natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Decree had two distinct effects: a) it introduced new preferential electricity tariffs for the companies Portovesme Srl, ILA SpA and Eurallumina SpA, and b) it prolonged an existing preferential tariff in favour of Alcoa Trasformazioni, a producer of primary aluminium (‘Alcoa’).
Vyhláška mala dva zreteľné účinky: a) zaviedli sa nové zvýhodnené tarify za elektrickú energiu pre spoločnosti Portovesme Srl, ILA SpA a Eurallumina SpA a b) predĺžila sa existujúca zvýhodnená tarifa v prospech spoločnosti Alcoa Trasformazioni, výrobcu primárneho hliníka (ďalej len „spoločnosť Alcoa“).
By letters dated 22 January 2004 and 19 March 2004, the Commission requested further information on these measures.
Listami z 22. januára 2004 a z 19. marca 2004 Komisia požiadala o ďalšie informácie o týchto opatreniach.
By letter dated 16 November 2004, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) in respect of the measure.
Listom zo 16. novembra 2004 Komisia informovala Taliansko o tom, že sa v súvislosti s týmto opatrením rozhodla začať konanie podľa ustanovení článku 108 ods. 2 ZFEÚ.
The Commission invited interested parties to submit their comments on the measures.
Komisia vyzvala zúčastnené strany, aby predložili svoje pripomienky k týmto opatreniam.
Italy submitted observations by letters dated 4 February 2005 and 11 February 2005.
Taliansko predložilo pripomienky listami zo 4. februára 2005 a 11. februára 2005.
The Commission also received observations from other interested parties, including three of the undertakings benefiting under the measures and a competitor of Portovesme.
Komisia dostala aj pripomienky od iných zúčastnených strán, vrátane troch podnikov, ktoré sú príjemcami pomoci na základe týchto opatrení, a od jedného konkurenta spoločnosti Portovesme.
By letter dated 22 March 2005 the Commission forwarded those observations to Italy, which was given the opportunity to comment.
Listom z 22. marca 2005 Komisia postúpila tieto pripomienky Taliansku, ktoré tak dostalo možnosť vyjadriť sa k nim.
On 29 October 2008 the case C 38/04 was split into part A, concerning Alcoa, and part B, concerning Portovesme, ILA and Eurallumina.
Dňa 29. októbra 2008 bola vec C 38/04 rozdelená na časť A, ktorá sa týka spoločnosti Alcoa, a časť B, ktorá sa týka spoločností Portovesme, ILA a Eurallumina.
On 19 November 2009 the Commission adopted a final negative decision with respect to Alcoa, ordering recovery of the aid [3].
Komisia prijala konečné zamietavé rozhodnutie 19. novembra 2009 v súvislosti so spoločnosťou Alcoa, a nariadila pomoc vrátiť [3].
Case C 13/06
Vec C 13/06
By Article 11(12) of Decree-Law No 35 of 14 March 2005, converted into statute by Law No 80/2005 of 14 May 2005 laying down urgent provisions under the Action Plan for Economic, Social and Territorial Development (‘Law No 80/9005’), the Italian authorities prolonged until 2010 the preferential electricity tariff for Portovesme, ILA and Eurallumina, and extended the benefit of the tariff to Syndial SpA, a chlorine producer also based in Sardinia.
Podľa článku 11 ods. 12 zákonnej vyhlášky č. 35 zo 14. marca 2005, ktorá bola zmenená na zákon č. 80/2005 zo 14. mája 2005, ktorým sa ustanovujú naliehavé opatrenia v rámci Akčného plánu hospodárskeho, sociálneho a územného rozvoja (ďalej len „zákon č. 80/2005“), talianske orgány predĺžili platnosť zvýhodnených taríf za elektrickú energiu pre spoločnosti Portovesme, ILA a Eurallumina do roku 2010 a rozšírili výhodné tarify na spoločnosť Syndial SpA, výrobcu chlóru, ktorý tiež pôsobí na Sardínii.
The Commission received a complaint from a company competing with Syndial by letter dated 22 July 2005, followed by further submissions from the same company dated 7 October 2005 and 7 December 2005.
Komisia dostala sťažnosť od konkurenta spoločnosti Syndial listom z 22. júla 2005, po ktorom nasledovali ďalšie vyjadrenia od tej istej spoločnosti zo 7. októbra 2005 a 7. decembra 2005.
