natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, they put forward a proposal based on the plea of accepted risk ( l’exception de risque accepté, see the judgments of the Council of State in Sille [51] and Meunier [52]) under which, as they suggested in the postal case, IFP’s creditors would be officially informed that their claim does not enjoy a State guarantee and that, in the event of insolvency, the State will not be obliged to substitute itself for the undertaking financially to pay the claim.
Podávajú ale návrh založený na výnimke prijatého rizika (pozri rozsudky Štátnej rady vo veciach Sille [51] a Meunier [52]), pričom podobne ako vo veci La Poste navrhujú, že veriteľom verejnej inštitúcie IFP úradne potvrdia, že sa na ich pohľadávky nevzťahuje štátna záruka a že v prípade platobnej neschopnosti štát nie je povinný prevziať finančné záväzky podniku pri platení pohľadávky.
Consequently, the parties concerned would be exposing themselves to risk in full knowledge of the facts, and could not claim any right to compensation.
Preto sa prípadné dotknuté osoby, ktoré sa vedome a so znalosťou veci vystavili riziku, nemôžu domáhať nároku na odškodné.
The French authorities therefore undertake, jointly with IFP, to include the following statement in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract):
Francúzske orgány sa preto zaväzujú, že spoločne s verejnou inštitúciou IFP uvedú pri každej transakcii v zmluve o financovaní (pre všetky nástroje, na ktoré sa vzťahuje zmluva), túto poznámku:
‘The issue/programme/loan does not enjoy any form of direct or indirect State guarantee. In the event of insolvency, the State would not be obliged to act as financial substitute for IFP for payment of the claim.’
„Emisia/program/pôžička nie sú kryté žiadnou priamou alebo nepriamou štátnou zárukou. V prípade platobnej neschopnosti nie je štát povinný prevziať finančné záväzky inštitúcie IFP pri splácaní pohľadávok.“
As explained in recital 101 of decision C 56/2007 cited above, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities have also noted the misgivings set out by the Commission in recital 71 of the opening decision, which indicated that the plea of accepted risk was a rule established by case-law that could develop; that it was based on secondary law instruments which could be annulled in the event of conflict; and, finally, that the proposal of the French authorities did not cover all possible scenarios, since debts could be not only financial but also commercial or other forms of debt again.
Ako sa spresnilo v odôvodnení 101 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré Komisia odkazuje mutatis mutandis, francúzske orgány tiež vzali na vedomie pochybnosti Komisie vyjadrené v odôvodnení 71 rozhodnutia o začatí konania, v ktorom sa uvádza, že výnimka prijatého rizika je pravidlo, ktoré stanovila judikatúra, ktorá sa môže ďalej vyvíjať, že toto pravidlo vychádza zo sekundárnych právnych nástrojov, ktoré by v prípade konfliktu bolo možné zbaviť platnosti, a napokon návrh francúzskych orgánov nezahŕňa všetky možné prípady, pretože pohľadávky môžu byť nielen finančné, ale aj obchodnej alebo inej povahy.
As specified in recitals 102 to 104 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, after reiterating their opposition in principle to the Commission’s position that the State may incur strict liability solely on the grounds of IFP’s the lack of assets, the French authorities have provided additional information to address these misgivings:
Ako sa spresňuje v odôvodneniach 102 až 104 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré Komisia odkazuje mutatis mutandis, francúzske orgány po uvedení svojej zásadnej námietky k stanovisku Komisie, ktoré sa týka uplatnenia objektívnej zodpovednosti štátu iba na základe nedostatku majetku verejnej inštitúcie IFP, predložili dodatočné informácie na vyvrátenie týchto pochybností:
The French authorities consider that the Commission’s first objection would seem to say that even if there is no actual provision to this effect in the national law of a Member State, the mere risk of a change in the case-law, i.e. a change in national law, is enough to create State aid.
francúzske orgány sa domnievajú, že na prvú námietku Komisie by sa malo nazerať tak, že aj keď vo vnútroštátnom práve členského štátu neexistuje ustanovenie v tomto zmysle, na založenie vzniku štátnej pomoci stačí riziko náhlej zmeny v judikatúre, to znamená zmeny vnútroštátneho práva členského štátu.
