natgillin/translations-raw huggingface dataset:
“succo e polpa” or “sumo e polpa”, for fruit nectars obtained exclusively from fruit purée and/or concentrated fruit purée;
‚succo e polpa‘ alebo ‚sumo e polpa‘ pri ovocnom nektári získanom výlučne z ovocného pretlaku a/alebo koncentrovaného ovocného pretlaku;
“æblemost”, for apple juice with no added sugar;
‚æblemost‘ pri jablkovej šťave bez pridania cukru;
“sur … saft”, together with the name (in Danish) of the fruit used, for juices with no added sugar obtained from blackcurrants, cherries, redcurrants, whitecurrants, raspberries, strawberries or elderberries,
‚sur … saft‘ spolu s názvom (v dánskom jazyku) použitého ovocia pre šťavy bez pridania cukru získané z čiernych ríbezlí, čerešní, červených ríbezlí, bielych ríbezlí, malín, jahôd alebo čiernej bazy,
“sød … saft” or “sødet … saft” together with the name (in Danish) of the fruit used, for juices obtained from this fruit, with more than 200 g of added sugar per litre;
‚sød … saft‘ alebo ‚sødet … saft‘ spolu s názvom (v dánskom jazyku) použitého ovocia pri šťave získanej z tohto ovocia s pridaním viac ako 200 g cukru na liter;
“äppelmust/äpplemust”, for apple juice with no added sugar;
‚äppelmust/äpplemust‘ pri jablkovej šťave bez pridania cukru;
“mosto”, synonym of grape juice;
‚mosto‘ ako synonymum hroznovej šťavy;
“smiltsērkšķu sula ar cukuru” or “astelpaju mahl suhkruga” or “słodzony sok z rokitnika” for juices obtained from seabuckthorn berries with no more than 140 g of added sugar per litre.
‚smiltsērkšķu sula ar cukuru‘ alebo ‚astelpaju marjad suhkruga‘, alebo ‚słodzony sok z rokitnika‘ pri šťavách získaných z rakytníka rešetliakovitého s obsahom pridaného cukru najviac 140 g na liter.
SPECIAL PROVISIONS RELATING TO FRUIT NECTARS
OSOBITNÉ USTANOVENIA VZŤAHUJÚCE SA NA OVOCNÉ NEKTÁRE
Fruit nectars made from
Ovocný nektár vyrobený z
Minimum juice and/or purée content (% by volume of finished product)
Minimálny podiel šťavy a/alebo pretlaku (v obj. % konečného produktu)
I. Fruits with acidic juice unpalatable in the natural state
I. Ovocie so šťavou nepríjemnej kyslej chuti v prirodzenom stave
Passion fruit
mučenka jedlá
Quito naranjillos
ľuľok quitský (narančila)
Blackcurrants
čierne ríbezle
Whitecurrants
biele ríbezle
Redcurrants
červené ríbezle
Seabuckthorn berries
rakytník rešetliakovitý
Sloes
trnky
Quetsches
slivka guľatoplodá
Rowanberries
jarabina
Sour cherries
višne
Other cherries
ostatné čerešne
Mulberries/blackberries
moruše/černice
Lemons and limes
citróny a limetky
Other fruits belonging to this category
ostatné druhy ovocia patriace do tejto kategórie
Low-acid, pulpy or highly flavoured fruits with juice unpalatable in the natural state
Málo kyslé, dužinaté alebo vysoko aromatické ovocie so šťavou nepríjemnej chuti v prirodzenom stave
Guavas
guajavy
Lychees
liči
Azeroles (Neapolitan medlars)
azeroly (neapolské mišpule)
Soursop
anona mäkkoostnatá (guanabana)
Bullock’s heart or custard apple
anona sieťkovaná
Sugar apples
anona šupinatá (cukrové jablko)
Pomegranates
granátové jablko
Cashew fruits
plody kešu
Spanish plums
španielske slivky
Fruits with juice palatable in the natural state
Druhy ovocia so šťavou príjemnej chuti v prirodzenom stave
Citrus fruits except lemons and limes
citrusové plody s výnimkou citrónov a limetiek
MINIMUM BRIX LEVELS FOR RECONSTITUTED FRUIT JUICE AND RECONSTITUTED FRUIT PURÉE
MINIMÁLNE HODNOTY BRIX PRI OPäTOVNE ZRIEDENEJ OVOCNEJ ŠŤAVE A OPäTOVNE ZRIEDENOM OVOCNOM PRETLAKU
For those products marked with an asterisk (*), which are produced as a juice, a minimum relative density is determined as such in relation to water at 20/20 °C.