Italy notified the measure to the Commission by letter dated 23 November 2005.
Taliansko notifikovalo Komisii uvedené opatrenie listom z 23. novembra 2005.
By letter dated 28 November 2005, Italy provided additional information.
Listom z 28. novembra 2005 Taliansko poskytlo doplňujúce informácie.
By letter dated 22 December 2005 the Commission asked for further information, which Italy provided by letter dated 3 March 2006.
Listom z 22. decembra 2005 Komisia požiadala o ďalšie informácie, ktoré Taliansko poskytlo listom z 3. marca 2006.
In the meantime, by letter dated 20 January 2006, the same competitor of Portovesme which had submitted observations in case C 38/B/04 complained about the new measure.
Ten istý konkurent spoločnosti Portovesme, ktorý predložil pripomienky vo veci C 38/B/04, medzitým podal sťažnosť na nové opatrenie listom z 20. januára 2006.
By letter dated 26 April 2006, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) TFEU in respect of the changes and the extension of the special tariff scheme introduced by Law No 80/2005.
Listom z 26. apríla 2006 Komisia informovala Taliansko, že sa rozhodla začať konanie podľa článku 108 ods. 2 ZFEÚ v súvislosti so zmenami a rozšírením osobitnej tarifnej schémy, ktorá sa zaviedla zákonom č. 80/2005.
The Commission asked Italy for further clarification by letter dated 22 August 2006; Italy replied by letter dated 28 September 2006.
Komisia požiadala Taliansko o ďalšie vysvetlenie listom z 22. augusta 2006. Taliansko odpovedalo listom z 28. septembra 2006.
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [4].
Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie [4].
The Commission received observations from interested parties, including the beneficiaries, the two competitors of Portovesme and Syndial, and a producer of renewable energy.
Komisia dostala pripomienky od zúčastnených strán, vrátane príjemcov pomoci, od dvoch konkurentov spoločností Portovesme a Syndial a od jedného výrobcu obnoviteľnej energie.
By letter dated 5 October 2006 the Commission forwarded those observations to Italy, which was given the opportunity to comment.
Listom z 5. októbra 2006 Komisia postúpila tieto pripomienky Taliansku, ktoré tým dostalo možnosť sa k nim vyjadriť.
Italy’s comments were received by letter dated 1 December 2006.
Pripomienky Talianska boli doručené listom z 1. decembra 2006.
Italy provided additional information by letters of 16 April 2007, 10 May 2007, 14 May 2007 and 22 June 2010.
Taliansko poskytlo ďalšie informácie listami zo 16. apríla 2007, 10. mája 2007, 14. mája 2007 a z 22. júna 2010.
Scope of the present Decision
Rozsah pôsobnosti tohto rozhodnutia
The present decision covers both the tariffs introduced by Article 1 of the 2004 Decree for beneficiaries other than Alcoa (‘the 2004 tariffs’) and those introduced by Article 11(12) of Law No 80/2005 and subsequently spelt out in decisions taken by the Electricity and Gas Authority (Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas — ‘AEEG’) (‘the 2005 tariffs’).
Toto rozhodnutie zahŕňa tarify, ktoré sa zaviedli podľa článku 1 vyhlášky z roku 2004 pre príjemcov okrem spoločnosti Alcoa (ďalej len „tarify z roku 2004“), a tiež tarify, ktoré sa zaviedli podľa článku 11 ods. 12 zákona č. 80/2005 a následne sa podrobnejšie stanovili rozhodnutiami, ktoré prijal Úrad pre elektrickú energiu a plyn (Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas – ďalej len „AEEG“) (ďalej len „tarify z roku 2005“).
The disputed 2004 tariffs
Sporné tarify z roku 2004
This tariff treatment was to be transitory: it was to end ‘upon the completion or upgrade of the connections with the national electricity and gas grids’ and no later than 30 June 2007.
Toto tarifné zaobchádzanie malo byť prechodné: malo skončiť „dokončením alebo modernizáciou napojenia na vnútroštátnu elektrickú a plynovú sieť“ a to najneskôr 30. júna 2007.
