natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Loutraki observes that, although Greece had previously argued that the reduced price of admission tickets of EUR 6 is justified in consideration of special circumstances applicable to each beneficiary casino, mainly related to the geographical situation of each casino (which determines certain economic, social, demographic and other specificities), nevertheless, in August 2010, the Corfu Casino passed to EUR 15 upon its privatisation, without any explanation as to why the abovementioned special circumstances no longer applied.
Kasíno Loutraki uvádza, že Grécko predtým tvrdilo, že znížená výška vstupného vo výške 6 EUR je opodstatnená osobitnými okolnosťami každého kasína využívajúceho opatrenie s ohľadom najmä na jeho zemepisnú polohu (ktorá vymedzuje určité hospodárske, sociálne, demografické a iné osobitné znaky), ale potom, ako bolo v auguste 2010 kasíno Korfu sprivatizované, začalo účtovať 15 EUR bez akéhokoľvek vysvetlenia, prečo sa naňho tieto osobitné okolnosti už viac nevzťahujú.
On the quantification of the amount to be recovered, Loutraki maintains that this amount is the difference in tax levied per customer multiplied by the number of customers entering the beneficiary casinos.
Pokiaľ ide o vyčíslenie sumy, ktorá sa má vrátiť, kasíno Loutraki trvá ďalej na tom, že ide o sumu zahŕňajúcu rozdiel medzi vybranými poplatkami na zákazníka vynásobený počtom zákazníkov, ktorí vstúpili do kasín využívajúcich opatrenie.
As concerns the separate measures invoked by Greece and Mont Parnès, which would allegedly favour Loutraki (mainly that Loutraki would pay a lower proportion of annual gross profits to the State as compared to other casinos), Loutraki sustains that in practice it has paid the same amount as its competitors under a separate agreement with the authorities.
Pokiaľ ide o samostatné opatrenia, ktoré spomenuli Grécko a kasíno Mont Parnès a ktoré podľa nich uprednostňujú kasíno Loutraki, a to najmä pokiaľ ide o to, že kasíno Loutraki odvádza štátu údajne menšiu časť z ročných hrubých ziskov ako ostatné kasína, kasíno Loutraki tvrdí, že v praxi platí rovnakú sumu ako jeho konkurenti, a to na základe samostatnej dohody s orgánmi.
V. ASSESSMENT OF THE MEASURE
V. POSÚDENIE
The measure under assessment is the fiscal discrimination that the Greek authorities have put into place in favour of certain casinos through the implementation of simultaneous legal provisions [45] concerning both the fixing of a uniform 80 % levy on the price of admission tickets in casinos, and the setting of two unequal regulated prices of admission tickets at EUR 6 and EUR 15 respectively for publicly and privately owned casinos, thereby placing the latter at a competitive disadvantage [46].
Opatrenie, ktoré sa má posúdiť, spočíva v daňovej diskriminácii v prospech niektorých kasín, ktoré grécke orgány zaviedli spolu s uplatňovaním niekoľkých ustanovení [45], ktoré stanovujú jednotnú 80 % daň z ceny vstupenky, a stanovujú odlišné regulované ceny pre verejné a súkromné kasína, a to 6 EUR pre verejné kasína a 15 EUR pre súkromné kasína, a tým znevýhodňujú súkromné kasína [46].
Presence of State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU
Existencia štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ
The Commission will assess hereunder whether the contested measure fulfils the four cumulative conditions to constitute a State aid within the meaning of Article 107(1) of the TFEU.
V súlade s uvedeným Komisia posúdi, či sporné opatrenie spĺňa všetky štyri podmienky, ktoré sú potrebné na to, aby predstavovalo štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1.
Presence of advantage
Poskytnutá výhoda
In order to constitute State aid, a measure must confer on beneficiaries an advantage which relieves them of charges that are normally borne from their budgets.
