natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The objective of the 2007 Extension decision was to include the newly submitted information and to comprehensively address all potential distortions of competition which resulted from the public measures that were granted to Deutsche Post (see Section I.1.14 for more details on the public transfers, the public guarantees, the pension subsidies, and the exclusive right for the provision of letter services).
Cieľom rozhodnutia o rozšírení z roku 2007 bolo zahrnúť do konania všetky novo získané informácie a podrobne preskúmať všetky narušenia hospodárskej súťaže, ku ktorým mohlo dôjsť v dôsledku štátnych opatrení v prospech Deutsche Post (štátne kompenzácie, štátne záruky, dotácie dôchodkov a výlučné právo na poskytovanie služieb v oblasti listových zásielok sú bližšie vysvetlené v oddiele I.1.14).
The Commission sent an information request to Germany on 17 July 2008 on all public measures under investigation including a questionnaire on revenues and costs of Deutsche Post for the period 1990-2007.
Komisia predložila Nemecku 17. júla 2008 žiadosť o informácie, ktorej predmetom boli všetky prešetrované štátne opatrenia a ktorá obsahovala dotazník o výnosoch a stratách Deutsche Post v období 1989 – 2007.
The information request was prepared in cooperation with WIK Consult.
Žiadosť o informácie bola vypracovaná v spolupráci so spoločnosťou WIK Consult.
In its submission of 14 August 2008, Germany maintained that there was no reason for examining the revenues and losses of Deutsche Post for the period after 1994.
Nemecko vo svojom oznámení zo 14. augusta 2008 opätovne uviedlo, že neexistuje nijaký dôvod na preskúmanie výnosov a strát Deutsche Post v období po roku 1994.
On 22 August 2008, the Commission reserved the right to adopt an information injunction pursuant to Article 10(3) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [10] if Germany did not provide the requested information.
Komisia si 22. augusta 2008 vyhradila právo prikázať poskytnutie informácií podľa článku 10 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES [10] pre prípad, že by Nemecko neodovzdalo požadované informácie.
The Commission did not accept Germany's arguments and insisted that an analysis until 2007 was necessary to fully appreciate the competitive effects of the granted public measures.
Komisia argumenty Nemecka neakceptovala a trvala na tom, že je potrebná analýza do roku 2007, aby sa v plnom rozsahu posúdili účinky prijatých štátnych opatrení na hospodársku súťaž.
Following the two reminders for information of 12 August 2008 and 22 August 2008, the Commission issued an information injunction on 30 October 2008 to enjoin Germany to deliver all necessary accounting information for the whole period 1990-2007.
V nadväznosti na obidve upomienky z 12. augusta 2008 a z 22. augusta 2008 vydala Komisia 30. októbra 2008 príkaz na poskytnutie informácií, ktorým Nemecko formálne požiadala o predloženie všetkých potrebných údajov z účtovníctva za celé obdobie 1990 – 2007.
On 27 November 2008, Germany submitted the requested accounting information for the period 1990-1994.
Dňa 27. novembra 2008 Nemecko predložilo požadované údaje z účtovníctva za obdobie 1989 – 1994.
On 5 and 16 December 2008, Germany updated the accounting information which had been submitted on 27 November 2008.
Údaje z účtovníctva odovzdané 27. novembra 2008 Nemecko aktualizovalo 5. a 16. decembra 2008.
On 4 October 2011, UPS submitted its comments.
Dňa 4. októbra 2011 predložila svoje pripomienky UPS.
They were followed by comments submitted by Free and Fair Postal Postal Initiative (hereafter referred to as FFIP) on 5 October 2011 and comments submitted by Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (hereafter referred to as BIEK) on 7 October 2011.
Free and Fair Postal Initiative (ďalej len „FFPI“) predložila svoje pripomienky 5. októbra 2011, Bundesverband Internationaler Express und Kurierdienste (ďalej len „BIEK“) 7. októbra 2011.
On 13 October 2011, the Commission communicated the comments by interested parties to Germany.
Dňa 13. októbra 2011 Komisia postúpila pripomienky zainteresovaných strán Nemecku.