In practice, the 2004 Decree extended the preferential tariff already enjoyed by aluminium producer Alcoa to three energy-intensive companies located in Sardinia: Portovesme, a producer of zinc, silver and lead [5]; ILA, a producer of processed aluminium products; and Eurallumina, a producer of alumina [6].
V skutočnosti sa vyhláškou z roku 2004 rozšírila zvýhodnená tarifa, ktorú využíval výrobca hliníka Alcoa, na tri energeticky náročné spoločnosti situované na Sardínii: Portovesme – výrobcu zinku, striebra a olova [5]; ILA – výrobcu výrobkov zo spracovaného hliníka a Eurallumina – výrobcu oxidu hlinitého [6].
At the regulatory level, the tariff was implemented through decisions (delibere) of the AEEG.
Na regulačnej úrovni sa tarifa realizovala prostredníctvom rozhodnutí (delibere) Úradu pre elektrickú energiu a zemný plyn (Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas, ďalej len „AEEG“).
AEEG decision No 110/04 stipulated that the preferential tariffs would be applied only if the notification procedure had a positive outcome.
V rozhodnutí AEEG č. 110/04 sa ustanovilo, že zvýhodnené tarify sa budú uplatňovať len v prípade pozitívneho výsledku notifikácie.
However, following instructions from the Prime Minister’s Office specifying that the 2004 Decree had not been formally notified under the State aid rules but only ‘presented’ to the Commission in the framework of a ‘preliminary inquiry’ (indagine conoscitiva preliminare), the AEEG implemented the 2004 Decree through decision No 148/04 [7].
Podľa pokynov Úradu predsedu vlády, v ktorých sa uvádza, že vyhláška z roku 2004 nebola formálne notifikovaná na základe pravidiel o štátnej pomoci, ale iba „predložená“ Komisii v rámci „predbežného zisťovania“ (indagine conoscitiva preliminare), AEEG implementovala vyhlášku z roku 2004 prostredníctvom rozhodnutia č. 148/04 [7].
The system allowed the beneficiaries to be given compensatory payments on the terms laid down in the Alcoa Decree.
Tento systém umožnil, aby príjemcovia pomoci dostávali kompenzačné platby za podmienok ustanovených vo vyhláške týkajúcej sa spoločnosti Alcoa.
For a given plant covered by the scheme, the compensatory payment was equal to the difference between the price paid to the company supplying the plant with electricity and a preferential price set by the State, multiplied by the electricity consumption of the plant.
Pre konkrétny závod zahrnutý do schémy sa kompenzačná platba rovnala rozdielu medzi cenou zaplatenou spoločnosti, ktorá dodáva podniku elektrickú energiu, a zvýhodnenou cenou stanovenou štátom, pričom sa tento rozdiel vynásobil spotrebou elektrickej energie v závode.
The method used to calculate the preferential price (or ‘preferential tariff’) was laid down in decision CIP No 15/1993.
Metóda, ktorá sa použila na výpočet zvýhodnenej ceny (alebo „zvýhodnenej tarify“), bola ustanovená v rozhodnutí CIP č. 15/1993.
The price was subject to an indexation mechanism based on the variation of Italian power generation costs (the ‘Ct component’).
Táto cena podliehala mechanizmu indexácie založenému na zmene nákladov na výrobu elektrickej energie v Taliansku („zložka Ct“).
In 2004 the preferential price applied to the Sardinian beneficiaries ranged between EUR 26 and EUR 35 per MWh.
V roku 2004 sa zvýhodnená cena, ktorá sa uplatňovala v prípade príjemcov pomoci na Sardínii, pohybovala v rozmedzí od 26 EUR do 35 EUR/MWh.
The administrative management of the scheme was entrusted to the Electricity Industry Equalisation Fund (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico) [8].
Administratívnym riadením schémy bol poverený Vyrovnávací fond pre odvetvie elektrickej energie (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico) [8].
In practice, the tariff system worked as follows. The beneficiaries sent the Equalisation Fund detailed monthly data on the quantities of electricity they had consumed and the prices they had paid to their power suppliers.
V praxi tarifný systém fungoval takto: príjemcovia pomoci poslali vyrovnávaciemu fondu podrobné mesačné údaje o spotrebovanej elektrickej energii a cenách, ktoré zaplatili svojim dodávateľom elektrickej energie.
They then received from the Equalisation Fund cash payments calculated as indicated above [9].