Na to, aby opatrenie predstavovalo štátnu pomoc, musí príjemcom poskytovať výhodu, ktorou ich odbremení od poplatkov, ktoré by za normálnych okolností museli uhrádzať zo svojich vlastných rozpočtov.
Regarding this, the Greek authorities argued, firstly, that, as the level of the contribution that all casinos operating in Greece must pay to the State is uniform (i.e. 80 % of the value of each admission ticket), whereas the element of difference in treatment comes from the pricing policy set in 1994-95 by legal provisions (setting the level of the price of admission tickets at EUR 15 for casinos to be licensed under the provisions of Law 2206/1994), such measure may not be covered by State aid rules.
Grécke orgány najprv tvrdili, že opatrenie nespadá do pôsobnosti pravidiel štátnej pomoci, pretože miera príspevku, ktorú musia všetky kasína prevádzkované v Grécku odviesť štátu je jednotná, a to 80 % z hodnoty každej vstupenky, zatiaľ čo rozdiel v podmienkach vyplýva z cenovej politiky ustanovenej právnymi predpismi v rokoch 1994 a 1995, ktorými sa stanovuje výška vstupného do kasín, ktorým bola udelená licencia v súlade so zákonom č. 2206/1994, na 15 EUR.
The Greek authorities also contended that the admission charge constitutes only a measure of administrative control, without having a fiscal character since, as, according to the Decision of the Greek Council of State 4025/1998 (the supreme administrative court), the setting of a price of admission tickets in casinos has a social character and does not constitute a tax measure.
Grécke orgány takisto tvrdia, že vstupný poplatok je len administratívnym kontrolným opatrením, a nie formou dane, pretože podľa rozsudku Štátnej rady č. 4025/1998 stanovenie ceny vstupného do kasín má sociálny dôvod, a nie je daňovým opatrením.
It should however be noted first that the setting of prices by the Law 2206/1994 may not be easily qualified as a typical pricing policy, since all casinos appear to be free to charge consumers a lower price of admission tickets, or even grant free admission, though in all cases they remain subject to the obligation to pay to the State 80 % of the respective value of the admission tickets issued, regardless of what was actually charged to the consumers.
V prvom rade je potrebné poznamenať, že stanovenie cien zákonom č. 2206/1994 nemožno ľahko opísať ako typickú cenovú politiku, keďže sa zdá, že všetky kasína majú možnosť účtovať zákazníkom aj nižšiu výšku vstupného, alebo dokonca im udeliť vstup zdarma, hoci vo všetkých prípadoch naďalej podliehajú povinnosti zaplatiť štátu 80 % z hodnoty vydanej vstupenky bez ohľadu na to, koľko zákazníkovi v skutočnosti zaúčtovali.
Anyway, in applying the EU rules on State aid, it is irrelevant whether the measure under assessment is of a pricing or tax nature, since Article 107 of the TFEU applies to aid measures ‘in any form whatsoever’ that provide an advantage.
V každom prípade, pokiaľ ide o uplatňovanie pravidiel EÚ v oblasti štátnej pomoci je nepodstatné, či posudzované opatrenie je daňovým alebo cenovým opatrením, keďže článok 107 sa týka pomoci „v akejkoľvek forme“, ktorá poskytuje výhodu.
The fact that its primary aim was not to generate fiscal revenues is not in itself sufficient to allow such a measure to escape the qualification of State aid.
Samotná skutočnosť, že jeho hlavným cieľom nie je vytvárať daňový príjem, nie je postačujúca, aby sa takéto opatrenie nemohlo posudzovať ako štátna pomoc.
Even admitting that the setting of a price of admission tickets in casinos may have a social objective, the question of whether it constitutes an advantage amounting to State aid must be assessed in terms of effects, at the level of individual companies with a view to determining whether some companies contribute less to public revenues.
Aj keby sa pripustilo, že stanovenie cien vstupného do kasín sleduje sociálny cieľ, otázka toho, či vytvára výhodu predstavujúcu štátnu pomoc, sa musí posúdiť vzhľadom na jeho vplyv na jednotlivých podnikateľov s cieľom stanoviť, či niektorí podnikatelia prispievajú do štátnej pokladne menej.
