natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This aid element can be calculated as the difference between the interest rate charged and the market interest rate plus the risk premium which should have been charged.
Tento prvok pomoci možno vypočítať ako rozdiel medzi účtovanou úrokovou sadzbou a trhovou úrokovou sadzbou plus riziková prémia, ktorá sa mala účtovať.
According to the Commission notice on the method for setting the reference and discount rates [8] as amended by Commission notice on technical adaptation to the method for setting the reference and discount rates [9], applicable for the period in question, the base reference rate for Germany lay between 5,23 % and 6,33 %.
Podľa oznámenia Komisie o spôsobe stanovenia referenčných a diskontných sadzieb [8], pozmenenom a doplnenom oznámením Komisie o technických úpravách metódy stanovenia referenčnej a diskontnej sadzby [9], ktoré sa uplatňuje na dotknuté obdobie, základná referenčná sadzba pre Nemecko sa pohybovala v rozmedzí 5,23 % až 6,33 %.
According to the notice, the reference rate determined is a floor rate which may be increased in situations involving particular risk (for example, an undertaking in difficulty, or where the security normally required by banks is not provided).
Podľa tohto oznámenia je stanovená referenčná sadzba minimálnou sadzbou, ktorá sa môže v prípadoch osobitného rizika zvýšiť (napríklad podnik v ťažkej situácii, nedostatok bežne požadovaných záruk zo strany bánk).
In such cases, the premium may amount to 400 basis points or more if no private bank would have agreed to grant the relevant loan.
V takých prípadoch sa môže príplatok zvýšiť až na 400 základných bodov alebo dokonca viac, ak by žiadna súkromná banka nebola ochotná poskytnúť príslušnú pôžičku.
According to Germany, interest rates charged by German banks during the same period for similar credits lay between 5,25 % and 6,50 % (VR-Bank Südliche Winstrasse e.G.) and 5,40 % and 6 % (Die Kreissparkasse Bad Dürkheim).
Podľa Nemecka v rovnakom období nemecké banky účtovali na podobné pohľadávky úrokové sadzby v rozmedzí od 5,25 % do 6,50 % (VR-Bank Südliche Winstrasse e.G.) a 5,40 % až 6 % (Die Kreissparkasse Bad Dürkheim).
Duration of measure
Trvanie opatrenia
One-off measure.
Jednorazové opatrenie.
The Commission initiated the formal investigation procedure provided for under Article 108(2) of the TFEU because it suspected that the subordination and waiver of claims could constitute State aid in the meaning of Article 107 of the TFEU.
Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania v súlade s článkom 108 ods. 2 ZFEÚ pre podozrenie, že podriadenie a zrušenie pohľadávok by mohlo predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 107 ZFEÚ.
In particular, the Commission had, based on the information available at the time of the initial opening of the formal investigation procedure, examined whether the subordination and waiver of claims were carried out pursuant to the private creditor test.
Komisia predovšetkým na základe informácií dostupných v čase začatia konania vo veci formálneho zisťovania preskúmala, či sa podriadenie a zrušenie pohľadávok uskutočnilo podľa testu súkromného veriteľa.
The private creditor test assesses whether, under the same market conditions, a private creditor would have acted or has acted in the same way as the public creditor.
Testom súkromného veriteľa sa hodnotí, či súkromný veriteľ za tých istých trhových podmienok by konal alebo či konal rovnako ako verejný veriteľ.
As regards the case at hand, private creditors had claims on GfW totalling EUR 5,5 million on 31 October 2000, but none of them waived their claims.
Pokiaľ ide o predmetný prípad, súkromní veritelia vlastnili k 31. októbru 2000 pohľadávky voči GfW v celkovej sume 5,5 milióna EUR, žiadny z nich však svoje pohľadávky nezrušil.
The report by an independent auditor did appear to show that it made economic sense for WAK to subordinate and waive a share of their claims, but did not explain why none of the other creditors were prepared to waive their own claims.
Nezávislý audítor vypracoval správu s cieľom preukázať, že pre WAK bolo hospodársky opodstatnené podriadiť a zrušiť určitý podiel svojich pohľadávok, nevysvetľuje sa však v nej, prečo žiadny z ostatných veriteľov nebol pripravený zrušiť svoje pohľadávky.