Pri produktoch označených hviezdičkou (*), ktoré sa vyrábajú ako šťava, sa určuje minimálna relatívna hustota v porovnaní s vodou pri teplote 20/20 °C.
For those products marked with two asterisks (**), which are produced as a purée, only a minimum uncorrected Brix reading (without correction of acid) is determined.
Pri produktoch označených dvoma hviezdičkami (**), ktoré sa vyrábajú ako pretlak, sa určuje len minimálna neupravená hodnota Brix (bez úpravy kyslosti).
Common Name of the Fruit
Bežný názov ovocia
Botanical Name
Botanický názov
Minimum Brix levels
Minimálna hodnota Brix
Apple (*)
jablko (*)
Apricot (**)
marhuľa (**)
Banana (**)
banán (**)
Musa x paradisiaca L. (excluding plantains)
Musa x paradisiaca L. (okrem plantajnov)
Blackcurrant (*)
čierne ríbezle (*)
Grape (*)
hrozno (*)
Vitis vinifera L. or hybrids thereof
Vitis vinifera L. alebo hybridy
Vitis labrusca L. or hybrids thereof
Vitis labrusca L. alebo hybridy
Guava (**)
guajava (**)
Lemon (*)
citrón (*)
Orange (*)
pomaranč (*)
Passion Fruit (*)
mučenka jedlá (*)
Peach (**)
broskyňa (**)
Pear (**)
hruška (**)
Pineapple (*)
ananás (*)
Raspberry (*)
malina (*)
Sour Cherry (*)
višňa (*)
Strawberry (*)
jahoda (*)
Tomato (*)
rajčiak jedlý (*)
Mandarin (*)
mandarínka (*)
The power to adopt delegated acts referred to in Article 7 shall be conferred on the Commission for a period of five years from 28 October 2013.
Právomoc prijímať delegované akty uvedené v článku 7 sa Komisii udeľuje na obdobie piatich rokov od 28. októbra 2013.
Member States shall adopt the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive before 28 October 2013.
Členské štáty prijmú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou do 28. októbra 2013.
They shall forthwith communicate to the Commission the text of those provisions.
Bezodkladne o tom informujú Komisiu.
The species corresponding to the botanical name in Annex V shall be used in the preparation of fruit juices, fruit purées and fruit nectars bearing the product name for the applicable fruit or the common name of the product.
Pri príprave ovocných štiav, ovocných pretlakov a ovocných nektárov sa používajú druhy ovocia zodpovedajúce botanickým názvom uvedeným v prílohe V, pričom názov produktu musí zodpovedať názvu príslušného ovocia alebo bežnému názvu produktu.
For fruit species not included in Annex V, the correct botanical or common name shall apply.
V prípade druhov ovocia, ktoré sa neuvádzajú v prílohe V, sa uplatní náležitý botanický alebo bežný názov.
Directive 2012/13/EU of the European Parliament and of the Council
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2012/13/EÚ
of 22 May 2012
z 22. mája 2012
on the right to information in criminal proceedings
o práve na informácie v trestnom konaní
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 82(2) thereof,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 82 ods. 2,
According to the Presidency Conclusions of the European Council in Tampere of 15 and 16 October 1999, and in particular point 33 thereof, the principle of mutual recognition of judgments and other decisions of judicial authorities should become the cornerstone of judicial cooperation in both civil and criminal matters within the Union because enhanced mutual recognition and the necessary approximation of legislation would facilitate cooperation between competent authorities and the judicial protection of individual rights.