On 18 November 2011, the Commission sent a further information request concerning details of the pension financing for the period after 2007.
Komisia doručila 18. novembra 2011 ďalšiu žiadosť o informácie, v ktorej požiadala o podrobné informácie o financovaní dôchodkov po roku 2007.
On 2 January 2012 and 19 January 2012, Germany submitted replies.
Nemecko odpovedalo listami z 2. a 19. januára 2012.
On 16 December 2011, the Commission submitted to Germany an expert study by Charles River Associates concerning profit benchmarking [18] (hereinafter CRA study) for comments to which Germany replied on 16 January 2012.
Komisia 16. decembra 2011 predložila Nemecku znalecký posudok, ktorý vypracovala spoločnosť Charles River Associates, o referenčnom porovnávaní (benchmarking) na stanovenie primeraného zisku [18] (ďalej len „znalecký posudok CRA“). Nemecko zaujalo stanovisko k znaleckému posudku CRA 16. januára 2012.
Based on UPS' 1994 complaint, the Commission found that Deutsche Post infringed Article 102 TFEU by predatory pricing for Business-to-Consumer parcels in the period 1990-1995.
Komisia na základe sťažnosti UPS z roku 1994 konštatovala, že Deutsche Post v období 1990 – 1995 svojou cenovou politikou v segmente balíkových zásielok od podnikov k spotrebiteľom zameranou na vytlačenie konkurencie z trhu porušila článok 102 ZFEÚ.
A fine of EUR 24 million was imposed on Deutsche Post [19].
Voči Deutsche Post bola uložená pokuta vo výške 24 miliónov EUR [19].
With the second postal reform of 1994, civil servants who had worked for POSTDIENST were, pursuant to Article 2(1) PostPersRG 1994, transferred to DPAG.
V rámci druhej poštovej reformy z roku 1994 boli štátni zamestnanci, ktorí pracovali v POSTDIENST, pridelení podľa § 2 ods. 1 PostPersRG 1994 do DPAG.
Thereby, the civil servants kept, pursuant to Article 2(3) PostPersRG 1994, their existing legal status.
Pritom zostalo zachované právne postavenie štátnych zamestnancov podľa § 2 ods. 3 PostPersRG 1994.
While the general requirement for prices of universal services is affordability, DPAG had to charge uniform prices in respect of letter services performed under the exclusive license that eventually expired in 2007.
Vo všeobecnosti síce platí, že ceny univerzálnych služieb musia byť dostupné, DPAG musela napriek tomu stanoviť jednotné ceny za listové služby, ktoré poskytovala v rámci výlučného práva ukončeného v roku 2007.
However, DPAG has some degree of pricing flexibility for the reserved services because it could conclude individual price agreements with customers mailing at least 50 items per transaction.
DPAG však má pri stanovení cien vyhradených služieb určitú flexibilitu, pretože môže uzatvárať individuálne dohovory o cene so zákazníkmi, ktorí vždy podávajú minimálne 50 kusov zásielok.
However, Article 7 PostUmwG 1994 waived the right of Telekom AG (arising from Paragraph 2(2) PostUmwG 1994) to bring claims against DPAG up to the amount of losses accrued by POSTDIENST until 31 December 1994.
Podľa § 7 PostUmwG 1994 však k 31. decembru 1994 zanikol regresný nárok (vyplývajúci z § 2 ods. 2 PostUmwG 1994) spoločnosti Telekom AG voči DPAG vo výške strát vzniknutých spoločnosti POSTDIENST.
It resulted in a transfer of assets in the value of EUR 2822 million from Telekom AG to DPAG.
Spôsobilo to prevod majetku v hodnote 2,822 mld. EUR zo spoločnosti Telekom AG na DPAG.
For the 2002 price cap decision, Deutsche Post submitted accounts to the Postal regulator (hereafter 2002 regulatory accounts) for the first time that covered the period 1998-2006.
Deutsche Post po prvýkrát predložila poštovému regulačnému úradu regulačné kalkulácie výnosov a nákladov (ďalej len „REK 2002“), ktoré pokrývali obdobie 1998 – 2006, na účely rozhodnutia o cenových stropoch z roku 2002.
