natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this particular case, in its judgment of 11 March 2010, the Court of Justice indicated that the annulment of the Commission’s third positive decision by judgment of the Court of First Instance on 15 April 2008 was not, in itself, liable to give rise to a legitimate expectation or to constitute an exceptional circumstance [24].
V tomto prípade Súdny dvor v rozsudku z 11. marca 2010 uviedol, že zrušenie tretieho pozitívneho rozhodnutia Komisie rozsudkom súdu z 15. apríla 2008 nemôže samo osebe vyvolať legitímnu dôveru, ani nepredstavuje výnimočnú okolnosť [24].
The Court of Justice added that the unusual succession of three annulments demonstrated, a priori, the complexity of the case and, far from giving rise to a legitimate expectation, was more likely to increase the beneficiary’s doubts as to the compatibility of the aid in question.
Súdny dvor dodal, že neobvyklý sled troch zrušení a priori poukazuje na zložitosť právnej veci a zďaleka nie je dôvodom pre legitímnu dôveru, skôr sa ukazuje, že môže zvýšiť pochybnosti príjemcu o zlučiteľnosti spornej pomoci.
It acknowledged that a succession of three actions leading to three annulments amounted to a very unusual situation. Such circumstances, however, arose as part of the normal operation of the judicial system, which granted individuals who believed that they had suffered as a result of the unlawfulness of aid the possibility of bringing proceedings for the annulment of successive decisions which they considered to be the cause of that situation.
Pripúšťa, že tri po sebe idúce odvolania, ktoré vedú k trom zrušeniam sú veľmi neobvyklou situáciou, ale domnieva sa, že takéto okolnosti sú súčasťou zvyčajného fungovania súdneho systému, ktorý ponúka subjektom práva, ktoré sa domnievajú, že znášajú dôsledky nezákonnosti pomoci, možnosť konať s úmyslom dosiahnuť zrušenie po sebe nasledujúcich rozhodnutí, ktoré považujú za pôvod tejto situácie.
The Court of Justice considered, moreover, that in this particular case the existence of an exceptional circumstance could not be upheld in the light of the principle of legal certainty [25].
V tomto prípade sa Súdny dvor okrem toho domnieva, že existenciu výnimočnej okolnosti nemožno navyše akceptovať ani so zreteľom na zásadu právnej istoty [25].
So long as the Commission had not taken a decision of approval and so long as the period for bringing an action against such a decision had not expired, the recipient could not be certain as to the lawfulness of the aid, with the result that neither the principle of the protection of legitimate expectations nor that of legal certainty could be relied upon.
Kým totiž Komisia neprijme rozhodnutie, ktorým pomoc schváli, a dovtedy, kým neuplynie lehota na podanie žaloby proti takémuto rozhodnutiu, nemá príjemca žiadnu istotu o zákonnosti pomoci, a tak sa uvedený príjemca nemôže dovolávať ani zásady ochrany legitímnej dôvery ani zásady právnej istoty.
In addition, as the Court of Justice indicated in its judgment of 11 March 2010, [26] the existence of an exceptional circumstance could not be upheld in the case in point in the light of the principle of proportionality.
Navyše, ako to Súdny dvor uviedol v rozsudku z 11. marca 2010 [26], existenciu výnimočnej okolnosti v tomto prípade nemožno prijať so zreteľom na zásadu proporcionality.
Abolishing unlawful aid by means of recovery was the logical consequence of a finding that it was unlawful. Accordingly, the recovery of such aid, for the purpose of restoring the previously existing situation, could not in principle be regarded as disproportionate to the objectives of the provisions of the Treaty relating to State aid.
Zrušenie protiprávnej pomoci prostredníctvom jej vymáhania je totiž logickým dôsledkom konštatovania jej nezákonnosti tak, že vymáhanie tejto pomoci s cieľom obnoviť pôvodný stav nemôže byť v zásade považované za neprimerané opatrenie vzhľadom na ciele ustanovení zmluvy v oblasti štátnej pomoci.
Consequently, the Court of Justice concluded that the adoption by the Commission of three successive decisions declaring aid to be compatible, which were subsequently annulled by the Community judicature, was not in itself capable of constituting an exceptional circumstance such as to justify a limitation of the recipient’s obligation to repay that unlawful and incompatible aid.