Podľa záverov predsedníctva zo zasadnutia Európskej rady v Tampere 15. a 16. októbra 1999, a najmä bodu 33 týchto záverov by sa mala zásada vzájomného uznávania rozsudkov a iných rozhodnutí justičných orgánov stať základom justičnej spolupráce v občianskoprávnych aj trestných veciach v rámci Únie, pretože posilnené vzájomné uznávanie a potrebná aproximácia právnych predpisov by uľahčili spoluprácu medzi príslušnými orgánmi a súdnu ochranu práv jednotlivcov.
On 29 November 2000, the Council, in accordance with the Tampere conclusions, adopted a programme of measures to implement the principle of mutual recognition of decisions in criminal matters [3].
V súlade so závermi z Tampere Rada prijala 29. novembra 2000 program opatrení určených na uplatňovanie zásady vzájomného uznávania rozhodnutí v trestných veciach [3].
The implementation of the principle of mutual recognition of decisions in criminal matters presupposes that Member States trust in each other’s criminal justice systems.
Uplatňovanie zásady vzájomného uznávania rozhodnutí v trestných veciach vychádza z predpokladu, že členské štáty si vzájomne dôverujú v systémoch trestného súdnictva ostatných členských štátov.
The extent of mutual recognition is very much dependent on a number of parameters, which include mechanisms for safeguarding the rights of suspects or accused persons and common minimum standards necessary to facilitate the application of the principle of mutual recognition.
Rozsah vzájomného uznávania závisí vo veľkej miere od viacerých parametrov, medzi ktoré patria mechanizmy ochrany práv podozrivých alebo obvinených osôb a spoločné minimálne štandardy potrebné pre jednoduchšie uplatňovanie zásady vzájomného uznávania.
Mutual recognition of decisions in criminal matters can operate effectively only in a spirit of trust in which not only judicial authorities but all actors in the criminal process consider decisions of the judicial authorities of other Member States as equivalent to their own, implying not only trust in the adequacy of other Member States’ rules, but also trust that those rules are correctly applied.
Vzájomné uznávanie rozhodnutí v trestných veciach môže účinne fungovať iba v atmosfére dôvery, keď nielen justičné orgány, ale aj všetci účastníci trestného konania považujú rozhodnutia justičných orgánov iných členských štátov za rovnocenné s vlastnými, čo zahŕňa nielen dôveru v primeranosť pravidiel iných členských štátov, ale aj dôveru v správne uplatňovanie týchto pravidiel.
Article 47 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union (hereinafter ‘the Charter’) and Article 6 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (hereinafter ‘the ECHR’) enshrine the right to a fair trial.
V článku 47 Charty základných práv Európskej únie (ďalej len „charta“) a článku 6 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd (ďalej len „EDĽP“) je upravené právo na spravodlivý proces.
Article 48(2) of the Charter guarantees respect for the rights of the defence.
Článok 48 ods. 2 charty zaručuje dodržiavanie práv na obhajobu.
Article 6 of the Charter and Article 5 ECHR enshrine the right to liberty and security of person.
V článku 6 charty a článku 5 EDĽP je upravené právo na slobodu a osobnú bezpečnosť.
Any restrictions on that right must not exceed those permitted in accordance with Article 5 ECHR and inferred from the case-law of the European Court of Human Rights.
Akékoľvek obmedzenia uvedeného práva nesmú prekročiť hranice povolené v súlade s článkom 5 EDĽP a odvodené z judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva.
Although all the Member States are party to the ECHR, experience has shown that that alone does not always provide a sufficient degree of trust in the criminal justice systems of other Member States.
Aj keď sú všetky členské štáty stranami EDĽP, skúsenosti ukazujú, že táto skutočnosť sama osebe nezabezpečuje vždy dostatočný stupeň dôvery v systémy trestného súdnictva ostatných členských štátov.
Strengthening mutual trust requires detailed rules on the protection of the procedural rights and guarantees arising from the Charter and from the ECHR.
Posilňovanie vzájomnej dôvery si vyžaduje podrobné pravidlá na ochranu procesných práv a záruk vyplývajúcich z charty a z EDĽP.
