natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Eastern Republic of Uruguay is also party to the American Convention of Human Rights (‘Pact of San José de Costa Rica) of 22 November 1969, and in force since 18 July 1978 [3]. Article 11 of this Convention lays down the right to privacy and Article 30 sets out that restrictions that, pursuant to this Convention, may be placed on the enjoyment or exercise of the rights or freedoms recognised by the Convention may not be applied except in accordance with laws enacted for reasons of general interest and in accordance with the purpose for which such restrictions have been established (Article 30). Moreover the Eastern Republic of Uruguay has accepted the jurisdiction of the Inter-American Court of Human Rights. Furthermore at the 1118th meeting of the Ministers’ Deputies of the Council of Europe held on 6 July 2011, the Deputies invited the Eastern Republic of Uruguay to accede the Convention for the Protection of Individuals with regard to Automatic Processing of Personal Data (ETS No 108) and to its Additional Protocol (ETS No 118), after a favourable opinion of the relevant Consultative Committee [4].
Uruguajská východná republika je aj zmluvnou stranou Amerického dohovoru o ľudských právach („Pakt zo San José, Costa Rica“), ktorý bol podpísaný 22. novembra 1969 a nadobudol platnosť 18. júla 1978 [3]. V článku 11 tohto dohovoru sa stanovuje právo na súkromie a v článku 30 sa uvádza, že uplatnenie alebo využitie práv a slobôd, ktoré dohovor uznáva, je možné podľa tohto dohovoru obmedziť iba v súlade s právnymi predpismi prijatými vo všeobecnom záujme a v súlade s účelom, na ktorý bolo toto obmedzenie prijaté (článok 30). Uruguajská východná republika okrem toho uznáva právomoc Medziamerického súdu pre ľudské práva. Po tom, ako príslušný poradný výbor vydal kladné stanovisko, vyzvali zástupcovia ministrov Rady Európy na svojom 1118. zasadnutí 6. júla 2011 Uruguajskú východnú republiku, aby pristúpila k Dohovoru o ochrane jednotlivcov pri automatizovanom spracovaní osobných údajov (ETS č. 108) a k jeho dodatkovému protokolu (ETS č. 118) [4].
The Eastern Republic of Uruguay should therefore be regarded as providing an adequate level of protection for personal data as referred to in Directive 95/46/EC.
Uruguajská východná republika by sa preto mala považovať za krajinu, ktorá v súlade so smernicou 95/46/ES poskytuje primeranú úroveň ochrany osobných údajov.
This Decision should concern the adequacy of protection provided in the Eastern Republic of Uruguay with a view to meeting the requirements of Article 25(1) of Directive 95/46/EC.
Toto rozhodnutie by sa malo týkať primeranosti ochrany poskytovanej v Uruguajskej východnej republike s cieľom splniť požiadavky uvedené v článku 25 ods. 1 smernice 95/46/ES.
It should not affect other conditions or restrictions implementing other provisions of that Directive that pertain to the processing of personal data within the Member States.
Nemalo by sa týkať iných podmienok ani obmedzení súvisiacich s vykonávaním ostatných ustanovení tejto smernice, ktoré sa vzťahujú na spracovanie osobných údajov v rámci členských štátov.
The Commission should monitor the functioning of the Decision and report any pertinent findings to the Committee established under Article 31 of Directive 95/46/EC.
Komisia by mala monitorovať vykonávanie tohto rozhodnutia a oznamovať všetky relevantné zistenia výboru zriadenému podľa článku 31 smernice 95/46/ES.
Such monitoring should cover, inter alia, the Eastern Republic of Uruguay’s regime applicable to transfers in the framework of international treaties.
Toto monitorovanie by sa malo okrem iného vzťahovať aj na režim prenosu údajov, ktorý Uruguajská východná republika uplatňuje v rámci medzinárodných zmlúv.
The Working Party on the protection of individuals with regard to the processing of personal data established under Article 29 of Directive 95/46/EC has delivered a favourable opinion on the level of adequacy as regards protection of personal data which has been taken into account in the preparation of this Decision [5].
