natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the contested measure has not been shown to affect trade between Member States.
Okrem toho sa nedokázalo, že sporné opatrenie má vplyv na obchod medzi členskými štátmi.
Moreover, the consequence of amortising financial goodwill is not necessarily to increase the price offered by a competitor.
Odpisovanie finančného goodwillu nemusí okrem toho nutne viesť k zvýšeniu ceny ponúknutej konkurentom.
As regards the compatibility of the contested measure with the internal market, the Spanish authorities consider Article 12(5) TRLIS to be appropriate and proportionate to address a market failure by establishing a neutral tax system for domestic and cross-border operations that fosters the development of pan- European companies.
Pokiaľ ide o zlučiteľnosť sporného opatrenia s vnútorným trhom, španielske orgány považujú článok 12 ods. 5 TRLIS za vhodný a primeraný na riešenie zlyhania trhu, keďže vytvára neutrálny daňový systém pre vnútroštátne a cezhraničné transakcie, ktoré podporujú rozvoj celoeurópskych podnikov.
In order to ascertain whether a measure constitutes aid, the Commission has to assess whether the contested measure fulfils the conditions of Article 107(1) TFUE.
V snahe zistiť, či opatrenie predstavuje pomoc, musí Komisia posúdiť, či sporné opatrenie spĺňa podmienky článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
Selectivity and advantage inherent in the measure
Selektívnosť opatrenia a poskytnuté zvýhodnenie
To be considered State aid, a measure must be specific or selective in the sense that it favours only certain undertakings or the production of certain goods.
Ak sa má opatrenie považovať za štátnu pomoc, musí byť špecifické alebo selektívne v tom, že zvýhodňuje iba určité podniky alebo výrobu určitých tovarov.
The Commission Notice [41] states that ‘The main criterion in applying Article 92(1) (now Article 107(1) TFEU) to a tax measure is therefore that the measure provides in favour of certain undertakings in the Member State an exception to the application of the tax system.
V oznámení Komisie [41] sa uvádza: „Hlavným kritériom uplatnenia článku 92 ods. 1 (teraz článok 107 ods. 1 ZFEÚ) na daňové opatrenie je teda skutočnosť, že opatrenie poskytuje v prospech určitých podnikov v členskom štáte výnimku z uplatňovania daňového systému.
It must then be examined whether the exception to the system or differentiations within that system are justified “by the nature or general scheme” of the tax system, that is to say, whether they derive directly from the basic or guiding principles of the tax system in the Member State concerned.’
Musí sa preskúmať, či výnimka zo systému alebo odlišnosti v rámci tohto systému sú odôvodniteľné ‚povahou alebo všeobecným usporiadaním daňového systému‘, t. j. či sú priamo odvodené od základných alebo riadiacich zásad daňového systému v danom členskom štáte.“
According to the case law of the Court of Justice [42], ‘as regards the assessment of the condition of selectivity, which is a constituent factor in the concept of State aid, it is clear from settled case law that Article 87(1) EC (now Article 107(1) TFEU) requires assessment of whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to “favour certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with other undertakings which are in a legal and factual situation that is comparable in the light of the objective pursued by the measure in question’ [43].
Podľa judikatúry Súdneho dvora [42]„v súvislosti s posúdením podmienky selektívnosti, ktorá je jednou z náležitostí pojmu štátnej pomoci, z ustálenej judikatúry vyplýva, že článok 87 ods. 1 Zmluvy o ES (teraz článok 107 ods. 1 ZFEÚ) vyžaduje posúdenie, či v rámci daného právneho režimu je vnútroštátne opatrenie spôsobilé ‚zvýhodniť určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovarov‘ oproti iným, ktorí by sa vzhľadom na cieľ sledovaný týmto opatrením nachádzali v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii“ [43].
The Court has also held on numerous occasions that Article 107(1) TFEU does not establish a distinction between the causes or the objectives of state measures, but rather defines them in relation to their effects [44].
Súdny dvor pri mnohých príležitostiach tiež rozhodol, že v článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa nerozlišuje medzi príčinami či cieľmi štátnej pomoci, ale sa definujú v súvislosti so svojimi účinkami [44].
In particular, tax measures which do not constitute an adaptation of the general system to particular characteristics of certain undertakings, but have been conceived as a means of improving their competitiveness, fall within the scope of Article 107(1) TFEU [45].
Do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ patria najmä daňové opatrenia, ktoré neprispôsobujú všeobecný systém konkrétnym vlastnostiam určitých podnikov, ale ktoré boli navrhnuté ako prostriedok zvýšenia ich konkurencieschopnosti [45].
