natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, the Court of Justice has also recognised that certain activities with a purely social function may be considered non-economic, especially in sectors closely related to the basic tasks and responsibilities of the State.
Súdny dvor však takisto uznal, že niektoré činnosti, ktoré majú čisto sociálnu funkciu, možno považovať za nehospodárske, najmä v odvetviach, ktoré sú úzko prepojené so základnými úlohami a povinnosťami štátu.
None the less, as regards IMU, the Commission considers it essential first to establish whether the criteria laid down in Italian legislation to exclude the commercial nature of the activities entitled to the IMU exemption are in line with the notion of non-economic activity under Union law.
Pokiaľ ide o IMU, Komisia považuje v prvom rade za potrebné zistiť, či sú kritériá stanovené v talianskych právnych predpisoch o vylúčení komerčného charakteru činností, ktoré majú nárok na oslobodenie od IMU, v súlade s pojmom nehospodárskej činnosti podľa právnych predpisov Únie.
In this respect, as illustrated above in paragraphs 82 et seq., the Italian authorities recently approved the implementing legislation provided for by Article 91a(3) of Decree Law No 1/2012.
Ako je uvedené v odôvodneniach 82 a nasl., talianske orgány v tejto súvislosti nedávno schválili vykonávacie právne predpisy stanovené v článku 91a ods. 3 legislatívnej vyhlášky č. 1/2012.
The Regulation of the Ministry of Economic Affairs and Finance of 19 November 2012 sets out the general and specific requirements needed to establish when the activities listed in Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92 are performed on a non-commercial basis.
V nariadení ministerstva hospodárstva a financií z 19. novembra 2012 sa stanovujú nevyhnutné všeobecné a konkrétne požiadavky s cieľom určiť, kedy sa činnosti uvedené v článku 7 ods. 1 písm. i) legislatívnej vyhlášky č. 504/92 vykonávajú na nekomerčnom základe.
First, Article 1(1)(p) of the Ministerial Regulation of 19 November 2012 defines the concept of ‘non-commercial basis’.
Po prvé, v článku 1 ods. 1 písm. p) ministerského nariadenia z 19. novembra 2012 sa vymedzuje pojem „nekomerčný základ“.
The institutional activities are considered to be carried on on a non-commercial basis when: (a) they are not-profit making; (b) in keeping with the principles of Union law, by their nature they are not in competition with other market operators that are profit-making; and (c) they put into practice the principle of solidarity and subsidiarity.
Inštitucionálne činnosti možno považovať za činnosti vykonávané na nekomerčnom základe v prípade, že: a) sú neziskové; b) v súlade so zásadami právnych predpisov Únie nekonkurujú na základe svojej povahy iným trhovým subjektom, ktoré dosahujú zisk, a c) presadzujú zásadu solidarity a subsidiarity v praxi.
In this respect, the requirement under (b) is an important safeguard since, by referring expressly to Union law, it guarantees in general that the activity is not in competition with other profit-making market operators, which is an essential characteristic of non-economic activities [67].
V tejto súvislosti je požiadavka v písmene b) dôležitým ochranným opatrením, pretože tým, že sa ňou výslovne odkazuje na právo Únie, sa všeobecne zaručuje, že táto činnosť nebude konkurovať ostatným trhovým subjektom dosahujúcim zisk, čo je zásadnou charakteristikou nehospodárskych činností [67].
Second, Article 3 of the Regulation defines the general subjective requirements which must be included in the articles of association or statutes of non-commercial entities so that their activities are carried on on a non-commercial basis The criteria are as follows: (a) ban on distributing, even indirectly, any profits, operating surplus, funds, reserves or capital during the life of the entity, unless it is imposed by law or is in favour of entities that belong to the same structure and that perform the same activity; (b) any profit and surplus must be reinvested exclusively in developing activities that contribute to the institutional aim of social solidarity; and (c) if the non-commercial entity is wound up, its assets must be attributed to another non-commercial entity that performs a similar activity, unless otherwise provided by law.
