natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, proceedings may be resumed after closure on the grounds of insufficiency of assets if it appears that assets were not realised or that actions in the interests of the creditors were not taken during the proceedings.
Napokon po skončení konania pre nedostatok majetku možno konanie opätovne začať, pokiaľ sa preukáže, že majetok nebol speňažený alebo počas konania neboli podané žaloby v záujme veriteľov.
Grimonprez, ‘Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales’, Revue des sociétés, 2009, p. 715, point 8.
Grimonprez, 2009, „Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales“ (Za zodpovednosť materských spoločností za konanie ich dcérskych spoločností), Revue des sociétés, s. 715, bod 8.
This is the general provision according to which a person must repair any damage caused through that person’s fault to another.
V tomto článku sa uvádza: „Akýkoľvek skutok človeka, ktorým sa spôsobí druhému škoda, zaväzuje toho, vinou koho bola spôsobená, aby ju nahradil.“
Cf. Article L. 651-2 of the Commercial Code.
Pozri článok L. 651-2 Obchodného zákonníka.
Court of Conflicts of Jurisdiction, 8 February 1873, Rec. 1er supplt 61, concl.
Kompetenčný súd, 8. február 1873, Zb.
David; GAJA, 15th edition, No 1.15isdiction, 8 February 1873, Rec. 1er supplt 61, concl.
dodatok 61, závery Davida; GAJA, 15. vydanie, č. 1.
The object of SEM Olympique d’Alès en Cévennes was in particular to organise sports events for which an admission fee would be charged, the recruitment and training of players, and the promotion, by any appropriate means, of the town’s professional team.
Predmet činnosti SEM Olympique d'Alès v Cévennes spočíval najmä v organizovaní športových podujatí za vstupné, získavanie a výcvik hráčov a propagácia profesionálneho tímu mesta všetkými prostriedkami.
The financing of SEM Olympique d’Alès en Cévennes was ensured largely from the proceeds of spectators’ entry tickets, advertising, sponsoring and subsidies from the National Football League and the French Football Federation.
Financovanie SEM Olympique d'Alès v Cévennes bolo zabezpečované prevádzkovými príjmami, ktoré z veľkej časti pochádzali zo vstupného od divákov, z reklamy a zo „sponzorských príspevkov“ a z príspevkov Národnej futbalovej ligy (Ligue nationale de football), ako aj z príspevkov Francúzskej futbalovej federácie (Fédération française de football).
In the case of Axens, marketing of catalysts and technologies for the refining and petrochemicals industries; in the case of Beicip-Franlab, publication and distribution of specialised software and consultancy and advisory services; and in the case of Prosernat, marketing of gas treatment and sulphur recovery plants and related services.
Uvádzanie na trh katalyzátorov a technológií pre rafinérsky a petrochemický priemysel pre Axens; vydávanie a rozširovanie špecializovaných softvérov a uskutočňovanie štúdií a poradenstva pre Beicip-Franlab; uvádzanie na trh zariadení určených na úpravu plynu a zachytávanie síry a súvisiace služby pre Prosernat.
As a trade body, IFP did not have the character of a publicly owned establishment, but of a legal person governed by private law (Council of State, 5/3 SSR, 7 December 1984, 16900 22572, published in Recueil Lebon).
Verejná inštitúcia IFP nemá ako profesijná inštitúcia charakter verejnej inštitúcie, ale právnickej osoby súkromného práva (CE, 5/3 SSR, 7. december 1984, 16900 22572, uverejnené v Recueil Lebon – zbierke rozhodnutí správnych súdov).
This interpretation was confirmed by an opinion delivered by the Finance Section of the Council of State in 1997, following a referral by the Minister for the Economy, Finance and Industry (Finance Section – Opinion No 360 991 of 26 August 1997).
Tento výklad potvrdilo stanovisko, vydané finančnou sekciou Štátnej rady (Section des finances du Conseil d'État) v roku 1997 v nadväznosti na podanie veci ministrovi hospodárstva, financií a priemyslu (finančná sekcia – stanovisko č. 360 991 z 26. augusta 1997).
Cf. Article L. 621-2, second subparagraph, of the Commercial Code: ‘At the request of the administrator (court-registered or otherwise) or the public prosecution service, or by the court’s own motion, proceedings that have commenced may be extended to one or more other persons where their assets are inseparable from those of the debtor or where the legal person is fictitious. The court that has commenced the initial proceedings shall remain competent for this purpose’ (emphasis added).
