natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The definition of the term ‘nanomaterial’ in Union legislation should be based solely on the size of the constituent particles of a material, without regard to hazard or risk.
Vymedzenie pojmu „nanomateriál“ v právnych predpisoch Únie by sa malo opierať výlučne o veľkosť základných častíc materiálu bez ohľadu na nebezpečenstvo alebo riziko.
This definition, based only on the size of a material, covers natural, incidental or manufactured materials.
Toto vymedzenie založené iba na veľkosti materiálu pokrýva prírodné, vedľajšie alebo priemyselne vyrábané materiály.
The definition of the term ‘nanomaterial’ should be based on available scientific knowledge.
Vymedzenie pojmu „nanomateriál“ by sa malo opierať o dostupné vedecké poznatky.
Measuring size and size distributions in nanomaterials is challenging in many cases and different measurement methods may not provide comparable results.
V mnohých prípadoch je náročné merať veľkosť a veľkostné zloženie v nanomateriáloch a rôzne metódy merania nemusia poskytovať porovnateľné výsledky.
Harmonised measurement methods must be developed with a view to ensuring that the application of the definition leads to consistent results across materials and over time.
S cieľom zabezpečiť konzistentnosť výsledkov pri uplatňovaní vymedzenia pojmu na rôzne materiály a v priebehu času je potrebné vypracovať harmonizované metódy merania.
Until harmonised measurement methods are available, best available alternative methods should be applied.
Kým budú k dispozícii harmonizované metódy merania, mali by sa uplatňovať najlepšie dostupné alternatívne metódy.
The European Commission Joint Research Centre Reference Report ‘Considerations on a Definition of Nanomaterial for Regulatory purposes’ [4] suggests that a definition of nanomaterials should address particulate nanomaterials, be broadly applicable in Union legislation and be in line with other approaches worldwide.
V referenčnej správe Spoločného výskumného centra Európskej komisie Úvahy o vymedzení pojmu nanomateriálov na regulačné účely [4] sa navrhuje, aby sa vymedzenie pojmu nanomateriálov vzťahovalo na časticové nanomateriály, aby v právnych predpisoch Únie bolo široko uplatniteľné a aby bolo v súlade s ďalšími koncepciami existujúcimi na svete.
Size should be the only defining property which necessitates a clear definition of the nanoscale limits.
Veľkosť by mala byť jedinou určujúcou vlastnosťou, ktorá si vyžaduje jasné určenie hraníc na nanoúrovni.
The Commission mandated the Scientific Committee on Emerging and Newly Identified Health Risks (SCENIHR) to provide scientific input on elements to consider when developing a definition of the term ‘nanomaterial’ for regulatory purposes.
Komisia poverila Výbor pre vznikajúce a novo identifikované zdravotné riziká (SCENIHR – Scientific Committee on Emerging and Newly Identified Health Risks), aby zabezpečil vedecky podložené informácie o prvkoch, ktoré sa majú posúdiť pri vypracovaní vymedzenia pojmu „nanomateriál“ na regulačné účely.
The lower limit was proposed at 1 nm.
Navrhovaná dolná hranica bola 1 nm.
An upper limit of 100 nm is commonly used by general consensus, but there is no scientific evidence to support the appropriateness of this value.
Horná hranica 100 nm sa bežne používa na základe všeobecného konsenzu, ale neexistuje žiadny vedecký dôkaz, ktorý by podporoval primeranosť tejto hodnoty.
The use of a single upper limit value might be too limiting for the classification of nanomaterials and a differentiated approach might be more appropriate.
Použitie jedinej hornej hraničnej hodnoty by mohlo byť na klasifikáciu nanomateriálov príliš obmedzujúce a vhodnejším by bol diferencovaný prístup.
For regulatory purposes, the number size distribution should also be considered using the mean size and the standard deviation of the size to refine the definition.
Na regulačné účely by sa malo preskúmať aj zloženie materiálov podľa veľkosti a počtu častíc s použitím strednej veľkosti a štandardnej odchýlky veľkosti s cieľom spresniť vymedzenie pojmu.