The Commission cannot argue that there is State aid because of a possible change in the law, which in this case is highly improbable, the plea of accepted risk being a general principle of public law that has been confirmed by case-law on many occasions, has never been contradicted, and has been widely commented.
Komisia nemôže založiť možné opatrenie pomoci na prípadnej zmene práva, ktorá je v tomto prípade viac ako nepravdepodobná, pričom výnimka prijatého rizika predstavuje všeobecnú zásadu verejného práva v mnohých prípadoch potvrdenou judikatúrou, nikdy nespochybnenou a v širokej miere komentovanou;
Concerning the second objection, the French authorities recognise that statute law and regulations take precedence over contracts, and that a disputed clause can always be annulled.
pokiaľ ide o druhú pripomienku, francúzske orgány uznávajú, že zákon a právny predpis majú prednosť pred zmluvou a sporná doložka môže byť kedykoľvek vyhlásená za neplatnú.
However, they consider that the objection does not in fact refer to any higher-ranking text, that it is not substantiated, and therefore has no weight.
Domnievajú sa ale, že táto pripomienka sa neodvoláva na žiadny nadradený právny predpis, že nie je ničím podopretá a teda nemá žiadny význam;
Finally, as regards the third objection, the French authorities consider that it is based on a mere supposition of a possible belief or expectation among suppliers that their claims enjoy a State guarantee, a supposition which cannot by itself serve to demonstrate the existence of an advantage, but must be corroborated by information establishing that IFP and its subsidiaries have actually benefited from an economic advantage of this kind.
nakoniec pokiaľ ide o tretiu pripomienku, francúzske orgány sa domnievajú, že je založená iba na predpoklade prípadnej dôvery a očakávania štátnej záruky na pohľadávky zo strany dodávateľov, čo je predpoklad, ktorý sám osebe nemôže založiť vznik výhody, ale mal by ho potvrdiť dôkaz svedčiaci o tom, že verejnej inštitúcii IFP a jej dcérskym spoločnostiam bola skutočne poskytnutá takáto hospodárska výhoda.
Nevertheless, as specified in recital 106 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities indicate that they are willing to extend their proposal to include a statement concerning the absence of a guarantee to include all contracts involving a claim, so as to explicitly rule out any risk that the State might incur strict liability on the basis solely of the insolvency of IFP.
Ako sa však jasne uvádza v odôvodnení 106 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré Komisia odkazuje mutatis mutandis, francúzske orgány poznamenávajú, že sú pripravené rozšíriť svoj návrh na uvedenie poznámky o neexistencii záruky na všetky zmluvy zakladajúce vznik pohľadávky tak, aby sa výslovne vylúčilo akékoľvek riziko uplatnenia objektívnej zodpovednosti štátu založenej len na platobnej neschopnosti verejnej inštitúcie IFP.
INCORPORATION OF A REFERENCE SPELLING OUT THE ABSENCE OF A GUARANTEE IN THE FINANCING CONTRACTS OF IFP’S SUBSIDIARIES AXENS, BEICIP-FRANLAB AND PROSERNAT
VLOŽENIE POZNÁMKY O NEEXISTENCII ZÁRUKY DO ZMLÚV O FINANCOVANÍ DCÉRSKYCH SPOLOČNOSTÍ AXENS, BEICIP-FRANLAB, PROSERNAT VEREJNEJ INŠTITÚCIE IFP
To supplement the proposed mechanism, the French authorities make an additional proposal to the Commission, similar to that made on the creation of La Banque Postale, with regard to the terms on which IFP’s subsidiaries (Axens, Beicip-Franlab and Prosernat) are able to borrow on the market, under which an undertaking would be given that in the financing contract for each transaction (for all instruments covered by a contract) the following clause would be included in writing: ‘Pursuant to French law (in particular the need for express statutory authority for each guarantee), the present financing transaction shall not enjoy any form of direct or indirect State guarantee’.