Potom dostali od vyrovnávacieho fondu v hotovosti platby vypočítané podľa uvedeného postupu [9].
The resources required to finance the compensatory payments were raised through a parafiscal charge imposed on all Italian electricity consumers via component A4 of the standard electricity tariff [10].
Zdroje potrebné na financovanie kompenzačných platieb sa vytvorili prostredníctvom parafiškálneho poplatku, ktorý platia všetci odberatelia elektrickej energie cez zložku A4 štandardnej tarify za elektrickú energiu [10].
The disputed 2005 tariffs
Sporné tarify z roku 2005
By Article 11(12) of Law No 80/2005, the Italian authorities extended ‘the tariff treatment laid down in the Decree of the Ministry for Industry, Trade and Crafts of 19 December 1995 to energy supplies for the production and processing of aluminium, lead, silver and zinc and for the chlorine-soda cycle, by reference to prices applied to similar supplies on the European markets, but only in respect of plants already in existence at the date of entry into force of the present Decree, located in Sardinia and connected to the high-voltage network. This tariff treatment shall be subject to long-term commitments to be agreed between the beneficiaries, the Sardinian local authorities and the responsible Ministries.’
Podľa článku 11 ods. 12 zákona č. 80/2005 talianske orgány rozšírili „[tarifné] zaobchádzanie ustanovené vo vyhláške ministerstva priemyslu, obchodu a remesiel z 19. decembra 1995 … na dodávky elektrickej energie pre výrobu a spracovanie hliníka, olova, striebra a zinku a pre chlór a alkalické hydroxidy, s odkazom na ceny, ktoré sa uplatňujú pre podobné dodávky na európskych trhoch, ale iba v súvislosti so závodmi, ktoré v čase nadobudnutia účinnosti tejto vyhlášky už existovali a sú situované na Sardínii a napojené na sieť vysokého napätia. Toto tarifné zaobchádzanie podlieha dlhodobým záväzkom, ktoré sa musia dohodnúť medzi príjemcami pomoci, miestnymi orgánmi na Sardínii a zodpovednými ministerstvami.“
Thus Law No 80/2005 in substance reintroduced the tariff scheme implemented in 2004, which extended the Alcoa treatment to other energy-intensive beneficiaries based in Sardinia.
Zákonom č. 80/2005 sa v podstate znova zaviedla tarifná schéma realizovaná v roku 2004 a prístup uplatnený v prípade spoločnosti Alcoa sa rozšíril na ďalších energeticky náročných príjemcov pomoci so sídlom na Sardínii.
In practice, the Law applied only to Portovesme, ILA and Eurallumina, and to Syndial, a chlorine-soda producer which had not benefited from preferential prices before.
V skutočnosti sa tento zákon uplatnil iba na spoločnosti Portovesme, ILA a Eurallumina a na spoločnosť Syndial, výrobcu chlóru a alkalických hydroxidov, ktoré dovtedy nevyužívali prínosy zo zvýhodnených cien.
It should be noted that from 2005 onwards the preferential price was no longer pegged to the historical tariff originally laid down in the 1995 Alcoa Decree, but was now to be set independently by the AEEG so as to match the average electricity prices paid by the beneficiaries’ competitors on the European market [12].
Treba poznamenať, že od roku 2005 sa zvýhodnená cena už neurčovala podľa historickej tarify, ktorá bola pôvodne stanovená vo vyhláške týkajúcej sa spoločnosti Alcoa z roku 1995, ale teraz ju mal nezávisle stanovovať AEEG tak, aby zodpovedala priemerným cenám za elektrickú energiu, ktoré platia konkurenti príjemcov pomoci na európskom trhu [12].
The price was subject to annual updates: according to Article 11(13) of the Law, ‘the tariff terms referred to in Articles 11 [13] and 12 shall apply from 1 January 2005 and shall be updated by the AEEG, which shall each year increase the nominal values of the tariffs by 4 %, or, if this latter value be higher, by the percentage increase in the average wholesale price of electrical energy recorded on the main European electrical energy exchanges, principally Frankfurt and Amsterdam.’ In decision No 217/05, the AEEG gave an interpretation of this update mechanism which was more favourable to the beneficiaries, as it laid down that the annual increase in the tariff could not exceed 4 %.