The concept of State aid does not, however, apply to state measures which differentiate between undertakings where that differentiation arises from the nature or the overall structure of the system of which they form part.
Pojem štátna pomoc sa však nevzťahuje na opatrenia štátnej podpory, ktoré zahŕňajú rozlišovanie medzi podnikmi, pričom toto rozlišovanie vychádza z povahy alebo všeobecného usporiadania systému, ktorého súčasť tvoria.
As explained in the Commission Notice [46], ‘some conditions may be justified by objective differences between taxpayers’.
Ako sa vysvetľuje v oznámení Komisie [46], „niektoré podmienky môžu byť odôvodnené objektívnymi rozdielmi medzi daňovníkmi“.
As explained in more detail in the following section, the Commission considers that the contested measure is selective in that it only favours certain groups of undertakings that carry out certain investments abroad and that this specific character is not justified by the nature of the scheme.
Ako sa podrobnejšie vysvetľuje v nasledujúcom oddiele, Komisia zastáva názor, že sporné opatrenie je selektívne, keďže zvýhodňuje len určité skupiny podnikov, ktoré vykonávajú určité investície v zahraničí, a táto špecifická povaha nie je odôvodnená povahou schémy.
The Commission considers that the contested measure should be assessed in the light of the general provisions of the corporate tax system, and more precisely the rules on the tax treatment of financial goodwill (see paragraphs 48 to 69).
Komisia dospela k záveru, že sporné opatrenie by sa malo posudzovať z hľadiska všeobecných ustanovení systému dane z príjmu právnických osôb, a konkrétnejšie z hľadiska pravidiel zdaňovania finančného goodwillu (pozri odseky 48 – 69).
The Commission has also analysed whether the factual hypothesis used as a basis by the Spanish authorities is sound and whether there are barriers in the legislations of third countries.
Komisia tiež analyzovala, či vecná hypotéza, ktorú používajú španielske orgány ako základ, je správna a či v právnych predpisoch tretích krajín existujú prekážky.
However, it should be pointed out that this exercise cannot constitute a recognition that such barriers could justify a different tax treatment in the present case.
Je však potrebné poukázať na to, že táto analýza nemôže predstavovať uznanie, že tieto prekážky by mohli dokazovať odôvodnenosť rozdielneho zdaňovania v uvedenej veci.
Moreover, the purpose of the present Decision is not to set out the conditions which would have allowed the Member State concerned to avoid the classification of the contested measure as State aid.
Účelom tohto rozhodnutia okrem toho nie je stanoviť podmienky, ktoré by dotknutému členskému štátu umožnili zabrániť, aby sa sporné opatrenie kategorizovalo ako štátna pomoc.
Even if an alternative reference system inspired by the one suggested by the Spanish authorities were chosen, the Commission concludes that the contested measure would still constitute a selective advantage, essentially due to the absence of different factual and legal conditions required for the different scenarios to benefit from the provisions on the goodwill or financial goodwill on foreign transactions.
Aj keby sa zvolil alternatívny referenčný systém navrhnutý na podnet španielskych orgánov, Komisia dospela k záveru, že sporné opatrenie by stále predstavovalo selektívnu výhodu najmä v dôsledku, že neexistujú rozdielne faktické a právne podmienky, ktoré sa vyžadujú, aby sa pri rôznych scenároch mohli využiť ustanovenia o goodwille alebo finančnom goodwille pri zahraničných transakciách.
More importantly still, under the contested measure the financial goodwill can be recognised separately and can also be amortised if the beneficiary acquires a minority shareholding of 5 %.
Ešte dôležitejšie je, že v rámci sporného opatrenia možno finančný goodwill vykazovať samostatne a možno ho odpisovať, aj keď príjemca nadobudne menšinový podiel vo výške 5 %.
This level is well below that needed to apply the general rules on amortisation of goodwill [47].
Táto úroveň je oveľa nižšia ako úroveň, ktorá je potrebná na uplatnenie všeobecných pravidiel odpisovania goodwillu [47].
The contested measure is therefore an exception to the reference system, whatever its definition.
Sporné opatrenie preto bez ohľadu na definíciu predstavuje výnimku z referenčného systému.
In addition to this, the Commission notes other differences as regards the implementing conditions applying to the contested measure and the provisions of the reference system.
Komisia okrem toho upozorňuje na ďalšie rozdiely v súvislosti s podmienkami implementácie sporného opatrenia a ustanoveniami referenčného systému.
Indeed, under the contested measure, shareholding acquisitions made before 1 January 2002 are not taken into account for the calculation of the base to be amortised.