Pracovná skupina pre ochranu jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov zriadená podľa článku 29 smernice 95/46/ES vydala kladné stanovisko k úrovni primeranosti ochrany osobných údajov, ktoré bolo zohľadnené pri príprave tohto rozhodnutia [5].
For the purposes of Article 25(2) of Directive 95/46/EC, the Eastern Republic of Uruguay is considered as ensuring an adequate level of protection for personal data transferred from the European Union.
Na účely článku 25 ods. 2 smernice 95/46/ES sa Uruguajská východná republika považuje za krajinu, ktorá zabezpečuje primeranú úroveň ochrany osobných údajov prenášaných z Európskej únie.
The competent supervisory authority of the Eastern Republic of Uruguay for the application of the legal data protection standards in the Eastern Republic of Uruguay is set out in the Annex to this Decision.
V prílohe k tomuto rozhodnutiu sa uvádza orgán dohľadu Uruguajskej východnej republiky zodpovedný za uplatňovanie noriem právnej ochrany v Uruguajskej východnej republike.
Without prejudice to their powers to take action to ensure compliance with national provisions adopted pursuant to provisions other than Article 25 of Directive 95/46/EC, the competent authorities in Member States may exercise their existing powers to suspend data flows to a recipient in the Eastern Republic of Uruguay in order to protect individuals with regard to the processing of their personal data in the following cases:
Bez toho, aby boli dotknuté právomoci príslušných orgánov členských štátov prijímať opatrenia na dodržiavanie vnútroštátnych právnych predpisov prijatých podľa iných ustanovení ako ustanovení článku 25 smernice 95/46/ES, tieto orgány môžu uplatniť svoje existujúce právomoci a pozastaviť tok údajov smerom k príjemcovi v Uruguajskej východnej republike, aby tak ochránili jednotlivcov pri spracovaní ich osobných údajov v týchto prípadoch:
where a competent Uruguayan authority has determined that the recipient is in breach of the applicable standards of protection; or
ak príslušný uruguajský orgán zistil, že príjemca nedodržiava platné normy ochrany, alebo
where there is a substantial likelihood that the standards of protection are being infringed, there are reasonable grounds for believing that the competent Uruguayan authority is not taking or will not take adequate and timely steps to settle the case at issue, the continuing transfer would create an imminent risk of grave harm to data subjects and the competent authorities in the Member State have made reasonable efforts in the circumstances to provide the party responsible for processing established in the Eastern Republic of Uruguay with notice and an opportunity to respond.
ak je vysoká pravdepodobnosť, že sa normy ochrany porušujú; ak existuje dôvodné podozrenie, že príslušný uruguajský orgán nevykonáva alebo nevykoná vhodné a včasné kroky na vyriešenie danej situácie; ak by pokračovanie v prenose vytvorilo bezprostredné riziko spôsobenia škody dotknutým osobám a príslušné orgány v členských štátoch vynaložili za daných okolností primerané úsilie, aby o tom upovedomili stranu v Uruguajskej východnej republike zodpovednú za spracovanie a poskytli jej možnosť reagovať.
Member States shall inform the Commission without delay when measures are adopted on the basis of Article 2.
Ak členské štáty prijmú opatrenia podľa článku 2, bezodkladne o tom informujú Komisiu.
The Member States and the Commission shall inform each other of cases where the action of bodies responsible for ensuring compliance with the standards of protection in the Eastern Republic of Uruguay fails to secure such compliance.
Členské štáty a Komisia sa navzájom informujú o prípadoch, v ktorých opatrenia prijaté orgánmi zodpovednými za zabezpečenie dodržiavania noriem na ochranu v Uruguajskej východnej republike nedokáže zaručiť takýto súlad.
