natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finally, the sequestration of the amounts demanded by the Commission in application of its decision on the application of business tax to France Télécom [53], then the payment of these amounts, should lead to the Commission to consider its decision to have been executed, in accordance with its 2007 Notice on the subject [54].
Napokon zabavenie súm, ktoré Komisia požadovala na základe svojho rozhodnutia o zdanení spoločnosti France Télécom živnostenskou daňou [53], a potom úhrada uvedených súm by mali Komisiu podnietiť k tomu, aby považovala svoje rozhodnutie za vykonané v súlade so svojím oznámením z roku 2007 v tejto veci [54].
Consequently, there is no cause to examine the cumulated effect of these aids.
Celkový vplyv tejto pomoci by sa potom nemusel skúmať.
Existence of aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
Existencia štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
Article 107(1) of the TFEU provides that: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa ustanovuje: „Ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.“
The application of the cumulative conditions of this Article to the facts of the case is examined in Sections 6.1.1 to 6.1.5.
Skutočnosť, či sa kumulatívne podmienky tohto článku vzťahujú na skutkové okolnosti daného prípadu, sa preskúma v oddieloch 6.1.1 až 6.1.5.
Aid granted by the State through State resources
Pomoc poskytovaná štátom zo štátnych zdrojov
The 1990 Law and the 1996 Law originate from the French State.
Zákon z roku 1990 a zákon z roku 1996 stanovil francúzsky štát.
They provide for the measure by which France Télécom pays the Public Treasury compensation for the payment and servicing of the pensions granted to the civil servants of France Télécom made by the State.
Týmito zákonmi sa stanovuje opatrenie, na základe ktorého spoločnosť France Télécom odvádza do Štátnej pokladnice náhradu za zúčtovanie a vyplácanie dôchodkov priznaných štátnym zamestnancom spoločnosti France Télécom, ktoré vykonáva štát.
Since, pursuant to the 1996 Law, the compensation paid by France Télécom to the Public Treasury is less than in the original wording of the 1990 Law, the aid is granted to France Télécom with the resources of the French State.
Keďže podľa zákona z roku 1996 je náhrada, ktorú odvádza spoločnosť France Télécom do Štátnej pokladnice, menšia ako náhrada podľa pôvodného znenia zákona z roku 1990, štátna pomoc sa spoločnosti France Télécom poskytuje zo zdrojov francúzskeho štátu.
Favouring certain undertakings
Zvýhodňovanie niektorých podnikov
The provisions of the 1990 Law defined the arrangements applicable to France Télécom, a public operator with legal personality.
Ustanoveniami zákona z roku 1990 sa vymedzil systém pre verejný podnik s právnou subjektivitou France Télécom.
The 1996 Law on the national company France Télécom amends these arrangements with provisions applicable to France Télécom in accordance with the conditions it defines only for this company.
Uvedený systém sa zmenil a doplnil ustanoveniami zákona z roku 1996 o štátnom podniku France Télécom, ktoré sa uplatňujú na spoločnosť France Télécom podľa pravidiel, ktoré sa v zákone ustanovujú iba pre tento podnik.
The object of the arrangements introduced by the 1990 Law is to determine a specific compensation for the principles and amounts of the employer’s contribution for the pensions paid by France Télécom to the French State.
Cieľom systému podľa zákona z roku 1990 je určiť osobitnú náhradu, pokiaľ ide o zásady platenia a sumy zamestnávateľských príspevkov súvisiace s dôchodkami, ktoré spoločnosť France Télécom odviedla francúzskemu štátu.
Therefore the compensation payable by France Télécom in accordance with the 1990 Law in its original wording, which was applied between 1991 and 1996, in the same way as the different compensation introduced by the 1996 Law, which has been applied since 1997, is a specific measure which concerns only France Télécom, thereby fulfilling the condition of selectivity, contrary France Télécom’s argument.
Okrem toho náhrada stanovená v zákone z roku 1990 v pôvodnom znení platnom v období 1991 – 1996, ktorú je spoločnosť France Télécom povinná hradiť, ako aj odlišná náhrada stanovená v zákone z roku 1996 platnom od roku 1997 sú osobitné opatrenia, ktoré sa vzťahujú iba na spoločnosť France Télécom, čím je splnená podmienka selektívnosti na rozdiel od tvrdenia spoločnosti France Télécom.
Economic advantage distorting or threatening to distort competition
Hospodárska výhoda, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže
It should be determined whether the measures establishing the amount of compensation in question favour France Télécom.
Je potrebné určiť, či sa opatreniami, ktorými sa stanovuje výška uvedenej kompenzácie, zvýhodňuje spoločnosť France Télécom.