V rámci sporného opatrenia sa nadobudnutia podielov, ktoré sa uskutočnili pred 1. januárom 2002, totiž neberú do úvahy pri výpočte základu odpisovania.
By contrast, under a business combination scenario, such a cut-off date does not exist when calculating the goodwill and the taxpayer has to prove that the combination is made for valid economic reasons to avoid combinations being aimed at purely obtaining tax benefits [48], whereas the contested measure only provides tax benefits.
Na rozdiel od toho pri výpočte goodwillu v rámci scenára podnikovej kombinácie neexistuje takýto dátum uzávierky a daňovník musí dokázať, že kombinácia sa vykonáva z opodstatnených ekonomických dôvodov, v snahe zabrániť kombináciám, ktorých jediným cieľom je získať daňové výhody [48], keďže sporné opatrenia poskytuje len daňové výhody.
The Spanish authorities have been unable to provide convincing arguments to justify these differences, and thus the measure cannot be considered to be justified by the logic of the Spanish tax system.
Španielske orgány neboli schopné poskytnúť presvedčivé argumenty dokazujúce odôvodnenosť týchto rozdielov, a preto nemožno na základe logiky španielskeho daňového systému považovať toto opatrenie za odôvodnené.
Hence, the contested measure is too imprecise and indiscriminate since it does not set any conditions, such as the existence of specific, legally circumscribed situations which would justify different tax treatment.
Sporné opatrenie je preto príliš nepresné a paušálne, keďže nestanovuje žiadne podmienky, napríklad existenciu špecifických, právne vymedzených situácií, ktoré by odôvodňovali rozdielne zdaňovanie.
Consequently, situations which have not been demonstrated to be sufficiently different to justify a selective derogation from general goodwill rules end up benefiting from the contested measure.
Zo sporného opatrenia preto možno získať výhodu aj v situáciách, keď sa nepreukázala dostatočná rozdielnosť, ktorá by dávala nárok na selektívnu výnimku zo všeobecných pravidiel týkajúcich sa goodwillu.
The Commission therefore considers that the contested measure concerns the tax deduction of specific types of costs and covers a broad category of transactions in a discriminatory manner, which cannot be justified by objective differences between taxpayers.
Komisia preto dospela k záveru, že sporné opatrenie spočíva v daňovom odpočte nákladov určitého druhu a diskriminačne zahŕňa širokú kategóriu transakcií, čo nemožno odôvodniť objektívnymi rozdielmi medzi daňovníkmi.
Moreover, in line with the case law of the Court of Justice [49], the Commission considers that it is not necessary, in order to arrive at a conclusion regarding the State aid qualification of a scheme, to demonstrate that all individual aid granted under that scheme qualifies as State aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Komisia ďalej v súlade s judikatúrou Súdneho dvora [49] zastáva názor, že na to, aby sa daná schéma považovala za štátnu pomoc, nie je potrebné dokázať, že každá jednotlivá pomoc poskytnutá na základe tejto schémy spĺňa požiadavky, aby sa považovala za štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
For this purpose, it is sufficient that the implementation of the scheme under review leads to situations which qualify as aid to be able to conclude that the scheme contains aid elements within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Na tento účel na vyvodenie záveru, že táto schéma obsahuje prvky pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ, stačí, aby realizácia skúmanej schémy viedla k situáciám, ktoré sa kvalifikujú ako pomoc.
Hence, reviewing the legislation of all possible non-EU countries for which the Commission investigation procedure is still open is unnecessary in the context of this Decision.
V kontexte tohto rozhodnutia je preto zbytočné skúmať právne predpisy všetkých možných nečlenských krajín EÚ, pre ktoré je konanie vo veci formálneho zisťovania stále otvorené.
Therefore, as indicated already in paragraphs 115 et seq. of the previous Decision [50], the Commission has verified — on the basis of methodology explained in detail below — whether some of the individual applications of the contested aid scheme in non-EU transactions involve State aid.
Preto, ako sa už uvádza v odseku 115 a nasl. predchádzajúceho rozhodnutia [50], Komisia overila – na základe metodiky, ktorá sa podrobne vysvetľuje ďalej v texte –, či niektoré z jednotlivých uplatnení spornej schémy pomoci v transakciách s nečlenskými krajinami EÚ zahŕňajú štátnu pomoc.
According to the information submitted by the Spanish authorities in the course of the procedure, it would appear that, of the 15 non-EU countries for which the Spanish authorities presented information, transactions took place not only in the above-mentioned four countries but also in the Republic of Colombia, the Republic of Peru and the Republic of Ecuador.