The fact that the exemption from the application of the general price of admission tickets of EUR 15 was granted individually to specific casinos, and in particular the fact that the levy of 80 % is to be paid to the State on the basis of the lower price which those casinos must – in principle (see above) ask, shows that an advantage is granted to those casinos.
Vzhľadom na výnimku z uplatňovania štandardnej ceny vstupného vo výške 15 EUR, ktorá bola udelená jednotlivo určitým kasínam, a najmä na to, že tieto kasína odvádzajú štátu 80 % daň z tejto nižšej ceny, ktorú si majú pýtať (v zásade pozri už uvedený text), bola týmto kasínam udelená výhoda.
The Commission recognises the right of Member States to define under national law the qualification of a measure as being of a tax nature or otherwise.
Komisia uznáva právo členského štátu vymedziť podľa svojho vnútroštátneho práva určité opatrenie ako daňové alebo iné.
The Commission’s assessment is not in any way directed at interpreting national law.
Posudzovanie Komisie nie je v žiadnom prípade namierené na výklad vnútroštátneho práva.
However, the measure has the effect of enabling a regular continuous payment to the State of 80 % of the correspondent price of all the admission tickets issued by each casino.
Toto opatrenie však umožňuje pravidelné a nepretržité odvádzanie 80 % z ceny každej vstupenky vydanej každým kasínom štátu.
Additionally, the Commission observes that according to national law (in particular the Law 2206/1994 and the Ministerial Decision of 1995), the respective amounts are deposited with the competent income tax office [47].
Komisia okrem toho poznamenáva, že podľa vnútroštátneho práva (najmä zákona č. 2206/1994 a ministerského rozhodnutia z roku 1995) sa splatné sumy majú uhrádzať príslušnému daňovému úradu [47].
In consideration of the above, and without it affecting in any way the qualification of the measure under national law, the Commission observes that the measure under assessment has effects similar to those of a fiscal measure.
Kým klasifikácia opatrenia zostáva podľa vnútroštátneho práva nezmenená, Komisia poznamenáva, že opatrenie má podobné účinky ako daňové opatrenie.
Therefore, for the sole purposes of this Decision and insofar as its assessment under EU State aid law is concerned, the Commission shall refer to the measure as a ‘fiscal measure’ or a ‘tax’ in the current Decision.
Z tohto dôvodu a iba na účely tohto rozhodnutia a posúdenia podľa práva EÚ v oblasti štátnej pomoci bude Komisia v tomto rozhodnutí na toto opatrenie odkazovať ako na „daňové opatrenie“, „daň“ alebo „zdaňovanie“.
The measure under assessment, namely the fiscal discrimination produced by the joint effect of a uniform admission tax applied to unequal regulated prices of admission tickets, is placing the casinos owned by the State in Greece at an advantage over those privately owned.
Posudzované opatrenie, ktorým je daňová diskriminácia spôsobená spoločným účinkom jednotnej dane zo vstupných poplatkov uplatňovanej na nerovnaké regulované ceny vstupného, zvýhodňuje v Grécku kasína, ktoré vlastní štát, pred súkromnými kasínami.
The joint effect of the two State actions makes that, while the privately owned casinos must pay to the State an admission tax of EUR 12 (80 % × 15) per person, the casinos owned by the State only pay EUR 4,8 (80 % × 6) [48].
Spoločný účinok týchto dvoch štátnych opatrení pozostáva z toho, že kým súkromné kasína musia platiť štátu daň zo vstupného 12 EUR na osobu (80 % z 15 EUR), kasína vo vlastníctve štátu platia iba 4,80 EUR (80 % zo 6 EUR) [48].
By this measure the Greek State relieves the public casinos from a burden that otherwise they should bear if a non-discriminatory and competitive-neutral taxation were enforced.