The question of whether the amendments introduced in Article 30 of the 1990 Law by the 1996 Law constitute aid because they confer an economic advantage on France Télécom must be seen in the light of the nature and the overall structure of the pensions arrangements in question and the effects this has had on France Télécom, and not the causes or objectives of the amendments.
Otázka, či zmeny a doplnenia článku 30 zákona z roku 1990 zavedené zákonom z roku 1996 predstavujú štátnu pomoc tým, že spoločnosti France Télécom poskytujú hospodársku výhodu, by sa mala posudzovať podľa charakteru a hospodárskej štruktúry uvedeného dôchodkového systému a účinkov, ktoré z neho pre spoločnosť France Télécom vyplynuli, a nie podľa príčin alebo cieľov zmien a doplnení.
The objective pursued by amending the 1990 Law is not therefore relevant, in principle, for assessing its effects, contrary to the French Republic’s argument.
Cieľ uskutočnenia zmien a doplnení zákona z roku 1990 teda v podstate nie je na účely posúdenia účinkov relevantný na rozdiel od toho, čo tvrdí Francúzska republika.
The logic of the pension arrangements applicable
Logika uplatniteľného dôchodkového systému
The funding by the State of the payment and servicing of the pensions granted to the civil servants of France Télécom results from the application of the Civilian and Military Retirement Pensions Code, which alone applies to the former civil servants in question.
Skutočnosť, že štát prevzal záväzok vykonávať zúčtovanie a vyplácanie dôchodkov priznaných štátnym zamestnancom spoločnosti France Télécom, vyplýva z vykonávania zákona o civilných a vojenských starobných dôchodkoch, ktorý sa ako jediný vzťahuje na uvedených bývalých štátnych zamestnancov.
Neither the 1990 Law nor the 1996 Law changed the status of these civil servants or the principle of the State funding the payment of their pension.
Zákonom z roku 1990 ani zákonom z roku 1996 sa nezmenil status týchto štátnych zamestnancov a ani zásada prevzatia štátom úhrady ich dôchodkov.
This funding seems to arise from the principle whereby employees with civil servant status serve the common good independently and in the public interest.
Je zrejmé, že prevzatie úhrady dôchodkov vyplýva zo zásady, že štátni zamestnanci, na ktorých sa vzťahuje služobný poriadok, slúžia verejnému blahu úplne nezávisle od všeobecného záujmu.
This is not the case where these civil servants work for an undertaking providing a paid-for service, with the aim of serving the interests and benefit of this undertaking, in competition with other undertakings which provide the same services.
Toto neplatí v prípade, keď títo štátni zamestnanci pracujú pre podnik, ktorý poskytuje služby za odplatu, s cieľom slúžiť záujmom a k prospechu tohto podniku, konkurujúc iným podnikom, ktoré poskytujú rovnaké služby.
In this perspective, the payment of compensation to the State, provided for by the 1990 Law, both in its original wording and after the amendments introduced by the 1996 Law, constitutes an exception to the principle of funding by the French State.
Z tohto hľadiska odvádzanie náhrady štátu, stanovené zákonom z roku 1990 v pôvodnom znení, ako aj po zmenách a doplneniach zavedených zákonom z roku 1996, predstavuje výnimku zo zásady vyplácania dôchodkov francúzskym štátom.
This exception is justified by the nature and overall structure of the arrangements applicable to the pensions of the civil servants employed by France Télécom.
Táto výnimka je odôvodnená charakterom a hospodárskou štruktúrou systému, ktorý sa vzťahuje na dôchodky štátnych zamestnancov, ktorých zamestnáva spoločnosť France Télécom.
In fact, the French State is obliged to effect the payment and servicing of the pensions granted, under the Civilian and Military Retirement Pensions Code, to the civil servants of France Télécom, who are covered by the general status of civil servants of the French State and not by the ordinary law on social security benefits.
Francúzsky štát je totiž povinný vykonávať zúčtovanie a vyplácanie priznaných dôchodkov podľa zákona o civilných a vojenských starobných dôchodkoch spoločnosti France Télécom, na ktoré sa vzťahuje všeobecný služobný poriadok štátnych zamestnancov francúzskeho štátu a nie všeobecné právo v oblasti dávok sociálneho zabezpečenia.
Even in the absence of the payment of compensation by France Télécom, the French State would still be bound to honour its pension commitments to the civil servant staff concerned, unless it amended these commitments unilaterally.