Súdny dvor preto dospel k záveru, že skutočnosť, že Komisia prijala tri po sebe nasledujúce rozhodnutia, ktorými vyhlásila pomoc za zlučiteľnú a ktoré následne zrušil súd Spoločenstva, nemôže byť sama osebe výnimočnou okolnosťou, ktorá by mohla odôvodniť obmedzenie povinnosti príjemcu vrátiť túto protiprávnu a nezlučiteľnú pomoc.
Given the above, and in the absence of any other fact capable of constituting an exceptional circumstance, the Commission therefore concludes that in this particular case there is no exceptional circumstance capable of limiting CELF’s obligation to repay the aid in question (apart from the sums paid in 1980 and 1981, as previously explained).
So zreteľom na predchádzajúce a vzhľadom na to, že neexistujú iné skutočnosti, ktoré by mohli predstavovať výnimočnú okolnosť, Komisia dospela k záveru, že v tomto prípade sa nevyskytla žiadna výnimočná okolnosť, ktorá by mohla obmedziť povinnosť CELF-u vrátiť predmetnú pomoc (s výnimkou pomoci vyplatenej v rokoch 1980 a 1981, ako už bolo vysvetlené).
In application of Article 14 of Regulation (EC) No 659/1999, the French authorities must therefore recover the amount of aid paid to CELF by way of the Small Orders Programme during the years 1982 to 2001.
Podľa článku 14 nariadenia (ES) č. 659/99 francúzske orgány teda musia od CELF-u vymáhať sumu, ktorú mu poskytli ako pomoc v rámci programu „malé objednávky“ v rokoch 1982 až 2001.
As can be seen from Table [27], the total amount of aid to be recovered from CELF, received during the years 1982 to 2001, amounts to EUR 4631401, to which interest should be added.
Z tabuľky [27] vyplýva, že celková suma pomoci, ktorú CELF získal v rokoch 1982 až 2001 a ktorú treba vymáhať, je vo výške 4631401 EUR, ku ktorej treba pripočítať úroky.
In application of Article 14(2) of Regulation (EC) No 659/1999, the aid to be recovered must include compound interest from the date on which the unlawful aid was at the disposal of the beneficiary until the date of its effective recovery.
Podľa článku 14 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/99 pomoc, ktorú treba vymáhať, má tiež zahŕňať zložené úroky, ktoré plynú odo dňa poskytnutia protiprávnej pomoci príjemcovi až do dňa jej skutočného vrátenia.
Nevertheless, it follows from the judgment of the Court of Justice of 12 October 2000 in the Magefesa case [28] that, when a company is in liquidation, and the national legislation so provides, interest falling due after the company’s declaration of insolvency on the amount of aid unlawfully received before such declaration is not due.
Ako však vyplýva z rozsudku Súdneho dvora z 12. októbra 2000 vo veci Magefesa [28], ak je spoločnosť v konkurze a vnútroštátne právne predpisy to stanovujú, úroky splatné po vyhlásení konkurzu spoločnosti z pomoci neoprávnene získanej pred týmto vyhlásením sa neuhrádzajú.
In this regard, it should be noted that, in their note sent on 27 January 2010, the French authorities informed the Commission of CELF’s current situation.
V tejto veci je treba uviesť, že v oznámení zaslanom 27. januára 2010 francúzske orgány informovali Komisiu o situácii, v akej sa CELF v súčasnosti nachádza.
Given CELF’s financial situation, the company was placed in a solvency safeguard procedure on 25 February 2009.
So zreteľom na finančnú situáciu CELF-u bolo voči nemu začaté konanie o ochrane pred veriteľmi 25. februára 2009.
A receiver was appointed.
Menovaný bol správca konkurznej podstaty.
In the context of the dispute over State aid, the French State declared the following claims: EUR 11885785,02 (by way of interest payments, in accordance with the above-stated judgment of the Council of State of 19 December 2008) and EUR 4814339,9 (by way of possible reimbursement of the aid capital received over the period 1980-2001).
Z dôvodu sporu vo veci štátnej pomoci francúzsky štát oznámil tieto pohľadávky: 11885785,02 EUR (z titulu splatenia úrokov v súlade s už citovaným rozsudkom Conseil d’État z 19. decembra 2008) a 4814339,90 EUR (z titulu prípadného vrátenia istiny pomoci získanej v rokoch 1980 – 2001).