Where the information collected under Article 2 and under paragraphs 1 and 2 of this Article provides evidence that any body responsible for ensuring compliance with the standards of protection in the Eastern Republic of Uruguay is not effectively fulfilling its role, the Commission shall inform the competent Uruguayan authority and, if necessary, present draft measures in accordance with the procedure referred to in Article 31(2) of Directive 95/46/EC with a view to repealing or suspending this Decision or limiting its scope.
Ak informácie zhromaždené podľa článku 2 a podľa odsekov 1 a 2 tohto článku poskytujú dôkaz o tom, že ktorýkoľvek orgán zodpovedný za zabezpečenie dodržiavania noriem ochrany v Uruguajskej východnej republike si neplní svoju úlohu účinne, Komisia informuje príslušný uruguajský orgán, a ak je to potrebné, predloží návrh opatrení v súlade s postupom uvedeným v článku 31 ods. 2 smernice 95/46/ES s cieľom zrušiť alebo pozastaviť toto rozhodnutie, alebo obmedziť rozsah jeho pôsobnosti.
The Commission shall monitor the functioning of this Decision and report any pertinent findings to the Committee established under Article 31 of Directive 95/46/EC, including any evidence that could affect the finding in Article 1 of this Decision, that protection in the Eastern Republic of Uruguay is adequate within the meaning of Article 25 of Directive 95/46/EC and any evidence that this Decision is being implemented in a discriminatory way.
Komisia monitoruje vykonávanie tohto rozhodnutia a oznamuje všetky relevantné zistenia výboru zriadenému podľa článku 31 smernice 95/46/ES vrátane akéhokoľvek dôkazu, ktorý by mohol ovplyvniť zistenie uvedené v článku 1 tohto rozhodnutia, že ochrana v Uruguajskej východnej republike je primeraná v zmysle článku 25 smernice 95/46/ES, a akéhokoľvek dôkazu o tom, že toto rozhodnutie sa vykonáva diskriminačným spôsobom.
Member States shall take all the measures necessary to comply with the Decision within three months of the date of its notification.
Členské štáty prijmú všetky potrebné opatrenia na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím do troch mesiacov od dátumu jeho oznámenia.
Done at Brussels, 21 August 2012.
V Bruseli 21. augusta 2012
Letter of 31 August 2011.
List z 31. augusta 2011.
Organisation of American States; OAS, Treaty Series, No 36, 1144 UNTS 123. http://www.oas.org/juridico/english/treaties/b-32.html
Organizácia amerických štátov; O.A.S, Zbierka zmlúv, č. 36, 1144 U.N.T.S. 123. http://www.oas.org/juridico/english/treaties/b-32.html.
Council of Europe: https://wcd.coe.int/wcd/ViewDoc.jsp?Ref=CM/Del/Dec(2011)1118/10.3&Language=lanEnglish&Ver=original&Site=CM&BackColorInternet=DBDCF2&BackColorIntranet=FDC864&BackColorLogged=FDC864
Rada Európy: https://wcd.coe.int/wcd/ViewDoc.jsp?Ref=CM/Del/Dec(2011)1118/10.3&Language=lanEnglish&Ver=original&Site=CM&BackColorInternet=DBDCF2&BackColorIntranet=FDC864&BackColorLogged=FDC864.
Opinion 6/2010 on the level of protection of personal data in the Eastern Republic of Uruguay.
Stanovisko č. 6/2010 k úrovni ochrany osobných údajov v Uruguajskej východnej republike.
Available at http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/docs/wpdocs/2010/wp177_en.pdf
Dostupné na adrese http://ec.europa.eu/justice/policies/privacy/docs/wpdocs/2010/wp177_sk.pdf.
Tel. + 598 2901 2929 Int. 1352
Tel. +598 2901 2929 Int. 1352
Contact e-mail: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/contactenos.aspx
E-mail: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/contactenos.aspx.
Online complaints: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/denuncia.aspx
Sťažnosti on-line: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/denuncia.aspx.
Website: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/index.aspx
Webová stránka: http://www.datospersonales.gub.uy/sitio/index.aspx.