Grécky štát týmto opatrením odbremeňuje verejné kasína od záťaže, ktorú by inak museli znášať, ak by zdaňovanie bolo nediskriminačné a z hľadiska hospodárskej súťaže neutrálne.
This non-discriminatory and competitive neutral taxation was, in principle, established in Greece by Law 2206/1994 on the creation, organisation, functioning and control of casinos which set at EUR 15 the price of admission tickets and at 80 % of that level the admission tax burden due to the State.
Nediskriminačné a z hľadiska hospodárskej súťaže neutrálne zdaňovanie bolo v zásade v Grécku zavedené zákonom č. 2206/1994 o zriadení, organizácii a prevádzke kasín a dohľade nad nimi, ktorým sa stanovila výška vstupného na 15 EUR a splatná daň štátu na 80 % z danej sumy.
The Commission notes that this total income includes not only their admissions revenue (revenues made solely from the price of admission tickets), but also that from their other sources of income, such as gambling, accommodation, bar and restaurant services, shows etc. (total revenues).
Tieto kasína znášajú nižšie daňové zaťaženie celkových príjmov na zákazníka. Ich celkový príjem nezahŕňa iba vstupné poplatky (len príjem z ceny vstupeniek), ale aj iné zdroje príjmu, akými sú hazardné hry, ubytovanie, barové a reštauračné služby, predstavenia atď.
It is settled case-law that the concept of aid includes not only positive benefits, but also measures which, in various forms, mitigate the charges normally included in the budget of an undertaking and which, therefore, without being subsidies in the strict sense of the word, are similar in nature and have the same effect [49].
Podľa ustálenej judikatúry pomoc nezahŕňa iba pozitívne výhody, ale aj opatrenia, ktorými sa rôznymi formami znižujú poplatky bežne zahrnuté do rozpočtu podniku a ktoré takto bez toho, aby boli dotáciami v prísnom slova zmysle, majú podobný charakter a rovnaký účinok [49].
The advantage may be provided through a reduction in the undertaking’s tax burden in various ways, including a reduction in the tax base.
Takúto výhodu možno poskytnúť prostredníctvom rôznych druhov zníženia daňovej záťaže podniku vrátane zníženia jeho daňového základu.
In this case, the casinos Corfu, Mont Parnès and Thessaloniki (as well as Rhodes casino, until 1999 [50]), benefit from an advantage similar to a reduction in the tax base, since, as previously explained, ad hoc provisions specific to these casinos set the tax which they must pay per admission at a lower level compared to that imposed on other casinos.
V tomto prípade kasína Korfu, Mont Parnès a Thessaloniki (a do roku 1999 aj kasíno Rodos) [50] získavali výhodu podobnú zníženiu daňového základu, keďže, ako sa už vysvetlilo, daň, ktorú tieto kasína odvádzajú na zákazníka, bola osobitnými ustanoveniami stanovená na nižšej úrovni ako v prípade ostatných kasín.
The Greek authorities observed that the direct beneficiary of a lower tax burden is the customer.
Grécke orgány uviedli, že priamym príjemcom nižšieho daňového zaťaženia je zákazník.
However, even if it could be argued that the customer is also a beneficiary of a reduced tax burden per admission, since he pays a total lower price, this fact does not preclude the measure from providing an advantage to the relevant undertakings, in this case the beneficiary casinos, since they have to pay a lower amount of fiscal charges per customer received.
Ale aj keby sa pripustilo, že zákazníci majú tiež výhodu zo zníženého daňového zaťaženia vstupného poplatku, keďže platia nižšiu celkovú cenu, nebráni to tomu, aby opatrenie sprostredkovávalo výhodu aj príslušným podnikateľom, v tomto prípade kasínam využívajúcim opatrenie tým, že odvádzajú nižší daňový poplatok na návštevníka.
In fact, as shown in fiscal cases, derogations from taxes nominally paid by the consumer but collected by the supplier may potentially constitute State aid, as may other incentives to consumers to purchase particular products and services [51].