According to the French authorities, the debt statement showed that, out of total declared liabilities of EUR 21254232,29, the contested debts totalled EUR 17045039,50.
Francúzske orgány uviedli, že zo súpisu pohľadávok vyplýva, že sporné pohľadávky predstavujú 17045039,50 EUR z celkovej sumy oznámených záväzkov vo výške 21254232,29 EUR.
Noting that a recovery plan was clearly impossible, the insolvency administrator requested that the solvency safeguard procedure be replaced with an official ruling of bankruptcy, particularly in the light of the claims declared by the State.
Keďže ozdravenie bolo zjavne nemožné, správca konkurznej podstaty požiadal o zmenu z konania o ochrane pred veriteľmi na súdnu likvidáciu predovšetkým z dôvodu štátom oznámených pohľadávok.
By judgment of 9 September 2009 noting the existence of liabilities that ruled out the prospect of a continuation plan, the Paris Commercial Court ruled on the insolvency of CELF and appointed a receiver.
Rozsudkom z 9. septembra 2009 Tribunal de Commerce de Paris konštatoval existenciu záväzkov, ktoré vylučujú perspektívu pokračovania činnosti, vyhlásil súdnu likvidáciu CELF-u a určil likvidátora.
The Court set a two-year period at the end of which the completion of the bankruptcy proceedings would be examined.
Súd stanovil lehotu v trvaní dvoch rokov, po uplynutí ktorej má byť ukončenie likvidácie preskúmané.
The French authorities have indicated that disputes under way and/or to come could nonetheless justify delaying the date of completion of bankruptcy proceedings.
Francúzske orgány uviedli, že prebiehajúce a/alebo ďalšie súdne spory by však mohli odôvodnene spôsobiť neskoršie ukončenie súdnej likvidácie.
The French authorities indicated in an e-mail dated 9 March 2010 that the liquidation procedure implemented in respect of CELF was in line with the normal rules for company liquidation procedures.
Francúzske orgány v elektronickej správe z 9. marca 2010 uviedli, že likvidačné konanie týkajúce sa CELF-u prebiehalo podľa obvyklých pravidiel likvidačného konania podnikov.
According to the information that the Commission has received from the French authorities, CELF is therefore no longer exercising any economic activity.
Podľa informácií, ktoré francúzske orgány poskytli Komisii, CELF už v súčasnosti nevykonáva žiadnu hospodársku činnosť.
Consequently, given the liquidation procedure under way for CELF, and given their obligation to recover the incompatible aid, the French authorities must ensure that the applicable case law is followed in the case of the liquidation of the beneficiary company [29].
Vzhľadom na prebiehajúce likvidačné konanie CELF-u francúzske orgány teda musia v rámci svojej povinnosti vymáhať nezlučiteľnú pomoc obzvlášť dohliadať na dodržiavanie judikatúry uplatniteľnej v prípade likvidácie prijímajúceho podniku [29].
This assumes, in particular, that CELF’s assets will be sold at their market price, that the State will register its claims with regard to recovering the incompatible and unlawful aid in the liabilities of the bankrupt company, and that it will fully enforce its creditor’s claim at all stages of the procedure until the liquidation is complete.
To zahŕňa najmä predaj aktív CELF-u za trhové ceny, zapísanie pohľadávok štátu súvisiacich s vymáhaním protizákonnej a nezlučiteľnej pomoci do pohľadávok podniku v likvidácii, a účinné uplatňovanie svojich práv veriteľa vo všetkých etapách konania až do ukončenia likvidácie.
With regard to the calculation of interest, it should be noted that, in French law, Article L 622-28 of the Commercial Code stipulates that ‘the issuance of the commencement order [of the safeguard procedure] shall stay the legal and contractual interest, as well as any interest due to late payment and surcharges.’
Pokiaľ ide o výpočet úrokov, je potrebné uviesť, že vo francúzskom práve sa v článku L 622-28 Obchodného zákonníka sa ustanovuje, že „rozhodnutím o začatí [konania o ochrane pred veriteľmi] sa pozastavuje plynutie zákonných a zmluvných úrokov, ako aj úrokov z omeškania a prirážok“.