In the opening of the formal investigation procedure the Commission concluded that at the time of the opening of procedure, it could not be excluded that WAK’s subordination and waiver of claims (the loan to GfW and future interest payments on this loan) were not in accordance with the private creditor test as they seemed to be higher than absolutely necessary and excessively favoured not only GfW but also the other creditors (primarily the winegrowing enterprises and merchants) who had their claims refunded in full.
Na začiatku konania vo veci formálneho zisťovania Komisia dospela k záveru, že v čase začatia konania sa nedalo vylúčiť, že podriadenie a zrušenie pohľadávok fondom WAK (pôžička pre GfW a následné úrokové platby z tejto pôžičky) neboli v súlade s testom súkromného veriteľa, keďže sa zdali neprimerane vysoké a nadmerne zvýhodňovali GfW, ale aj ostatných veriteľov (najmä vinohradnícke podniky a obchodníkov s vínom), ktorým sa v plnej výške splatili ich pohľadávky.
The opening of the formal investigation procedure was then extended to include the granting of the loan.
Začatie konania vo veci formálneho zisťovania sa následne predĺžilo s cieľom zahrnúť poskytnutie pôžičky.
Specifically, doubt was expressed concerning whether the granting of the loan was done on market terms (no risk premium was charged) and with sufficient securities.
Vyjadrené pochybnosti sa konkrétne týkali toho, či sa pôžička poskytla v súlade s trhovými podmienkami (neúčtovala sa žiadna riziková prémia) a s dostatočnými zárukami.
In the extension of the formal investigation procedure, doubt regarding possible aid to the winegrowing enterprises and merchants was again raised.
Pri predĺžení konania vo veci formálneho zisťovania sa opäť vyjadrila pochybnosť o možnej pomoci pre vinohradnícke podniky a obchodníkov s vínom.
The information available at the time seemed to indicate that the price paid for the must was above the relevant market price, that the aim of the transaction was not to maximise profits but to support the wine and must market, and that the security position awarded the winegrowing enterprises and merchants under the sales contract were more advantageous than under normal circumstances.
Podľa informácií dostupných v tom čase sa zdalo, že cena vyplatená za mušt prevyšovala príslušnú trhovú cenu, že cieľom transakcie nebola maximalizácia ziskov, ale podpora trhu s vínom a muštom, a že postavenie z pohľadu záruky udelené vinohradníckym podnikom a obchodníkom s vínom v rámci predajnej zmluvy bolo výhodnejšie ako za normálnych okolností.
The doubt regarding the price was emphasised by documents provided by Germany after the first opening of procedure, which showed a fluctuation in the price per litre of table wine (not including VAT) in 1999 in the Pfalz-Rheinhessen region from a minimum EUR 0,26 (October/November) to EUR 0,30 (June to September), EUR 0,35 (April), and a maximum EUR 1,10 (February, June, November/December).
Pochybnosti týkajúce sa cien sa zdôraznili v dokumentoch poskytnutých Nemeckom po prvom začatí konania, v ktorom sa poukázalo na cenové výkyvy za liter stolového vína (bez DPH) v roku 1999 v regióne Falcko-Porýnie, s minimálnymi hodnotami od 0,26 EUR (október/november) do 0,30 EUR (jún až september) a 0,35 EUR (apríl) a s maximálnou hodnotou 1,10 EUR (február, jún, november/december).
The minimum market price that could be achieved for table wine at the time of granting the loan was therefore EUR 0,26 per litre.
Minimálna trhová cena, ktorú bolo možné dosiahnuť za stolové víno v čase poskytnutia pôžičky sa teda rovnala 0,26 EUR za liter.
The average purchase price of EUR 0,38 per litre therefore seemed to be above the lowest market price of around EUR 0,26 per litre.
Zdá sa teda, že priemerná kúpna cena 0,38 EUR za liter bola vyššia ako najnižšia trhová cena pohybujúca sa okolo 0,26 EUR za liter.