The regulatory accounts were based on realised results up to 2001 and on projections for the later years.
REK vychádzali z výsledkov dosiahnutých do roku 2001 a z predbežných odhadov na nasledujúce roky.
The Commission will refer throughout this Decision to ‘price-regulated services’ when dealing with those services for which Deutsche Post holds a dominant position and which are subject to either ex-ante price control pursuant to Article 19 PostG 1997 or ex-post price control pursuant to Article 25 PostG 1997.
Komisia označuje v rámci tohto rozhodnutia služby, pri ktorých zaujíma Deutsche Post dominantné postavenie na trhu a ktoré podliehajú cenovej kontrole ex ante podľa § 19 PostG 1997 alebo cenovej kontrole ex post podľa § 25 PostG 1997, ako „cenovo regulované služby“.
All other services for which Deutsche Post does not hold a dominant position and which are not subject to price control will be referred to as ‘non-price regulated services’.
Všetky ostatné služby, pri ktorých nemá Deutsche Post dominantné postavenie na trhu a ktoré nepodliehajú cenovej kontrole, sa označujú ako „cenovo neregulované služby“.
The financial results of DPAG for the years 1995 to 2006 are shown in Figure 2 of the 2007 Extension Decision.
Výsledky finančného hospodárenia DPAG v rokoch 1995 – 2006 sú uvedené na obrázku 2 v rozhodnutí o rozšírení z roku 2007.
Whereas they were mixed, some years with losses and some with profits, in the years 1995 to 1999, DPAG constantly made profits of between EUR 1 and 2 billion before taxes for the years 2000 until 2006.
Kým v rokoch 1995 – 1999 sa dosiahli zmiešané výsledky (v niektorých rokoch boli zaznamenané straty, v iných boli dosiahnuté zisky), v rokoch 2000 – 2006 mohla DPAG preukázať stabilné zisky vo výške od 1 miliardy EUR do 2 miliárd EUR pred zdanením.
In particular, the Commission considered it necessary to review, in line with the principles codified in the 2005 Framework, the cost allocation between the universal and commercial services.
Podľa názoru Komisie sa podľa zásad zakotvených v rámci Spoločenstva z roku 2005 musí preskúmať najmä rozdelenie nákladov na univerzálne služby, resp. komerčné služby.
It also raised doubts with regards to the determination of a reasonable profit, taking into account the average profitability of the sector and Deutsche Post's risk position.
Komisia mala okrem toho pochybnosti v súvislosti s výpočtom primeraného zisku, pri ktorom bolo potrebné zohľadniť priemernú rentabilitu v tomto odvetví a rizikové pozície Deutsche Post.
The infrastructure burden #3 on the post shop network is calculated differently compared with the calculation in the 2002 regulatory accounts.
Finančné bremeno 3 (finančné bremeno infraštruktúry pobočiek) sa počíta inak ako v REK 2002.
The burden now shows the alleged cost savings that could have been achieved if all post offices had been run as agencies since 1990.
Zahŕňa domnelé úspory nákladov, ktoré by sa mohli dosiahnuť, keby sa od roku 1990 všetky poštové úrady prevádzkovali ako agentúry.
As Deutsche Post is exposed to considerably less risk than the comparables who operate on highly competitive markets (e.g. express parcels), the WIK study considers that the median ROS of 3,48 % is a prudent and conservative profit benchmark for Deutsche Post. It does not recommend using a higher rate in the range up to the third-quartile ROS of 6,77 %.
Keďže Deutsche Post je vystavená podstatne menšiemu riziku ako porovnateľné podniky, ktoré vykonávajú činnosť na trhoch s veľkou konkurenciou (napríklad trh s expresnými balíkmi), posudok WIK prezentuje názor, že medián ROS s hodnotou 3,48 % predstavuje bezpečnú a konzervatívnu referenčnú hodnotu pre primeraný zisk Deutsche Post a že sa neodporúča použitie vyššej hodnoty v rozsahu do tretieho kvartilu ROS 6,77 %.
Interested parties submitted comments on the 1999 Opening Decision, the 2007 Extension Decision and the 2011 Extension Decision.