Okrem toho, na účely doplnenia navrhovaného mechanizmu francúzske orgány predložili Komisii dodatočný návrh podobný návrhu, aký bol predložený pri zakladaní La Banque Postale a ktorý spočíval v prijatí písomného záväzku týkajúceho sa podmienok poskytnutia pôžičiek dcérskym spoločnostiam verejnej inštitúcie IFP (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) na trhoch, že pri každej transakcii sa uvedie v zmluve o financovaní (pre všetky nástroje, na ktoré sa vzťahuje zmluva), že „v súlade s francúzskym právom (najmä s nutnosťou výslovného povolenia každej záruky zákonom) sa na túto transakciu financovania nebude vzťahovať žiadna priama alebo nepriama štátna záruka.“
As specified in recitals 107 to 110 of decision C 56/2007, to which the Commission refers mutatis mutandis, the French authorities consider that the two clarification measures proposed (the details of which are set out in recitals 55 and 59) would allow the creditors of IFP and its subsidiaries to be made fully aware of their rights, so that France could not be held ‘responsible for the expectations created in the minds of IFP’s creditors concerning the existence of a guarantee’, or regarded as voluntarily maintaining an opaque legal situation that procures an advantage for IFP and is liable to commit the State’s resources, as the Commission indicated in recital 87 of the opening decision.
Ako sa zreteľne uvádza v odôvodneniach 107 až 110 uvedeného rozhodnutia C 56/2007, na ktoré Komisia odkazuje mutatis mutandis, francúzske orgány sa domnievajú, že obe navrhované objasňujúce opatrenia (ktoré sú podrobne opísané v odôvodneniach 55 a 59) umožňujú objasniť veriteľom verejnej inštitúcie IFP a jej dcérskych spoločností ich práva tak, že Francúzsko nemožno považovať, ako to urobila Komisia v odôvodnení 87 rozhodnutia o začatí konania, za „zodpovedné za očakávania veriteľov verejnej inštitúcie IFP ohľadom existencie záruky“ a za úmyselne udržiavajúce „neprehľadnú právnu situáciu“, ktorá „zvýhodňuje verejnú inštitúciu IFP a môže viesť k uvoľneniu štátnych zdrojov.“
ADDITIONAL OBSERVATIONS FROM THE FRENCH AUTHORITIES
DOPLŇUJÚCE PRIPOMIENKY FRANCÚZSKYCH ORGÁNOV
By letters dated 16 July 2010 and 26 November 2010, the French authorities provided additional information which in their opinion showed that there was no State aid to IFP.
Vo svojich listoch zo 16. júla 2010 a z 26. novembra 2010 francúzske orgány poskytli dodatočné informácie, ktoré podľa ich názoru potvrdzujú neexistenciu štátnej pomoci pre verejnú inštitúciu IFP.
In their letter dated 16 July 2010, as a preliminary point, they say that in the France Télécom case the European Union courts held that in order to establish the existence of State aid the Commission was obliged to demonstrate that there was a real advantage [53].
V úvode svojho listu zo 16. júla 2010 pripomínajú vec France Télécom [53] a skutočnosť, že súd Európskej únie pripomenul povinnosť Komisie preukázať na účely stanovenia existencie štátnej pomoci existenciu skutočnej výhody.
They consider that in this case, the unlimited guarantee which according to the Commission arises from IFP’s legal form in reality confers no economic advantage on it.
Domnievajú, že v tomto prípade neobmedzená záruka, ktorá podľa Komisie vyplýva zo statusu verejnej inštitúcie IFP, neposkytuje tejto inštitúcii v skutočnosti žiadnu hospodársku výhodu.
In their letter dated 26 November 2010, the French authorities say that in their opinion the burden of proof lies with the Commission.
Vo svojom liste z 26. novembra 2010 francúzske orgány jednoznačne uvádzajú, že podľa nich dôkazné bremeno spočíva na Komisii.