Táto cena podliehala každoročnej aktualizácii: podľa článku 11 ods. 13 zákona „tarifné podmienky uvedené v článkoch 11 [13] a 12 sa uplatňujú od 1. januára 2005 a aktualizuje ich AEEG, ktorý každý rok zvýši nominálne hodnoty taríf o 4 % alebo o percentuálny nárast priemernej veľkoobchodnej ceny elektrickej energie zaznamenaný na hlavných európskych energetických burzách, hlavne vo Frankfurte a Amsterdame, ak by táto hodnota bola vyšši.“ V rozhodnutí č. 217/05 úrad AEEG podáva výklad mechanizmu tejto aktualizácie, ktorý bol výhodnejší pre príjemcov pomoci, keďže stanovil, že ročné zvýšenie tarify nesmie presiahnuť 4 %.
In the same decision, the AEEG set the preferential prices applicable to the various industries for the year 2005 as follows:
V tom istom rozhodnutí AEEG stanovil zvýhodnené ceny uplatniteľné na rôzne priemyselné odvetvia v roku 2005 takto:
Industries qualifying for preferential tariffs
Odvetvia, ktoré sa vzťahujú zvýhodnené tarify
Preferential price
Zvýhodnená cena
Aluminium processing
Spracovanie hliníka
Lead and zinc
Olovo a zinok
Chlorine cycle
Výroba chlóru
Like the 2004 tariffs, the 2005 tariffs were to be financed by means of a parafiscal levy charged to all electricity end-users via component A4 of the standard electricity tariff.
Podobne ako tarify z roku 2004, aj tarify z roku 2005 sa mali financovať pomocou parafiškálneho poplatku, ktorý platia všetci koncoví odberatelia elektrickej energie cez zložku A4 štandardnej tarify za elektrickú energiu.
The management of the financial flows of the system was again entrusted to the Equalisation Fund.
Správa finančných tokov systému bola opäť zverená vyrovnávaciemu fondu.
Entitlement to the tariff was conditional upon a commitment by which the beneficiaries undertook to carry out productive investment in Sardinia on the basis of industrial plans to be submitted to the regional authorities.
Oprávnenie na túto tarifu bolo podmienené záväzkom, podľa ktorého sa príjemcovia pomoci zaviazali uskutočniť produktívnu investíciu na Sardínii na základe priemyselných plánov, ktoré sa predkladali regionálnym orgánom.
For example, Portovesme undertook to invest in the self-generation of electricity or to participate in the construction of new power plants.
Napríklad spoločnosť Portovesme sa zaviazala investovať do vlastnej výroby elektrickej energie alebo sa podieľať na stavbe nových elektrární.
Italy notified Article 11(12) of Law No 80/2005 in accordance with Article 108(3) TFEU.
Taliansko notifikovalo článok 11 ods. 12 zákona č. 80/2005 v súlade s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ.
Payment of the 2005 tariffs was subject to the authorisation of the scheme by the Commission.
Platba taríf 2005 podliehala schváleniu schémy Komisiou.
The 2005 tariffs have consequently not been implemented.
Tarify z roku 2005 sa následne nerealizovali.
Proceedings before national courts
Konania pred vnútroštátnymi súdmi
Solvay Chimica Italia and Solvay Chimica Bussi SpA, which operate in the chlorine-soda cycle and are located outside Sardinia, brought legal proceedings before the Regional Administrative Court of Lombardy [14] challenging the decisions taken by the AEEG in implementation of Article 11(12) of Law No 80/2005, on the grounds that they involved the granting of unlawful State aid and that they breached other provisions of Italian law [15].
Solvay Chimica Italia a Solvay Chimica Bussi SpA, ktoré pôsobia v oblasti výroby chlóru a alkalických hydroxidov a sú situované mimo Sardínie, podali žalobu na Regionálny správny súd Lombardie [14] a napadli rozhodnutia, ktoré vydal AEEG pri vykonávaní článku 11 ods. 12 zákona č. 80/2005 z dôvodu, že obsahujú poskytnutie neoprávnenej štátnej pomoci a porušujú iné ustanovenia talianskych právnych predpisov [15].
On 27 November 2006 the Court stayed the proceedings before it, pending the conclusion of the State aid investigation initiated by the Commission in Case C 13/06.