The application of the legal data protection standards is guaranteed by administrative and judicial remedies, in particular, by the ‘habeas data’ action, which enables a data subject to take a data controller to court in order to enforce his right of access, rectification and deletion, and by independent supervision carried out by the supervisory authority, the Unit for the Regulation and Control of Personal Data (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales (URCDP)), which is invested with powers of investigation, intervention and sanction in line with Article 28 of Directive 95/46/EC, and which acts completely independently.
Uplatňovanie týchto právnych noriem ochrany údajov je zaručené správnymi a súdnymi opravnými prostriedkami, najmä opatrením „habeas data“, ktoré dotknutej osobe umožňuje podať žalobu na správcu údajov s cieľom presadiť svoje právo na prístup k údajom, ich opravu a vymazanie, ako aj nezávislým dohľadom vykonávaným dozorným orgánom – Útvarom na reguláciu a kontrolu osobných údajov (Unidad Reguladora y de Control de Datos Personales, ďalej len „URCDP“), ktorý má v súlade s článkom 28 smernice 95/64/ES právomoc prešetrovať, zasahovať a ukladať sankcie a ktorý koná úplne nezávisle.
Moreover, any interested party is entitled to seek judicial redress for compensation for damages suffered as a result of the unlawful processing of his personal data.
Akákoľvek zainteresovaná strana má okrem toho právo vymáhať súdnou cestou náhradu škody, ktorú utrpela v dôsledku protiprávneho spracovania jej osobných údajov.
They have also clarified that, regarding the lists referred to in Article 9 C) of Act No 18.331, and which do not require the consent of the data subject for the processing, the Act also applies, namely the principles of proportionality and finality, the rights of data subjects and that they are subject to the supervision by the data protection authority. With regard to the transparency principle, the Uruguayan data protection authorities have informed that the obligation to provide the data subject with the necessary information applies in all cases.
Vysvetlili takisto, že pokiaľ ide o zoznamy uvedené v článku 9 C) zákona č. 18331, ktoré nevyžadujú súhlas dotknutej osoby so spracovaním údajov, zo zákona sa uplatňujú aj práva dotknutých osôb, a to najmä zásada proporcionality údajov a zásada obmedzenia účelu, a že dozorný orgán na ochranu údajov dohliada na dodržiavanie týchto práv. Pokiaľ ide o zásadu transparentnosti, uruguajské orgány na ochranu údajov uviedli, že vo všetkých prípadoch sa uplatňuje povinnosť informovať dotknutú osobu o spracovaní údajov.
of 25 April 2012
z 25. apríla 2012
on State aid SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10) granted by Germany to the Zweckverband Tierkörperbeseitigung in Rhineland-Palatinate, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis and Landkreis Limburg-Weilburg
o štátnej pomoci SA.25051 (C 19/10) (ex NN 23/10), ktorú Nemecko poskytlo v prospech Zweckverband Tierkörperbeseitigung v Porýní-Falcku, Sársku, v oblasti Rheingau-Taunus a v okrese Limburg-Weilburg
(notified under document C(2012) 2557)
[oznámené pod číslom C(2012) 2557]
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the Article cited above [2] and having regard to their comments,
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými článkami [2], a so zreteľom na tieto pripomienky,
THE PROCEDURE
POSTUP
In a complaint submitted by Saria Bio-Industries AG & Co KG (‘the complainant’) on 23 February 2008, the Commission was informed that Germany grants annual contributions to the Zweckverband Tierkörperbeseitigung (special-purpose association for animal carcase disposal) in Rhineland-Palatinate, Saarland, Rheingau-Taunus-Kreis and Landkreis Limburg-Weilburg (‘the ZT’).
Komisia bola sťažnosťou, ktorú 23. februára 2008 podala spoločnosť Saria Bio-Industries AG & Co KG (ďalej len „sťažovateľ“), informovaná o poplatkoch, ktoré Nemecko hradí účelovému združeniu na odstraňovanie odpadu živočíšneho pôvodu „Zweckverband Tierkörperbeseitigung“ (ďalej len „ZT“) v Porýní-Falcku, Sársku, v oblasti Rheingau-Taunus a v okrese Limburg-Weilburg.