They draw attention to the requirements laid down in European Union case-law with regard to proof and reasoning, more especially by the General Court in the France Telecom case cited above and by the Court of Justice in Krantz [54] and more recently in Deutsche Post AG [55].
V tejto súvislosti pripomínajú požiadavky judikatúry Európskej únie na dôkazy a odôvodnenie, najmä Všeobecného súdu v uvedenej veci France Télécom a Súdneho dvora vo veci Krantz [54] a novšie vo veci Deutsche Post AG [55].
The French authorities consider that the analysis presented by the Commission in this case is based ‘more on hypotheses than on an analysis in concreto’.
Francúzske orgány sa domnievajú, že analýza predložená Komisiou je v tomto prípade založená „skôr na predpokladoch ako na konkrétnej analýze.“
Furthermore, in the view of the French authorities, the Commission considers that IFP could benefit from an advantage at three levels: (i) that of its relations with banks and financial institutions, (ii) that of its relations with suppliers, and (iii) that of its relations with third-party industrial partners that make use of its research services.
Okrem toho francúzske orgány usudzujú, že Komisia sa domnieva, že verejná inštitúcia IFP by mohla získať výhodu na troch úrovniach: i) na úrovni svojich vzťahov s bankovými a finančnými inštitúciami; ii) na úrovni svojich vzťahov s dodávateľmi a iii) na úrovni svojich vzťahov s tretími priemyselnými partnermi, ktorí využívajú iné výskumné služby.
The French authorities consider that in its dealings with banks and financial institutions IFP has so far drawn no economic advantage from its EPIC status.
Pokiaľ ide o vzťahy verejnej inštitúcie IFP s bankovými a finančnými inštitúciami, francúzske orgány sa domnievajú, že verejná inštitúcia IFP doteraz nezískala z dôvodu svojho statusu EPIC žiadnu hospodársku výhodu.
They provide evidence to show that: (i) over the long term, IFP recorded zero debt in the years 2005, 2006 and 2007 [56] and in 2008 and 2009, (ii) over the medium term, although IFP each year negotiated overdraft facilities with various banking institutions, it obtained rates comparable to market rates and in any case has never made use of these credit lines, and finally (iii) over the short term, IFP’s debt was close to zero or at zero during the period under review.
Francúzske orgány predkladajú Komisii informácie potvrdzujúce, že i) v dlhodobom časovom horizonte verejná inštitúcia IFP vykázala nulový dlh za roky 2005, 2006 a 2007 [56], ako aj za roky 2008 a 2009; ii) v strednodobom časovom horizonte verejná inštitúcia IFP samozrejme každoročne dojednala nekryté úverové linky u rôznych bankových inštitúcií, ale získala sadzby porovnateľné s trhovými sadzbami a v každom prípade tieto úverové linky nikdy nepoužila a napokon iii) v krátkodobom časovom horizonte bol dlh verejnej inštitúcie IFP takmer nulový alebo nulový za dané obdobie.
As regards its dealings with suppliers, the French authorities consider that IFP, as a contracting authority, is subject to the disclosure and competitive procurement obligations laid down in Order (ordonnance) No 2005-649 of 6 June 2005 [57], and consequently that it cannot benefit from any advantage.
Pokiaľ ide o vzťahy s dodávateľmi, francúzske orgány sa domnievajú, že verejná inštitúcia IFP ako verejný obstarávateľ podlieha povinnosti zverejniť informácie a povinnosti uskutočniť verejné obstarávanie podľa vyhlášky č. 2005-649 zo 6. júna 2005 [57], a preto nemôže získať žiadnu výhodu.
In their letter dated 26 November 2010, the French authorities reiterate this analysis, and say that in their opinion the fact that IFP’s orders are subject to a tendering procedure in accordance Directive 2004/18/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 on the coordination of procedures for the award of public works contracts, public supply contracts and public service contracts [58] constitutes a guarantee sufficient to avoid distortion of competition in the market.
