natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Pursuant to the provisions cited in recitals 46 and 47, since 1988, France Télécom has had to cope with the arrival of competitors — some partially owned by international groups — on the goods and services markets on which it was operating in France, some of which, such as mobile telephony or international communications, have a trans-border element.
Na základe ustanovení uvedených v odôvodneniach 46 a 47 sa spoločnosť France Télécom musela od roku 1988 vyrovnávať s problémom príchodu konkurentov – niektorých v čiastočnom vlastníctve medzinárodných skupín – na trhy tovarov a služieb, na ktorých vo Francúzsku pôsobila, pričom niektoré, ako napr. trh mobilnej telefónie alebo trh medzinárodných volaní, majú cezhraničnú zložku.
The reform of the financing of the France Télécom retirement pensions therefore took place at the same time as the liberalisation of the market at European Union level.
Reforma financovania dôchodkov spoločnosti France Télécom sa teda uskutočnila v rovnakom čase ako liberalizácia trhu v rámci Európskej únie.
It therefore took effect on a market fully open to competition where, moreover, France Télécom entered into alliances and took significant stakes in other Member States.
Ovplyvnila teda trh, ktorý sa úplne otvoril hospodárskej súťaži a na ktorom spoločnosť France Télécom okrem iného vytvorila spojenectvá a získala významné kapitálové účasti v iných členských štátoch.
In fact, the desire to promote the expansion of France Télécom on the European markets outside France is the a backdrop to the 1996 Law and the opening of the undertaking to private capital, as shown in declarations during the discussion of the draft, which report ‘the ambitions nurtured by the French Government for its national champion, France Télécom’ [31].
Zámer podporiť expanziu spoločnosti France Télécom na iné európske trhy ako Francúzsko sa totiž objavuje v kontexte zákona z roku 1996 a otvorenia sa spoločnosti súkromnému kapitálu, ako to vyplýva z vyhlásení predložených počas rozpravy o návrhu, v ktorých sa spomínajú „ambície, ktoré mala francúzska vláda voči svojmu národnému šampiónovi France Télécom“ [31].
At present, France Télécom claims to be the leading provider of broadband internet access and the third largest mobile operator in Europe and among the world leaders for telecommunications services to multinationals.
V súčasnosti spoločnosť France Télécom vyhlasuje, že je najväčším dodávateľom vysokorýchlostného internetového pripojenia a tretím najväčším mobilným operátorom v Európe a patrí medzi svetových lídrov v oblasti telekomunikačných služieb poskytovaných nadnárodným spoločnostiam.
Outside France, France Télécom is significantly active via its subsidiaries, with prominent market positions in Spain, the United Kingdom, Poland, Slovakia, Belgium and Austria [32].
Mimo Francúzska je spoločnosť France Télécom veľmi aktívna prostredníctvom svojich dcérskych spoločností, ktoré majú popredné postavenie v Španielsku, Spojenom kráľovstve, Poľsku, na Slovensku, v Belgicku a v Rakúsku [32].
REASONS FOR INITIATING THE PROCEDURE
DÔVODY, KTORÉ VIEDLI K ZAČATIU KONANIA
The Commission also noted that, insofar as these measures constitute State aid, this aid was not notified to the Commission prior to its implementation although it was to be regarded as new aid according to case-law.
Komisia okrem toho poznamenala, že pokiaľ tieto opatrenia predstavujú štátnu pomoc, potom táto pomoc nebola pred svojím poskytnutím oznámená Komisii, takže by sa mala považovať za novú pomoc podľa judikatúry.
The French Republic had thus not complied with its notification obligation under the Treaty and the measure was therefore to be considered unlawful.
Francúzska republika by si teda nesplnila svoju notifikačnú povinnosť podľa zmluvy a opatrenie by sa preto malo považovať za neoprávnené.
The Commission concluded that on the basis of Article 107(3)(c) of the TFEU that it was able to examine whether the aid was compatible with the internal market.
