natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The absence of a single procedure for all creditors: unlike the procedure under private law, whereby claims are processed en masse and creditors are satisfied in decreasing order of priority and pro rata from the amounts available, the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 requires creditors to take action to protect their rights.
neexistencia hromadného rokovania s veriteľmi: na rozdiel od konania súkromného práva, pri ktorom sa pohľadávky spracúvajú hromadne a veritelia sú uspokojovaní prednostne v zostupnom poradí a v pomere k disponibilným sumám, sa konanie ustanovené zákonom zo 16. júla 1980 vyznačuje skutočnosťou, že veriteľ si zachová svoje práva, len ak sám o to požiada.
The approach of the Law of 16 July 1980 is ‘first come, first served’.
Z logiky zákona zo 16. júla 1980 vyplýva, že „kto prv príde, ten prv berie“,
It is the representative of the State who, under the supervision of the administrative court (monitoring for gross negligence as established by the Council of State in the Campoloro judgment cited above), takes on the role equivalent to that of the liquidator and court-appointed administrator.
zástupca štátu pod dohľadom správneho súdu (dohľad nad hrubou nedbanlivosťou, ako ho ustanovila Štátna rada v uvedenom rozsudku vo veci Campoloro) zastáva funkciu rovnocennú funkcii likvidátora a súdom zriadeného správcu.
In the event that the continuity of the public service has to be guaranteed, the French authorities admit that the representative of the State, when exercising the powers conferred by the Law of 16 July 1980, could decide not to sell certain assets needed to perform a public service task.
Za predpokladu, že by nepretržitosť verejnej služby bola zaistená, francúzske orgány pripúšťajú, že by zástupca štátu pri výkone právomocí, ktoré mu udeľuje zákon zo 16. júla 1980, mohol rozhodnúť, že sa určité aktíva nevyhnutné na plnenie úloh verejnej služby nepredajú.
This failure to sell certain assets would then be reflected, if the State did not pay compensation, in lower proceeds from the assets and a corresponding reduction in the amounts recoverable by creditors.
Ak by sa neuskutočnil predaj určitého majetku a štát by zaň neposkytol náhradu, táto skutočnosť by sa prejavila menším predajom aktív a zodpovedajúcim znížením súm, ktoré by veritelia mohli získať späť.
According to the French authorities, such a procedure would not confer on IFP’s creditors rights greater than those they would have had under commercial law.
Takýmto konaním by sa podľa francúzskych orgánov neudelili veriteľom verejnej inštitúcie IFP práva väčšie ako práva, ktoré by mali podľa obchodného práva.
However, the French authorities admit that, in such an event, the State might incur strict liability, and would have to compensate creditors for the loss they had suffered (not exceeding the market value of the assets retained by the State for the continuity of the public service).
Francúzske orgány však pripúšťajú, že za tohto predpokladu je domáhanie sa objektívnej zodpovednosti štátu možné a viedlo by k odškodneniu veriteľov vo výške škody, ktorú utrpeli (najviac do výšky predajnej ceny aktív zachovaných štátom na zabezpečenie nepretržitosti verejnej služby).
The creditors would therefore potentially be reinstated in the same situation as that which would have resulted from the application of ordinary law.
Veritelia by sa teda mohli ocitnúť v rovnakej situácii, aká by vyplynula z uplatnenia všeobecného práva.
The French authorities conclude that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 does not confer any advantage over the procedure under ordinary law and that there is therefore no justification for subjecting IFP directly to a procedure such as that which applies under ordinary law.
Francúzske orgány z toho usudzujú, že konaním ustanoveným zákonom zo 16. júla 1980 sa neposkytuje žiadna výhoda v porovnaní s konaním všeobecného práva, a preto nie je opodstatnené priamo podrobiť verejnú inštitúciu IFP takému konaniu.