Pozri článok L. 621-2 ods. 2 Obchodného zákonníka: „Na žiadosť správcu, súdneho splnomocnenca, prokuratúry alebo z úradnej moci sa začaté konanie môže rozšíriť na jednu alebo viacero osôb v prípade, že došlo k zámene ich majetku s majetkom dlžníka alebo právnická osoba je fiktívna. Na tento účel bude naďalej príslušný súd, ktorý začal počiatočné konanie.“ (Vložené podčiarknutie.)
See in particular recital 158.
Pozri najmä odôvodnenie 158.
Court of Cassation, Commercial Division, Metaleurop, 19 April 2005, No 05-10094, D. 2005.
Kasačný súd, obchodný senát, 19. apríl 2005, č. 05-10094 (Metaleurop), D. 2005.
1225, comments A. Lienhard and summary 2013, comments F.-X.
1225, poznámky A. Lienharda zhrnutie 2013, poznámky F.-X.
See footnote 117.
Pozri poznámku po čiarou č. 117.
Roussel Galle, note cited above; P. Delmotte, ‘Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation’, RJDA 2006-6.
Roussel Galle, predchádzajúca poznámka, P. Delmotte, Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation (Kritériá zámeny majetkov v judikatúre kasačného súdu), RJDA 2006-6.
Cf. recital 132 of Decision C 51/2005.
Pozri odôvodnenie 132 uvedeného rozhodnutia C 51/2005.
And hence the fact, mentioned by UOP in its comments, that the staff of Axens and IFP sometimes visit their customers together.
A teda a fortiori skutočnosť zmienená spoločnosťou UOP Limited v jej pripomienkach, že zamestnanci spoločnosti Axens a verejnej inštitúcie IFP niekedy spoločne navštevujú svojich zákazníkov.
Com. 13 October 1998, Bull. Joly 1999.
Rozsudok obchodného senátu kasačného súdu z 13. októbra 1998, vestník Bull. Joly 1999.
58, note P. Seerlooten.
58, poznámka P. Seerlootena.
Therefore, according to the authors of the parliamentary report cited in recital 165, a company established for the purpose of settling the debts of another company which is the subject of collective proceedings, whose activity it has continued in the same premises, with the same managers, the same clientele and the same franchise contract, constitutes under the case-law a fictitious company, which justifies the extension of the compulsory administration procedure.
Podľa autorov parlamentnej správy zmienenej v odôvodnení 165 spoločnosť založená s cieľom zabezpečiť úhradu dlhov inej spoločnosti, ktorá je predmetom kolektívneho konania a v ktorej činnosti pokračovala v tých istých priestoroch, s tými istými riadiacimi pracovníkmi, s tými istými zákazníkmi a na základe tej istej zmluvy o franšíze, predstavuje z pohľadu judikatúry fiktívnu spoločnosť, odôvodňujúcu rozšírenie konania vo veci vyrovnania.
In particular from the following Internet sites: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr; http://www.axens.net/; http://www.beicip.com/index.php/eng; http://www.prosernat.com/en/, consulted on 28 June 2011.
Najmä na týchto internetových stránkach: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr; http://www.axens.net/, http://www.beicip.com/index.php/eng, http://www.prosernat.com/en/ k 28. júnu 2011.
Address: 100 -101, Terrasse Boieldieu, 92800 Puteaux – France.
Adresa: 100-101, Terrasse Boieldieu, 92800 Puteaux – France.
Information consulted on 28 June 2011 on the following Internet site: http://www.prosernat.com/en/contactus/zoom_image_img20080715219.php.
Informácia je dostupná od 28. júna 2011 na tejto internetovej stránke: http://www.prosernat.com/en/contactus/zoom_image_img20080715219.php.
Court of Cassation, Commercial Division, 18 December 2007, No 06-14093.
Kasačný súd, obchodný senát, 18. december 2007, č. 06-14093.
Delebecque, ‘Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe’, Rev. proc. coll.
Delebecque, „Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe“ (Skupiny spoločností a kolektívne konania: zámena majetkov členov skupiny), Rev. proc. coll.
1998/2, p. 129, see in particular No 14.