The size distribution of a material should be presented as size distribution based on the number concentration (i.e. the number of objects within a given size range divided by the number of objects in total) and not on the mass fraction of nanoscale particles in the nanomaterial as a small mass fraction may contain the largest number of particles.
Veľkostné zloženie materiálu by sa malo vyjadrovať ako veľkostné zloženie na základe koncentrácie počtu (t. j. počtu objektov v rámci daného veľkostného rozsahu vydeleného počtom objektov spolu) a nie na základe hmotnostného podielu nanočastíc v nanomateriáli, keďže malý hmotnostný podiel môže obsahovať najväčší počet častíc.
SCENIHR identified certain specific cases where the application of the definition can be facilitated by using the volume specific surface area as proxy to determine if a material falls within the defined nano size range.
SCENIHR určil niektoré konkrétne prípady, pri ktorých sa uplatnenie vymedzenia pojmu dá uľahčiť tým, že sa merná plocha povrchu na jednotku objemu použije ako náhrada pri určení toho, či materiál spadá do vymedzeného veľkostného rozsahu na nanoúrovni.
The International Organisation for Standardisation defines the term ‘nanomaterial’ as ‘material with any external dimensions in the nanoscale or having internal structure or surface structure in the nanoscale’.
Medzinárodná organizácia pre normalizáciu vymedzuje pojem nanomateriál ako „materiál, ktorý má akékoľvek vonkajšie rozmery, vnútornú štruktúru alebo povrchovú štruktúra na nanoúrovni“.
The term ‘nanoscale’ is defined as size range from approximately 1 nm to 100 nm [6].
Pojem „nanoúroveň“ sa vymedzuje ako veľkostný rozsah približne od 1 nm do 100 nm [6].
The number size distribution should cover for the fact that nanomaterials most typically consist of many particles present in different sizes in a particular distribution.
Zloženie materiálov podľa veľkosti a počtu častíc by malo zohľadňovať skutočnosť, že nanomateriály najčastejšie pozostávajú z mnohých častíc, ktoré sa nachádzajú v rôznych veľkostiach v konkrétnom zložení.
Without specifying the number size distribution, it would be difficult to determine if a specific material complies with the definition where some particles are below 100 nm while others are not.
Bez určenia zloženia materiálov podľa veľkosti a počtu častíc by bolo náročné stanoviť, či určitý materiál vyhovuje vymedzeniu pojmu, keď niektoré častice sú menšie ako 100 nm a iné nie.
This approach is in line with the opinion of SCENIHR that the particle distribution of a material should be presented as the distribution based on the number concentration (i.e. the particle number).
Tento prístup je v súlade so stanoviskom SCENIHR, podľa ktorého by sa časticové zloženie materiálu malo prezentovať ako zloženie na základe koncentrácie počtu. (t. j. počtu častíc).
There is no unequivocal scientific basis to suggest a specific value for the size distribution below which materials containing particles in the size range 1 nm-100 nm are not expected to exhibit properties specific to nanomaterials.
Neexistuje žiadny jednoznačný vedecky podložený základ, podľa ktorého by sa navrhla konkrétna hodnota zloženia materiálu podľa veľkosti častíc, pri ktorej sa neočakáva, že materiály obsahujúce častice s veľkosťou v rozsahu od 1 nm do 100 nm budú vykazovať vlastnosti špecifické pre nanomateriály.
The scientific advice was to use a statistical approach based on standard deviation with a threshold value of 0,15 %.
Vedeckým odporúčaním bolo použiť štatistický prístup založený na štandardnej odchýlke s prahovou hodnotou 0,15 %.
Given the widespread occurrence of materials that would be covered by such a threshold and the need to tailor the scope of the definition for use in a regulatory context, the threshold should be higher.
Vzhľadom na široký výskyt materiálov, na ktoré by sa táto prahová hodnota vzťahovala, ako aj na potrebu prispôsobiť rozsah pôsobnosti vymedzenia pojmu jeho použitiu v regulačnom kontexte, by táto prahová hodnota mala byť vyššia.
A nanomaterial as defined in this recommendation should consist for 50 % or more of particles having a size between 1 nm-100 nm.