Vo svojom liste z 26. novembra 2010 francúzske orgány znova poukazujú na túto analýzu a jasne uvádzajú, že zadávanie zákaziek verejnej inštitúcie IFP na základe verejnej súťaže v súlade so smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2004/18/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov zadávania verejných zákaziek na práce, verejných zákaziek na dodávku tovaru a verejných zákaziek na služby [58] je podľa ich názoru dostatočnou zárukou, že sa zabráni narušeniu hospodárskej súťaže na trhu.
According to France IFP has ensured competition between its suppliers, in line with the obligations arising from European Union law, and consequently cannot be accused of enjoying an unlawful advantage, at least in the absence of any specific evidence to that effect.
Podľa Francúzska verejná inštitúcia IFP, ktorá získala svojich dodávateľov na základe verejného obstarávania v súlade so svojimi povinnosťami vyplývajúcimi z práva Európskej únie, nemôže byť prinajmenšom z dôvodu neexistencie konkrétnych dôkazov obvinená z toho, že získala neoprávnenú výhodu.
The French authorities stress that recourse to electronic purchasing has been facilitated precisely in order to improve efficiency of public procurement: for example, recital 13 of Directive 2004/18/EC indicates that ‘This purchasing technique allows the contracting authority … to have a particularly broad range of tenders … and hence to ensure optimum use of public funds through broad competition.’ They refer to a Commission report which concluded that the public procurement legislation had had a positive impact in terms of lowering prices, the fall being presented as the ‘social benefit’ of fairer competition between tenderers [59].
Zdôrazňujú, že práve v záujme efektívnosti verejného obstarávania sa zjednodušilo používanie elektronických systémov obstarávania, pričom v odôvodnení 13 smernice 2004/18/ES sa napríklad uvádza, že „táto technika obstarávania umožňuje verejnému obstarávateľovi […], aby získal mimoriadne veľký počet ponúk […], a tým zabezpečil optimálne využitie verejných zdrojov prostredníctvom voľnej hospodárskej súťaže.“ V tejto súvislosti sa zmieňujú o správe [59] Komisie, v ktorej Komisia usúdila pozitívny vplyv právnych predpisov o verejnom obstarávaní z hľadiska poklesu cien, ktorý sa považuje za „sociálnu výhodu“ spravodlivejšej hospodárskej súťaže medzi uchádzačmi.
By imputing these economies to IFP’s EPIC status, the Commission is at odds with the spirit of the Directive, which sees the selection procedures as the key vector for better competition leading to a reduction in public procurement costs.
Komisia tým, že tieto úspory „pripisuje“ statusu EPIC verejnej inštitúcie IFP, sa nestotožňuje so zmyslom smernice, ktorá vo výberových konaniach vidí hlavný vektor lepšej hospodárskej súťaže vedúcej k zníženiu nákladov na verejné obstarávanie.
Finally, with regard to IFP’s dealings with its customers, France says that the contract research activities concerned are the services provided by IFP at the request of a customer, third party or subsidiary, on a subject which comes within the scope of IFP’s task, does not involve strategic interests for IFP in terms of ownership of the results, is of a nature to enrich IFP’s knowledge and skills in the conduct of the public R&D programmes that it carries out, and does not come within the exclusive field of activities of its subsidiaries.
Napokon, pokiaľ ide o vzťahy verejnej inštitúcie IFP s jej zákazníkmi, Francúzsko spresňuje, že príslušné činnosti zmluvného výskumu pokrývajú služby poskytované verejnou inštitúciou IFP na žiadosť zákazníka, tretej strany alebo dcérskej spoločnosti v oblasti, ktorá patrí do rozsahu úloh verejnej inštitúcie IFP, čo z hľadiska vlastníctva výsledkov nemá pre verejnú inštitúciu IFP strategický význam a môže obohatiť poznatky a know-how verejnej inštitúcie v oblasti riadenia programov verejného VaV, ktoré uskutočňuje, a nepatrí do výhradnej oblasti činnosti dcérskych spoločností.
The French authorities note that the research services that these customers acquire call for specific equipment and expertise.
Francúzske orgány uvádzajú, že pri službách v oblasti výskumu, ktoré sa týmto zákazníkom poskytujú, sa využívajú špecifické zariadenia a špecifický posudok.