That Article refers to ‘the rights of individuals in criminal procedure’ as one of the areas in which minimum rules may be established.
Uvedený článok odkazuje na „práva jednotlivcov v trestnom konaní“ ako na jednu z oblastí, kde sa môžu ustanoviť minimálne pravidlá.
Common minimum rules should lead to increased confidence in the criminal justice systems of all Member States, which, in turn, should lead to more efficient judicial cooperation in a climate of mutual trust.
Spoločné minimálne pravidlá by mali viesť k vyššej dôvere v systémy trestného súdnictva všetkých členských štátov, čo by následne malo viesť k efektívnejšej justičnej spolupráci v atmosfére vzájomnej dôvery.
Such common minimum rules should be established in the field of information in criminal proceedings.
Uvedené spoločné minimálne pravidlá by sa mali ustanoviť v oblasti informácií v trestnom konaní.
On 30 November 2009, the Council adopted a resolution on a Roadmap for strengthening procedural rights of suspected or accused persons in criminal proceedings [4] (hereinafter ‘the Roadmap’).
Rada prijala 30. novembra 2009 uznesenie o pláne na posilnenie procesných práv podozrivých alebo obvinených osôb v trestnom konaní [4] (ďalej len „plán“).
Taking a step-by-step approach, the Roadmap called for the adoption of measures regarding the right to translation and interpretation (measure A), the right to information on rights and information about the charges (measure B), the right to legal advice and legal aid (measure C), the right to communication with relatives, employers and consular authorities (measure D), and special safeguards for suspects or accused persons who are vulnerable (measure E).
V pláne sa uplatňuje prístup založený na postupných krokoch a vyzýva sa v ňom na prijatie opatrení týkajúcich sa práva na preklad a tlmočenie (opatrenie A), práva na poučenie o právach a informovanie o obvinení (opatrenie B), práva na právne poradenstvo a právnu pomoc (opatrenie C), práva na komunikáciu s príbuznými, zamestnávateľmi a konzulárnymi orgánmi (opatrenie D) a osobitných záruk pre podozrivé alebo obvinené osoby, ktoré sú zraniteľné (opatrenie E).
The Roadmap emphasises that the order of the rights is only indicative and thus implies that it may be changed in accordance with priorities.
V pláne sa zdôrazňuje, že poradie týchto práv má len orientačný charakter, z čoho vyplýva, že tento plán možno zmeniť v závislosti od priorít.
The Roadmap is designed to operate as a whole; only when all its component parts have been implemented will its benefits be felt in full.
Plán je navrhnutý tak, aby fungoval ako celok; iba po zavedení všetkých jeho súčastí bude v plnej miere možné pocítiť jeho prínosy.
On 11 December 2009, the European Council welcomed the Roadmap and made it part of the Stockholm Programme — An open and secure Europe serving and protecting citizens [5] (point 2.4).
Dňa 11. decembra 2009 Európska rada privítala plán a začlenila ho do Štokholmského programu – Otvorená a bezpečná Európa, ktorá slúži občanom a chráni ich [5] (bod 2.4).
The European Council underlined the non-exhaustive character of the Roadmap, by inviting the Commission to examine further elements of minimum procedural rights for suspects and accused persons, and to assess whether other issues, for instance the presumption of innocence, need to be addressed, in order to promote better cooperation in that area.
Európska rada zdôraznila, že plán nie je vyčerpávajúci, pričom vyzvala Komisiu, aby preskúmala ďalšie prvky týkajúce sa minimálnych procesných práv podozrivých a obvinených osôb a aby posúdila, či je v záujme podpory lepšej spolupráce v tejto oblasti potrebné zaoberať sa aj ďalšími otázkami, napríklad prezumpciou neviny.
The first measure adopted pursuant to the Roadmap, measure A, was Directive 2010/64/EU of the European Parliament and of the Council of 20 October 2010 on the right to interpretation and translation in criminal proceedings [6].
Prvým opatrením prijatým podľa plánu, opatrením A, bola smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/64/EÚ z 20. októbra 2010 o práve na tlmočenie a preklad v trestnom konaní [6].