Podľa informácií, ktoré predložili španielske orgány počas konania, sa zdá, že z 15 nečlenských krajín EÚ, za ktoré španielske orgány predložili informácie, sa transakcie uskutočnili nielen v uvedených štyroch krajinách, ale aj v Kolumbii, Peru a Ekvádore.
The Commission has therefore extended its review to these three countries also.
Komisia preto rozšírila svoje skúmanie aj na tieto tri krajiny.
The Commission’s reasoning, summarised above, is developed in the following paragraphs.
V nasledujúcich odsekoch sa podrobnejšie rozvíjajú úvahy Komisie zhrnuté v predchádzajúcom texte.
Tax treatment of financial goodwill under the Spanish tax system with respect to non-EU acquisitions
Zdaňovanie finančného goodwillu v rámci španielskeho daňového systému v súvislosti s nadobudnutiami (akvizíciami) v nečlenských krajinách EÚ
In the opening Decision as well as in the previous Decision, the Commission considered that the appropriate reference system is the Spanish corporate tax system and, more precisely, the rules on the tax treatment of financial goodwill set out in the Spanish tax system.
V rozhodnutí o začatí konania, ako aj v predchádzajúcom rozhodnutí Komisia dospela k záveru, že primeraným referenčným systémom je španielsky systém dane z príjmu právnických osôb, najmä pravidlá zdaňovania finančného goodwillu stanovené v španielskom daňovom systéme.
This approach is in line with previous Commission practice and the case law of the European Courts, which consider the ordinary corporate tax system to be the reference system [51].
Tento prístup je v súlade s predchádzajúcou praxou Komisie a judikatúrou európskych súdov, ktoré považujú štandardný systém dane z príjmu právnických osôb za referenčný systém [51].
This approach is maintained in the present Decision.
V tomto rozhodnutí sa zachováva tento prístup.
The Spanish authorities state that, in general, the constraints on cross-border business combinations place taxpayers buying shareholdings in domestic companies in a different legal and factual situation from those buying shareholdings in non-resident companies, and in particular in companies located in non-EU countries.
Španielske orgány uvádzajú, že prekážky sťažujúce cezhraničné podnikové kombinácie vo všeobecnosti stavajú daňovníkov, ktorí kupujú podiely vo vnútroštátnych podnikoch, do rozdielnej právnej a faktickej situácie v porovnaní s daňovníkmi, ktorí kupujú podiely v zahraničných podnikoch, a najmä s podnikmi, ktoré sú usadené v nečlenských krajinách EÚ.
The Spanish authorities have explained that the objective of the contested measure is to avoid a difference of tax treatment between, on the one hand, an acquisition followed by a business combination for valuable consideration and, on the other hand, a share acquisition without a business combination.
Španielske orgány vysvetlili, že cieľom uvedeného opatrenia je zabrániť rozdielnemu zdaňovaniu medzi nadobudnutím, ktoré bezprostredne nasleduje po podnikovej kombinácii za protihodnotu, a nadobudnutím podielu bez podnikovej kombinácie.
On this basis, the scope of the contested scheme would be limited to the acquisition of significant shareholdings in a company not resident in Spain because some obstacles would make it more difficult to perform a cross-border business combination compared with a local one [52].
Na základe toho by sa rozsah pôsobnosti spornej schémy obmedzoval na nadobudnutie významných podielov v podniku, ktorý nemá daňový domicil v Španielsku, keďže realizácia cezhraničnej podnikovej kombinácie by pre niektoré prekážky bola ťažšia ako realizácia miestnej podnikovej kombinácie [52].
As a consequence of the existence of these obstacles, Spanish taxpayers investing abroad would be placed, legally and factually, in a different situation from those investing in Spain.
V dôsledku týchto prekážok by sa španielski daňovníci investujúci v zahraničí nachádzali právne aj fakticky v odlišnej situácii ako tí, ktorí investujú v Španielsku.
In this respect, the Spanish authorities state that [53]: ‘In summary, the mere differential nature of certain tax measures does not necessarily imply that they are State aid, since these measures also need to be examined to see whether they are necessary or functional as regards the efficiency of the tax system, as stated in the Commission Notice.
Španielske orgány v súvislosti s tým uvádzajú [53]: „Rozdielnosť určitých daňových opatrení celkovo nemusí nutne znamenať, že predstavujú štátnu pomoc, keďže – ako sa uvádza v oznámení Komisie – tieto opatrenia sa musia preskúmať aj na účel zistenia, či sú potrebné alebo funkčné z hľadiska efektívnosti daňového systému.