(prehľad kolektívnych konaní) 1998/2, s. 129, osobitne č. 14.
Parliamentary report cited above, p. 63.
Uvedená parlamentná správa, s. 63.
Grimonprez, ‘Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales’, cited above, point 10.
Grimonprez, 2009, „Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales“ (Za zodpovednosť materských spoločností za konanie ich dcérskych spoločností) vyššie v texte, bod 10.
Ibid., point 11.
Tamže, bod 11.
Schmidt, ‘La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés’, Rev. sociétés 1981, p. 725.
Schmidt, La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés (Občianskoprávna zodpovednosť skupín spoločností), Rev. sociétés 1981, s. 725.
Liability in relation to third parties can in theory be incurred on the basis of Articles L. 223-22 and L. 225-251 of the Commercial Code.
Zodpovednosť voči tretím osobám môže teoreticky vzniknúť na základe článkov L. 223-22 a L. 225-251 Obchodného zákonníka.
As regards de facto management, it should be pointed out that a parent company will not systematically be considered a de facto manager, and the court considering the particular case will require precise actions which can be imputed to the parent company and which show that, without legal entitlement, it has directly or indirectly carried out a positive and independent activity in the administration of the subsidiary; see in particular Com. 9 May 1978, D. 1979.
Pokiaľ ide o riadenie de facto, treba zdôrazniť, že k hodnoteniu materskej spoločnosti ako de facto riadiacieho subjektu nedochádza sústavne a sudca, ktorý ju posudzuje v konkrétnom prípade, vyžaduje konkrétne konanie, ktoré by bolo možné pripísať materskej spoločnosti a ktoré by bolo dôkazom toho, že materská spoločnosť bez právneho titulu priamo alebo nepriamo vykonávala pozitívnu a nezávislú činnosť v správe dcérskej spoločnosti; pozri najmä: rozsudok obchodného senátu kasačného súdu z 9. mája 1978, D. 1979.
419, note M. Vasseur.
419, poznámku M. Vasseura.
Apart from the law on collective procedures, the Court of Cassation, Commercial Division, 26 March 2008, No 07-11.619, Ademe v. Elf Aquitaine, recently found that while a parent company that acted alongside its subsidiary might incur fault-based liability, a parent was not obliged, by the mere fact of its participation in its subsidiary, to finance the subsidiary in order to enable it to meet its obligations (even supposing the subsidiary was responsible for a public service, so that there might be a threat to the public interest).
Mimo práva kolektívnych konaní kasačný súd, obchodný senát, 26. marec 2008, č. 07-11.619, vec Ademe/Elf Aquitaine, nedávno usúdil, že keby sa mala skúmať zodpovednosť za zavinenie v rámci zásahu materskej spoločnosti spoločne s jej dcérskou spoločnosťou, materská spoločnosť by nebola povinná financovať túto dcérsku spoločnosť iba z dôvodu svojej účasti v nej, aby jej umožnila plniť si svoje záväzky (aj keby táto dcérska spoločnosť bola poverená verejnou službou, ktorá by mohla predstavovať riziko z hľadiska všeobecného záujmu).
The authors of the parliamentary report cited above state, for example, that at the time of the Metaleurop judgment, handed down by the Court of Cassation on 19 April 2005, the Court’s Documentation and Study Service indicated that ‘certain conduct … on the part of a parent company in relation to its subsidiary could as a matter of fact constitute mismanagement such as to result in insufficient assets at the subsidiary’.
Autori uvedenej parlamentnej správy napríklad uvádzajú, že v súvislosti s rozsudkom vo veci Metaleurop, ktorý vyniesol kasačný súd 19. apríla 2005, útvar pre dokumentáciu a štúdie súdu naznačil, že „určité konanie (…) materskej spoločnosti voči jej dcérskej spoločnosti v skutočnosti môže predstavovať nedbanlivosť pri jej riadení, v dôsledku ktorej môže vzniknúť nedostatok majetku u jej dcérskej spoločnosti.“
In the specific case of environmental damage, in view of the crucial nature for the community of environmental claims, and the risk of their non-enforcement, Article L. 512-17 of the Environmental Code concerning the rehabilitation of sites being taken out of operation was recently amended in order to allow action to be taken against the parent company for fault resulting in an insufficiency of assets preventing the subsidiary from meeting its environmental rehabilitation obligations.