Komisia dospela k záveru, že zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom mohla preskúmať práve na základe článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ.
The Commission also noted that the same provision had permitted it to conclude that the aid granted to La Poste on the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of its civil servants was compatible with the internal market [33] and that in view of the similarities between these two cases, it seemed appropriate in this case to carry out a similar analysis.
Komisia takisto uviedla, že na základe toho istého ustanovenia dospela k záveru, že pomoc poskytovaná spoločnosti La Poste v rámci reformy spôsobu financovania dôchodkov jej štátnych zamestnancov je zlučiteľná s vnútorným trhom [33] a so zreteľom na podobnosť týchto dvoch prípadov sa v danom prípade zdá byť vhodné uskutočniť podobné posúdenie.
In its preliminary analysis of the compatibility of the aid with the internal market, and notwithstanding the similarity with the reform of the arrangements for financing the retirement pensions of La Poste, the Commission informed the French Republic of the following doubts:
Pri predbežnom preskúmaní zlučiteľnosti pomoci s vnútorným trhom a bez ohľadu na podobnosť s reformou spôsobu financovania dôchodkov spoločnosti La Poste Komisia oznámila Francúzskej republike tieto pochybnosti:
Firstly, whilst emphasising that it was not in possession of detailed information demonstrating that the contribution rates paid by France Télécom are equal to those paid by private enterprises governed by ordinary law operating in the telecommunications sector in France, the Commission noted that the rate of the contribution in full discharge of liabilities applied to France Télécom since 1997 is insufficient to put it on a level playing field with its competitors.
po prvé Komisia zdôraznila, že nemá bližšie informácie o tom, že by sadzby príspevkov platených spoločnosťou France Télécom boli rovnaké ako sadzby, ktoré platia súkromné spoločnosti podľa všeobecného práva pôsobiace v sektore telekomunikácií vo Francúzsku, a zároveň uviedla, že sadzba oslobodzujúceho príspevku vzťahujúca sa na spoločnosť France Télécom od roku 1997 neumožňuje zabezpečiť konkurenčnú rovnosť („level playing field“ – rovnaké podmienky) s jej konkurentmi.
This results from the fact that the rate applied to France Télécom includes only the contributions corresponding to the risks common to ordinary employees and civil servants and, in this regard, it excludes the contributions corresponding to the risks that are not common, such as unemployment and non-payment of wages in the event of a firm going into receivership or compulsory liquidation;
Vyplýva to zo skutočnosti, že sadzba vzťahujúca sa na France Télécom zahŕňa len príspevky za riziká, ktoré sú spoločné pre zamestnancov podľa všeobecného práva a štátnych zamestnancov, a teda sa nevzťahuje na príspevky za iné ako spoločné riziká, ako napr. riziko nezamestnanosti alebo riziko nevyplácania miezd v prípade nútenej správy alebo likvidácie spoločnosti;
secondly, the Commission did not have sufficient information concerning the effects on competition of reducing the cost of retirement pensions, in order to assess whether any positive effects exceeded the negative effects.
po druhé Komisia nemala k dispozícii dostatok informácií o vplyve zníženia dôchodkových nákladov na hospodársku súťaž, aby posúdila, či prípadný pozitívny vplyv prevažuje nad negatívnym vplyvom.
To this end, the Commission also had to take into account the fact that France Télécom had not yet repaid in full the unlawful and incompatible aid pursuant to the Commission Decision of 2 August 2004 concerning State aid implemented in France for France Télécom (hereinafter: ‘Decision on the application of business tax to France Télécom’) [34], a decision with which France failed to conform within the time limit given, as established by the Court of Justice [35].
Na tento účel mala Komisia ostatne zohľadniť skutočnosť, že spoločnosť France Télécom ešte úplne nevrátila štátnu pomoc, ktorá je neoprávnená a nezlučiteľná podľa rozhodnutia Komisie z 2. augusta 2004 o štátnej pomoci Francúzska v prospech France Télécom (ďalej len „rozhodnutie o zdanení spoločnosti France Télécom živnostenskou daňou“) [34], s ktorým Francúzsko nedosiahlo súlad v stanovenej lehote, ako konštatoval Súdny dvor [35].