Po druhé, v článku 3 nariadenia sa vymedzujú všeobecné subjektívne požiadavky, ktoré sa musia zahrnúť do článkov stanov alebo štatútov nekomerčných subjektov tak, aby boli ich činnosti vykonávané na nekomerčnom základe. Ide o tieto kritériá: a) zákaz, aj nepriameho, rozdeľovania akýchkoľvek ziskov, prevádzkových prebytkov, fondov, rezerv alebo kapitálu počas fungovania subjektu, pokiaľ sa tak neukladá zákonom alebo to nie je v prospech subjektov, ktoré patria do rovnakej štruktúry a ktoré vykonávajú rovnakú činnosť; b) akýkoľvek zisk alebo prebytok sa musí opätovne investovať výhradne do činností v oblasti rozvoja, ktoré prispievajú k inštitucionálnemu cieľu sociálnej solidarity, a c) ak sa nekomerčný subjekt zlikviduje, jeho aktíva sa musia previesť na iný nekomerčný subjekt, ktorý vykonáva podobnú činnosť, pokiaľ nie je zákonom stanovené inak.
Third, Article 4 of the Regulation identifies additional objective requirements that must be met, together with the conditions indicated in Articles 1 and 3, in order for the activities listed in Article 7(1)(i) of the ICI law to be deemed to be carried on on a non-commercial basis.
Po tretie, v článku 4 nariadenia sú uvedené ďalšie objektívne požiadavky, ktoré musia byť splnené, vrátane podmienok uvedených v článkoch 1 a 3, aby bolo možné činnosti uvedené v článku 7 ods. 1 písm. i) zákona o ICI považovať za činnosti vykonávané na nekomerčnom základe.
In particular, as regards welfare and health care activities, the Regulation states that these are carried on on a non-commercial basis if at least one of the following conditions is met: (a) the activities are accredited by the State and are performed under either a contract or an agreement with the State, the Regions or local authorities and they are part of or complementary to the public national health system and provide services to users free of charge or for an amount that is only a contribution to the cost of the universal service provision; (b) if the activities are not accredited and performed under a contract or an agreement, they must be provided free of charge or for a symbolic fee which, in any event, must not exceed half the average price for similar activities in the same geographical area on a competitive basis, also taking into account the absence of any connection with the actual cost of the service.
Pokiaľ ide konkrétne o činnosti v oblasti sociálneho zabezpečenia a zdravotnej starostlivosti, v nariadení sa uvádza, že tieto činnosti sa vykonávajú na nekomerčnom základe za predpokladu, že bude splnená aspoň jedna z týchto podmienok: a) tieto činnosti sú schválené štátom a vykonávané buď na základe zmluvy alebo dohody uzatvorenej so štátom, regiónmi alebo miestnymi orgánmi, a sú súčasťou alebo doplnením vnútroštátneho systému verejného zdravotníctva a používateľom poskytujú bezplatné služby, alebo za sumu, ktorá predstavuje iba časť nákladov na poskytovanie univerzálnej služby; b) ak tieto činnosti nie sú schválené a vykonávané na základe zmluvy alebo dohody, musia sa poskytovať bezplatne alebo za symbolický poplatok, ktorý však v každom prípade nesmie presiahnuť polovicu priemernej ceny za podobné činnosti v rovnakej geografickej oblasti na základe hospodárskej súťaže, a to aj s prihliadnutím na neexistenciu akýchkoľvek súvislostí so skutočnými nákladmi na službu.
With reference to the first condition, the Commission notes that, as explained by the Italian authorities, in order to benefit from the exemption the entities concerned must be an integral part of the national health service, which provides universal cover and is based on the principle of solidarity.