France contends that even if IFP were to benefit from its EPIC status in the performance of these economic activities, the advantage would have no material impact on the market.
V tejto súvislosti Francúzsko tvrdí, že aj keby verejná inštitúcia IFP mala v dôsledku svojho statusu EPIC výhodu, pri vykonávaní týchto hospodárskych činností by táto výhoda nemala žiadny materiálny vplyv na trh.
In particular, it would not be liable to distort competition or to affect trade between Member States.
Predovšetkým by nemohla narúšať hospodársku súťaž, ani ovplyvňovať obchod medzi členskými štátmi.
Over the period since the change of IFP’s status (which occurred in July 2006), the French authorities nevertheless acknowledge that IFP may potentially have benefited from a reduction in charges as a result of the lack of subscription to performance bonds, but say that on the basis of the sums usually charged by banks and insurance companies to provide this type of service the amount involved is negligible.
Pokiaľ však ide o bežné obdobie počínajúc zmenou právneho postavenia verejnej inštitúcie IFP (ku ktorej došlo v júli 2006), francúzske orgány priznávajú, že verejná inštitúcia IFP by prípadne mohla dosiahnuť zníženie poplatkov z dôvodu nevystavenia záruk na plnenie záväzkov, ktoré však vzhľadom na sumy, ktoré obvykle požadujú banky a poisťovne za poskytnutie služby tohto druhu, predstavujú zanedbateľnú sumu.
The French authorities conclude that any such effect would not have the character of an advantage, which calls into question the very existence of State aid to IFP.
Francúzske orgány z toho usúdili, že takýto účinok nemá charakter výhody, čo by spochybnilo samotnú existenciu štátnej pomoci pre verejnú inštitúciu IFP.
6 COMMENTS FROM THIRD PARTIES AND FROM THE FRENCH AUTHORITIES
6 PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN A STANOVISKO FRANCÚZSKYCH ORGÁNOV
OBSERVATIONS FROM UOP
PRIPOMIENKY SPOLOČNOSTI UOP LIMITED
In its letter dated 28 November 2008, UOP submits that it has an interest n the proceedings [60], and goes on to put forward some general observations and to argue that the entity that it refers to as ‘IFP/Axens’ receives State aid:
Vo svojom liste z 28. novembra 2008 spoločnosť UOP Limited najprv zdôvodnila svoj záujem konať ako tretia strana zainteresovaná na konaní [60] a potom predložila niekoľko všeobecných pripomienok s tým, že podľa nej je subjekt, ktorý nazýva „IFP/Axens“, príjemcom štátnej pomoci:
IFP/Axens, consisting of the publicly owned establishment and its subsidiary Axens, is undeniably perceived by the market as a public entity (5.1.1);
celok tvorený verejnou inštitúciou a dcérskou spoločnosťou Axens – IFP/Axens – je vraj nesporne vnímaný zo strany trhu ako verejný subjekt (5.1.1),
the award of EPIC status to IFP/Axens has allowed and continues to allow significant distortion of competition in the process technologies market in which UOP operates, as it confers advantages in relations with suppliers, capital providers and customers (5.1.2).
udelenie statusu EPIC subjektu IFP/Axens mohlo umožniť a stále by umožňovalo výrazne narúšať hospodársku súťaž na trhu výrobných technológií, na ktorom pôsobí spoločnosť UOP Limited, pretože ho zvýhodňuje vo vzťahoch s dodávateľmi, prínoscami kapitálu a zákazníkmi (5.1.2).
MARKET PERCEPTION OF IFP/AXENS
VNÍMANIE SUBJEKTU IFP/AXENS ZO STRANY TRHU
According to UOP, the French authorities’ argument that Axens is a separate economic entity, like the other IFP subsidiaries, is untenable.
Podľa spoločnosti UOP Limited argument francúzskych orgánov, že Axens rovnako ako ostatné dcérske spoločnosti IFP tvoria samostatné hospodárske subjekty, nemožno prijať.