COMPLAINTS AND INFORMATION FROM THIRD PARTIES
SŤAŽNOSTI A INFORMÁCIE OD TRETÍCH STRÁN
The Commission received information indicating that the above waiver of claims was financed through WAK funds.
Komisii boli doručené informácie, podľa ktorých zrušenie pohľadávok opísané v predchádzajúcom texte bolo financované z fondov WAK.
As the public authority funding WAK, the federal state of Rhineland-Palatinate was said to have examined a possible capital injection due to WAK’s reduced capital base, but ultimately decided against it.
Federálny štát Porýnie-Falcko ako verejný orgán financujúci WAK uviedol, že skúmal možnosť poskytnutia kapitálovej injekcie z dôvodu zníženej kapitálovej základne WAK, ale nakoniec sa rozhodol, že tak nevykoná.
The Commission received a complaint concerning the alleged State aid involved in the waiver of claims by WAK.
Komisii bola doručená sťažnosť o údajnom poskytnutí štátnej pomoci v rámci zrušenia pohľadávok zo strany WAK.
The complainant stated that GfW was competing in selling wine distillates and, as a result of the waiver in favour of this company, competitors would have considerable problems selling their own products.
V sťažnosti sa uvádzalo, že GfW je súčasťou hospodárskej súťaže v oblasti predaja vínnych destilátov a v dôsledku zrušenia pohľadávok v prospech tejto spoločnosti budú mať jej konkurenti vážne problémy s predajom vlastných výrobkov.
The complainant submitted several news paper articles with information concerning the waiver of claim by WAK to the benefit of GfW.
Sťažovateľ zaslal niekoľko novinových článkov s informáciami o zrušení pohľadávok zo strany WAK v prospech GfW.
The same complainant also forwarded a letter he had received from the public prosecutor’s office in Kaiserslautern (central economic crime office) as a response to a letter he had sent there.
Ten istý sťažovateľ takisto poslal kópiu listu, ktorý mu bol doručený od úradu prokurátora v meste Kaiserslautern (ústredný úrad boja proti hospodárskej trestnej činnosti) v reakcii na list, ktorý mu zaslal.
The letter from the public prosecutor’s office in Kaiserslautern summarises the information received from the complainant in the form of news paper articles and statements and in the letter informs the complainant that, based on this information they had received, there are no grounds for opening criminal investigation proceedings (strafrechtliches Ermittlungsverfahren einzuleiten).
Úrad prokurátora v meste Kaiserslautern vo svojom liste zhŕňa informácie doručené sťažovateľom v podobe novinových článkov a vyhlásení a sťažovateľa v liste informuje, že na základe informácií, ktoré mu boli doručené, nejestvujú dôvody na začatie konania vo veci formálneho zisťovania (strafrechtliches Ermittlungsverfahren einzuleiten).
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES
PRIPOMIENKY OD ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
The Commission did not receive any comments as part of the formal investigation procedures.
Komisii neboli doručené žiadne pripomienky v rámci konaní vo veci formálneho zisťovania.
The repeated letters from the complainant after the initial opening of procedure did not add any new facts or arguments.
Opakované listy od sťažovateľa po začatí konania neposkytli žiadne nové fakty alebo argumenty.
V. COMMENTS FROM GERMANY
V. STANOVISKÁ NEMECKA
Aid element at time of granting of the loan
Prvok pomoci v čase poskytnutia pôžičky
Germany has provided comprehensive information on the conditions of the loan granted by WAK to GfW which has been included in the description of the measure in section II.
Nemecko poskytlo celistvé informácie o podmienkach pôžičky udelenej fondom WAK spoločnosti GfW, ktoré sa zahrnuli do popisu opatrenia v oddiele II.
In its comments, Germany agrees that the interest charged by WAK for the loan to GfW was lower than the market rate.
Vo svojom stanovisku Nemecko súhlasí, že úrok, ktorý WAK účtoval na pôžičku pre GfW, bol nižší než trhová sadzba.
Germany recognises that the difference between the market rate and the interest rate charged constitutes aid to GfW in the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
Nemecko uznáva, že rozdiel medzi trhovou sadzbou a účtovanou úrokovou sadzbou predstavuje pomoc spoločnosti GfW v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
In accordance with settled case-law [10] recovery is according to Germany therefore not possible.