Pokiaľ ide o prvú podmienku, Komisia konštatuje, že ako uviedli talianske orgány, subjekty, ktoré chcú využívať oslobodenie od dane, musia byť neoddeliteľnou súčasťou národného systému zdravotníctva, ktorým sa poskytuje univerzálne krytie a ktorý je založený na zásade solidarity.
In this system, public hospitals are directly funded from social security contributions and other state resources.
V rámci tohto systému sú štátne nemocnice priamo financované z príspevkov sociálneho zabezpečenia a ostatných štátnych zdrojov.
These hospitals provide their services free of charge on the basis of universal cover or for a low fee which covers only a small fraction of the actual cost of the service.
Tieto nemocnice poskytujú bezplatné služby na základe všeobecného poistenia alebo za nízky poplatok, ktorý pokrýva iba malú časť skutočných nákladov na tieto služby.
Non-commercial entities falling under the same category and fulfilling the same conditions are also considered an integral part of the national health system [68].
Nekomerčné subjekty, ktoré patria do rovnakej kategórie a spĺňajú rovnaké podmienky, sa takisto považujú za neoddeliteľnú súčasť národného systému zdravotníctva [68].
In the light of the specific features of this case and in line with the principles laid down by Union case law [69], since the Italian national system provides a system of universal cover, the Commission concludes that the entities concerned, which perform the activities described above and fulfil all the statutory requirements, do not qualify as undertakings.
Vzhľadom na osobitné znaky tohto prípadu a v súlade so zásadami stanovenými judikatúre Únie [69], keďže taliansky národný systém poskytuje všeobecné poistenie, Komisia dospela k záveru, že príslušné subjekty, ktoré vykonávajú opísané činnosti a spĺňajú všetky štatutárne požiadavky, nie sú kvalifikované ako podniky.
As regards the second condition, the Regulation states that the activities must be performed either free of charge or for a symbolic fee.
Pokiaľ ide o druhú podmienku, v nariadení sa uvádza, že tieto činnosti sa musia vykonávať buď bezplatne, alebo za symbolický poplatok.
Services provided free of charge do not generally constitute an economic activity.
Služby poskytované bezplatne všeobecne nepredstavujú hospodársku činnosť.
In particular, this is the case if the services are not offered in competition with other market operators, as laid down in Article 1 of the Regulation.
Konkrétne v tomto prípade sa služby neponúkajú v rámci hospodárskej súťaže s ostatnými trhovými subjektmi, ako sa uvádza v článku 1 nariadenia.
The same holds true for services that are provided for a symbolic fee.
To isté platí aj pre služby, ktoré sa poskytujú za symbolický poplatok.
In this respect, it is important to note that the Regulation stipulates that, for the fee to be considered symbolic, it must bear no relationship to the cost of the service.
V tejto súvislosti treba poznamenať, že ak sa má tento poplatok v súlade s nariadením považovať za symbolický, nesmie mať žiadnu súvislosť s nákladmi na službu.
The Regulation also states that the limit set of half the average price charged for similar activities performed on a competitive basis in the same geographical area can be used only to exclude entitlement to the exemption (as indicated by the words ‘in any event’).
V nariadení sa takisto uvádza, že limit stanovený na polovicu priemernej ceny účtovanej za podobné činnosti vykonávané na základe hospodárskej súťaže v rovnakej geografickej oblasti možno použiť iba na vylúčenie nároku na oslobodenie od dane (ako to naznačujú slová „v každom prípade“).
It does not, however, imply that service providers which charge a price below that limit are entitled to the exemption.
Neznamená to však, že poskytovatelia služieb, ktorí vyberajú nižšiu cenu, ako je stanovený limit, majú nárok na toto oslobodenie.
Therefore, given that the assistance and health care activities also meet the general and subjective requirements indicated in Articles 1 and 3 of the Regulation, the Commission concludes that such activities, performed in line with the principles of the current legislation, do not constitute economic activities.