Zainteresované strany predložili pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania z roku 1999, rozhodnutiu o rozšírení z roku 2007 a rozhodnutiu o rozšírení z roku 2011.
The most important comments on all three decisions are summarised in this section.
V tomto oddiele sú zhrnuté najdôležitejšie vysvetlenia k týmto rozhodnutiam.
The Commission observes that this measure has not been addressed in the 1999 Opening Decision, the 2007 Extension Decision or the 2011 Extension Decision.
Komisia konštatuje, že v rozhodnutí o začatí konania z roku 1999, rozhodnutí o rozšírení z roku 2007 a rozhodnutí o rozšírení z roku 2011 sa týmto opatrením nezaoberala.
It falls therefore outside the scope of the present Decision.
Uvedené opatrenie preto nie je predmetom tohto rozhodnutia.
According to UPS, Deutsche Post has benefited from an advantage as it has been partially released from the payment obligation it had to bear before 1995.
Podľa názoru UPS bola Deutsche Post zvýhodnená, pretože bola čiastočne oslobodená od platobných povinností, ktoré mala pred rokom 1995.
Since normal operators have to bear their own pension costs, Deutsche Post was put into an advantageous position compared to its competitors.
Deutsche Post bola v porovnaní s konkurentmi v lepšej pozícii, pretože bežní prevádzkovatelia museli svoje dôchodkové náklady uhrádzať sami.
Germany is of the opinion that if the pension subsidy were to be considered as State aid it would have to be qualified as existing aid pursuant to Article 1(b)(i) of Regulation (EC) No 659/1999 because the State has been the sole debtor and the party liable to finance the civil servants' pensions since the entry into force of the relevant provision in the German Basic Law in 1953.
Ak by sa dotácie dôchodkov klasifikovali ako štátna pomoc, má sa táto pomoc podľa názoru Nemecka považovať za existujúcu pomoc podľa článku 1 písm. b) bodu i) nariadenia (ES) č. 659/1999, pretože štát je od roku 1953, t. j. od nadobudnutia účinnosti príslušného ustanovenia nemeckej ústavy, výlučným dlžníkom a je povinný financovať dôchodky štátnych zamestnancov.
Germany maintains that neither the first postal reform in 1989 nor the second postal reform in 1995 has changed the State's liability towards the civil servants.
Nemecko trvá na názore, že prvá poštová reforma z roku 1989 ani druhá poštová reforma z roku 1995 nič nezmenili na tejto povinnosti štátu v súvislosti so sociálnym zabezpečením a financovaním.
After deduction of the reasonable profit, the price-regulated services show a loss of EUR […] million that is higher than the claimed excess social cost for the period 1995-2007.
Po odrátaní primeraného zisku vychádza pre cenovo regulované služby strata vo výške […] mld. EUR, ktorá je teda vyššia ako nekonkurenčné sociálne náklady uvádzané pre obdobie 1995 – 2007.
The price-regulated revenues have therefore been insufficient to cover the claimed excess social costs.
Výnosy z cenovo regulovaných služieb preto nepostačujú na pokrytie predmetných nekonkurenčných sociálnych nákladov.
Up to 1993, Deutsche Post had to pay 10 % of its operational revenue.
Do roku 1993 musela Deutsche Post odvádzať 10 % svojich prevádzkových príjmov.
In 1995, Deutsche Post paid 50 % of the 1993 amount.
V roku 1995 zaplatila Deutsche Post 50 % sumy odvodov z roku 1993.
In total, Deutsche Post paid EUR 5838 million from 1990 to 1995.
Celkovo zaplatila Deutsche Post od roku 1990 do roku 1995 odvody vo výške 5,838 mld.
In the alternative, Germany puts forward two further justifications why the public transfers would not constitute aid. First, the public transfers would fulfil the market-economy-investor principle in light of the substantial return on investment in later years and the high proceeds realised in the stock-market flotation of Deutsche Post.
Subsidiárne Nemecko uvádza ďalšie dva dôvody, prečo štátne kompenzácie nepredstavovali pomoc: Po prvé so zreteľom na vysokú rentabilitu investícií (ROI) dosiahnutú v neskorších rokoch a vysoké výnosy, ktoré Deutsche Post dosiahla po uvedení na burzu, štátne kompenzácie boli v súlade so zásadou trhovo konajúceho investora.