Consequently, in this case, the sums paid to CELF give rise to interest from the date on which they were placed at its disposal until 25 February 2009, the date of the decision of the Paris Commercial Court opening the insolvency safeguard procedure which led to a ruling on its formal receivership on 9 September 2009.
V tejto veci sa preto čiastky poskytnuté CELF-u zvyšujú o úroky odo dňa, kedy boli vyplatené až do 25. februára 2009, dátumu rozhodnutia Tribunal de Commerce de Paris o začatí konania o ochrane pred veriteľmi, ktoré bolo následne zmenené na súdnu likvidáciu rozhodnutím z 9. septembra 2009.
The Commission finds that France unlawfully implemented aid in favour of CELF, in violation of Article 108(3) TFEU.
Komisia konštatuje, že Francúzsko neoprávnene poskytlo pomoc v prospech CELF-u v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ.
This aid is incompatible with the internal market and must be recovered by the French authorities, with the exception of sums paid in 1980 and 1981, which are time barred.
Táto pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom a musí byť vymáhaná francúzskymi orgánmi, s výnimkou súm vyplatených v rokoch 1980 a 1981, pre ktoré uplynula premlčacia lehota.
The French authorities must therefore recover from CELF an amount of EUR 4631401, to which interest should be added for aid paid annually since 1982.
Francúzske orgány musia teda vymáhať od CELF-u sumu vo výške 4631401 EUR, ktorú treba zvýšiť o úroky z každej každoročne poskytovanej pomoci od roku 1982.
The sums to be recovered give rise to interest from the date on which they were placed at the disposal of the beneficiary until 25 February 2009, the date of the decision of the Paris Commercial Court commencing the insolvency safeguard procedure,
Sumy, ktoré treba vymáhať, sa zvyšujú o úroky odo dňa, kedy boli príjemcovi vyplatené, až do 25. februára 2009, dátumu rozhodnutia Tribunal de Commerce de Paris o začatí konania o ochrane pred veriteľmi,
The State aid granted unlawfully by France, in violation of Article 108(3) of the Treaty on the Functioning of the European Union, in favour of Coopérative d’exportation du livre français (CELF) is incompatible with the internal market.
Štátna pomoc neoprávnene poskytnutá Francúzskom v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v prospech Družstva pre vývoz francúzskej knihy (CELF) je nezlučiteľná s vnútorným trhom.
France is required to obtain reimbursement of the sum of EUR 4631401, corresponding to sums received by CELF over the period 1982 to 2001 by way of the aid referred to in Article 1.
Francúzsko je povinné vymáhať sumu vo výške 4631401 EUR zodpovedajúcu sumám poskytnutým CELF-u v rokoch 1982 až 2001 z titulu pomoci uvedenej v článku 1.
The sums to be recovered shall give rise to interest from the date on which they were placed at the disposal of the beneficiary, until 25 February 2009, the date of the decision of the Paris Commercial Court commencing the insolvency safeguard procedure.
Sumy, ktoré sa majú vymáhať, sa zvyšujú o úroky odo dňa ich vyplatenia príjemcovi až do 25. februára 2009, dátumu rozhodnutia Tribunal de Commerce de Paris o začatí konania o ochrane pred veriteľmi.
Interest shall be calculated on a compound basis in accordance with Chapter V of Regulation (EC) No 794/2004.
Úroky sa vypočítajú na základe zloženej úrokovej sadzby v súlade s kapitolou V nariadenia (ES) č. 794/2004.
France shall ensure that this Decision is implemented within 4 months of the date of its notification.
Francúzsko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov od dátumu jeho oznámenia.
Within 2 months of notification of this Decision, France shall provide the following information:
Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia Francúzsko poskytne tieto informácie:
the total amount (principal and interest) to be recovered from the beneficiary;
celkovú výšku sumy (istina a úroky), ktorú má príjemca vrátiť;
a detailed description of the measures already taken and planned in order to comply with this Decision;
podrobný opis prijatých a plánovaných opatrení s cieľom dodržať ustanovenia tohto rozhodnutia;
documents demonstrating that the beneficiary has been given formal notice to repay the aid.
dokumenty, ktoré preukazujú, že príjemcovi bolo nariadené pomoc vrátiť.
