natgillin/translations-raw huggingface dataset:
After becoming aware of the entry into force, on 27 February 2011, of the law converting Decree-Law No 225 of 29 December 2010 into law, which granted a deferral of payment of an instalment of the milk levies payable by Italian milk producers under the scheme for payment by instalments approved by Council Decision 2003/530/EC of 16 July 2003 on the compatibility with the common market of an aid that the Italian Republic intends to grant to its milk producers [1], [2], the Commission asked the Italian authorities, by means of a letter dated 17 March 2011, for further information on the matter in question.
Po tom, ako sa Komisia dňa 27. februára 2011 dozvedela o nadobudnutí účinnosti zákona, ktorým sa vládne nariadenie č. 225 z 29. decembra 2010 zmenilo na zákon, ktorý umožňuje odklad úhrady odvodov za mlieko vo forme splátok splatných talianskymi výrobcami mlieka podľa režimu platieb schváleného rozhodnutím Rady 2003/530/ES zo 16. júla 2003 o zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom, ktorú chce Talianska republika poskytnúť svojim výrobcom mlieka [1], [2], požiadala talianske orgány listom zo 17. marca 2011 o ďalšie informácie o tejto záležitosti.
The Italian authorities sent the Commission this additional information by letter dated 24 June 2011 and registered on 29 June 2011.
Talianske orgány doručili Komisii tieto doplňujúce informácie listom z 24. júna 2011 zaregistrovaným 29. júna 2011.
After examining the information provided by the Italian authorities and taking into account the fact that the deferral of payment in question had taken place without the Commission having been notified of it in advance, or having authorised it, the Commission informed the Italian authorities by fax dated 14 October 2011 that a file for non-notified aid had been opened, under reference number SA.33726 (2011/NN).
Na základe preskúmania informácií, ktoré poskytli talianske orgány, a po zohľadnení skutočnosti, že odklad uvedenej platby sa uskutočnil bez toho, aby bol vopred oznámený Komisii alebo aby Komisia tento odklad schválila, Komisia faxom zo 14. októbra 2011 oznámila talianskym orgánom, že bol otvorený spis pre neoznámenú pomoc pod referenčným číslom SA.33726 (2011/NN).
By letter of 11 January 2012, the Commission informed Italy of its decision to initiate the procedure provided for under Article 108(2) of the Treaty as regards the aforementioned deferral and the programme for payment by instalments approved by Decision 2003/530/EC as amended by the addition of the deferral, which constitutes a new aid (SA.33726 (11/C)]), asking the Italian authorities to comment on the opening of the procedure within one month..
Komisia listom z 11. januára 2012 oznámila Taliansku svoje rozhodnutie začať konanie podľa článku 108 ods. 2 zmluvy v súvislosti s uvedeným odkladom a režimom platieb schváleným rozhodnutím 2003/530/E, ktorý bol zmenený doplnením odkladu, ktorý predstavuje novú pomoc (SA.33726 (11/C)), a požiadala talianske orgány, aby v priebehu jedného mesiaca predložili svoje pripomienky k začatiu konania.
The Commission asked interested parties to submit their comments on the aid in question.
Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k uvedenej pomoci.
The Commission received comments from interested parties which it forwarded to Italy, giving it the opportunity to respond.
Komisia dostala pripomienky zainteresovaných strán a postúpila ich Taliansku, ktoré tak dostalo príležitosť na ne reagovať.
By e-mail dated 13 February 2012, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission a letter from the Italian authorities requesting a two-month extension for commenting on the opening of the procedure.
Stále zastúpenie Talianska pri Európskej únii postúpilo Komisii e-mailom z 13. februára 2012 list talianskych orgánov, ktorým žiadali o dvojmesačné predĺženie lehoty na predloženie pripomienok k začatiu konania.
That extension was granted in a message sent by fax dated 21 February 2012.
Toto predĺženie bolo schválené v správe odoslanej faxom z 21. februára 2012.
By e-mails dated 26 April 2012 and 27 April 2012, the Italian Permanent Representation to the European Union sent the Commission the Italian authorities’ reply to the opening of the procedure under Article 108(2) of the Treaty.