Aj keby spoločnosť France Télécom neodviedla náhradu, francúzsky štát by bol stále rovnako povinný zabezpečovať jej záväzky týkajúce sa doživotných dôchodkov voči štátnym zamestnancom spoločnosti, na ktorých sa vzťahuje uvedený služobný poriadok, pokiaľ by nedošlo k jednostrannej úprave uvedených záväzkov.
On the contrary, making available State-trained civil servants to France Télécom with no compensation for pensions paid or to be paid would confer a clear advantage on the latter.
Naopak poskytnutím zo strany štátu štátnych zamestnancov, ktorých vyškolil, spoločnosti France Télécom bez akejkoľvek náhrady, pokiaľ ide o vyplatené dôchodky alebo o dôchodky, ktoré sa ešte len budú vyplácať, by sa tejto spoločnosti poskytla zreteľná výhoda.
Since France Télécom’s competitors do not employ staff with civil servant status for whom the French State would be under a similar financial obligation, the logic of the arrangements for funding pensions and the payment of compensation for France Télécom introduced by the law is not transferable to them.
Preto keď podniky konkurujúce spoločnosti France Télécom nezamestnávajú štátnych zamestnancov, na ktorých sa vzťahuje služobný poriadok, voči ktorým by mal francúzsky štát podobný finančný záväzok, nemôže sa na ne preniesť logika systému financovania dôchodkov a vyplácania náhrad za spoločnosť France Télécom.
This is shown by the fact that, since the status of the staff employed by the competitors differs with regard to the risks of non-payment of wages covered by the ordinary law on social security benefits, the French authorities appear to consider that the payment of social security contributions to cover the risk is justified in their case.
Svedčí o tom skutočnosť, že keďže je právne postavenie zamestnancov, ktorých zamestnávajú konkurenti, odlišné, pokiaľ ide o riziko nevyplácania miezd, na ktoré sa vzťahuje všeobecné právo v oblasti dávok sociálneho zabezpečenia, francúzske orgány sa podľa všetkého domnievajú, že odvádzanie sociálnych príspevkov na krytie tohto rizika nie je v ich prípade odôvodnené.
However, it is precisely this status that the French Republic is using to consider that the inclusion of the risks not common to the civil servants and the ordinary employees in the calculation of the compensation paid by France Télécom to the State pursuant to the 1996 Law is not justified.
Teda práve na základe tohto služobného poriadku Francúzska republika usudzuje, že zahrnutie rizík, ktoré nie sú spoločné pre štátnych zamestnancov a zamestnancov podľa súkromného práva, do výpočtu náhrady, ktorú odvádza spoločnosť France Télécom štátu podľa zákona z roku 1996, nie je opodstatnené.
Therefore, as regards the costs paid on account of the employment of their ordinary staff, these undertakings are not in a comparable situation in fact or in law to that of France Télécom as regards its civil servant staff, contrary to the arguments of the French Republic and France Télécom presented in their comments.
Z uvedeného teda vyplýva, že pokiaľ ide o náklady hradené v súvislosti so zamestnávaním zamestnancov podľa súkromného práva, tieto podniky sa ani v skutočnosti, ani podľa práva nenachádzajú v situácii porovnateľnej so situáciou spoločnosti France Télécom, pokiaľ ide o jej štátnych zamestnancov, na rozdiel od toho, čo tvrdia vo svojich pripomienkach Francúzska republika a spoločnosť France Télécom.
Likewise, the compensation arrangements applied to France Télécom cannot be compared with the arrangements defined for other public bodies with employees with civil servant status, such as the Paris Mint or the National Forestry Office, which can be categorised as undertakings for some of their activities within the meaning of Article 107(1) of the TFEU, or other public industrial and commercial undertakings, such as EDF or GDF in the past.
Rovnako nie je potrebné porovnávať systém náhrady uplatňovaný na spoločnosť France Télécom so systémom stanoveným pre iné verejné subjekty zamestnávajúce štátnych zamestnancov, na ktorých sa vzťahuje služobný poriadok, ako sú Monnaie de Paris alebo Office National des Forêts, a ktoré možno kvalifikovať ako podniky v súvislosti s niektorými ich činnosťami v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, alebo iné verejné inštitúcie výrobného a obchodného charakteru, ako napr. v minulosti EDF alebo GDF.
EDF or GDF had specific retirement pension schemes, which were not aligned with the civil service scheme.
Inštitúcie EDF a GDF mali osobitné dôchodkové systémy, nevyrovnané s dôchodkovými systémami štátnej služby.
Moreover, EDF and GDF have since been affiliated to the general scheme, even though it should be emphasised that the Commission concluded that no State aid existed solely on condition that affiliation is financially neutral for the State [55], which is not so regarding the 1996 reform in the present case.