Súd 27. novembra 2006 zastavil konanie až do uzatvorenia vyšetrovania štátnej pomoci, ktoré začala Komisia vo veci C 13/06.
Combination with previous incompatible aid — Deggendorf
Kombinácia s predchádzajúcou nezlučiteľnou pomocou – Deggendorf
After the opening of proceedings, Italy indicated that Eurallumina had not reimbursed the incompatible aid which had been the subject of Case C 80/01 (aid for alumina production) [16], but that, according to the company, the Sardinian regional authorities had issued a recovery order in respect of this measure on 8 May 2006.
Po začatí konania Taliansko uviedlo, že spoločnosť Eurallumina neuhradila nezlučiteľnú pomoc, ktorá bola predmetom veci C 80/01 (pomoc na výrobu oxidu hlinitého) [16], ale podľa tejto spoločnosti však regionálne orgány na Sardínii vydali príkaz na vrátenie tejto pomoci 8. mája 2006.
DECISION TO INITIATE PROCEEDINGS UNDER ARTICLE 108(2) TFEU
ROZHODNUTIE O ZAČATÍ KONANIA NA ZÁKLADE ČLÁNKU 108 ODS. 2 ZFEÚ
The Commission decided to initiate the formal investigation on the following grounds.
Komisia rozhodla o začatí konania vo veci formálneho zisťovania pre tieto dôvody.
In its decision to open the formal investigation [17], the Commission considered whether it might be that the 2004 tariffs for Portovesme, ILA and Eurallumina did not constitute State aid, on the ground that they were similar to the preferential tariff granted to Alcoa in 1996, which the Commission had held not to constitute State aid in its decision of 4 December 1996 (‘the Alumix decision’) [18].
Vo svojom rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania [17] Komisia posudzovala, či tarify z roku 2004 pre spoločnosti Portovesme, ILA a Eurallumina nepredstavujú štátnu pomoc z dôvodu, že sú podobné ako zvýhodnená tarifa, ktorá sa poskytla spoločnosti Alcoa v roku 1996 a ktorú Komisia nepovažovala za štátnu pomoc vo svojom rozhodnutí zo 4. decembra 1996 (ďalej len „rozhodnutie Alumix“) [18].
The opening decision classified the tariffs introduced by the 2004 Decree as operating aid, and assessed whether that aid could be authorised on the basis of the Guidelines on National Regional Aid (‘the Regional Aid Guidelines’) [19], since Sardinia was an assisted region within the scope of Article 107(3)(a) until the end of 2006.
V rozhodnutí o začatí konania sa tarify zavedené vyhláškou z roku 2004 považovali za prevádzkovú pomoc a posudzovalo sa, či takáto pomoc môže byť schválená na základe usmernení o národnej regionálnej pomoci (ďalej len „usmernenia o regionálnej pomoci“) [19], keďže Sardínia bola do konca roku 2006 podporovaným regiónom v rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 3 písm. a).
The Commission doubted whether the aid could be authorised on that basis, since ad hoc aid of that kind, granted to a limited number of undertakings, did not seem to promote regional development.
Komisia vyjadrila pochybnosti o možnosti schváliť pomoc na tomto základe, pretože takáto ad hoc pomoc poskytnutá obmedzenému počtu podnikov zrejme nepodporuje regionálny rozvoj.
The Commission also expressed concern that the measure might have the effect of reducing the level of taxation applicable to electricity.
Komisia tiež vyjadrila obavu, že toto opatrenie mohlo spôsobiť zníženie úrovne daní, ktoré sa uplatňujú na elektrickú energiu.
Any such reduction would have to have a legal basis in Council Directive 2003/96/EC of 27 October 2003 restructuring the Community framework for the taxation of energy products and electricity [20].
Každé takéto zníženie by muselo mať právny základ v smernici Rady 2003/96/ES z 27. októbra 2003, ktorou sa reštrukturalizuje rámec Spoločenstva pre zdaňovanie energetických výrobkov a elektrickej energie [20].
In its decision of 27 April 2006 opening the formal investigation, the Commission classified the 2005 tariff scheme as new operating aid.
Vo svojom rozhodnutí z 27. apríla 2006, ktorým sa začalo konanie vo veci formálneho zisťovania, Komisia označila tarifnú schému z roku 2005 za novú prevádzkovú pomoc.