France shall keep the Commission informed of the progress of the national measures taken to implement this Decision until complete recovery of the aid referred to in Article 2.
Francúzsko bude Komisiu informovať o pokroku vnútroštátnych opatrení prijatých s cieľom vykonať toto rozhodnutie až do úplného vrátenia pomoci uvedenej v článku 2.
It shall immediately forward to the Commission, at the latter’s request, any information on the measures already taken and planned in order to comply with this Decision, as well as detailed information concerning the amounts of aid and interest already recovered from the beneficiary.
Na žiadosť Komisie bezodkladne predloží informácie týkajúce sa prijatých a plánovaných opatrení s cieľom dodržať ustanovenia tohto rozhodnutia. Okrem toho poskytne podrobné informácie o sume pomoci a úrokoch, ktoré už príjemca vrátil.
As of 1 December 2009, Articles 86, 87 and 88 of the EC Treaty became, respectively, Articles 106, 107 and 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
S účinnosťou od 1. decembra 2009 sa články 86, 87 a 88 Zmluvy o ES stali článkami 106, 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) v uvedenom poradí.
In these three cases, the provisions are, in essence, the same.
Vo všetkých troch prípadoch sú ustanovenia v podstate totožné.
For the purposes of this Decision, references made to Articles 106, 107 and 108 of the TFEU are to be understood, as appropriate, as referring respectively to Articles 86, 87 and 88 of the EC Treaty.
Na účely tohto rozhodnutia odkazy na články 106, 107 a 108 ZFEÚ treba v prípade potreby chápať ako odkazy na články 86, 87 a 88 Zmluvy o ES.
OJ C 366, 5.12.1996, p. 7; OJ C 142, 23.6.2009, p. 6.
Ú. v. ES C 366, 5.12.1996, s. 7; Ú. v. EÚ C 142, 23.6.2009, s. 6.
Case T-348/04 Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) v Commission [2008] ECR II-625.
Rozsudok Všeobecného súdu z 15. apríla 2008 vo veci T-348/04 Société Internationale de diffusion et d’édition (SIDE)/Komisia, Zb. 2008, s. II-625.
OJ L 85, 2.4.2005, p. 27.
Ú. v. EÚ L 85, 2.4.2005, s. 27.
Coopérative d’exportation du livre français acts under the trading name of ‘Centre d’exportation du livre français’ (CELF).
Družstvo pre vývoz francúzskej knihy pôsobí pod obchodným názvom „Centre d’exportation du livre français“ (CELF).
Decision NN 127/92 ‘Aid to exporters of French books’ ( OJ C 174, 25.6.1993, p. 6).
Rozhodnutie NN 127/92 Pomoc exportérom francúzskych kníh (Ú. v. ES C 174, 25.6.1993, s. 6).
Case T-49/93 Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) v Commission [1995] ECR II–2501.
Rozsudok Všeobecného súdu z 18. septembra 1995 vo veci T-49/93 Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE)/Komisia, Zb. 1995, s. II–2501.
Which subsequently became the ‘A l'Est de l’Europe’ programme.
Neskôr sa stal programom Na východe Európy.
OJ L 44, 18.2.1999, p. 37.
Ú. v. ES L 44, 18.2.1999, s. 37.
Case T-155/98 Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) v Commission [2002] ECR II–1179.
Rozsudok Všeobecného súdu z 28. februára 2002 vo veci T-155/98 Société Internationale de diffusion et d’édition (SIDE)/Komisia, Zb. 2002, s. II–1179.
Case C-332/98 France v Commission, Aid for the Coopérative d’exportation du livre français [2000] ECR I–4833.
Rozsudok Súdneho dvora vo veci C-332/98 Francúzsko/Komisia, Pomoc v prospech Družstva pre vývoz francúzskej knihy, Zb. 2000, s. I–4833.
OJ C 142, 23.6.2009, p. 6.
Ú. v. EÚ C 142, 23.6.2009, s. 6.
According to the Council of State, the Administrative Court of Appeal was able to legally ground its ruling on the fact that it was not established that the amount of aid did not exceed the costs resulting from the public service obligations imposed on CELF, and on the fact that no prior and transparent definition of the basis of the compensation had been given.