Stále zastúpenie Talianska pri Európskej únii postúpilo Komisii e-mailami z 26. apríla 2012 a 27. apríla 2012 odpoveď talianskych orgánov na začatie konania podľa článku 108 ods. 2 zmluvy.
The Italian authorities did not comment on the interested parties' comments.
K pripomienkam zainteresovaných strán sa talianske orgány nevyjadrili.
The Council’s decision
Rozhodnutie Rady
Article 1 of Decision 2003/530/EC states that:
V článku 1 rozhodnutia 2003/530/ES sa uvádza:
‘The aid the Italian Republic intends to grant to milk producers, by itself making payment to the Community of the amount due from them to the Community by virtue of the additional levy on milk and milk products for the period 1995/1996 to 2001/2002 and by allowing these producers to repay their debt by way of deferred payment over a number of years without interest, is exceptionally considered to be compatible with the common market on condition that:
„Pomoc, ktorú chce Talianska republika poskytnúť výrobcom mlieka tým, že za nich zaplatí Spoločenstvu sumu, ktorú mu výrobcovia mlieka dlhovali v dôsledku dodatočných odvodov za mlieko a mliečne výrobky za obdobie rokov 1995/1996 až 2001/2002, a tým, že umožnila týmto výrobcom zaplatiť svoj dlh prostredníctvom bezúročných odkladov úhrad počas niekoľkých rokov, sa výnimočne považuje za zlučiteľnú so spoločným trhom za predpokladu, že:
repayment shall be in full by yearly instalments of equal size,
výrobcovia splatia celú sumu prostredníctvom ročných splátok v rovnakej výške,
the repayment period shall not exceed 14 years, starting from 1 January 2004’.
lehota splatnosti, ktorá začne plynúť 1. januára 2004, nebude dlhšia ako 14 rokov.“
The law converting Decree-Law No 225 of 29 December 2010 into law (Law No 10 of 26 February 2011, hereinafter referred to as ‘Law No 10/2011’)
Zákon, ktorým sa zmenilo vládne nariadenie č. 225 z 29. decembra 2010 na zákon (zákon č. 10 z 26. februára 2011, ďalej len „zákon č. 10/2011“)
In their letter of 24 June 2011, the Italian authorities explained that the grant equivalent for this measure would be counted among the de minimis aid for Italy provided under Commission Regulation (EC) No 1535/2007 of 20 December 2007 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty [4] to de minimis aid in the sector of agricultural production [5].
Talianske orgány vo svojom liste z 24. júna 2011 vysvetlili, že ekvivalent grantu na toto opatrenie by sa považoval za pomoc de minimis pre Taliansko podľa nariadenie Komisie (ES) č. 1535/2007 z 20. decembra 2007 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES [4] na pomoc de minimis v sektore poľnohospodárskej výroby [5].
GROUNDS FOR OPENING THE FORMAL PROCEDURE
DÔVODY NA ZAČATIE FORMÁLNEHO KONANIA
The Commission decided to initiate the proceedings provided for under Article 108(2) of the Treaty for the following reasons:
Komisia sa rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 zmluvy z týchto dôvodov:
the Italian authorities had expressed their intention to classify the grant equivalent for the deferral of payment in question under the ‘de minimis’ system provided for in Regulation (EC) No 1535/2007; however, not only were there legal questions surrounding the applicability of that Regulation, as the Italian authorities had failed to provide any information on whether the individual and national aid ceilings established by the Regulation would be complied with, but also the Regulation itself forbids the granting of de minimis aid which raises the State aid above the permitted maximum.
Talianske orgány vyjadrili svoj úmysel zatriediť ekvivalent grantu odkladu uvedenej platby do systému de minimis ustanoveného v nariadení (ES) č. 1535/2007. V tejto súvislosti však jednak vznikli právne otázky týkajúce sa uplatniteľnosti tohto nariadenia, keďže talianske orgány neposkytli žiadne informácie o tom, či sa dodržia jednotlivé a vnútroštátne stropy pomoci ustanovené nariadením, a jednak sa v samotnom nariadení zakazuje udeľovanie pomoci de minimis, ktorou sa štátna pomoc zvyšuje nad povolené maximum.