V súlade s ustálenou judikatúrou [10] nie je preto vrátenie pomoci podľa Nemecka možné.
Germany gives their assurances that GfW’s granting of simple, extended or prolonged retention of title to the winegrowing enterprises and merchants in connection with the sale of must, was in accordance with common business practise.
Nemecko uisťuje, že poskytnutie jednoduchej, rozšírenej alebo predĺženej výhrady vlastníctva od GfW v prospech vinohradníckych podnikov a obchodníkov s vínom v súvislosti s predajom muštu bolo v súlade s bežnými obchodnými postupmi.
Germany also assures that to accept the secured assets as collateral despite the retention of title as WAK did for the loan to GfW is also according to common business practice.
Nemecko takisto uisťuje, že prijatie zabezpečených aktív ako záruky napriek výhrade vlastníctva, ako to urobil WAK pri poskytnutí pôžičky GfW, je takisto v súlade s bežnými obchodnými postupmi.
Further, Germany states that the purchase of must in autumn 1999 by GfW was carried out at the market price because 60 % of the must bought was quality must (minimum 60 degree Oechsle) and not ordinary table wine must as assumed in the opening of procedure.
Nemecko ďalej uvádza, že nákup muštu spoločnosťou GfW na jeseň 1999 sa uskutočnil na základe trhovej ceny, pretože 60 % zakúpeného muštu bol kvalitný mušt (minimálne so 60 stupňami Oechsle), a nie mušt na výrobu bežného stolového vína, ako sa predpokladalo pri začatí konania.
According to Germany the quality requirements for the production of sparkling wine are higher than the requirements for table wine (minimum 60 and 44 degree Oechsle respectively).
Podľa Nemecka kvalitatívne požiadavky na výrobu šumivého vína sú vyššie ako požiadavky na stolové víno (minimálne 60 stupňov Oechsle v prvom prípade a 44 stupňov v druhom prípade).
The remaining 40 % of the must was ordinary table wine must and was bought to take advantage of the beneficial conditions of preventive distillation.
Zostávajúcich 40 % muštu bol mušt na výrobu bežného stolového vína a bol nakúpený s cieľom využiť priaznivé podmienky preventívnej destilácie.
In its comments, Germany emphasises that the marketing concept of GfW for 60 % of the stock involved the purchase of high quality must in large quantities and the subsequent processing into homogenous batches of raw wine for sparkling wine (Sektgrundwein), in compliance with the homogeneity and quality requirements of wineries.
Nemecko vo svojom stanovisku zdôrazňuje, že obchodná koncepcia GfW v súvislosti so 60 % zásob spočívala v nákupe veľkého množstva muštu vysokej kvality a v následnom spracovaní na homogénne dávky surového vína na výrobu šumivého vína (Sektgrundwein) v súlade s vinárskymi požiadavkami homogénnosti a kvality.
Raw wine for the production of sparkling wine requires a low level of SO2 and high levels of fruit acids.
Pri výrobe šumivého vína musí mať surové víno nízky obsah SO2 a vysoký obsah ovocných kyselín.
This could only be achieved if the must was purchased during the autumn sales period and through GfW’s own preparation of the must into raw wine.
To bolo možné dosiahnuť, len pokiaľ sa mušt zakúpil počas jesenného predajného obdobia a pokiaľ GfW sama pripravila z muštu surové víno.
Pursuant to the information provided by Germany, on the market for raw wine for sparkling wine, the basic price paid for one litre of must of 60 degrees Oechsle was EUR 0,312 per litre.
Podľa informácií, ktoré poskytlo Nemecko, na trhu so surovým vínom na výrobu šumivého vína sa základná cena za jeden liter muštu so 60 stupňami Oechsle rovnala 0,312 EUR za liter.
For each additional degree Oechsle (up to a maximum of 80 degrees Oechsle) EUR 0,005 per litre was paid.
Za každý dodatočný stupeň Oechsle (až maximálne po 80 stupňov Oechsle) sa zaplatilo 0,005 EUR za liter.
The winegrowing enterprises and merchants were paid for their high quality must, 60 % of the must purchased, in accordance with this principle.