Nanomateriál by mal podľa vymedzenia v tomto odporúčaní pozostávať najmenej z 50 % z častíc s veľkosťou od 1 nm do 100 nm.
In accordance with SCENIHR’s advice, even a small number of particles in the range between 1 nm-100 nm may in certain cases justify a targeted assessment.
V súlade s odporúčaním SCENIHR dokonca aj malý počet častíc s veľkosťou v rozsahu od 1 nm do 100 nm môže v určitých prípadoch odôvodniť cielené posúdenie.
However, it would be misleading to categorise such materials as nanomaterials.
Bolo by však zavádzajúce, ak by sa tieto materiály zaradili k nanomateriálom.
Nevertheless there may be specific legislative cases where concerns for the environment, health, safety or competitiveness warrant the application of a threshold below 50 %.
Môžu však existovať špecifické legislatívne prípady, v rámci ktorých je z obáv o životné prostredie, zdravie, bezpečnosť alebo konkurencieschopnosť oprávnené uplatnenie prahovej hranice nižšej ako 50 %.
Agglomerated or aggregated particles may exhibit the same properties as the unbound particles.
Zoskupené alebo agregované častice môžu vykazovať tie isté vlastnosti ako voľné častice.
Moreover, there can be cases during the life-cycle of a nanomaterial where the particles are released from the agglomerates or aggregates.
Okrem toho môžu počas životného cyklu nanomateriálu existovať prípady, keď sa častice uvoľnia zo zoskupení alebo agregátov.
The definition in this Recommendation should therefore also include particles in agglomerates or aggregates whenever the constituent particles are in the size range 1 nm-100 nm.
Vymedzenie pojmu v tomto odporúčaní by preto malo takisto zahŕňať častice v zoskupeniach alebo agregátoch v prípadoch, ak základné častice sú v rozsahu veľkosti od 1 nm do 100 nm.
At present it is possible to measure the specific surface area by volume for dry solid materials or powders with the nitrogen adsorption method (‘BET-method’).
V súčasnosti je možné merať mernú povrchovú plochu na jednotku objemu v prípade suchých pevných materiálov alebo práškov prostredníctvom metódy adsorpcie dusíka (metóda BET).
In those cases the specific surface area can be used as a proxy to identify a potential nanomaterial.
V týchto prípadoch sa táto povrchová plocha môže použiť ako náhrada na určenie možného nanomateriálu.
New scientific knowledge may expand the possibility to use this and other methods to other types of materials in the future.
Nové vedecké informácie môžu rozšíriť možnosti budúceho použitia tejto a ďalších metód na iné typy materiálov.
There can be a discrepancy between the measurement of the specific surface area and the number size distribution from one material to another.
V prípade jednotlivých materiálov môže dôjsť k nezrovnalostiam medzi meraním mernej povrchovej plochy na jednotku objemu a zložením materiálu podľa počtu a veľkosti častíc.
Therefore it should be specified that results for number size distribution should prevail and it should not be possible to use the specific surface area to demonstrate that a material is not a nanomaterial.
Preto by sa malo stanoviť, že výsledky zloženia materiálu podľa počtu a veľkosti častíc majú prednosť a že na preukazovanie, ak materiál nie je nanomateriálom, by nemalo byť možné použiť mernú povrchovú plochu na jednotku objemu.
Technological development and scientific progress continue with great speed.
Technológie a veda rýchlo napredujú.
The definition including descriptors should therefore be subject to a review by December 2014 to ensure that it corresponds to the needs.
Toto vymedzenie pojmu vrátane opisných pojmov by preto malo byť do decembra 2014 predmetom preskúmania, aby sa zabezpečilo, že bude spĺňať potreby.
In particular, the review should assess whether the number size distribution threshold of 50 % should be increased or decreased and whether to include materials with internal structure or surface structure in the nanoscale such as complex nano-component nanomaterials including nano-porous and nano-composite materials that are used in some sectors.
