôvodnenie 260.
Moreover, Germany maintains that the civil servants' pension rights have always been a genuine liability of the federal government.
Nemecko okrem toho zastáva názor, že financovanie dôchodkov štátnych zamestnancov bolo v skutočnosti vždy povinnosťou štátu.
Consequently, as the 1995 pension reform did not change the federal government's liability towards the civil servants, the pension subsidy does not provide any financial advantage to Deutsche Post.
Keďže dôchodková reforma z roku 1995 nezmenila nič na ručení štátu voči štátnym zamestnancom, Deutsche Post nevzniká prostredníctvom dotácie dôchodkov nijaká finančná výhoda.
It is not disputed that the federal government was the ultimate guarantor of civil servants' pensions before and after 1995, even if the Commission observes in that regard that § 3 PostVwG 1953 and § 2 PostVerfG 1989 clearly state that the only the Sondervermoegen, and not the Federal State, are liable for the debts of the Sondervermoegen.
Niet pochýb o tom, že pred rokom 1995 aj po roku 1995 ručil za financovanie dôchodkov štátnych zamestnancov v konečnom dôsledku štát, aj keď, ako chcela podotknúť Komisia, podľa § 3 PostVwG 1953 a § 2 PostVerfG 1989 za finančné záväzky osobitného majetku ručí jednoznačne len osobitný majetok a nie štát.
However, until 1995, pursuant to the applicable postal and general legislation, the pension payments were included in the budget of the Sondervermoegen Deutsche Bundespost.
Podľa platných poštových zákonov a všeobecných právnych predpisov však boli výplaty dôchodkov do roku 1995 zahrnuté do rozpočtu osobitného majetku Deutsche Bundespost.
Those payments had to be covered in their entirety by the revenues realised by the Sondervermoegen.
Tieto platby sa museli v plnej výške hradiť z výnosov dosiahnutých z osobitného majetku.
For the State aid assessment, who is the ultimate guarantor of the civil servants' pensions is not decisive.
Pri posúdení štátnej pomoci nie je rozhodujúce, kto v konečnom dôsledku ručí za financovanie dôchodkov štátnych zamestnancov.
The key question is who had, pursuant to the applicable legislation, the obligation to finance them in the ordinary course of events.
Skôr je rozhodujúce, kto ich bol podľa platného právneho stavu zvyčajne povinný financovať.
In that regard, the PostVwG 1953, the HGrG and the PostVerfG 1989 establish clearly that the obligation lies in its entirety with Deutsche Post.
Podľa PostVwG 1953, HGrG a PostVerfG 1989 táto povinnosť prináleží jednoznačne v plnom rozsahu Deutsche Post.
Furthermore, the financing of pension costs is a normal operating cost for any undertaking, public or private, be it incorporated or not.
Dôchodkové náklady okrem toho predstavujú pre každú spoločnosť bežné prevádzkové náklady bez ohľadu na to, či ide o verejnú alebo súkromnú spoločnosť a či má alebo nemá vlastnú právnu subjektivitu.
Both between Member States and within Member States, a broad variety of financing mechanisms for pensions has developed.
V členských štátoch vzniklo široké spektrum mechanizmov financovania dôchodkov. Tieto mechanizmy sa líšia medzi jednotlivými členskými štátmi aj vo vnútri členských štátov.
Often, different systems apply depending on when a person has been hired.
Často sa uplatňujú rozdielne systémy v závislosti od dátumu nástupu do zamestnania.
Therefore, Deutsche Post has to carry pension costs for the people it employs, including its civil servants, in the same way as any other undertaking.
Deutsche Post preto musí, rovnako ako každý iný podnik, hradiť náklady na dôchodky zamestnancov, ktorých zamestnáva, vrátane štátnych zamestnancov.
The fact that the way of financing the pensions of civil servants is different from the way of financing the pensions of private employees has no impact on the obligation of Deutsche Post to include the financing of their pension costs in its normal operating expenditures.
To, že spôsob financovania dôchodkov štátnych zamestnancov sa odlišuje od spôsobu financovania dôchodkov súkromných zamestnancov, nemá vplyv na povinnosť Deutsche Post, podľa ktorej je financovanie dôchodkových nákladov bežnou súčasťou jej prevádzkových nákladov.
Accepting the argument of Germany would be tantamount to saying that the State could relieve public undertakings from a major cost item linked to their ordinary operations.
Prijať argumentáciu Nemecka by znamenalo pripustiť, že štát môže verejnú spoločnosť oslobodiť od dôležitého nákladového faktora, ktorý súvisí s jej normálnou prevádzkou.