Ostatne systémy inštitúcií EDF a GDF sa potom pričlenili k všeobecnému dôchodkovému systému, hoci je potrebné zdôrazniť, že Komisia usúdila neexistenciu štátnej pomoci len v prípade, ak by bolo pričlenenie pre štát finančne neutrálne [55], čo však v danom prípade v súvislosti s reformou z roku 1996 neplatí.
On the other hand, the compensation scheme in favour of the State for the payment of the pensions of civil servants working at La Poste, before the amendments described and approved under certain conditions by the Commission in its La Poste decision, was also that of a national company comparable to a public industrial and commercial undertaking and remained, pursuant to the 1990 Law in its original wording, similar to that of France Télécom, in that it provided for the annual repayment to the State of the pensions granted to the retired civil servants and the payment of the costs provided for in Article L-134 of the Social Security Code.
Naopak systém náhrady v prospech štátu za vyplácanie dôchodkov štátnych zamestnancov spoločnosti La Poste pred zmenami, ktoré boli opísané a schválené za podmienok stanovených Komisiou v rozhodnutí La Poste, bol vždy totožný so systémom verejnej inštitúcie priemyselného a obchodného charakteru v zmysle zákona z roku 1990 v pôvodnom znení, podobný systému spoločnosti France Télécom v tom, že predpokladal ročnú úhradu štátu dôchodkov vyplatených štátnym zamestnancom na dôchodku a úhradu nákladov stanovených v článku L-134 zákona o sociálnom zabezpečení.
Even if it seems that La Poste is not in competition with France Télécom, which the advantages granted to the latter could distort or threaten to distort, the fact remains that the logic and provisions of the retirement scheme for the civil servants of France Télécom before the 1996 reform were the same as those of the comparable scheme applied to La Poste at the same time.
Aj keby bolo zrejmé, že medzi spoločnosťami La Poste a France Télécom existuje hospodárska súťaž a výhody poskytnuté France Télécom môžu túto hospodársku súťaž narúšať alebo hroziť jej narušením, stále platí, že logika a opatrenia dôchodkového systému štátnych zamestnancov spoločnosti France Télécom pred reformou z roku 1996 boli rovnaké ako logika a opatrenia porovnateľného systému, ktorý sa v rovnakom čase vzťahoval na spoločnosť La Poste.
Moreover, the Commission considered in its La Poste decision that the reform of the scheme applicable to La Poste constituted State aid, contrary to the arguments put forward by the French Republic in respect of France Télécom.
Ostatne Komisia vo svojom rozhodnutí La Poste usúdila, že reforma systému vzťahujúceho sa na túto spoločnosť predstavuje štátnu pomoc, na rozdiel od toho, čo Francúzska republika tvrdí v súvislosti so spoločnosťou France Télécom.
More generally, to assess the situation of France Télécom, the reference situation is that of a public or private undertaking employing civil servant staff who have retained their status.
Na druhej strane na účely posúdenia situácie spoločnosti France Télécom je referenčnou situáciou situácia verejného alebo súkromného podniku, ktorý by zamestnával štátnych zamestnancov, ktorí si svoj status zachovali.
Such undertakings would be in the same reference situation as France Télécom.
Takéto podniky by sa nachádzali v rovnakej referenčnej situácii ako spoločnosť France Télécom.
It is therefore in terms of this reference scheme that the existence of State aid in favour of France Télécom can be assessed.
Existencia štátnej pomoci v prospech spoločnosti France Télécom sa preto môže posudzovať podľa tohto referenčného systému.
The financial advantages
Finančné výhody
Likewise, it cannot be argued that a measure does not confer an advantage on an undertaking, France Télécom in the present case, through the mere fact that it is in compensation for a certain disadvantage that this undertaking allegedly suffered in the past, contrary to the assertions of the French Republic and France Télécom.
Rovnako nemožno tvrdiť, že opatrením sa neposkytuje výhoda podniku, v tomto prípade spoločnosti France Télécom, iba preto, lebo sa ním kompenzuje určitá nevýhoda, ktorú mal tento podnik v minulosti, na rozdiel od tvrdení Francúzskej republiky a spoločnosti France Télécom.
The Commission also recently dismissed the argument of a historic telecommunications operator, a competitor of France Télécom, according to which specific social benefits in the form of pensions comparable to those of the civil service inherited from the past and different from those under ordinary law for part of the staff justify measures for the reduction of the social security costs associated with the pensions for this category of staff incurred by the operator [56].