Podľa Conseil d’État Cour administrative d’appel mohol legálne vychádzať zo skutočnosti, že nebolo určené, že výška pomoci nepresahuje náklady vyplývajúce z povinností verejnej služby zverenej CELF-u a že nebol vopred a transparentným spôsobom stanovený základ kompenzácie.
Case C-199/06 Centre d’exportation du livre français (CELF), Ministry of Culture and Communication v Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE) [2008] ECR I-469.
Rozsudok Súdneho dvora z 12. februára 2008 vo veci C-199/06 Centre d’exportation du livre français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication/Société internationale de diffusion et d’édition (SIDE), Zb. 2008, s. I-00469.
Judgment of 11 March 2010 in Case C-1/09 CELF, Ministry of Culture v SIDE, not yet reported.
Rozsudok Súdneho dvora z 11. marca 2010 vo veci C-1/09 CELF, Ministre de la Culture/SIDE, zatiaľ neuverejnený.
In its judgment of 15 April 2008, the CFI did not annul the first and second sentences of Article 1 of the Commission Decision of 20 April 2004, according to which ‘The aid to the Coopérative d’exportation du livre français (CELF) for processing small orders of French-language books, implemented by France between 1980 and 2001, is aid that is caught by Article 87(1) [EC].
Všeobecný súd vo svojom rozsudku z 15. apríla 2008 nezrušil prvú a druhú vetu článku 1 rozhodnutia Komisie z 20. apríla 2004, podľa ktorých „pomoc v prospech Družstva pre vývoz francúzskej knihy (CELF) na spracúvanie malých objednávok kníh vo francúzskom jazyku, ktorú Francúzsko poskytovalo v rokoch 1980 až 2001, predstavuje pomoc vyplývajúcu z článku 87 ods. 1 zmluvy.
Since France failed to notify the aid to the Commission before implementing it, the aid was granted unlawfully.’
Vzhľadom na to, že Francúzsko neoznámilo túto pomoc Komisii pred jej uskutočnením, táto pomoc bola priznaná v rozpore so zákonom“.
For example, in its judgment of 19 December 2008, the Council of State considered that ‘the way in which the sums paid to CELF are defined as State aid and the obligation to notify them as such cannot be separated’.
Conseil d’État napríklad v rozsudku z 19. decembra 2008 dospel k záveru, že „spôsoby týkajúce sa posúdenia súm vyplatených CELF-u ako štátnej pomoci a povinnosť oznámiť ju musia byť preto odmietnuté“.
In fact, in its interlocutory judgment of 29 March 2006, the Council of State had already, in particular, concluded that ‘the Administrative Court of Appeal has neither misrepresented the file documents nor inaccurately defined the facts submitted to its appreciation by judging that the aid in question was not of a purely compensatory nature with regard to public service obligations and formed State aid subject to an obligation to notify the Commission in advance’.
V uznesení o návrhu na začatie prejudiciálneho konania z 29. marca 2006 už Conseil d’État totiž dospel k názoru, že „cour administrative d’appel neskreslil dôkazy ani neposúdil nesprávne skutočnosti, ktoré mu boli predložené, ak usúdil, že predmetná pomoc nie je výlučne kompenzáciou záväzku služby vo verejnom záujme a predstavuje štátnu pomoc, na ktorú sa vzťahuje povinnosť oznámiť ju vopred Komisii.“
Case C-280/00 Altmark Trans and Regierungspräsidium Magdeburg v Nahverkehrsgesellschaft Altmark [2003] ECR I-7747.
Rozsudok Súdneho dvora z 24. júla 2003 vo veci C-280/00 Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark, Zb. 2003, s. I-7747.
Case C-368/04 Transalpine Ölleitung in Österreich [2006] ECR I-9957, paragraph 34.
Rozsudok Súdneho dvora z 5. októbra 2006 vo veci C-368/04 Transalpine Ölleitung in Österreich, Zb. 2006, s. I-09957, bod 34.
Paragraphs 42 et seq.
Bod 42 a nasledujúce.
Paragraphs 66 to 68.
Body 66 až 68.
Paragraphs 50 et seq.
Bod 50 a nasledujúce.
Paragraph 53.
Bod 53.
Paragraph 54.
Bod 54.