Vinohradníckym podnikom a obchodníkom s vínom sa zaplatilo za ich mušt vysokej kvality, ktorý predstavoval 60 % zakúpeného muštu, v súlade s touto zásadou.
In this context Germany points to the relevant market.
V tejto súvislosti Nemecko upriamuje pozornosť na príslušný trh.
In its opinion the market price for ordinary table wine cannot be taken as a benchmark for this 60 % of the stock because the relevant market for GfW is not the ordinary table wine market but the market for higher quality raw wine to be used in the production of sparkling wine.
Podľa jeho názoru sa trhová cena za bežné stolové víno nemôže chápať ako porovnávacie kritérium pre týchto 60 % zásob, pretože príslušný trh GfW nie je trh s bežným stolovým vínom, ale trh so surovým vínom vyššej kvality na výrobu šumivého vína.
Germany also makes reference to the theory of demand substitution which points out that two products are not traded on the same market if one cannot be replaced by the other even if the price of one changes.
Nemecko takisto odkazuje na teóriu o zameniteľnosti dopytu, v ktorej sa zdôrazňuje, že s dvomi výrobkami sa neobchoduje na tom istom trhu, ak prvý nemožno nahradiť druhým, a to dokonca ani v prípade, že sa cena jedného z nich zmení.
In the case at hand, the specific requirements for must and raw wine for the production of sparkling wine makes it impossible to replace it with ordinary table wine must or table wine even if the price for table wine would decrease significantly.
V predmetnom prípade osobitné požiadavky na mušt a surové víno určené na výrobu šumivého vína znemožňujú nahradiť ich muštom na výrobu bežného stolového vína alebo stolovým vínom, a to dokonca ani v tom prípade, že by sa ceny za stolové víno výrazne znížili.
Therefore, a decrease in the price of table wine will not influence the price of must for the production of sparkling wine because they cannot be substituted for one another.
Zníženie ceny za stolové víno preto nebude mať vplyv na ceny muštu na výrobu šumivého vína, pretože ich vzájomne nie je možné zameniť.
According to the import statistics of the German winegrowers association (Deutsche Weinbauverband) for the years 1998-2001, imported white wine, which due to its high quality is suitable for the production of sparkling wine, had a market price of EUR 0,38 per litre, significantly higher than the EUR 0,26 per litre quoted to table wine.
Podľa dovoznej štatistiky nemeckého vinohradníckeho združenia (Deutsche Weinbauverband) za roky 1998 – 2001, dovážané biele víno, ktoré je pre svoju vysokú kvalitu vhodné na výrobu šumivého vína, sa na trhu predávalo za cenu 0,38 EUR za liter, čo je podstatne vyššia cena ako cena 0,26 EUR za liter, ktorá sa požadovala za stolové víno.
In its comments, Germany concludes that two separate markets exist, one for ordinary table wine and table wine must, and another for high quality raw wine and high quality must to be used for the production of sparkling wine.
Nemecko vo svojom stanovisku konštatuje, že jestvujú dva rozdielne trhy, jeden pre bežné stolové víno a mušt na výrobu stolového vína a druhý pre surové víno vysokej kvality a mušt vysokej kvality na výrobu šumivého vína.
According to Germany it should therefore be concluded that the relevant market for the wine not being sent for distillation is the market for high quality raw wine for the production of sparkling wine, with much higher achievable prices (EUR 0,38 per litre) and not the ordinary table wine market price (EUR 0,26 per litre).
Preto podľa Nemecka možno vyvodiť záver, že príslušný trh pre víno, ktoré sa neposlalo na destiláciu, je trh so surovým vínom vysokej kvality na výrobu šumivého vína, na ktorom je možné dosiahnuť oveľa vyššie ceny (0,38 EUR za liter), ako sú trhové ceny za bežné stolové víno (0,26 EUR za liter).
Germany therefore reasons that the price paid for the must by GfW was in conformity with the market price of the relevant market and included a normal profit margin.
Nemecko preto argumentuje, že cena zaplatená za mušt GfW bola v súlade s trhovou cenou na príslušnom trhu a zahŕňala bežnú ziskovú maržu.