Hence the Spanish tax system envisages different tax schemes for objectively different situations, as is the case for acquisitions of shareholdings in foreign companies as against acquisitions in Spanish companies (impossible to perform merger operations, risk management, etc.) with a view to achieving the tax neutrality imposed by Spanish domestic legislation and by Community law itself, and ensuring that the logic of the Spanish tax system is consistent and efficient’.
V španielskom daňovom systéme sa preto stanovujú rozdielne daňové schémy pre objektívne rozdielne situácie ako v prípade nadobudnutí podielov v zahraničných podnikoch v porovnaní s nadobudnutiami v španielskych podnikoch (nemožno realizovať fúzie, manažment rizík atď.) s cieľom dosiahnuť daňovú neutralitu, ktorú vyžadujú španielske vnútroštátne právne predpisy a samotné právo Spoločenstva, a zabezpečiť súdržnosť a efektívnosť španielskeho daňového systému.“
Providing specific tax treatment for cross-border shareholding acquisitions would, according to these authorities, be necessary to ensure the neutrality of the Spanish tax system and to prevent more favourable treatment for domestic shareholding acquisitions.
Osobitné zdaňovanie nadobudnutí cezhraničných podielov bude podľa týchto orgánov potrebné, aby sa zabezpečila neutralita španielskeho daňového systému a aby sa zabránilo výhodnejšiemu zaobchádzaniu pri nadobudnutiach podielov vo vnútroštátnych podnikoch.
Therefore, the Spanish authorities and the 30 interested parties consider that the correct reference framework for the assessment of the contested measure would be the tax treatment of goodwill for foreign acquisitions.
Španielske orgány a tridsať zainteresovaných strán preto zastáva názor, že správnym referenčným rámcom na posudzovanie sporného opatrenia by bolo zdaňovanie goodwillu pri zahraničných nadobudnutiach.
In the previous Decision, the Commission maintained the procedure in order to allow the Spanish authorities to provide new information as regards the existence of explicit legal obstacles to cross-border business combinations in non-EU countries.
V predchádzajúcom rozhodnutí Komisia zachovala postup zameraný na to, aby španielske orgány mohli poskytovať nové informácie týkajúce sa existencie výslovných právnych prekážok cezhraničných podnikových kombinácií v nečlenských krajinách EÚ.
In this context, and essentially on the basis of the elements contained in the reports, the Commission has investigated the legislation of various non-EU countries simply in order to check the Spanish authorities’ allegations about the existence of explicit legal obstacles to cross-border combinations.
Komisia v tomto rámci, a najmä na základe skutočností uvedených v správach, preskúmala právne predpisy rôznych nečlenských krajín EÚ s cieľom preveriť tvrdenia španielskych orgánov o existencii výslovných právnych prekážok pre cezhraničné kombinácie.
This examination does not, however, constitute recognition of the fact that such obstacles could justify a different reference system in the present case.
Toto preskúmanie však nepredstavuje uznanie skutočnosti, že by takéto prekážky mohli dokazovať odôvodnenosť rozdielneho referenčného systému v tomto prípade.
In the course of this examination, the Commission checked mainly whether a Spanish parent company had the legal capacity to combine with a subsidiary resident in a non-EU country.
Komisia počas tohto preskúmania predovšetkým zisťovala, či španielska materská spoločnosť je právne spôsobilá vykonať kombináciu s dcérskou spoločnosťou usadenou v nečlenskej krajine EÚ.
The following premises underpin this investigation which was limited to examining the truth of the allegations made in the arguments:
Základom tohto prešetrovania, ktoré sa obmedzovalo na preskúmanie pravdivosti tvrdení vyslovených v diskusiách, sú tieto predpoklady:
first, the Commission checked whether, as stated in the previous Decision [54], Spanish companies face an explicit legal barrier, attributable to a non-EU country and not to Spain [55], that prevents them from converting a foreign subsidiary into a branch.
Po prvé Komisia preverila, ako sa uvádza v predchádzajúcom rozhodnutí [54], či sa španielske podniky stretávajú s výslovnou právnou prekážkou, ktorú možno pripísať nečlenskej krajine EÚ, a nie Španielsku [55], ktorá by im bránila premeniť zahraničnú dcérsku spoločnosť na pobočku.
Such legal provisions can only constitute a barrier, however, if the company concerned would have been able to exercise effective influence, most notably by means of a majority shareholding, over the target company to such an extent that it would be able to impose a merger if the obstacles were not there.
Takéto právne predpisy však môžu predstavovať prekážku, len ak by bol dotknutý podnik schopný uplatňovať rozhodujúci vplyv, najmä prostredníctvom väčšinového podielu, nad cieľovým podnikom v takom rozsahu, že by bol schopný vynútiť fúziu, ak by neexistovali prekážky.