The Commission informed Germany by letter of 20 July 2010 of its decision to initiate the procedure laid down Article 108(2) TFEU in respect of the measure (‘opening decision’).
Komisia listom z 20. júla 2010 oznámila Nemecku svoje rozhodnutie o začatí konania na základe článku 108 ods. 2 ZFEÚ (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“).
On publishing the opening decision in the Official Journal of the European Union on 26 October 2010, the Commission invited interested parties to submit their comments on the measure [3].
Spolu so zverejnením rozhodnutia o začatí konania 26. októbra 2010 v Úradnom vestníku Európskej únie Komisia vyzvala zainteresované strany na predloženie pripomienok [3].
The Commission therefore informed the ZT in a letter of 18 April 2011 that to take its comments into account in the formal examination procedure would be contrary to the procedural rules and would lead to unjustifiable unequal treatment of the parties to the proceedings.
Komisia preto listom z 18. apríla 2011 ZT oznámila, že zohľadnenie jeho pripomienok v konaní vo veci formálneho zisťovania by predstavovalo porušenie rokovacieho poriadku a viedlo by k neodôvodniteľnému nerovnakému zaobchádzaniu s účastníkmi konania.
Nevertheless it took all the information contained in the comments as a basis for the present decision.
Komisia napriek tomu vychádzala pri tomto rozhodnutí zo všetkých informácií, ktoré pripomienky obsahovali.
Parallel to the Commission’s formal examination procedure, the complainant had pursued national legal proceedings in Germany and had brought an action against the ZT before the Verwaltungsgericht Trier (Trier Administrative Court).
Súbežne s konaním Komisie vo veci formálneho zisťovania viedol sťažovateľ vnútroštátne súdne konanie v Nemecku a podal žalobu proti ZT na Správnom súde v Trevíri (Verwaltungsgericht Trier).
On 2 December 2008 the court held that the annual contributions constituted state aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Správny súd v Trevíri 2. decembra 2008 rozhodol, že dávky predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
As regards repayment of the unlawful aid, the court decided that the ZT did not have to repay the amount received between 2005 and 2008 since there were special circumstances that made repayment appear disproportionate.
Vzhľadom na vrátenie neoprávnenej pomoci správny súd rozhodol, že ZT nemusí z dôvodu výnimočných okolností, na základe ktorých sa vrátenie javilo ako neprimerané, vrátiť sumu, ktorú dostalo v období 2005 až 2008.
Both the complainant and the ZT appealed against the judgment of the Verwaltungsgericht Trier to the Oberverwaltungsgericht Koblenz (Koblenz Higher Administrative Court).
Sťažovateľ, ako aj ZT podali na Najvyššom správnom súde v Koblenzi (Oberverwaltungsgericht Koblenz) odvolanie proti rozsudku Správneho súdu v Trevíri.
On 24 November 2009 the Oberverwaltungsgericht upheld the judgment of the Verwaltungsgericht Trier.
Najvyšší správny súd rozsudkom z 24. novembra 2009 potvrdil rozsudok Správneho súdu v Trevíri.
The complainant and the ZT then appealed to the Bundesverwaltungsgericht (‘the BVerwG’ — Federal Administrative Court) against the ruling given by the Oberverwaltungsgericht Koblenz.
Sťažovateľ a ZT sa potom proti rozsudku Najvyššieho správneho súdu v Koblenzi odvolali na spolkovom správnom súde (Bundesverwaltungsgericht, ďalej len „BverwG“).