In the opening decision, in particular in recital 82, the Commission referred specifically to the French consolidating instruction No 02-060-M95 of 18 July 2002, on the financial and accounting regulation of national publicly owned industrial and commercial establishments, and to the guide to the financial organisation of the creation, conversion and abolition of national publicly owned establishments and of public interest groups (Guide sur l’organisation financière des créations, transformations et suppressions des établissements publics nationaux et des groupements d’intérêt) of 14 November 2006; as explained in recital 68 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities contend that the instruments in question are neither applicable nor transferable to IFP.
Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 68 rozhodnutia C 56/2007, na ktoré Komisia odkazuje mutatis mutandis, francúzske orgány zdôrazňujú, že texty uvedené Komisiou v rozhodnutí o začatí konania, zvlášť v odôvodnení 82, a to najmä kodifikačné pravidlo č. 02-060-M95 z 18. júla 2002 o finančných a účtovných právnych predpisoch vnútroštátnych verejných inštitúcií priemyselnej a obchodnej povahy a príručka o finančnom zabezpečení založenia, transformácie a zrušenia štátnych verejných inštitúcií a združení verejného záujmu zo 14. novembra 2006, sa na verejnú inštitúciu IFP nevzťahujú a ani ich nemožno na ňu uplatniť.
Concerning the recapitalisation of IFP’s subsidiaries, the French authorities take the view firstly that the question raised in recital 80 of the opening decision should be considered not in order to establish the existence of any State guarantee, but rather in order to measure the potential effects of such a guarantee, which could place IFP and its subsidiaries in a preferential situation on account of the easier terms for recapitalisation.
Pokiaľ ide o rekapitalizáciu dcérskych spoločností verejnej inštitúcie IFP, francúzske orgány sa v prvom rade domnievajú, že otázku uvedenú v odôvodnení 80 rozhodnutia o začatí konania nemožno posúdiť na účely preukázania existencie prípadnej štátnej záruky, ale skôr na účely zistenia možného vplyvu takejto záruky, následkom ktorej by sa verejná inštitúcia IFP a jej dcérske spoločnosti ocitli vo zvýhodnenej situácii vďaka ľahším podmienkam na rekapitalizáciu.
They argue that the Commission’s argument is based on two incorrect ideas:
Ďalej sa domnievajú, že argumentácia Komisie je založená na dvoch nesprávnych predstavách:
On the one hand, the Commission commits an error in its reasoning regarding any support that IFP could provide to its subsidiaries through an intra-group transfer, since the conditions on which the parent of a group can support one of its subsidiaries in difficulty are strictly regulated by company law, even if it is a legal person governed by public law [43], and are totally unrelated to the concept of undertaking within the meaning of competition law.
jednak sa Komisia dopustila omylu, pokiaľ ide o úvahu týkajúcu sa prípadnej podpory, ktorú by verejná inštitúcia IFP mohla poskytnúť svojim dcérskym spoločnostiam prostredníctvom presunu v rámci skupiny podmienok umožňujúcich materskej spoločnosti skupiny, právnickej osobe verejného práva, podporiť niektorú zo svojich dcérskych spoločností v ťažkostiach, ktoré sú prísne vymedzené právom spoločností [43] a absolútne nie sú spojené s pojmom podnik v zmysle práva hospodárskej súťaže,
On the other hand, the French authorities deny that the EPIC status of IFP, with any possible State guarantee that such a status might imply, enables it to recapitalise its subsidiaries more easily than group parent companies with a legal form governed by private law.
jednak francúzske orgány popierajú, že status EPIC verejnej inštitúcie IFP a štátna záruka, s ktorou je tento status prípadne spojený, umožňuje inštitúcii IFP rekapitalizovať svoje dcérske spoločnosti ľahšie ako materské spoločnosti skupiny s právnym postavením súkromného práva.
According to the French authorities, the fact that a company temporarily bears the losses of one of its subsidiaries is part of the normal operation of a group, as the European Union court has already recognised [44], and the intervention of a public investor acting according to the same rules of conduct as a private investor is not considered to contain State aid elements within the meaning of Article 107(1) TFEU [45].