This Directive relates to measure B of the Roadmap.
Táto smernica súvisí s opatrením B plánu.
It lays down common minimum standards to be applied in the field of information about rights and about the accusation to be given to persons suspected or accused of having committed a criminal offence, with a view to enhancing mutual trust among Member States.
Ustanovujú sa v nej minimálne spoločné normy, ktoré sa majú vzťahovať na oblasť poskytovania informácií o právach a obvineniach osobám podozrivým alebo obvineným zo spáchania trestného činu s cieľom zlepšiť vzájomnú dôveru medzi členskými štátmi.
This Directive builds on the rights laid down in the Charter, and in particular Articles 6, 47 and 48 thereof, by building upon Articles 5 and 6 ECHR as interpreted by the European Court of Human Rights.
Táto smernica vychádza z práv ustanovených v charte, a najmä v jej článkoch 6, 47 a 48, pričom sa vychádza aj z článkov 5 a 6 EDĽP v zmysle ich výkladu Európskym súdom pre ľudské práva.
In this Directive, the term ‘accusation’ is used to describe the same concept as the term ‘charge’ used in Article 6(1) ECHR.
Pojem „obvinenie“ sa v tejto smernici používa v rovnakom zmysle ako pojem „trestné obvinenie“, ktorý sa použil v článku 6 ods. 1 EDĽP.
In its Communication of 20 April 2010 entitled ‘Delivering an area of freedom, security and justice for Europe’s citizens — Action Plan Implementing the Stockholm Programme’, the Commission announced that it would present a proposal on the right to information on rights and information about charges in 2010.
Vo svojom oznámení z 20. apríla 2010 s názvom Vytvorenie priestoru slobody, bezpečnosti a spravodlivosti pre európskych občanov – akčný plán na implementáciu Štokholmského programu Komisia oznámila, že predstaví návrh o práve na informácie o právach a informácie o obvinení v roku 2010.
This Directive should apply to suspects and accused persons regardless of their legal status, citizenship or nationality.
Táto smernica by sa mala uplatňovať na podozrivé a obvinené osoby bez ohľadu na ich právne postavenie, občianstvo alebo štátnu príslušnosť.
In some Member States an authority other than a court having jurisdiction in criminal matters has competence for imposing sanctions in relation to relatively minor offences.
V niektorých členských štátoch má právomoc uložiť sankcie za relatívne menej závažné trestné činy iný orgán ako súd s právomocou v trestných veciach.
That may be the case, for example, in relation to traffic offences which are committed on a large scale and which might be established following a traffic control.
Môže to byť napríklad v prípade sankcií za porušenie dopravných predpisov vo veľkom rozsahu, ktoré sa môžu uložiť po kontrole cestnej premávky.
Where the law of a Member State provides for the imposition of a sanction regarding minor offences by such an authority and there is either a right of appeal or the possibility for the case to be otherwise referred to a court having jurisdiction in criminal matters, this Directive should therefore apply only to the proceedings before that court following such an appeal or referral.
Ak právo členského štátu ustanovuje uloženie sankcie v súvislosti s menej závažnými trestnými činmi takýmto orgánom a existuje právo na opravný prostriedok alebo možnosť iným spôsobom predložiť danú vec súdu s právomocou v trestných veciach, potom by sa táto smernica mala vzťahovať iba na konania o tomto opravnom prostriedku alebo podaní na tomto súde.
The right to information about procedural rights, which is inferred from the case-law of the European Court of Human Rights, should be explicitly established by this Directive.
V smernici by malo byť výslovne ustanovené právo na informácie o procesných právach, ktoré je odvodené z judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva.
The competent authorities should inform suspects or accused persons promptly of those rights, as they apply under national law, which are essential to safeguarding the fairness of the proceedings, either orally or in writing, as provided for by this Directive.
Príslušné orgány by mali podozrivú alebo obvinenú osobu bez meškania buď ústne, alebo písomne informovať o právach ustanovených vo vnútroštátnom práve, ktoré sú nevyhnutné na zaručenie spravodlivého konania, ako sa ustanovuje v tejto smernici.