In a judgment of 16 December 2010 [6] the Bundesverwaltungsgericht rejected the complainant’s appeal, amended the decision of the Oberverwaltungsgericht Koblenz, and rejected the applications as a whole, taking the view that the complaint was inadmissible in respect of the years 2005 to 2009 and that the annual contribution for 2010 did not represent aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Rozsudkom zo 16. decembra 2010 [6] BVerwG zamietol odvolanie sťažovateľa, pozmenil rozsudok Najvyššieho správneho súdu v Koblenzi a žaloby v plnom rozsahu zamietol, pretože žaloba týkajúca sa obdobia 2005 až 2009 bola podľa názoru BVerwG neprípustná a dávky za rok 2010 nepredstavovali pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
European legislation
Právne predpisy Únie
Regulation (EC) No 1069/2009 of the European Parliament and of the Council of 21 October 2009 laying down health rules as regards animal by-products and derived products not intended for human consumption and repealing Regulation (EC) No 1774/2002 (Animal by-products Regulation) [7] laying down health rules as regards animal by-products and derived products not intended for human consumption and repealing Regulation (EC) No 1774/2002 governs the collection, transport, storage, treatment, processing and use or disposal of animal by-products so that these products do not pose a risk to human and animal health.
Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 z 21. októbra 2009, ktorým sa ustanovujú zdravotné predpisy týkajúce sa vedľajších živočíšnych produktov a odvodených produktov neurčených na ľudskú spotrebu a ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1774/2002 [7], upravuje zber, prepravu, skladovanie, manipuláciu, spracovanie a používanie alebo odstraňovanie živočíšnych vedľajších produktov, ktorých cieľom je zabrániť, aby tieto výrobky predstavovali riziko pre zdravie ľudí alebo zdravie zvierat.
The legislation is intended, inter alia, to prevent outbreaks of transmissible spongiform encephalitis (TSE) and other transmissible animal diseases such as classical swine fever (CSF) or foot-and-mouth disease (FMD).
Týmito predpismi sa má okrem iného zabrániť prepuknutiu prenosnej spongiformnej encefalopatie (ďalej len „PSE“) a iných prenosných ochorení zvierat, napríklad klasického moru ošípaných alebo slintačky a krívačky.
Section 4 of Regulation (EC) No 1069/2009 makes a distinction between three different categories of animal by-products according to the specific risks to animal and human health:
V oddiele 4 nariadenia (ES) č. 1069/2009 sa rozlišujú tri kategórie vedľajších živočíšnych produktov so zreteľom na špecifické riziká, ktoré predstavujú pre verejné zdravie a zdravie zvierat:
Category 1 material poses substantial risks associated in particular with TSE and the existence of certain prohibited substances and environmental contaminants.
Materiál kategórie 1 predstavuje značné riziká, ktoré sú spojené najmä s PSE a obsahom určitých zakázaných látok a látok znečisťujúcich životné prostredie.
Material in this category consists, amongst other things, of body parts of animals suspected of being infected by TSE or animals in which the presence of TSE has been confirmed, and mixtures of category 1 material with category 2 or category 3 material.
Materiál kategórie 1 tvoria okrem iného časti tiel zvierat podozrivých z nákazy PSE alebo zvierat, u ktorých bola potvrdená prítomnosť PSE, ako aj zmesi materiálu kategórie 1 s materiálom kategórie 2 alebo s materiálom kategórie 3.
Such materials must be disposed of through incineration or processing and must not be incorporated in feed for farmed animals or in technical products.
Tieto materiály sa musia zneškodniť spálením alebo spracovaním a nesmú byť obsiahnuté v krmive pre hospodárske zvieratá ani v technických výrobkoch.
Category 2 material also poses considerable risks as it consists of fallen stock and other materials that contain certain prohibited substances or contaminants.
Materiál kategórie 2 predstavuje tiež značné riziká, pretože pozostáva z mŕtvych zvierat a iných materiálov, ktoré obsahujú určité zakázané látky alebo kontaminanty.
This category of material must be disposed of through incineration or processing and must not be incorporated in feed for farmed animals.
Materiál kategórie 2 sa musí zneškodňovať spálením alebo spracovaním a nesmie byť obsiahnutý v krmive pre hospodárske zvieratá.
In some cases, however, it may be used as fertiliser or for technical purposes.
V mnohých prípadoch sa však môže použiť ako hnojivo alebo na technické účely.