Since the aid approved by the Council constituted the maximum aid amount that Italy could grant to its milk producers, adding the grant equivalent of the deferral of payment included in the de minimis scheme means exceeding of the maximum aid approved by the Council;
Keďže pomoc schválená Radou predstavovala maximálnu výšku pomoci, ktorú Taliansko mohlo poskytnúť svojim výrobcom mlieka, pridanie ekvivalentu grantu odkladu platby, ktorý sa zahrnul do schémy de minimis, znamená prekročenie maximálnej výšky pomoci schválenej Radou;
it therefore follows that the Commission could not rule out the possibility of the deferral in question involving a component of aid (as it amounted to the equivalent of an interest-free loan, hereinafter referred to as the ‘related aid’), a situation which none of the information provided by the Italian authorities could justify in the light of the rules applicable to State aid in the agricultural sector (Community Guidelines for State aid in the agriculture and forestry sector 2007 to 2013) [6];the deferral amounts to a breach of Decision 2003/530/EC (on the basis that one of its conditions – i.e. instalments of equal size – is no longer complied with).
z toho teda vyplýva, že Komisia nemohla vylúčiť možnosť, že uvedený odklad zahŕňal časť pomoci (keďže jeho výška predstavovala ekvivalent bezúročného úveru, ďalej len „súvisiaca pomoc“), a táto situácia nebola odôvodnená žiadnou z informácií poskytnutých talianskymi orgánmi vzhľadom na pravidlá, ktoré sa vzťahujú na štátnu pomoc v sektore poľnohospodárstva (usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci v sektore poľnohospodárstva a lesného hospodárstva na roky 2007 – 2013) [6];odklad je v rozpore s rozhodnutím 2003/530/ES (v tom zmysle, že jedna z podmienok rozhodnutia, t. j. splátky v rovnakej výške, nie je dodržaná).
It therefore means that the whole system of staggered payments becomes a new aid scheme for those who have benefited from it (on the basis that it was not included under Decision 2003/530/EC), a situation which does not appear to be permitted under any provision of the guidelines referred to above.
Z toho vyplýva, že z celého režimu platieb v splátkach sa stáva nová schéma pomoci pre tých, ktorí z nej mali prospech (z toho dôvodu, že nebola zahrnutá do rozhodnutia 2003/530/ES), a zdá sa, že táto situácia nie je povolená žiadnym ustanovením uvedených usmernení.
COMMENTS BY THE ITALIAN AUTHORITIES ON THE OPENING OF THE FORMAL PROCEEDINGS
PRIPOMIENKY TALIANSKYCH ORGÁNOV K ZAČATIU FORMÁLNEHO KONANIA
In their letter sent by e-mail on 26 April 2012, the Italian authorities first reported on the application of the system of staggered payments of milk levies approved under Council Decision 2003/530/EC, explaining that there were 11271 beneficiaries under the scheme.
Talianske orgány vo svojom liste z 26. apríla 2012 odoslanom elektronickou poštou najskôr predložili správu o uplatňovaní režimu platieb odvodov za mlieko, ktorý bol schválený rozhodnutím 2003/530/ES, a vysvetlili, že režim využíva 11271 príjemcov.
The Italian authorities then explained that, in order to calculate the grant equivalent of the aid received by beneficiaries of the deferral, account was taken of interest for the period between 1 January 2011 and the date of actual payment of the instalments which were the subject of the deferral, using the three-month Euribor rate as of 1 October 2010, plus 100 basis points (1,942 %).
Ďalej talianske orgány vysvetlili, že pri výpočte ekvivalentu grantu pomoci, ktorú dostali príjemcovia odkladu, sa zohľadňovali úroky za obdobie medzi 1. januárom 2011 a dátumom skutočnej úhrady splátok, ktoré boli predmetom odkladu, pričom použili trojmesačnú sadzbu Euribor od 1. októbra 2010 a 100 bázických bodov (1,942 %).