Komisia tiež nedávno zamietla argument etablovaného telekomunikačného operátora, ktorý je konkurentom spoločnosti France Télécom, že osobitné sociálne dôchodkové nároky rovnocenné nárokom zamestnancov štátnej služby zdedeným z minulosti a v prípade určitej časti zamestnancov líšiace sa od nárokov podľa všeobecného práva odôvodňujú opatrenia na zníženie sociálnych nákladov súvisiacich s dôchodkami tejto kategórie zamestnancov, ktoré vznikli operátorovi [56].
In this respect, as the French authorities emphasised during the discussions on the draft, the 1996 Law imposed a new, substantial burden on the French State for the payment and servicing of the pensions granted to the civil servants of France Télécom.
Z tohto hľadiska, ako zdôraznili francúzske orgány počas rozpravy o návrhu zákona, sa zákonom z roku 1996 francúzskemu štátu uložila nová a vysoká záťaž spočívajúca v zúčtovaní a vyplácaní dôchodkov priznaných štátnym zamestnancom spoločnosti France Télécom.
At the same time, the 1996 Law therefore had the effect of reducing the compensation that France Télécom had always paid.
Súčasne mal zákon z roku 1996 za následok zníženie náhrady, ktorú spoločnosť France Télécom stále hradila.
On account of the detailed rules for calculating the rate of the employer’s contribution provided for by the Law, since 31 December 1996, France Télécom pays the State less compensation than it would have paid if the Law had not been passed.
Podľa pravidiel výpočtu sadzby zamestnávateľského príspevku stanoveného zákonom spoločnosť France Télécom odvádza štátu od 31. decembra 1996 náhradu nižšiu, ako je náhrada, akú by odvádzala, keby sa uvedený zákon neuplatňoval.
In addition, on account of the fact that the employer’s contribution introduced by this Law is in full discharge of liabilities, France Télécom immediately wrote back at 31 December 1996 the provision earmarked in these accounts for the payment of its future liabilities.
Okrem toho vzhľadom na oslobodzujúci charakter zamestnávateľského príspevku zavedeného týmto zákonom spoločnosť France Télécom ihneď prevzala od 31. decembra 1996 zaúčtovanú rezervu určenú na úhradu jej budúcich záväzkov.
Hence the burden from which France Télécom was released was neither new, since the 1990 Law adopted the previous budgetary practice, nor unforeseeable, since the undertaking set aside provisions for this purpose, nor did it derogate from ordinary social security arrangements since these do not apply to the compensation paid by France Télécom.
Finančná záťaž, od ktorej bola spoločnosť France Télécom oslobodená, teda nebola ani nová, pretože zákonom z roku 1990 sa prevzala predchádzajúca rozpočtová prax, ani nepredvídateľná, pretože podnik vytváral na tento účel rezervu, ani odchyľujúca sa od všeobecného práva v oblasti sociálneho zabezpečenia, pretože toto právo sa nevzťahuje na náhradu odvádzanú spoločnosťou France Télécom.
From its entry into force, the 1996 Law transferred to the French State liability for the annual contribution ultimately covering in full the cost of funding the pensions of the staff concerned.
Dňom nadobudnutia účinnosti zákona z roku 1996 sa na francúzsky štát preniesol záväzok platiť ročný príspevok pokrývajúci nakoniec v plnom rozsahu záťaž financovania dôchodkov dotknutých zamestnancov.
The amount of aid granted in this way by the 1996 Law can be calculated, since its entry into force, by the annual difference between the compensation consisting of the contribution in full discharge of liabilities paid by France Télécom to the French State and the costs that it would have paid pursuant to the 1990 Law, indicated in Table 1, if this Law had not been amended, minus the amount of the flat-rate contribution paid in 1997.
Suma pomoci, ktorá bola takto poskytnutá zákonom z roku 1996, sa môže vypočítať od dátumu nadobudnutia jeho účinnosti ako ročný rozdiel medzi náhradou, ktorá predstavuje oslobodzujúci zamestnávateľský príspevok odvádzaný spoločnosťou France Télécom francúzskemu štátu, a nákladmi uvedenými v tabuľke č. 1, ktoré by spoločnosť platila podľa zákona z roku 1990, keby tento zákon zostal v nezmenenej podobe, po odpočítaní sumy paušálneho príspevku uhradeného v roku 1997.
Moreover, it should be noted that the amounts estimated at the time of the 1996 reform represent an approximation of the actual amount [57].
Je však potrebné uviesť, že sumy odhadnuté v čase reformy v roku 1996 predstavujú odhad reálnej sumy [57].