The comments presented by interested parties are summarised in Sections 4.1 to 4.3.
Pripomienky, ktoré predložili zainteresované strany, sú zhrnuté v oddieloch 4.1 až 4.3.
In its comments, which it considers to be supplementary to those submitted by the French Republic, France Télécom considers that it suffering from chronic overstaffing linked to its former status as a public administration and that, for the population concerned, it does not have the same potential for fluidity of employment as its competitors.
Spoločnosť France Télécom usúdila vo svojich pripomienkach, ktoré považuje za doplňujúce k pripomienkam Francúzskej republiky, že čelí problémom chronického nadmerného počtu zamestnancov, ktoré súvisia s jej bývalým štatútom správneho orgánu, a že pre dotknutú skupinu zamestnancov nemá rovnaké možnosti plynulosti zamestnania ako jej konkurenti.
France Télécom has to bear very heavy training costs amounting to EUR 180 million, equivalent to 4,5 % of the total wage bill, compared to 2,9 % on average for French companies.
Spoločnosť France Télécom takto musí vynakladať veľmi veľké výdavky na vzdelávanie vo výške 180 mil. EUR, t. j. 4,5 % mzdového fondu oproti 2,9 %, ktoré vynakladajú priemerné francúzske spoločnosti.
France Télécom also alleges that its wage bill is about […] % higher, excluding surcharges and bonuses.
Spoločnosť France Télécom tiež znížila hornú mzdovú hranicu o približne […] % bez príplatkov a prémií.
In addition, since it cannot implement social plans, France Télécom financed the cost of measures associated with the departures of civil servants, such as end-of-career leave, to an amount exceeding EUR 8 billion between 1996 and 2006.
Okrem toho, keďže spoločnosť France Télécom nemôže uskutočňovať sociálne plány, v rokoch 1996 – 2006 financovala náklady na stimuly na podporu odchodu štátnych zamestnancov do dôchodku, ako napr. dovolenka na konci kariéry, vo výške vyše 8 mld. EUR.
Secondly, France Télécom considers that the retirement pension costs borne between 1990 and 1996 were abnormal and placed it at a structural disadvantage in relation to its private-sector competitors, as referred to in the Combus judgment [36], the reference framework for assessing whether these charges were normal or abnormal being the ordinary law arrangements applicable to competitors.
Po druhé spoločnosť France Télécom sa domnieva, že dôchodkové náklady, ktoré znášala v období rokov 1990 – 1996, boli nezvyčajne vysoké a v dôsledku toho sa ocitla v situácii štrukturálnej nevýhody v porovnaní s jej konkurentmi zo súkromného sektora v zmysle rozsudku vo veci Combus [36], pričom referenčným rámcom na posúdenie bežnej alebo nezvyčajnej výšky uvedených nákladov sú pravidlá všeobecného práva pre konkurentov.
The principles laid down in the Combus judgment would appear to have been confirmed since by the Court in its Hotel Cipriani judgment [37].
Zásady stanovené v rozsudku vo veci Combus neskôr potvrdil Všeobecný súd v rozsudku vo veci Hotel Cipriani [37].
France Télécom disputes that the situation of a single operator, in this case itself, before and after the reform introduced by the 1996 Law, constitutes an appropriate comparison for assessing whether there is an economic advantage within the meaning of the case-law.
Spoločnosť France Télécom popiera, že by situácia jediného operátora, v danom prípade samotnej France Télécom, pred reformou zavedenou zákonom z roku 1996 a po tejto reforme, bola vhodným porovnávacím rámcom na posúdenie existencie hospodárskej výhody v zmysle judikatúry.
In any event, if the reference framework were to be reduced to France Télécom before and after the 1996 reform, the measure could not be classified as selective since it would be applied homogeneously within that framework.