Podľa francúzskych orgánov je skutočnosť, že spoločnosť dočasne znáša straty niektorej zo svojich dcérskych spoločností, spojená s obvyklým fungovaním skupiny spoločností, ako to ostatne nedávno uznal súd Európskej únie [44], a že zásah verejného investora, ktorý koná podľa rovnakých pravidiel správania ako súkromný investor, neobsahuje prvky štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ [45].
They say that the budgetary mechanism of the ‘financial assistance account’, regulated by Article 24 of the Organic Law governing the Finance Act, provides for the constitution of appropriations accounts, capped by the Finance Act, which allow the State to grant advance payments to various bodies, if it wishes and if it is able to do so (in particular in the light of European Union law).
Nakoniec francúzske orgány popierajú, že inštitúcie so statusom EPIC majú nejakú možnosť „priameho prístupu“ k „účtom štátnej pokladnice.“ Spresňujú, že rozpočtový nástroj „účet finančnej pomoci“ vymedzený článkom 24 ÚZRP predpokladá zriadenie účtov rozpočtových prostriedkov s obmedzenou výškou (ktorých horná hranica je stanovená zákonom o rozpočtových pravidlách), ktoré umožňujú štátu, ak si to želá a ak tak môže urobiť (najmä z hľadiska práva Európskej únie), poskytovať rôznym inštitúciám preddavky.
According to the French authorities, EPICs have not got ‘direct access’ to these accounts.
Podľa francúzskych orgánov nemajú inštitúcie so statusom EPIC „priamy prístup“ k týmto účtom.
NO ADVANTAGE IS CONFERRED ON IFP OR ITS SUBSIDIARIES
NEEXISTENCIA AKEJKOĽVEK VÝHODY PRE IFP A JEJ DCÉRSKE SPOLOČNOSTI
The French authorities consider, first, that it cannot be concluded from the Guarantees Notice cited above that an advantage exists in the present case; second, that an extension to IFP’s subsidiaries, which are public limited companies under ordinary law, of any advantages from which IFP might benefit on account of its EPIC status would be in contradiction with the Commission’s decision-making practice; and third, that no proof has been given of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries in the present case.
Francúzske orgány sa v prvom rade domnievajú, že uvedené oznámenie o zárukách neumožňuje vyvodiť záver, že v danom prípade rozšírenie možných výhod, ktoré sa vzťahujú na verejnú inštitúciu IFP z dôvodu jej statusu EPIC, na jej dcérske spoločnosti – akciové spoločnosti všeobecného práva – je v rozpore s rozhodovacou praxou Komisie a že dôkaz o skutočnej hospodárskej výhode pre verejnú inštitúciu a jej dcérske spoločnosti nebol v tomto prípade poskytnutý.
The French authorities consider that the Commission misinterprets point 1.2 of the Guarantees Notice cited above, which provides that ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’: Firstly, the French authorities deny that IFP, as an EPIC, possesses a legal status which rules out any bankruptcy or insolvency proceedings.
Francúzske orgány sa domnievajú, že Komisia nesprávne vykladá bod 1.2. uvedeného oznámenia o zárukách, v ktorom sa ustanovuje, že „(…) pomoc vo forme záruky predstavujú aj výhodnejšie úverové podmienky získané podnikmi, ktorých právna forma vylučuje možnosť konkurzného konania alebo konania vo veci platobnej neschopnosti alebo výslovne predpokladá štátnu záruku alebo krytie strát štátom“:
In any event, they say, the Commission has not proved this, but provided evidence to show only that IFP’s status would not allow the application of one specific procedure (namely the procedure introduced by the Law of 25 January 1985). Secondly, the French authorities deny that the fact that under the law and its own constitution a body cannot be made the subject of bankruptcy or insolvency proceedings automatically secures it more favourable funding terms on the market.