Finally, when Germany puts forward that Deutsche Post never has had enough own resources to finance the civil servants' pension liabilities, that argument overlooks the fact that the assessment of a financial advantage is independent of the economic capabilities of an undertaking.
Nemecko na záver uvádza, že Deutsche Post nikdy nemala dostatok vlastných prostriedkov na financovanie dôchodkov svojich štátnych zamestnancov, pritom však zabúda, že posúdenie existencie finančnej výhody nezávisí od hospodárskej výkonnosti spoločnosti.
As the 1995 pension reform relieved Deutsche Post partially from the obligation to finance the pension costs of its civil servants, the pension subsidy has provided a financial advantage to Deutsche Post.
Pre Deutsche Post vznikla z dotácie dôchodkov finančná výhoda, pretože dôchodková reforma z roku 1995 ju čiastočne oslobodila od povinnosti financovania dôchodkov jej štátnych zamestnancov.
Distortion of competition and affectation of trade
Narušenie hospodárskej súťaže a ovplyvnenie obchodu
When aid granted by a Member State strengthens the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Union trade, the latter must be regarded as affected by that aid.
Pomoc poskytnutá členskému štátu ovplyvňuje obchod v rámci Únie vtedy, keď posilňuje postavenie jednej spoločnosti voči konkurenčným spoločnostiam na trhu v rámci Únie.
In accordance with settled case-law [75], for a measure to distort competition and affect trade between Member States it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition.
Podľa ustálenej judikatúry [75] opatrenie narúša hospodársku súťaž a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi už vtedy, keď príjemca pomoci súťaží na trhoch otvorených hospodárskej súťaži s inými spoločnosťami.
In Germany, the markets for parcels, newspapers and periodicals have never been closed to competition.
Trhy s balíkmi, novinami a časopismi boli v Nemecku vždy otvorené hospodárskej súťaži.
On those markets, POSTDIENST has always been in competition with other companies, including undertakings from other Member States (such as UPS, FedEx, TNT Express, GLS, or DPD).
POSTDIENST na týchto trhoch vždy konkurovala iným podnikom aj z iných členských štátov (napríklad UPS, FedEx, TNT Express, GLS alebo DPD).
From 1998 to 2007, DPAG gradually lost its exclusive right for letters.
V období 1998 až 2007 DPAG postupne stratila svoje výlučné právo na listy.
As the market opened up for competition, competitors also entered that market.
Po otvorení trhu pre hospodársku súťaž vstúpili na trh nové spoločnosti.
Therefore, the aid affects trade between Member States and is liable to distort competition.
Pomoc preto ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi a môže narúšať hospodársku súťaž.
Furthermore, the Commission observes in that regard that Deutsche Post and its holding company DPWN started in 1997 acquiring parcel operators in European and international markets: In 1999, DPWN was already market leader in the European express and parcel markets with annual revenues of about EUR 4,600 million.
Komisia v tejto súvislosti ďalej poznamenáva, že Deutsche Post a jej holdingová spoločnosť DPWN začali v roku 1997 preberať listové služby na európskych a medzinárodných trhoch. V roku 1999 už mala DPWN dominantné postavenie na európskych trhoch s balíkovými a expresnými službami, pričom jej ročné výnosy dosahovali výšku približne 4,6 mld.
With the acquisition of DHL in 1998, DPWN entered into the Asian and North-American markets.
EUR. Prevzatím DHL v roku 1998 rozšírila DPWN svoju oblasť pôsobnosti na Áziu a Severnú Ameriku.
Further acquisition of logistic companies (e.g. Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) turned DPWN into one of the world's major providers of air cargo, sea freight, and global logistic services.
DPWN sa prostredníctvom ďalších akvizícií logistických spoločnosti (napríklad Danzas, Nedlloyd, ASG, Air Express International) stala jedným z najväčších poskytovateľov služieb leteckej a námornej nákladnej prepravy a globálnych logistických služieb.
Furthermore, DPWN became also active in mail markets outside Germany (e.g. acquisition of Unipost in Spain and Williams Lee in the United Kingdom).
Okrem toho DPWN medzitým vstúpila na poštové trhy mimo Nemecka (napríklad prevzatím spoločnosti Unipost v Španielsku a spoločnosti Williams Lee v Spojenom kráľovstve).
Between 1998 and 2007, DPWN acquired, in total, companies worth about EUR 21000 million [76].
V období 1998 až 2007 prevzala DPWN spoločnosti v celkovej hodnote približne 21 mld. EUR [76].