V rámci prieskumu by sa najmä malo posúdiť, či by sa mala znížiť alebo zvýšiť prahová hodnota 50 % v prípade zloženia materiálu podľa veľkosti a počtu častíc a či sa majú zahrnúť aj materiály s vnútornou štruktúrou alebo povrchovou štruktúrou na nanoúrovni, ako sú komplexné nanomateriály s nanokomponentmi vrátane nano-pórovitých a nano-kompozitných materiálov, ktoré sa používajú v niektorých odvetviach.
Guidance and standardised measurement methods as well as knowledge about typical concentrations of nanoparticles in representative sets of materials should be developed where feasible and reliable to facilitate the application of the definition in a specific legislative context.
Na uľahčenie uplatňovania vymedzenia pojmu v konkrétnom legislatívnom kontexte by sa mali vypracovať realizovateľné a spoľahlivé usmernenia a štandardizované metódy merania a získať vedomosti o typických koncentráciách nanočastíc v reprezentatívnych súboroch materiálov.
The definition set out in this Recommendation should not prejudge nor reflect the scope of application of any piece of Union legislation or of any provisions potentially establishing additional requirements for those materials, including those relating to risk management.
Vymedzenie pojmu stanovené v tomto odporúčaní by nemalo vopred určovať ani odrážať rozsah uplatňovania akejkoľvek súčasti právnych predpisov Únie alebo ustanovení, ktorými by sa mohli ustanoviť dodatočné požiadavky na tieto materiály vrátane požiadaviek týkajúcich sa riadenia rizík.
It may in some cases be necessary to exclude certain materials from the scope of application of specific legislation or legislative provisions even if they fall within the definition.
V niektorých prípadoch môže byť nevyhnutné vylúčiť určité materiály z rozsahu pôsobnosti uplatňovania špecifických právnych predpisov alebo legislatívnych ustanovení napriek tomu, že sa na ne toto vymedzenie pojmu vzťahuje.
It may likewise be necessary to include additional materials, such as some materials with a size smaller than 1 nm or greater than 100 nm in the scope of application of specific legislation or legislative provisions suited for a nanomaterial.
Takisto môže byť nevyhnutné zahrnúť do rozsahu pôsobnosti uplatňovania špecifických právnych predpisov alebo legislatívnych ustanovení týkajúcich sa nanomateriálov aj ďalšie materiály, ako sú niektoré materiály, ktoré sú menšie ako 1 nm alebo väčšie ako 100 nm.
Given the special circumstances prevailing in the pharmaceutical sector and the specialised nano-structured systems already in use, the definition in this Recommendation should not prejudice the use of the term ‘nano’ when defining certain pharmaceuticals and medical devices,
Vzhľadom na osobitné okolnosti vo farmaceutickom odvetví a špecializovaných systémov s nanoštruktúrami, ktoré sa už používajú, by sa vymedzením pojmu v tomto odporúčaní nemalo vopred určovať použitie pojmu „nano“ pri vymedzovaní určitých farmaceutík a lekárskych prístrojov,
HAS ADOPTED THIS RECOMMENDATION
PRIJALA TOTO ODPORÚČANIE
Member States, the Union agencies and economic operators are invited to use the following definition of the term ‘nanomaterial’ in the adoption and implementation of legislation and policy and research programmes concerning products of nanotechnologies.
Členské štáty, agentúry Únie a hospodárske subjekty sa vyzývajú, aby pri prijímaní a vykonávaní právnych predpisov a politiky, ako aj výskumných programov týkajúcich sa produktov nanotechnológií používali toto vymedzenie pojmu „nanomateriál“.
‘Nanomaterial’ means a natural, incidental or manufactured material containing particles, in an unbound state or as an aggregate or as an agglomerate and where, for 50 % or more of the particles in the number size distribution, one or more external dimensions is in the size range 1 nm-100 nm.
„Nanomateriál“ znamená prírodný, vedľajší alebo priemyselne vyrábaný materiál pozostávajúci z častíc v neviazanom stave alebo ako agregát alebo zoskupenie, v prípade ktorého sa najmenej 50 % častíc v zložení materiálu podľa veľkosti a počtu častíc nachádza vo veľkostnom rozsahu od 1 nm do 100 nm.