As Deutsche Bundespost was part of the public administration until the end of 1994, the debt obligations were equal to debts of the State since its creation in 1950.
Keďže Deutsche Bundespost bola do konca roku 1994 súčasťou verejnej správy, dlhopisy, ktoré vydávala, sa od jej založenia v roku 1950 považovali za dlhy štátu.
If the public guarantee had provided any advantages to Deutsche Post regarding interest rates they would have to be considered as existing aid.
Ak by Deutsche Post vznikli prostredníctvom štátnej záruky výhody v súvislosti s úrokovými sadzbami, museli by sa považovať za existujúcu štátnu pomoc.
Any excess profits after 1995 must not be taken into account because the public transfers were depleted by the net costs of the universal service obligations that Deutsche Post had incurred up to 1995.
Nadmerné zisky dosiahnuté po roku 1995 by sa nemali brať do úvahy, pretože štátne kompenzácie boli vyčerpané čistými nákladmi na plnenie povinnosti poskytovania univerzálnych služieb, ktorú Deutsche Post plnila až do roku 1995.
The Court's annulment of the 2002 Decision also confirms that what had been ‘consumed’ once could not be ‘consumed’ again.
Rovnako aj zrušenie zamietavého rozhodnutia z roku 2002 súdom potvrdilo, že niečo, čo bolo „vyčerpané,“ nemôže byť vyčerpané druhýkrát.
Germany recalls that Deutsche Post was not legally liable or economically capable to take over civil servants' pension liabilities in 1995.
Nemecko pripomína, že Deutsche Post nebola z právneho hľadiska povinná ani hospodársky schopná prevziať v roku 1995 záväzky týkajúce sa dôchodkov.
Consequently, pension costs constitute a debt incurred by the State in line with the Commission's decision in Poste Italiane [66].
Dôchodkové náklady preto v zmysle rozhodnutia Komisie o Poste Italiane [66] predstavovali štátne dlhy.
Regarding the transfer pricing arrangements between Deutsche Post and DPEED, Germany emphasises that those arrangements follow the requirements of the 2001 Antitrust Decision.
Čo sa týka dohôd o transferových cenách medzi Deutsche Post a DPEED, Nemecko zdôrazňuje, že tieto dohody spĺňajú podmienky rozhodnutia o karteli z roku 2001.
Deutsche Post sent reports on their fulfilment to the Commission on a regular basis.
Deutsche Post podáva Komisii pravidelne správy o jeho dodržiavaní.
Germany argues that it already submitted pertaining information with its comments to the 1999 Opening Decision.
Náležité informácie v tomto smere Nemecko poskytlo už prostredníctvom svojich pripomienok k rozhodnutiu o začatí konania z roku 1999.
As the Commission neither objected to those measures in the 2002 State aid decision nor mentioned them in the 2007 Opening, the capital endowments could not be subject of the current investigation.
Keďže Komisia v zamietavom rozhodnutí z roku 2002 nevzniesla proti tomuto opatreniu námietky ani ich neuviedla vo svojom rozhodnutí o začatí konania z roku 2007, prevody majetku nemôžu byť predmetom súčasného vyšetrovania.
It argues that the State has been the ultimate debtor and the party liable to finance the civil servants' pensions since the entry into force of the relevant provisions of German Basic Law in 1953.
Nemecko uvádza, že od nadobudnutia platnosti príslušného ustanovenia nemeckej ústavy v roku 1953 je štát konečným dlžníkom a je povinný financovať dôchodky štátnych zamestnancov.
It maintains that the creation of the Pension fund did not change that obligation.
Nemecko naďalej zastáva názor, že zriadenie dôchodkového fondu na tomto záväzku nič nezmenilo.
They are comparable to so-called stranded costs. Such costs come from commitments entered into prior to the beginning of market opening which can no longer be honoured under the same conditions in a competitive market environment because the historic operator is no longer able to pass on the corresponding costs to consumers.