Vzhľadom na skutočnosť, že činnosti v oblasti pomoci a zdravotnej starostlivosti takisto spĺňajú všeobecné a subjektívne požiadavky uvedené v článkoch 1 a 3 nariadenia, Komisia dospela k záveru, že takéto činnosti vykonávané v súlade so zásadami súčasných právnych predpisov nepredstavujú hospodárske činnosti.
Educational activities, for their part, are deemed to be carried on on a non-commercial basis if a number of specific conditions are met.
Napríklad činnosti v oblasti vzdelávania sa považujú za činnosti vykonávané na nekomerčnom základe v prípade, že sú splnené niektoré konkrétne podmienky.
In particular, the activity must be on a par with public education and the school must apply a non-discriminatory enrolment policy; the school must also accept disabled pupils, apply collective working agreements, have structure that meet the applicable standards and publish its accounts.
Činnosť musí byť porovnateľná s verejným vzdelávaním a škola musí uplatňovať nediskriminačnú politiku zápisu; škola musí prijímať aj zdravotne postihnutých žiakov, uplatňovať kolektívne pracovné zmluvy, zaviesť štruktúru, ktorá spĺňa príslušné normy a zverejňovať svoje účty.
In addition, the activity must be provided either free of charge or for a symbolic fee covering only a fraction of the actual cost of the service, also taking into account the absence of any connection therewith.
Táto činnosť sa musí poskytovať buď bezplatne, alebo za symbolický poplatok, ktorý pokrýva iba zlomok skutočných nákladov na službu, a to aj so zohľadnením neexistencie akéhokoľvek spojenia s nimi.
In this respect, the Commission recalls that according to case law [70], courses offered by certain establishments forming part of a public education system and financed, entirely or mainly, by public funds do not constitute an economic activity.
Komisia v tejto súvislosti pripomína, že podľa judikatúry [70] kurzy, ktoré ponúkajú niektoré zariadenia, ktoré tvoria súčasť verejného systému vzdelávania a ktoré sú, či už úplne alebo čiastočne, financované z verejných prostriedkov, nepredstavujú hospodársku činnosť.
The non-economic nature of public education is in principle not affected by the fact that pupils or their parents must sometimes pay tuition or enrolment fees which contribute to the operating expenses of the system, provided that the financial contribution covers only a fraction of the actual cost of the service and, therefore, cannot be considered remuneration for the service provided.
Na nehospodársky charakter vzdelávania vo verejných zariadeniach v zásade nemá vplyv ani skutočnosť, že žiaci alebo ich rodičia niekedy musia zaplatiť poplatok za výučbu alebo zápis do školy, ktorý predstavuje príspevok na prevádzkové náklady systému, keďže takéto finančné príspevky kryjú iba zlomok skutočných nákladov na službu, a preto ich nemožno pokladať za poplatok za poskytovanú službu.
As also acknowledged by the Commission in its Communication on the application of the European Union state aid rules to compensation granted for the provision of services of general economic interest [71], these principles cover kindergartens, private and public primary schools, vocational training, secondary teaching activities in universities and also provision of education in universities.
Ako uznala aj Komisia vo svojom oznámení o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci Európskej únie na náhrady za služby všeobecného hospodárskeho záujmu [71], tieto zásady sa vzťahujú na materské školy, súkromné a verejné základné školy, odborné vzdelávanie, pedagogickú činnosť vykonávanú vo vedľajšom pracovnom pomere na univerzitách, ako aj poskytovanie vzdelávania na univerzitách.
In the light of the above, the Commission considers that the symbolic fee referred to in the Regulation, representing only a fraction of the actual cost of the service, cannot be considered remuneration for the services provided.
Komisia sa vzhľadom na uvedené skutočnosti domnieva, že symbolický poplatok uvedený v nariadení, ktorý predstavuje iba zlomok skutočných nákladov na službu, nemožno považovať za poplatok za poskytované služby.