The results of that calculation indicated a grant equivalent of between EUR 0,08 and EUR 694,19 and also showed that 1187 of the 1291 beneficiaries of the deferral had benefited from aid of less than EUR 100,00. According to the authorities, these figures indicate that the deferral of payment under Law No 10/2011 did not compromise the smooth running of the programme for payment by instalment, which continues to be in compliance with the provisions of Decision 2003/530/EC, as evidenced by the fact that only 11,45 % of producers involved in the programme in question benefited from the deferral.
Výsledky tohto výpočtu ukázali ekvivalent grantu v rozpätí 0,08 EUR až 694,19 EUR, ako aj to, že 1187 z 1291 príjemcov odkladu získalo pomoc vo výške menej ako 100,00 EUR. Podľa orgánov tieto údaje poukazujú na to, že odklad platby podľa zákona č. 10/2011 nenarušil hladký priebeh režimu platieb, ktorý je naďalej v súlade s ustanoveniami rozhodnutia 2003/530/ES, o čom svedčí skutočnosť, že len 11,45 % výrobcov zapojených do tohto režimu bolo príjemcami odkladu.
For these reasons, the Italian authorities confirm, as stated in the letter of 24 June 2011 (see paragraph 13 above), that the deferral granted in respect of payment of the levy constitutes de minimis aid.
Z týchto dôvodov talianske orgány potvrdzujú, ako sa uvádza v liste z 24. júna 2011 (pozri bod 13), že odklad udelený v súvislosti s platením odvodov predstavuje pomoc de minimis.
They also point out that they have established that the individual ceiling referred to in Article 3(2) of Regulation (EC) No 1535/2007 has been complied with in full, as has the ceiling of EUR 320505000 over a period of three fiscal years established for Italy under the same Regulation, and that the grant equivalent of the deferral of payment was equal to a total of EUR 50877,41. Lastly, they reported that they were in the process of checking whether these ceilings had been complied with, taking into account the other de minimis aid schemes granted during 2009, 2010 and 2011.
Ďalej uvádzajú, že zistili, že individuálny strop uvedený v článku 3 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1535/2007 sa dodržal v plnej miere, ako sa dodržal aj strop vo výške 320505000 EUR stanovený pre Taliansko v období troch fiškálnych rokov podľa rovnakého nariadenia, a že celková výška ekvivalentu grantu odkladu platby bola 50877,41 EUR. Napokon uviedli, že postup kontroly dodržiavania stropov práve prebieha so zohľadnením ďalších schém de minimis, ktoré boli udelené v období rokov 2009, 2010 a 2011.
As regards the Commission’s position that the aid approved by Decision 2003/530/EC had to be considered, given its nature and exceptional character, to be a single maximum aid which cannot be cumulated with any other form of measure, the Italian authorities stressed firstly that the decision in question had recognised the existence of the exceptional circumstances which led the Council to consider the aid to be compatible with Article 107 of the Treaty, subject to certain conditions being met.
Pokiaľ ide o stanovisko Komisie, že treba zohľadniť pomoc schválenú rozhodnutím 2003/530/ES vzhľadom na povahu a výnimočný charakter pomoci ako jednorazovej maximálnej pomoci, ktorú nie je možné kumulovať so žiadnou inou formou opatrenia, talianske orgány zdôraznili, že po prvé, v uvedenom rozhodnutí sa uznáva existencia výnimočných okolností, čo viedlo Radu k tomu, aby považovala pomoc za zlučiteľnú s článkom 107 zmluvy za predpokladu, že budú splnené niektoré podmienky.
They also highlighted the fact that the checks carried out showed that the programme for payment by instalments complied with the provisions of Decision 2003/530/EC, since all producers had made the seventh instalment payment, with the exception of 15 producers who had already been removed from the scheme.
Zdôraznili takisto skutočnosť, že vykonané kontroly ukázali, že režim platieb je v súlade s ustanoveniami rozhodnutia 2003/530/ES, keďže všetci výrobcovia zaplatili siedmu splátku s výnimkou 15 výrobcov, ktorí už boli zo schémy vylúčení.