V každom prípade, keby sa mal referenčný rámec obmedziť na spoločnosť France Télécom pred reformou z roku 1996 a po tejto reforme, opatrenie by sa nemohlo považovať za selektívne, pretože by sa uplatňovalo jednotne v zmysle uvedeného rámca.
As a result, the measures in question would either not constitute State aid within the meaning of the Treaty in that they release France Télécom from an abnormal structural disadvantage or cannot be classified as a selective advantage constituting State aid.
Z toho by malo byť zrejmé, že predmetné opatrenia buď nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle zmluvy, pretože oslobodzujú spoločnosť France Télécom od nezvyčajnej štrukturálnej nevýhody, alebo sa nemôžu považovať za selektívnu výhodu predstavujúcu štátnu pomoc.
Alternatively, France Télécom considers that State aid, if it were confirmed, would be compatible with the internal market in accordance with the criteria established by the Commission in its decision on the retirement pension arrangements of La Poste (hereinafter: ‘La Poste decision’) [38].
Subsidiárne sa spoločnosť France Télécom domnieva, že štátna pomoc, pokiaľ existuje, je zlučiteľná s vnútorným trhom podľa kritérií stanovených Komisiou v rozhodnutí o dôchodkovom systéme spoločnosti La Poste (ďalej len „rozhodnutie La Poste“) [38].
In this regard, the specific nature of its arrangements, in that it pays a contribution calculated on the basis solely of the common risks, does not mean that France Télécom has been placed in a favourable situation in relation to its competitors since 1996: apart from the structural disadvantages associated with the status of the civil servants it employs, France Télécom has had to pay a considerable amount associated with the 1996 reform, the compatibility of which with the internal market needs to be analysed and, of EUR 5,7 billion, which far exceeds that which France Télécom would have had to pay if its contribution had been subject to the risks that are not common.
V tejto súvislosti osobitosť dôchodkového systému spoločnosti France Télécom spočívajúca v tom, že spoločnosť platí príspevok vypočítaný na základe iba spoločných rizík, neznamená, že od roku 1996 bola zvýhodňovaná oproti svojim konkurentom: okrem toho, že musela prekonávať štrukturálne nevýhody spojené so statusom štátnych zamestnancov, ktorých zamestnáva, mala spoločnosť France Télécom povinnosť uhradiť značný príspevok na reformu z roku 1996, ktorého zlučiteľnosť s vnútorným trhom sa musí posúdiť a ktorého výška 5,7 mld. EUR výrazne presahuje sumu, ktorú by spoločnosť France Télécom bola povinná zaplatiť, keby jej príspevok zohľadnil iné ako spoločné riziká.
France Télécom considers that, in its La Poste decision [39], the Commission accepted that the amount of an exceptional one-off contribution (EUR 2 billion), in the context of a reform which came into effect after the notification but before the Commission decision, offsets the contributions corresponding to the non-common risks, until the amount of the one-off contribution has been exhausted.
Spoločnosť France Télécom usudzuje, že Komisia v rozhodnutí La Poste [39] pripustila, že suma jednorazového mimoriadneho príspevku (2 mld. EUR) v súvislosti s reformou, ktorá nadobudla platnosť po notifikácii, ale ešte pred rozhodnutím Komisie, kompenzovala príspevky zodpovedajúce iným ako spoločným rizikám, až do vyčerpania sumy jednorazového príspevku.
According to France Télécom, there is nothing to justify the Commission departing from this principle, since it cannot be assumed from the policy declarations at the time of the debate on the draft 1996 Law that the amount of the flat-rate contribution of France Télécom was set by the French legislature so as to maintain the status quo for 10 years.
Podľa názoru spoločnosti France Télécom Komisiu nič neoprávňuje na to, aby sa od tejto zásady odchýlila, keďže na základe politických vyhlásení vydaných v čase rokovania o návrhu zákona z roku 1996 nemožno usúdiť, že suma paušálneho príspevku spoločnosti France Télécom bola stanovená zákonodarcom tak, aby sa zachovalo desaťročné status quo.