V osobitnom prípade škôd na životnom prostredí so zreteľom na dôležitosť pre samosprávnu jednotku environmentálnych pohľadávok a na riziko, ktoré predstavuje ich nesplatenie, článok L. 512-17 zákona o životnom prostredí týkajúci sa obnovy lokalít po skončení ťažby bol nedávno zmenený a doplnený, aby umožnil žalovať materskú spoločnosť v prípade nedbanlivého konania, ktoré viedlo k vzniku nedostatku majetku u dcérskej spoločnosti, ktorý jej bráni plniť si svoje povinnosti obnovy životného prostredia.
As amended by Law No 2010-788 of 12 July 2010 on national commitment to the environment (Article 277), Article 512-17 of the Environmental Code provides: ‘Where the operator is a subsidiary within the meaning of Article L. 233-1 of the Commercial Code and compulsory winding up has been initiated or ordered against it, the liquidator, the prosecution service or the representative of the State in the département may ask the court which has initiated or ordered the compulsory winding up to find that the parent company has committed a serious fault which has contributed to the subsidiary having insufficient assets and, if it is shown that such a fault has been committed, to make the parent company liable for all or part of the financing of the rehabilitation measures of the site or sites to be taken out of operation’ (emphasis added).
V novom znení zákona č. 2010-788 z 12. júla 2010 o štátnom záväzku pre životné prostredie (pozri článok 277) sa v článku 512-17 zákona o životnom prostredí ustanovuje: „Keď je prevádzkovateľom dcérska spoločnosť v zmysle článku L. 233-1 Obchodného zákonníka a začalo sa alebo bolo vyhlásené konanie o likvidácii voči nej, likvidátor, prokuratúra alebo zástupca štátu v departemente sa môže obrátiť na súd, ktorý začal alebo vyhlásil súdnu likvidáciu, s cieľom preukázať existenciu úplne zrejmého zavinenia zo strany materskej spoločnosti, ktorá prispela k vzniku nedostatku majetku dcérskej spoločnosti a ak sa takéto zavinenie preukáže, môže súd požiadať, aby dal materskej spoločnosti k úhrade celé financovanie opatrení zameraných na obnovu lokalít ťažby alebo ich časti po skončení ťažby.“ (Vložené podčiarknutie.) Pokiaľ ide o príčinnú súvislosť, pozri: Paríž, 15. jan.
Information report No 558 (2008-2009) on civil liability, by Mr Alain Anziani and Mr Laurent Béteille, drawn up on behalf of the Legal Affairs Committee, submitted to the Senate on 15 July 2009 (available at the Senate Internet site: http://www.senat.fr/rap/r08-558/r08-5581.pdf).
Informačná správa č. 558 (2008-2009) Alaina ANZIANIHO a Laurenta BÉTEILLEA, vypracovaná v mene komisie pre zákony, predložená senátu 15. júla 2009 a týkajúca sa občianskoprávnej zodpovednosti (dostupná na internetovej stránke senátu: http://www.senat.fr/rap/r08-558/r08-5581.pdf).
Parliamentary report cited above, p. 62.
Uvedená parlamentná správa, s. 62.
According to the first paragraph of Article 1384 of the Civil Code: ‘A person is liable not only for the damage he causes by his own act, but also for that which is caused by the acts of persons for whom he is responsible, or by things which are in his custody.’ The authors of the parliamentary report cited above note that the courts have been creative in introducing systems of liability which are not provided for by any legislation, covering liability arising from things, vicarious liability, or liability for abnormal neighbourhood disturbance.
V zmysle prvého odseku článku 1384 Občianskeho zákonníka: „Človek zodpovedá nielen za škodu, ktorú spôsobil svojím vlastným konaním, ale aj za škodu spôsobenú konaním osôb, za ktoré je povinný niesť zodpovednosť, alebo za škodu spôsobenú vecami, ktoré má vo svojej úschove.“ Autori uvedenej parlamentnej správy poznamenávajú, že judikatúra pristúpila k veci tvorivo tým, že ustanovila systémy zodpovednosti, ktoré žiadny predpis neustanovil, či už ide o zodpovednosť za škodu spôsobenú vecami, zodpovednosť za tretiu osobu alebo aj o zodpovednosť za zvlášť veľké narušenie susedských vzťahov.