In their view the exceptional nature of the circumstances resulting in the adoption of Decision 2003/530/EC does not in itself prevent recipients of the aid approved by the Council from accessing any other benefit.
Podľa ich názoru samotná výnimočná povaha okolností, ktoré viedli k prijatiu rozhodnutia 2003/530/ES, nebráni príjemcom pomoci, ktorú Rada schválila, v prístupe k akejkoľvek inej forme dávok.
The Treaty refers only to the exceptional circumstances mentioned above, without restricting in any way the nature of the aid authorised or the detailed rules for its implementation; it simply makes the derogation from Article 107 and the regulations referred to in Article 109 of the Treaty subject to the adoption of a unanimous Council decision.
Zmluva sa vzťahuje len na uvedené výnimočné okolnosti bez toho, aby akokoľvek obmedzovala povahu schválenej pomoci alebo podrobné pravidlá na jej poskytovanie; jednoducho uplatňuje odchýlku od článku 107 a nariadení uvedených v článku 109 zmluvy za podmienky prijatia jednomyseľného rozhodnutia Rady.
In this specific case, the exceptional character which led to the adoption of Decision 2003/530/EC is fully reflected in the way in which the decision in question was adopted, namely on a unanimous basis, and relates to the circumstances requiring the adoption of the aid rather than the aid itself.
V tomto osobitnom prípade je výnimočný charakter, ktorý viedol k prijatiu rozhodnutia 2003/530/ES, plne zohľadnený v spôsobe, akým sa uvedené rozhodnutie prijalo, t. j. jednomyseľne, a týka sa okolností, ktoré si vyžadujú prijatie pomoci skôr ako samotnú pomoc.
The Italian authorities also claimed that the deferral of payment constitutes de minimis aid and should therefore be considered an isolated measure, given its low take-up rate among producers, the low value of the amounts in question, and the absence of changes made to the programme for payment by instalments, the structure of which has remained the same, both as regards the total number of instalments and the expiry date.
Talianske orgány takisto tvrdili, že odklad platby predstavuje pomoc de minimis, a preto by sa mal považovať za izolované opatrenie vzhľadom na nízku mieru využitia medzi výrobcami, nízku výšku predmetných súm a skutočnosť, že režim platieb sa nezmenil a jeho štruktúra zostala z hľadiska celkového počtu splátok aj dátumu splatnosti rovnaká.
Lastly, the Italian authorities have once again stated that, in accordance with the Italian Ministerial Decree of 30 July 2003 implementing the Council Decision, participants in the programme for payment by instalment are required give up any legal action in respect of payment of the levies due and debtors who do not make payments are excluded from the programme.
Napokon talianske orgány znova uviedli, že v súlade s vyhláškou talianskeho ministerstva z 30. júla 2003, ktorou sa zavádza rozhodnutie Rady, sú účastníci režimu platieb povinní vzdať sa akýchkoľvek právnych opatrení v súvislosti s platbou dlžných odvodov a dlžníci, ktorí platbu nevykonajú, budú z režimu vylúčení.
The Italian authorities assert that this condition would involve the initiation of enforced recovery procedures resulting in producers bringing new appeals.
Talianske orgány tvrdia, že táto podmienka by zahŕňala začatie konania vo veci núteného vymáhania, čo by viedlo výrobcov k podávaniu nových odvolaní.
It would therefore be reasonable to avoid legal disputes for the recovery of very low amounts through proceedings that cost more than the amounts to be recovered.
Preto by bolo rozumné vyhnúť sa právnym sporom na vymáhanie veľmi nízkych súm v konaní, ktoré je drahšie ako vymáhané sumy.
In this respect, the Italian authorities refer to Article 32(6) of Council Regulation (EC) No 1290/2005 of 21 June 2005 on the financing of the common agricultural policy [7], which states that, in duly justified cases, Member States may decide not to pursue recovery procedures if the costs already incurred and likely to result from the recovery are greater than the amount to be recovered.