Furthermore, the figures available in 1996 would seem to contradict the argument that the amount of EUR 5,7 billion was estimated at the time to correspond precisely with the additional cost to the State of the applying the 1996 Law by compensating, year after year, the lower annual costs paid by the public body, even taking into account the charges to compensate between retirement pension schemes from which France Télécom was discharged in 1996 [40].
Okrem toho dostupné číselné údaje z roku 1996 protirečia tvrdeniu, že suma 5,7 mld. EUR bola svojho času odhadnutá tak, aby presne zodpovedala zvýšeným nákladom, ktoré vznikali štátu podľa zákona z roku 1996 počas desiatich rokov, a aby každoročne kompenzovala nižšie ročné náklady hradené podnikom, a to aj so zreteľom na náklady na vyrovnanie medzi dôchodkovými systémami, od ktorých bola spoločnosť France Télécom v roku 1996 oslobodená [40].
The amount of the exceptional contribution was intended as overall compensation for the French State on account of the reform.
Suma mimoriadneho príspevku mala celkovo odškodniť francúzsky štát v súvislosti s reformou.
It therefore needs to be taken into account when analysing the level playing field since its entry into force in 1997.
Preto by sa mala nevyhnutne zohľadniť pri posudzovaní konkurenčnej spravodlivosti tejto reformy po tom, čo nadobudla platnosť v roku 1997.
Finally, France Télécom considers that, since without the 1996 reform, it would have suffered a significant competitive handicap on the markets which the Union aimed to liberalise and that the French authorities have now complied in full with the decision on the application of business tax to France Télécom [41], the measure does not have a negative impact on competition.
Spoločnosť France Télécom sa napokon domnieva, že keďže bez uskutočnenia reformy z roku 1996 by mala výrazne konkurenčne nevýhodné postavenie na trhoch, ktorých liberalizácia bola cieľom Únie, a keďže francúzske orgány od toho momentu v plnej miere dodržiavali rozhodnutie o zdanení spoločnosti France Télécom živnostenskou daňou [41], opatrenie nemá negatívny vplyv na hospodársku súťaž.
The complainants
Sťažovatelia
The complainants consider that it is the effects of the measure, i.e. the reduction in the social security contributions normally assumed in the undertaking’s budget, and not its object, i.e. the compensation of an alleged disadvantage, that mean it is State aid.
EUR [42]. Sťažovatelia sa domnievajú, že pre kvalifikovanie opatrenia ako štátnej pomoci je rozhodujúci vplyv opatrenia, čiže zníženie sociálnych odvodov, ktoré zvyčajne zaťažujú rozpočet podniku, a nie jeho účel, čiže kompenzácia údajnej nevýhody.
For that matter, there is no disadvantage in the employment of civil servants by France Télécom, since the undertaking pays unemployment contributions and wage costs which are 13 % lower than those paid by its competitors and has at its disposal a stable and flexible staff, with regard to reducing the total wage bill through early retirement and reorientation to the civil service.
Ostatne žiadna nevýhoda pri zamestnávaní štátnych zamestnancov spoločnosťou France Télécom údajne neexistuje, pretože podnik hradil príspevky na poistenie v nezamestnanosti a mzdové náklady o 13 % nižšie ako jeho konkurenti a mal stabilný a pružný personál, pokiaľ ide o zníženie mzdového fondu prostredníctvom predčasných odchodov do dôchodku a prechodu do štátnej služby.
According to the complainants, State aid thus defined would be incompatible with the internal market.
Podľa sťažovateľov takto charakterizovaná štátna pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
Moreover, the unlawful and incompatible aid not repaid in the past would preclude the operating aid at issue from being declared compatible, in view of their cumulative effect.
Okrem toho neoprávnená a nezlučiteľná štátna pomoc, ktorá nebola v minulosti vrátená, údajne neumožňovala vyhlásiť uvedenú prevádzkovú pomoc za zlučiteľnú pre jej celkový vplyv.