Therefore, under these specific circumstances, given the general and subjective requirements of Articles 1 and 3 of the Regulation, together with the specific objective requirements laid down in Article 4, the Commission considers that the education service provided by the entities concerned cannot be considered to be an economic activity.
Za týchto osobitných okolností a vzhľadom na všeobecné a subjektívne požiadavky článkov 1 a 3 nariadenia spolu s osobitnými objektívnymi požiadavkami stanovenými v článku 4 sa Komisia domnieva, že služby v oblasti vzdelávania, ktoré poskytujú príslušné subjekty, nemožno považovať za hospodársku činnosť.
In respect of accommodation services, cultural and recreational activities and sports activities, Article 4 of the Regulation states that they must be provided either free of charge or for a symbolic fee which, in any event, must not exceed half the average price charged for similar activities performed on a competitive basis in the same geographical area, also taking into account the absence of any connection with the actual cost of the service.
Pokiaľ ide o ubytovacie služby, kultúrne a rekreačné činnosti a športové činnosti, v článku 4 nariadenia sa uvádza, že sa musia poskytovať buď bezplatne, alebo za symbolický poplatok, ktorý však v žiadnom prípade nesmie presiahnuť polovicu priemernej ceny účtovanej za podobné činnosti vykonávané na konkurenčnom základe v tej istej geografickej oblasti, a to aj so zohľadnením neexistencie akéhokoľvek prepojenia so skutočnými nákladmi na službu.
This requirement is identical to the second condition laid down for assistance and health care activities, examined in paragraph 171 above, hence the same considerations apply.
Táto požiadavka je totožná s druhou podmienkou stanovenou pre činnosti v oblasti pomoci a zdravotnej starostlivosti skúmanou v uvedenom odôvodnení 171, preto sa na ňu vzťahujú rovnaké úvahy.
If the services are provided free of charge, in principle they do not constitute an economic activity.
Ak sa tieto služby poskytujú bezplatne, v zásade nepredstavujú hospodársku činnosť.
The same holds true if they are provided for a symbolic fee.
To isté platí aj v prípade, že sa tieto služby poskytujú za symbolický poplatok.
It also states that the limit set of half the average price charged for similar activities performed on a competitive basis in the same geographical area can be used only to exclude entitlement to the exemption (as indicated by the words ‘in any event’).
Ďalej sa uvádza, že limit stanovený na polovicu priemernej ceny účtovanej za podobné činnosti vykonávané na základe hospodárskej súťaže v rovnakej geografickej oblasti možno použiť iba na vylúčenie nároku na oslobodenie od dane (ako to naznačujú slová „v každom prípade“).
In the case of accommodation services and sports activities, the Commission also notes the further requirements based on the definitions of these activities in Article 1(1)(j) and (m) of the Regulation.
Komisia v prípade ubytovacích služieb a športových činností takisto zohľadňuje ďalšie požiadavky založené na vymedzeniach týchto činností uvedených v článku 1 ods. 1 písm. j) a m) nariadenia.
As regards accommodation services, the Regulation limits the exemption to services provided by non-commercial entities that are accessible only to certain categories of people and are not open on a continuous basis.
Pokiaľ ide o ubytovacie služby, nariadením sa obmedzuje toto oslobodenie na služby poskytované nekomerčnými subjektmi, ktoré sú dostupné iba pre určité kategórie ľudí a ktoré nie sú priebežne dostupné.
In particular, as regards ‘social accommodation’, the Regulation indicates that the activities must be targeted at people with temporary or permanent special needs or people who are disadvantaged due to physical, psychological, economic, social and family conditions.
Pokiaľ ide o „sociálne ubytovanie“, v nariadení sa uvádza, že tieto činnosti musia byť zamerané na osoby, ktoré majú dočasné alebo trvalé osobitné potreby, alebo na osoby, ktoré sú znevýhodnené z dôvodu fyzických, psychologických, hospodárskych, sociálnych a rodinných podmienok.