So far, however, case-law has not established a vicarious liability of a parent company for the actions of its subsidiaries.
Judikatúra ale doteraz nevymedzila zodpovednosť materskej spoločnosti za konanie svojich dcérskych spoločností.
The associations Consommation, Logement et Cadre de Vie (CLCV) and UFC-Que choisir, see parliamentary report cited above, p. 62 and p. 65.
V danom prípade Association Consommation, Logement et Cadre de Vie – CLCV (združenie pre spotrebu, bývanie a životný rámec), ako aj združenie UFC-Que choisir, pozri uvedenú parlamentnú správu, s. 62 a s. 65.
Report to the Minister for Justice, presented on 22 September 2005: ‘Preliminary draft reform of the law of obligations (Articles 1101 to 1386 of the Civil Code) and the statute of limitations (Articles 2234 to 2281 of the Civil Code)’.
Správa správcovi štátnej pečate, ministrovi spravodlivosti, odovzdaná 22. septembra 2005: „Predbežný návrh reformy záväzkového práva (články 1101 až 1386 Občianskeho zákonníka) a práva premlčania (články 2234 až 2281 Občianskeho zákonníka).“
Catala preliminary draft cited above, p. 166.
Uvedený predbežný návrh Catala, s. 166.
Catala preliminary draft cited above, p. 177.
Uvedený predbežný návrh Catala, s. 177.
Available online from the Senate Internet site: http://www.senat.fr/leg/ppl09-657.pdf.
Dostupný na internetovej stránke senátu: http://www.senat.fr/leg/ppl09-657.pdf
In this respect, the Commission points out that the recapitalisation of the subsidiary Prosernat, mentioned by the French authorities in the observations referred to in recital 46, took place in March 2006, i.e. before the change in IFP’s legal form on 7 July 2006, and therefore occurred at a time when IFP was not yet covered by an unlimited State guarantee.
V tejto súvislosti Komisia zdôrazňuje, že rekapitalizácia dcérskej spoločnosti Prosernat, o ktorej sa zmienili francúzske orgány vo svojich pripomienkach v bode 46, sa uskutočnila v marci 2006 (t. j. pred zmenou právneho postavenia verejnej inštitúcie IFP 7. júla 2006), čiže v období, keď sa na túto inštitúciu nevzťahovala neobmedzená štátna záruka.
Commission Decision 2005/145/EC of 16 December 2003 on the State aid granted by France to EDF and the electricity and gas industries (OJ L 49, 22.2.2005, p. 9).
Rozhodnutie Komisie 2005/145/ES zo 16. decembra 2003 týkajúce sa štátnej pomoci, ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti EDF a odvetviu výroby elektriny a plynárenstva (Ú. v. EÚ L 49, 22.2.2005, s. 9).
See in particular recital 135 of the decision: ‘The Commission considers that making EDF subject to the ordinary law on bankruptcy will have the effect of withdrawing the unlimited State guarantee which it enjoyed’ (emphasis added.)
Pozri najmä odôvodnenie 135 rozhodnutia: „Komisia sa domnieva, že podriadenie sa spoločnosti EDF všeobecnému právu bankrotu bude viesť k odstráneniu neobmedzenej štátnej záruky, ktorá jej bola poskytnutá.“ (Vložené podčiarknutie.)
See Article 2 of decision C 56/2007: ‘the effective conversion of La Poste into a public limited company will result in the unlimited guarantee which La Poste enjoys being withdrawn’ (emphasis added.)
Pozri článok 2 uvedeného rozhodnutia C 56/2007: „Skutočná transformácia podniku La Poste na akciovú spoločnosť bude mať za následok zrušenie neobmedzenej štátnej záruky, ktorá mu bola poskytnutá.“ (Vložené podčiarknutie.)
The Commission refers to footnote 3 to decision N 531/2005 cited above, where it said that as a public limited company, Banque Postale would be subject to the provisions of ordinary law, and especially Law No 85-98 on the compulsory administration and winding-up of undertakings, and consequently would not enjoy an unlimited State guarantee.
Komisia odkazuje na poznámku pod čiarou č. 3 uvedeného rozhodnutia N 531/2005: „[Ako] akciová spoločnosť všeobecného práva podlieha Banque Postale ustanoveniam všeobecného práva, najmä zákona č. 85-98 o vyrovnaní a súdnej likvidácii podnikov. Z tohto dôvodu sa jej neposkytne neobmedzená štátna záruka.“ (Vložené podčiarknutie.)