Sú porovnateľné s tzv. „stratenými investíciami“, ktoré vyplývajú zo záväzkov prijatých pred otvorením trhu a ktoré sa v konkurenčnom trhovom prostredí už nedajú plniť za rovnakých podmienok, pretože etablovaný prevádzkovateľ už nie je schopný previesť príslušné náklady na používateľov.
Germany claims that, notably with regard to the annual lump-sum payments to the Pension fund of EUR 2045 million in the period 1995 to 1999, Deutsche Post paid social contributions above the compulsory social contributions that competitors had to pay.
Nemecko uvádza, že Deutsche Post, najmä so zreteľom na ročné paušálne platby do dôchodkového fondu v celkovej výške 2,045 mld. EUR, ktoré uskutočnila v období 1995 až 1999, odviedla vyššie príspevky na sociálne zabezpečenie, než boli príspevky na povinné sociálne zabezpečenie, ktoré zaplatili konkurenti.
Therefore, for the period up to 1999 but also over the entire period of the investigation, Deutsche Post would have then paid at least the same if not higher contributions than those private companies had to face.
Deutsche Post preto v období do roku 1999, ale aj počas celého prešetrovaného obdobia odvádzala prinajmenšom rovnako vysoké, ak nie vyššie príspevky ako súkromné spoločnosti.
As the German legislator appeared to consider that the current level of regulated prices fulfilled the requirements of PostG 1997, he decided that the prices were to be kept at the existing level of 1997 until 1999.
Keďže nemecký zákonodarca podľa všetkého zastával názor, že vtedajšia výška regulovaných poplatkov spĺňa požiadavky PostG 1997, rozhodol sa, že do roku 1999 ponechá ceny na úrovni z roku 1997.
The Minister of Economics and Technology later decided as well on 27 March 2000 that the prices which were approved on 1 September 1997 should remain in force until 31 December 2002.
Vtedajší minister hospodárstva a technológií následne 27. marca 2000 rozhodol, že poplatky schválené 1. septembra 1997 majú zostať v platnosti do 31. decembra 2002.
Notwithstanding the above, the Commission has to admit that in this case there is insufficient evidence for it to quantify exactly the level of wage-based social security contributions that Deutsche Post paid in the years 1995 to 2002.
Napriek uvedenému musí Komisia pripustiť, že v tomto prípade nemá k dispozícii dostatočné dôkazové materiály, aby určila presnú výšku príspevkov na sociálne zabezpečenie, ktoré Deutsche Post odvádzala v rokoch 1995 – 2002.
It considers that such a quantification could not properly based on ex-post de facto findings that a certain proportion of social costs from non-price regulated services was shifted to be financed out of price regulated revenues and that Deutsche Post was not disadvantaged in overall terms under the pension fund arrangements because the price regulated revenues were de facto set at a level which was sufficient to cover its contributions to the pension fund including the shifted burdens.
Komisia zastáva názor, že takáto kvantifikácia sa nemôže podľa predpisov zakladať na dodatočnom konštatovaní, že určitá časť sociálnych nákladov cenovo neregulovaných služieb bola presunutá, aby sa financovala z cenovo regulovanej oblasti, a že Deutsche Post v rámci systému dôchodkových fondov nebola celkovo znevýhodnená, pretože výnosy z cenovo regulovanej oblasti boli de facto stanovené dostatočne vysoko na to, aby pokrývali jej príspevky do dôchodkového fondu vrátane presunutých finančných bremien.
By contrast, for the period since 1 January 2003, it can be clearly established from the 2002, 2007 and 2011 Price cap decisions how the Postal regulator set the composition of the regulated prices.
Pre obdobie od 1. januára 2003 však z rozhodnutí o cenových stropoch z rokov 2002, 2007 a 2011 možno jasne vyrozumieť, ako poštový regulačný úrad stanovil štruktúru regulovaných poplatkov.
It is certain that they were unambiguously set at a higher level to cover the burdens of the non-price regulated services out of the price-regulated revenues.
Vyššia úroveň regulovaných poplatkov sa stanovila jednoznačne s cieľom pokryť finančné bremená cenovo neregulovaných služieb z výnosov cenovo regulovanej oblasti.