The entity can only request payment of a symbolic fee which, in any event, must not exceed half the average price charged for similar activities performed by commercial entities in the same geographical area, also taking into account the absence of any connection with the actual cost of the service.
Subjekt môže požiadať iba o platbu symbolického poplatku, ktorý však v žiadnom prípade nesmie presiahnuť polovicu priemernej ceny účtovanej za podobné činnosti vykonávané komerčnými subjektmi v rovnakej geografickej oblasti, a to aj so zohľadnením neexistencie akéhokoľvek prepojenia so skutočnými nákladmi na službu.
The Regulation also specifies that, in any event, the exemption is not applicable to activities that are carried on in hotels or similar establishments, as defined by Article 9 of Legislative Decree No 79 of 23 May 2011 [72].
V nariadení sa takisto spresňuje, že toto oslobodenie sa v každom prípade nevzťahuje na činnosti, ktoré sa vykonávajú v hoteloch alebo podobných zariadeniach, ako sa uvádza v článku 9 legislatívnej vyhlášky č. 79 z 23. mája 2011 [72].
The exemption is therefore excluded for activities carried on, for instance, in hotels, motels and bed and breakfast establishments.
Toto oslobodenie je preto vylúčené v prípade činností vykonávaných napríklad v hoteloch, moteloch a zariadeniach poskytujúcich nocľah s raňajkami.
Since, in the case at issue, the non-commercial entities offering accommodation must fulfil the general, subjective and objective requirements in Articles 1, 3 and 4 of the Regulation, the Commission considers that, in the light of the specific features of the present case, these activities, which meet the above conditions, do not constitute an economic activity for the purposes of Union law.
Keďže v predmetnom prípade musia nekomerčné subjekty ponúkajúce ubytovanie spĺňať všeobecné, subjektívne a objektívne požiadavky stanovené v článkoch 1, 3 a 4 nariadenia, Komisia sa domnieva, že vzhľadom na osobitné znaky tohto prípadu tieto činnosti, ktoré spĺňajú uvedené podmienky, nepredstavujú hospodársku činnosť na účely práva Únie.
Therefore, given the specific circumstances of the present case and given that the non-commercial entities offering accommodation services, cultural, recreational and sports activities must also fulfil the requirements of Articles 1 and 3 of the Regulation, the Commission concludes that these activities, performed as described by the law, are not considered economic activities.
Vzhľadom na osobitné okolnosti tohto prípadu a na skutočnosť, že nekomerčné subjekty poskytujúce ubytovacie služby, kultúrne, rekreačné a športové činnosti musia preto spĺňať aj požiadavky článkov 1 a 3 nariadenia, Komisia dospela k záveru, že tieto činnosti, vykonávané v súlade so zákonom, sa nepovažujú za hospodárske činnosti.
The Commission therefore concludes that, on the basis of the information submitted by the Italian authorities, in the light of the specific and particular features of the present case, the activities analysed in the preceding paragraphs, performed by non-commercial entities in full compliance with the general, subjective and objective criteria laid down in Articles 1, 3 and 4 of the Regulation, are not of an economic nature.
Komisia preto dospela k záveru, že na základe informácií, ktoré predložili talianske orgány, a vzhľadom na osobitné a konkrétne charakteristiky tohto prípadu, činnosti analyzované v predchádzajúcich odôvodneniach, ktoré vykonávajú nekomerčné subjekty plne v súlade so všeobecnými, subjektívnymi a objektívnymi kritériami stanovenými v článkoch 1, 3 a 4 nariadenia, nemajú hospodársky charakter.
Therefore, the non-commercial entities concerned, when performing those activities in full compliance with the conditions laid down by the Italian legislation are not acting as undertakings for the purposes of Union law.
Predmetné nekomerčné subjekty nekonajú pri vykonávaní týchto činností v plnom súlade s podmienkami stanovenými v talianskych právnych predpisoch ako podniky v zmysle práva Únie.