po prvé francúzske orgány popierajú, že verejná inštitúcia IFP má ako inštitúcia so statusom EPIC právne postavenie, ktoré vylučuje akékoľvek konkurzné konanie alebo konanie vo veci platobnej neschopnosti; Komisia to vraj nijako nepreukázala, ale len dokázala, že toto právne postavenie neumožňuje uplatniť osobitný postup (v tomto prípade konanie ustanovené zákonom z 25. januára 1985);
In order to conclude that an enterprise is receiving aid in the form of a guarantee, the Commission must first, in application of point 1.2 of the Guarantees Notice cited above, demonstrate that it dos indeed receive more favourable funding terms.
po druhé francúzske orgány popierajú, že skutočnosť, že zo zákona a štatutárne nie je možné byť predmetom konkurzného konania alebo konania vo veci platobnej neschopnosti, automaticky súvisí s poskytnutím výhodnejších podmienok financovania na trhoch; podľa bodu 1.2. uvedeného oznámenia o zárukách musí Komisia najskôr preukázať existenciu výhodnejších úverových podmienok, aby mohla usúdiť, že podniku, ktorého právne postavenie vylučuje možnosť konkurzného konania alebo konania vo veci platobnej neschopnosti, bola poskytnutá štátna pomoc vo forme záruky.
The French authorities contend that in the opening decision, when examining potential advantages to IFP’s subsidiaries arising out of the existence of an unlimited guarantee for their parent EPIC, the Commission disregarded its own decision-making practice.
Okrem toho v rozhodnutí o začatí konania Komisia ignorovala svoju rozhodovaciu prax pri zisťovaní možných výhod pre dcérske spoločnosti verejnej inštitúcie IFP, ktoré pre inštitúciu so statusom EPIC vyplývajú z neobmedzenej záruky.
They say the Commission’s line of reasoning contradicts the approach it took at the time of the creation of La Banque Postale [46]. Like IFP’s subsidiaries, La Banque Postale was a public limited company wholly owned by an entity similar to an EPIC.
Komisia prijala úvahu, ktorá je v rozpore s úvahou, ktorú prijala pri zriaďovaní spoločnosti La Banque Postale [46]: zatiaľ čo táto spoločnosť bola rovnako ako dcérske spoločnosti verejnej inštitúcie IFP akciovou spoločnosťou, v ktorej mal 100 % účasť subjekt považovaný za inštitúciu so statusom EPIC, Komisia usúdila (a to nezávisle od záväzkov, ktoré Francúzsko prijalo v rámci tohto prípadu), že právne postavenie akciovej spoločnosti všeobecného práva umožňuje samo osebe vylúčiť existenciu akejkoľvek neobmedzenej záruky pre dcérsku spoločnosť.
Leaving aside the commitments given by France in that case, the Commission took the view that the legal status of public limited company under ordinary law was by itself sufficient to rule out the possibility of an unlimited guarantee to the subsidiary. Following the same reasoning, according to the French authorities, it must be held that IFP’s subsidiaries, which likewise have the legal form of public limited company under ordinary law, do not benefit from any unlimited guarantee conferred by the status of EPIC.
Podľa francúzskych orgánov by rovnaká úvaha mala viesť k záveru, že ani dcérskym spoločnostiam verejnej inštitúcie IFP, ktoré tiež majú postavenie akciovej spoločnosti všeobecného práva, nebola poskytnutá neobmedzená štátna záruka, ktorá môže vyplynúť zo statusu EPIC.
Finally, the French authorities contend that the Commission has not demonstrated the existence of an actual economic advantage to IFP and its subsidiaries, and in the opening decision merely refers to funding terms ‘considered’ more favourable, without providing actual proof.