In specific cases and where warranted by concerns for the environment, health, safety or competitiveness the number size distribution threshold of 50 % may be replaced by a threshold between 1 and 50 %.
V určitých prípadoch a v odôvodnených prípadoch obáv o životné prostredie, zdravie, bezpečnosť alebo konkurencieschopnosť možno prahovú hodnotu zloženia materiálu podľa veľkosti a počtu častíc 50 % nahradiť prahovou hodnotou od 1 do 50 %.
By derogation from point 2, fullerenes, graphene flakes and single wall carbon nanotubes with one or more external dimensions below 1 nm should be considered as nanomaterials.
Odchylne od bodu 2 by sa fullerény, grafénové vločky a jednostenné uhlíkové nanorúrky, ktorých jeden alebo viac vonkajších rozmerov nedosahuje 1 nm, mali považovať za nanomateriály.
For the purposes of point 2, ‘particle’, ‘agglomerate’ and ‘aggregate’ are defined as follows:
Na účely bodu 2 sa pojmy „častica“, „zoskupenie“ a „agregát“ vymedzujú takto:
‘particle’ means a minute piece of matter with defined physical boundaries;
„častica“ znamená miniatúrna časť hmoty s vymedzenými fyzickými hranicami;
‘agglomerate’ means a collection of weakly bound particles or aggregates where the resulting external surface area is similar to the sum of the surface areas of the individual components;
„zoskupenie“ znamená súbor slabo viazaných častíc alebo agregátov, v prípade ktorých je výsledná vonkajšia plocha povrchu podobná súčtu povrchových plôch jednotlivých zložiek;
‘aggregate’ means a particle comprising of strongly bound or fused particles.
„agregát“ znamená častica pozostávajúca zo silne viazaných alebo zlúčených častíc.
Where technically feasible and requested in specific legislation, compliance with the definition in point 2 may be determined on the basis of the specific surface area by volume.
V prípade, ak je to technicky možné a vyžadujú si to konkrétne právne predpisy, súlad s vymedzením pojmov v bode 2 sa môže stanoviť na základe mernej povrchovej plochy na jednotku objemu.
A material should be considered as falling under the definition in point 2 where the specific surface area by volume of the material is greater than 60 m2/cm3.
Materiál by sa mal považovať za spadajúci do vymedzenia pojmov v bode 2, ak merná povrchová plocha na jednotku objemu materiálu je väčšia ako 60 m2/cm3.
However, a material which, based on its number size distribution, is a nanomaterial should be considered as complying with the definition in point 2 even if the material has a specific surface area lower than 60 m2/cm3.
Materiál, ktorý sa na základe svojho zloženia podľa počtu a veľkosti častíc považuje za nanomateriál, by sa však mal považovať za materiál vyhovujúci vymedzeniu pojmov v bode 2 aj v prípade, že merná povrchová plocha tohto materiálu je menšia ako 60 m2/cm3.
By December 2014, the definition set out in points 1 to 5 will be reviewed in the light of experience and of scientific and technological developments.
Vymedzenie pojmov stanovené v bodoch 1 až 5 sa do decembra 2014 preskúma vzhľadom na skúsenosti a vedecký alebo technologický vývoj.
The review should particularly focus on whether the number size distribution threshold of 50 % should be increased or decreased.
Preskúmanie sa najmä sústredí na to, či sa má zvýšiť alebo znížiť prahová hranica zloženia materiálu podľa počtu a veľkosti častíc vo výške 50 %.
This Recommendation is addressed to the Member States, Union agencies and economic operators.
Toto odporúčanie je určené členským štátom, agentúram Únie a hospodárskym subjektom.
Done at Brussels, 18 October 2011.
V Bruseli 18. októbra 2011
COM(2005) 243 final.
KOM(2005) 243 v konečnom znení.
COM(2008) 366 final.
KOM(2008) 366 v konečnom znení.
EUR 24403 EN, June 2010.
EUR 24403 EN, jún 2010.
The opinion ‘Scientific basis for the definition of the term “Nanomaterial” ’ was subject to a public consultation in 2010.