See recital 18 of decision C 51/2005, and recital 6 of the opening decision.
Pozri odôvodnenie 18 uvedeného rozhodnutia C 51/2005, ako aj odôvodnenie 6 rozhodnutia o začatí konania.
OJ C 323, 30.12.2006, p. 1.
Rámec Spoločenstva pre štátnu pomoc na výskum, vývoj a inovácie, Ú. v. EÚ C 323, 30.12.2006, s. 1.
As defined in point 2.2(e) of the R&D&I Framework.
V zmysle bodu 2.2. písm. e) rámca VaVaI.
As defined in point 2.2(f) of the R&D&I Framework.
V zmysle bodu písm. f) rámca VaVaI.
As defined in point 2.2(g) of the R&D&I Framework.
V zmysle bodu 2.2. písm. g) rámca VaVaI.
Court of Justice in Case C-41/90 Hoefner & Elser [1991] ECR I-1979, paragraph 21, and Case C-309/99 Wouters [2002] ECR I-157, paragraphs 46 et seq.
Rozsudok Súdneho dvora vo veci C-41/90, Hoefner & Elser, Zb. 1991, I-1979, bod 21; C-309/99, Zb. 2002, I-157, body 46 a nasl.
Provided the other conditions laid down in Article 107(1) TFEU are also met.
Pokiaľ sú splnené aj ostatné podmienky ustanovené článkom 107 ods. 1 ZFEÚ.
Case 118/85 Commission v Italy [1987] ECR 2599, paragraph 7; Case C-35/96 Commission v Italy (CNSD) [1998] ECR I-3851, paragraph 36; and Case C-309/99 Wouters [2002] ECR I-1577, paragraph 46.
Vec 118/85, Komisia/Taliansko, Zb. 1987, s. 2599, bod 7; vec C-35/96, Komisia/Taliansko (CNSD), Zb. 1998, s. I-3851, bod 36; vec C-309/99, Wouters, Zb. 2002, s. I-1577, bod 46.
This practice is summarised in particular in point 3.1.1 of the R&D&I Framework.
Táto prax bola zhrnutá najmä v bode 3.1.1 rámca VaVaI.
See footnote 25 to the R&D&I Framework: ‘By internal nature, the Commission means a situation where the management of the knowledge of the research organisation(s) is conducted either by a department or a subsidiary of the research organisation or jointly with other research organisations’.
Pozri poznámku pod čiarou č. 25 rámca VaVaI: „Internou povahou“ Komisia má na mysli situáciu, keď spravovanie poznatkov výskumnej(-ých) organizácie(-í) riadi buď oddelenie, alebo pobočka výskumnej organizácie, alebo ho riadi spoločne s inými výskumnými organizáciami.
See footnote 24 to the R&D&I Framework.
Pozri poznámku pod čiarou č. 24 rámca VaVaI.
See recital 151 of decision C 51/2005.
Pozri odôvodnenie 151 uvedeného rozhodnutia C 51/2005.
See recital 182 of decision C 51/2005: ‘the public financing concerns only the industrial research stages’.
Pozri odôvodnenie 181 uvedeného rozhodnutia C 51/2005: „[…] verejné financovanie sa nevzťahuje na etapy priemyselného výskumu.“
See recitals 90 and 98 of the opening decision.
Pozri odôvodnenia 90 a 98 rozhodnutia o začatí konania.
In the case of undertakings such as La Poste, which are the subject of a financial rating by independent agencies, the Commission showed, in point 4.1.2(a) of decision C 56/2007, that the guarantee conferred by the status of publicly owned establishment allowed the beneficiary establishment to obtain more favourable borrowing terms than those that it would have obtained on its own merits.
V prípade podnikov, ktoré sú predmetom finančného ratingu udeleného nezávislými agentúrami, ako podnik La Poste, Komisia preukázala v bode 4.1.2 písm. a) rozhodnutia C 56/2007, že záruka poskytnutá na základe právneho postavenia verejnej inštitúcie umožnila prijímajúcemu podniku získať výhodnejšie úverové podmienky, ako sú tie, ktoré by získal, keby bol hodnotený iba na základe svojich zásluh.