Komisia napokon údajne nepreukázala existenciu skutočnej hospodárskej výhody pre verejnú inštitúciu IFP a jej dcérske spoločnosti a uspokojila sa s tým, že v rozhodnutí o začatí konania poukázala na podmienky financovania „považované“ za výhodnejšie bez toho, aby o nich poskytla skutočný dôkaz.
European Union case-law requires the Commission to show that IFP’s EPIC status has in fact enabled it to obtain more favourable funding terms [47].
Judikatúra Európskej únie vraj vyžaduje, aby v danom prípade Komisia preukázala, že status EPIC verejnej inštitúcie IFP skutočne umožnil tejto inštitúcii získať výhodnejšie finančné podmienky [47].
The French authorities say that in the course of the procedure they provided evidence to show that IFP’s EPIC status had not procured and would not procure any financial advantage to IFP and its subsidiaries; in particular, the conversion of IFP was carried out with due regard for a general principle of continuity, especially in terms of its activity, organisation, accounting and financial regime (resources and accounting and financial rules) and tax treatment.
Okrem toho francúzske orgány oznámili v priebehu konania viaceré informácie potvrdzujúce, že status EPIC verejnej inštitúcie IFP nemal a nemohol mať za následok poskytnutie žiadnej finančnej výhody verejnej inštitúcii IFP a jej dcérskym spoločnostiam, pričom transformácia verejnej inštitúcie IFP sa predovšetkým uskutočnila pri dodržaní všeobecnej zásady nepretržitosti, najmä pokiaľ ide o jej činnosť, organizáciu, účtovný a finančný systém (zdroje a účtovné a finančné pravidlá) a systém jej zdaňovania.
The French authorities consider that the factors above demonstrate that:
Francúzske orgány sa domnievajú, že predchádzajúce informácie svedčia o tom, že:
the financial situation of IFP and its subsidiaries is sound, which makes the question of possible bankruptcy and consequently last-resort State intervention irrelevant;
finančná situácia verejnej inštitúcie IFP a jej dcérskych spoločností je dobrá, v dôsledku čoho je bezpredmetná otázka prípadného konkurzu, a teda aj konečného zásahu štátu,
the terms for the short-term funding of IFP and its subsidiaries are different for each of these entities, and result from specific negotiations conducted on a one-to-one basis with their respective banks;
podmienky krátkodobého financovania verejnej inštitúcie IFP a jej dcérskych spoločností sú rozdielne pre každý z týchto subjektov a sú výsledkom osobitných rokovaní intuitu personae uskutočnených s príslušnými bankami,
the relations that IFP and its subsidiaries maintain with their suppliers and customers do not give rise to preferential conditions resulting from an expectation on the part of these suppliers and customers of a State guarantee.
vzťahy verejnej inštitúcie IFP a jej dcérskych spoločností s ich dodávateľmi a zákazníkmi nevedú k zvýhodneným podmienkam vyplývajúcim z očakávania štátnej záruky zo strany týchto dodávateľov a zákazníkov.
The French authorities conclude from this that:
Francúzske orgány dospeli k záveru, že:
the analysis set out by the Commission in its opening decision is questionable: IFP and its subsidiaries do not enjoy any State guarantee;
analýza, ktorú Komisia predostrela v rozhodnutí o začatí konania, je sporná: verejnej inštitúcii IFP a jej dcérskym spoločnostiam nebola poskytnutá žiadna štátna záruka,
the Commission has not demonstrated the existence of an advantage to IFP and its subsidiaries deriving from IFP’s EPIC status;
Komisia nepreukázala existenciu výhody, ktorá by vyplývala zo statusu EPIC verejnej inštitúcie IFP, pre túto inštitúciu a jej dcérske spoločnosti,
the Commission has not, therefore, demonstrated the existence of State aid to IFP and its subsidiaries.
Komisia teda nepreukázala existenciu štátnej pomoci v prospech verejnej inštitúcie IFP a jej dcérskych spoločností.