Finally, the absence of a level playing field from the 1996 reform on account of the non-payment of contributions corresponding to the risks of unemployment and non-payment of wages in the event of the firm going into receivership makes it impossible for the reform to be compatible with the rules of the Treaty.
Napokon neexistencia konkurenčnej spravodlivosti v prípade reformy z roku 1996, ktorá spočívala v neplatení príspevkov zahŕňajúcich riziko nezamestnanosti a riziko nevyplácania miezd v prípade nútenej správy podniku, vylučuje zlučiteľnosť reformy s pravidlami zmluvy.
The pension liability of France Télécom should be calculated by an independent expert and France should undertake to ensure the financial neutrality of the arrangements, in particular by providing mechanisms for adjusting the employer’s contribution and the compensation balance of EUR 5,7 billion in the event of variation in the costs.
Bolo by však potrebné, aby finančnú záťaž spoločnosti France Télécom súvisiacu s dôchodkami vypočítal nezávislý expert a aby sa Francúzsko zaviazalo zaistiť finančnú neutralitu systému, najmä prostredníctvom stanovenia mechanizmov úpravy zamestnávateľského príspevku a doplatku vo výške 5,7 mld. EUR v prípade zmeny v nákladoch.
The telecommunications operator
Telekomunikačný operátor
The telecommunications operator endorses and supports the preliminary analysis set out in the Commission’s decision initiating the procedure, regarding as new, unlawful State aid the amendments introduced by the 1996 Law with a view to substituting the annual contributions in full discharge of liabilities by France Télécom for the payments of pensions actually made by the State, with the deduction of the contributions paid by the employees still working with the status of civil servant.
Telekomunikačný operátor súhlasí a stotožňuje sa s predbežným posúdením vysvetleným v rozhodnutí Komisie o začatí konania, ktorým sa kvalifikujú ako nová a neoprávnená štátna pomoc zmeny a doplnenia zavedené zákonom z roku 1996, ktorých účelom je nahradiť ročné oslobodzujúce príspevky spoločnosti France Télécom výplatami dôchodkov skutočne pokrytými štátom, po odpočítaní príspevkov zamestnancov v aktívnom služobnom pomere, ktorí majú status štátnych zamestnancov.
The same would also apply, according to this operator, to the social security contributions corresponding to the risks not common with the ordinary employees paid by France Télécom’s competitors but which France Télécom has not paid at least since 1996 for its civil service staff and for its staff governed by ordinary law.
Rovnako by sa podľa tohto operátora mali kvalifikovať sociálne príspevky na riziká, ktoré nie sú spoločné pre zamestnancov podľa súkromného práva a ktoré platia konkurenti spoločnosti France Télécom, ale ktoré neplatí táto spoločnosť za svojich štátnych zamestnancov a zamestnancov podľa všeobecného práva minimálne od roku 1996.
Moreover, contrary to the case which was the subject of the La Poste decision [43], the calculation of the employer’s contribution from France Télécom did not, and still does not, include these contributions, which would make it impossible to declare the aid compatible.
Okrem toho na rozdiel od prípadu, ktorý bol predmetom rozhodnutia La Poste [43], do výpočtu zamestnávateľského príspevku spoločnosti France Télécom neboli a stále nie sú zahrnuté uvedené príspevky, čo údajne bráni vyhlásiť štátnu pomoc za zlučiteľnú.
As regards the aid resulting from the disappearance of the repayment to the State of the pensions granted, the operator considers that the analysis of the competitive balance carried out by the Commission in its La Poste decision should lead it to conclude, on the contrary, that it is incompatible.
Pokiaľ ide o štátnu pomoc vyplývajúcu zo zrušenia povinnosti uhradiť štátu vyplatené dôchodky, operátor sa domnieva, že analýza konkurenčnej rovnováhy, ktoré uskutočnila Komisia vo svojom rozhodnutí La Poste, by naopak mala viesť k záveru o jej nezlučiteľnosti.