In order to allow the practical and effective exercise of those rights, the information should be provided promptly in the course of the proceedings and at the latest before the first official interview of the suspect or accused person by the police or by another competent authority.
Aby sa umožnilo praktické a efektívne vykonávanie uvedených práv, tieto informácie by sa mali poskytnúť včas v priebehu konania a najneskôr pred prvým úradným výsluchom podozrivej alebo obvinenej osoby policajným orgánom alebo iným príslušným orgánom.
This Directive lays down minimum rules with respect to the information on rights of suspects or accused persons.
Táto smernica ustanovuje minimálne pravidlá týkajúce sa informovania o právach podozrivých alebo obvinených osôb.
This is without prejudice to information to be given on other procedural rights arising out of the Charter, the ECHR, national law and applicable Union law as interpreted by the relevant courts and tribunals.
Tým nie sú dotknuté informácie, ktoré sa majú poskytovať o ostatných procesných právach vyplývajúcich z charty, z EDĽP, z vnútroštátneho práva a z príslušných právnych predpisov Únie v zmysle ich výkladu príslušnými justičnými orgánmi.
Once the information about a particular right has been provided, the competent authorities should not be required to reiterate it, unless the specific circumstances of the case or the specific rules laid down in national law so require.
Po poskytnutí informácií o určitom práve by sa už od príslušných orgánov nemalo vyžadovať, aby ich poskytovali opakovane, pokiaľ to nevyplýva z konkrétnych okolností prípadu alebo konkrétnych pravidiel stanovených vo vnútroštátnom práve.
References in this Directive to suspects or accused persons who are arrested or detained should be understood to refer to any situation where, in the course of criminal proceedings, suspects or accused persons are deprived of liberty within the meaning of Article 5(1)(c) ECHR, as interpreted by the case-law of the European Court of Human Rights.
Odkazy tejto smernice na podozrivé alebo obvinené osoby, ktoré sú zatknuté alebo zadržané, by sa mali týkať každej situácie, keď sú podozrivé alebo obvinené osoby v priebehu trestného konania pozbavené osobnej slobody v zmysle článku 5 ods. 1 písm. c) EDĽP a judikatúry Európskeho súdu pre ľudské práva.
It should include basic information concerning any possibility to challenge the lawfulness of the arrest, obtaining a review of the detention, or requesting provisional release where, and to the extent that, such a right exists in national law.
Malo by obsahovať základné informácie týkajúce sa všetkých možností napadnúť zákonnosť zatknutia, dosiahnuť preskúmanie zákonnosti zadržania a požiadať o predbežné prepustenie, ak je toto právo zakotvené vo vnútroštátnom práve, a v rozsahu, v akom sa uplatňuje.
To help Member States draw up such a Letter of Rights, a model is provided in Annex I. That model is indicative and may be subject to review in the context of the Commission’s report on the implementation of this Directive and also once all the Roadmap measures have entered into force.
V snahe pomôcť členským štátom vyhotoviť takéto písomné poučenie o právach sa v prílohe I uvádza jeho vzor. Tento vzor má len orientačný charakter a môže byť prehodnotený v nadväznosti na správu Komisie o vykonávaní tejto smernice, a tiež po nadobudnutí účinnosti všetkých opatrení uvedených v pláne.
The Letter of Rights may include other relevant procedural rights that apply in Member States.
Písomné poučenie o právach môže obsahovať aj informácie o iných relevantných procesných právach, ktoré sa uplatňujú v členských štátoch.
Specific conditions and rules relating to the right of suspects or accused persons to have another person informed about their arrest or detention are to be determined by the Member States in their national law.
Členské štáty vo vnútroštátnych právnych predpisoch stanovia osobitné podmienky a pravidlá týkajúce sa práv podozrivých alebo obvinených osôb informovať inú osobu o svojom zatknutí alebo zadržaní.
As set out in the Roadmap, the exercise of that right should not prejudice the due course of the criminal proceedings.
Ako sa ustanovuje v pláne, vykonávanie tohto práva by nemalo mať vplyv na riadny priebeh trestného konania.