Nonetheless, in order to dispel any doubts on the part of the Commission, the French authorities have indicated that they are willing to implement the following measures if the Commission agrees to close the procedure by a decision finding that no aid is involved, in accordance with Article 7(2) of the Procedural Regulation cited above:
V snahe vyvrátiť akúkoľvek pochybnosť Komisie francúzske orgány uviedli, že ak by Komisia súhlasila s ukončením konania vo veci formálneho zisťovania prostredníctvom rozhodnutia konštatujúceho neexistenciu štátnej pomoci v zmysle článku 7 ods. 2 uvedeného nariadenia, sú pripravené uskutočniť tieto opatrenia:
clarification of the Decree implementing the Law of 16 July 1980;
objasniť vykonávaciu vyhlášku k zákonu zo 16. júla 1980,
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in IFP’s contracts involving a claim;
vložiť do zmlúv verejnej inštitúcie IFP, ktoré zahŕňajú pohľadávku, poznámku, ktorou bude jasne vyjadrená neexistencia záruky na pohľadávku,
incorporation of a reference spelling out the absence of a guarantee in the financing contracts of IFP’s subsidiaries.
vložiť do zmlúv o financovaní dcérskych spoločností IFP poznámku, ktorou bude jasne vyjadrená neexistencia záruky.
CLARIFICATION OF THE DECREE IMPLEMENTING THE LAW OF 16 JULY 1980
OBJASNENIE VYKONÁVACEJ VYHLÁŠKY K ZÁKONU ZO 16. JÚLA 1980
As specified in recitals 94 to 96 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities propose clarifying the interpretation of the Law of 16 July 1980 by amending the fourth subparagraph of Article 3(1) of the Decree implementing the Law [48].
Ako sa spresňuje v odôvodneniach 94 až 96 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré Komisia odkazuje mutatis mutandis, francúzske orgány navrhujú objasniť výklad zákona zo 16. júla 1980 prostredníctvom zmeny a doplnenia odseku 4 článku 3-1 jeho vykonávacej vyhlášky [48].
The proposed amendment is intended, they say, to dispel any misgivings concerning the scope of the expression ‘shall do so’ (y pourvoit) in the organisation of the supervisory power conferred on the prefect or on the supervising authority; the prefect or supervising authority would now have to release resources from the budget of the regional or local authority or the establishment concerned [49].
Navrhovaná zmena a doplnenie má podľa nich vyvrátiť akúkoľvek pochybnosť o význame výrazu „postará sa o to“ pri zabezpečovaní právomoci dohľadu zo strany prefekta alebo dozorného orgánu, pričom prefekt alebo orgán musí uvoľniť prostriedky z rozpočtu samosprávnej jednotky alebo inštitúcie [49].
According to the French authorities, this proposal would prevent the representative of the State, when exercising his supervisory power, from increasing the resources of the authority or establishment concerned by means of a subsidy from the State or an injection of public resources.
Podľa francúzskych orgánov tento návrh vylučuje, aby pri uplatnení svojej právomoci dohľadu zástupca štátu mohol zvýšiť prostriedky dotknutej samosprávy alebo inštitúcie prostredníctvom štátneho grantu alebo vkladu z verejných zdrojov.
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF A GUARANTEE IN IFP’S CONTRACTS INVOLVING A CLAIM
VLOŽENIE DO ZMLÚV VEREJNEJ INŠTITÚCIE IFP POZNÁMKY O NEEXISTENCII ZÁRUKY NA POHĽADÁVKU
As explained in recitals 97 to 100 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities challenge the Commission’s view [50] that the State can be held liable solely on the grounds of the insolvency of IFP.
Ako sa spresňuje v odôvodneniach 97 až 100 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré Komisia odkazuje mutatis mutandis, francúzske orgány popierajú stanovisko Komisie [50], podľa ktorého je možné uplatniť zodpovednosť štátu iba na základe platobnej neschopnosti verejnej inštitúcie IFP.