Talianske orgány v tejto súvislosti odkazujú na článok 32 ods. 6 nariadenie Rady (ES) č. 1290/2005 z 21. júna 2005 o financovaní spoločnej poľnohospodárskej politiky [7], v ktorom sa uvádza, že členské štáty môžu z riadne opodstatnených dôvodov rozhodnúť, že nebudú pokračovať vo vymáhaní, ak vzniknuté náklady a predpokladané náklady na vymáhanie sú vyššie ako vymáhaná suma.
In their opinion, this provision should be applied by analogy to this case.
Podľa ich názoru by sa toto ustanovenie malo obdobne vzťahovať na tento prípad.
In any event, similar provisions are also made by Article 25(4) of Law No 289/2002 (the 2003 financial law), in accordance with which the sum of EUR 12 is considered a low amount and not subject to recovery.
V každom prípade podobné ustanovenia sa uvádzajú aj v článku 25 ods. 4 zákona č. 289/2002 (finančný zákon z roku 2003), v súlade s ktorým sa suma 12 EUR považuje za nízku a nie je predmetom vymáhania.
Of the beneficiaries of the deferral, 559 received aid less than EUR 12.
Z príjemcov odkladu bola 559 príjemcom poskytnutá pomoc vo výške menej ako 12 EUR.
In the letter sent by e-mail on 26 April 2012, the Italian authorities provided a list of beneficiaries of the deferral and the amount of aid which each of them received.
Talianske orgány v liste z 26. apríla 2012 odoslanom elektronickou poštou uviedli zoznam príjemcov odkladu a výšku pomoci, ktorú každý z nich dostal.
V. COMMENTS BY INTERESTED PARTIES ON THE OPENING OF THE PROCEDURE
V. PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN K ZAČATIU KONANIA
On 7 March 2012, the Commission received comments from a third party on the opening of the procedure.
Dňa 7. marca 2012 dostala Komisia pripomienky tretej strany k začatiu konania.
The interested party essentially wished to know why the Commission had restricted the opening of the procedure to the deferral of payment provided for under Law No 10/2011 and not extended it to the provisions of Article 40 bis of Law No 122/2010, which provides for the deferral of payment of the instalments paid under an additional programme of payment by instalment set up by Law No 33/2009 and urged the Commission to extend the scope of the procedure accordingly.
Túto zainteresovanú stranu v zásade zaujímalo, prečo Komisia obmedzila začatie konania na odklad platby stanovený zákonom č. 10/2011 a nerozšírila ho aj na ustanovenia článku 40a zákona č. 122/2010, ktorým sa stanovuje odklad platby splátok zaplatených v rámci doplňujúceho režimu platieb zriadeného zákonom č. 33/2009, a naliehala na Komisiu, aby zodpovedajúcim spôsobom rozšírila rozsah konania.
In this respect, the interested party made the point that a complaint regarding the provisions of Article 40 bis of Law No 122/2010 had already been submitted to the Commission and the case closed by the Commission.
Zainteresovaná strana v tejto súvislosti poukázala na to, že Komisii už bola podaná sťažnosť v súvislosti s ustanoveniami článku 40a zákona č. 122/2010 a Komisia prípad uzavrela.
On 10 March 2012, the Commission received comments from a second interested party on the opening of the procedure.
Dňa 10. marca 2012 dostala Komisia pripomienky k začatiu konania od druhej zainteresovanej strany.
The interested party in question drew the Commission’s attention to the provisions of Article 1(4) of Decree-Law No 16/2012, allowing firms in financial difficulty to pay sums due in regular instalments.
Táto zainteresovaná strana upozornila Komisiu na ustanovenia článku 1 ods. 4 vládneho nariadenia č. 16/2012, ktorou sa umožňuje firmám s finančnými ťažkosťami splácať dlžné sumy v pravidelných splátkach.
It asked the Commission to intervene, pointing out that these measures were not compatible with the single market.
Požiadala Komisiu, aby zasiahla, pričom poukázala na to, že tieto ustanovenia nie sú v súlade s jednotným trhom.
On 14 March 2012, the Commission received comments from a further interested party on the opening of the procedure.
Dňa 14. marca 2012 dostala Komisia pripomienky k začatiu konania od ďalšej zainteresovanej strany.