Predmetom verejných konzultácií v roku 2010 bolo stanovisko Vedecký základ pre vymedzenie pojmu „nanomateriál“.
In its opinion of 8 December 2010 [5], SCENIHR concluded that size is universally applicable to nanomaterials and the most suitable measurand.
Vo svojom stanovisku z 8. decembra 2010 [5] SCENHIR dospel k záveru, že veľkosť je univerzálne uplatniteľná na nanomateriály a predstavuje najvhodnejšiu meranú veličinu.
A defined size range would facilitate a uniform interpretation.
Vymedzený veľkostný rozsah by uľahčil jednotnú interpretáciu.
on the digitisation and online accessibility of cultural material and digital preservation
o digitalizácii kultúrneho materiálu, jeho dostupnosti online a o uchovávaní digitálnych záznamov
The Digital Agenda for Europe seeks to optimise the benefits of information technologies for economic growth, job creation and the quality of life of European citizens, as part of the Europe 2020 strategy.
Digitálna agenda pre Európu, ktorá je súčasťou stratégie Európa 2020, má za cieľ optimálne využívať informačné technológie v záujme dosiahnutia hospodárskeho rastu, vytvárania pracovných miest a zlepšovania kvality života európskych občanov.
The digitisation and preservation of Europe’s cultural memory which includes print (books, journals and newspapers), photographs, museum objects, archival documents, sound and audiovisual material, monuments and archaeological sites (hereinafter ‘cultural material’) is one of the key areas tackled by the Digital Agenda.
Jednou z najdôležitejších oblastí digitálnej agendy je digitalizácia a uchovávanie kultúrnej pamäte Európy, ktorá zahŕňa tlačoviny (knihy, časopisy, noviny), fotografie, muzeálne objekty, archívne dokumenty, zvukové nahrávky a audiovizuálny materiál, pamätníky a archeologické náleziská (ďalej len „kultúrny materiál“).
The EU’s strategy for digitisation and preservation builds on the work done over the last few years in the digital libraries initiative.
Stratégia EÚ v oblasti digitalizácie a uchovávania nadväzuje na prácu, ktorá sa za posledné roky odviedla v rámci iniciatívy digitálnych knižníc.
On 28 August 2006, the Commission issued a Recommendation to the Member States with a view to optimising, by means of the Internet, the economic and cultural potential of Europe’s cultural heritage.
Dňa 28. augusta 2006 vydala Komisia odporúčanie členským štátom zamerané na optimálne využitie hospodárskeho a kultúrneho potenciálu európskeho kultúrneho dedičstva pomocou internetu.
The Member States’ reports on the implementation of the Recommendation of 2008 and 2010 show that progress has been made.
Správy členských štátov o realizácii odporúčaní z rokov 2008 a 2010 ukazujú, že došlo k pokroku.
However, progress is not consistent across the Member States and is uneven for the different points of the Recommendation.
Medzi jednotlivými členskými štátmi však existujú rozdiely v pokroku a rôzne body odporúčania sa do praxe neuviedli rovnakou mierou.
Moreover the context for digitisation efforts and for collaboration at European level has changed considerably over the last few years.
Okrem toho sa za posledné roky značne zmenili podmienky digitalizácie a spolupráce na európskej úrovni.
New elements include the launch of Europeana in November 2008, the publication of the report ‘The New Renaissance’ by the ‘Comité des Sages on bringing Europe’s cultural heritage online’ of 10 January 2011 and the Commission’s proposal for an Orphan Works Directive of 24 May 2011.
K novým prvkom patrí napríklad otvorenie Europeany v novembri 2008, uverejnenie správy Nová renesancia, ktorú 10. januára 2011 predložil Výbor znalcov (Comité des sages) pre sprístupňovanie kultúrneho dedičstva online, a návrh Komisie na smernicu o osirotených dielach z 24. mája 2011.
Therefore, an updated set of measures for digitising and bringing cultural heritage online and for digital preservation should be recommended to the Member States.
Preto by sa členským štátom mal odporučiť aktualizovaný súbor opatrení zameraných na digitalizáciu a sprístupnenie kultúrneho dedičstva online a uchovávanie digitálnych záznamov.