In addition, GfW planned to participate in EU stocking and distillation programmes (GfW had already offered such services to winegrowers before).
Okrem toho sa GfW plánovala zúčastniť na programoch EÚ v oblasti skladovania a destilácie (GfW vinohradníkom už predtým ponúkla takéto služby).
Under the stocking programme EUR 0,06 per litre was paid for 20 % of the stocks which should later be sold as raw wine for sparkling wine production.
V rámci programu v oblasti skladovania sa vyplatilo 0,06 EUR za liter za 20 % zásob, ktoré sa mali neskôr predať ako surové víno na výrobu šumivého vína.
Under the distillation programme EUR 0,50-0,55 per litre was paid for the 40 % of the stock sent for distillation.
V rámci programu v oblasti destilácie sa zaplatilo 0,50 EUR – 0,55 EUR za liter za 40 % zásob poslaných na destiláciu.
In the opinion of Germany it was possible to make a profit from these activities when WAK granted the loan to GfW.
Podľa názoru Nemecka bolo možné vytvoriť zisk z týchto činností, keď WAK poskytol pôžičku GfW.
On the one hand, GfW intended to use 40 % of the must purchases for preventive distillation in December 1999 at a distillation price considerably higher than the purchase price (EUR 0,50-0,55 per litre).
Na jednej strane GfW plánovala v decembri 1999 použiť 40 % zakúpeného muštu na preventívnu destiláciu s využitím ceny za destiláciu, ktorá bola podstatne vyššia ako nákupná cena (0,50 EUR – 0,55 EUR za liter).
On the other, it was predicted that sparkling wine producers would pay relatively good prices (between EUR 0,36 and EUR 0,41 per litre) for large lots of uniform, guaranteed quality raw wine.
Na druhej strane sa predpokladalo, že výrobcovia šumivého vína zaplatia relatívne dobré ceny (medzi 0,36 EUR a 0,41 EUR za liter) za veľké množstvá homogénneho surového vína zaručenej kvality.
Germany reasons that GfW could have achieved an average sales revenue of EUR 0,44 to EUR 0,46 per litre, much above the average of EUR 0,38 per litre paid to the winegrowing enterprises and merchants.
Nemecko argumentuje, že GfW mohla dosiahnuť priemernú tržbu z predaja vo výške 0,44 EUR až 0,46 EUR za liter, čo je oveľa viac ako priemerná cena 0,38 EUR za liter vyplatená vinohradníckym podnikom a obchodníkom s vínom.
The planning was based on the following assumptions of target prices:
Tento plán sa odvíjal od týchto predpokladov cieľových cien:
Price/litre (EUR)
Cena za liter v EUR
EU subsidy for stocking of wine/must (1 year): EUR 0,06/l and subsequent sale as raw wine for sparkling wine
Dotácia od EÚ za skladovanie vína/muštu (1 rok): 0,06 EUR za liter a následný predaj ako surového vína na výrobu šumivého vína
Sale as raw wine for sparkling wine
Predaj ako surového vína na výrobu šumivého vína
Based on these assumptions an average sales price of 0,44 to 0,46 EUR /l was expected.
Na základe týchto predpokladov sa očakávala predajná cena 0,44 až 0,46 EUR za liter.
The above sales forecast results in the following profit calculation:
Z vyššie uvedenej prognózy predaja vyplýva tento výpočet zisku:
Purchase price and processing
Nákupná cena a spracovanie
Income from sale as raw wine for sparkling wine, distillation, stocking subsidies
Príjem z predaja ako surového vína na výrobu šumivého vína, destilácie, dotácií na skladovanie
Expected profit
Očakávaný zisk
Based on a total volume of some 44 million litres, a total profit between some EUR 2,64 million and some EUR 3,96 million was expected.
Na základe celkového objemu 44 miliónov litrov sa očakával celkový zisk v rozmedzí od 2,64 milióna EUR do 3,96 milióna EUR.
For 2000 the spread lay between EUR 0,20 and EUR 0,41 per litre.
V roku 2000 sa cenové rozmedzie pohybovalo od 0,20 EUR do 0,41 EUR za liter.