V daňových prípadoch sa už poukázalo, že výnimky z daní platených nominálne zákazníkom, ale vyberaných dodávateľom, môžu potenciálne predstavovať štátnu pomoc, ako iné stimuly, ktoré prijmú zákazníkov k nákupu určitých tovarov alebo služieb [51].
In line with past practice [52], the Commission believes that reductions in taxes on consumers can constitute State aid to undertakings when the reduction is conditional on the use of a particular good or service from a particular undertaking.
V súlade s minulou praxou sa Komisia domnieva, že zníženie daní zákazníkov môže predstavovať štátnu pomoc pre podnikateľov, ak toto zníženie podlieha využitiu konkrétneho tovaru alebo služby, ktoré poskytuje príslušný podnikateľ [52].
The argument that the direct beneficiary is the customer is not therefore an obstacle to a finding of State aid.
Tvrdenie, že priamym príjemcom je zákazník, preto nebráni tomu, aby sa opatrenie považovalo za štátnu pomoc.
Furthermore, given the customary commercial practice followed by casinos in Greece to waive the price of the admission tickets while paying to the State the admission tax (80 % of the face value of the admission tickets), the advantageous effect of the fiscal discrimination in favour of the public casinos is further reinforced, since the cost of the admission is notably higher for the private casinos with a higher admission tax of EUR 12 than for the public ones that only have to finance EUR 4,8 out of total revenue of their business.
Vzhľadom na bežnú obchodnú prax gréckych kasín spočívajúcu v upustení od vstupného poplatku pri súčasnom odvode dane zo vstupenky štátu (80 % nominálnej hodnoty vstupenky) je výhoda poskytnutá verejným kasínam prostredníctvom daňovej diskriminácie ešte väčšia, keďže náklady súkromných kasín, u ktorých je splatná daň zo vstupenky 12 EUR, sú značne vyššie ako náklady verejných kasín, ktoré musia zaplatiť iba 4,80 EUR z celkových príjmov zo svojho podnikania.
The Greek authorities claimed that the practice of the beneficiary casinos of granting free admission on certain week days is exceptional.
Grécke orgány tvrdia, že kasína využívajúce opatrenie udeľujú voľný vstup v určité dni v týždni len výnimočne.
It remains the case that it is specifically provided for in the national law (Ministerial Decree of 1995).
Napriek tomu je to osobitne ustanovené vo vnútroštátnych právnych predpisoch (ministerské rozhodnutie z roku 1995).
The Commission has evidence that, contrary to the argument made by Greece that such a practice is reserved for VIPs or famous customers, according to publicly available information (for example, leaflets offering free access distributed in newspapers and on the Internet), free admission is granted to any and all customers, on certain days a week, every week, as a customary practice (e.g. Thessaloniki Casino, advertises on its Internet page that it grants continuous free admission from Sunday to Thursday [53]).
Grécko tvrdí, že táto praktika sa týka výhradne VIP osôb a známych osobností, ale Komisia má dôkazy vo forme verejne dostupných informácií, akými sú letáky ponúkajúce voľný vstup, ktoré sú k dispozícii v novinách a na internete a ktoré dokazujú, že voľný vstup sa bežne udeľuje hocijakému zákazníkovi v určité dni v týždni a to každý týždeň (napríklad kasíno Thessaloniki na svojej internetovej stránke ponúka voľný vstup každý deň od nedele do štvrtka) [53].
The practice of free admission does not appear to be exceptional among the beneficiary casinos.
Zdá sa teda, že udeľovanie voľného vstupu nie je nič výnimočné medzi kasínami využívajúcim opatrenie.
As concerns the argument made by Greece that this practice is contrary to national tax law, the Commission reminds that the permission to grant free entrance is expressly provided for in the national law concerning casinos, and it manifestly is applied by the beneficiary casinos.
Grécko tvrdí, že táto prax je v rozpore s vnútroštátnym daňovým zákonom. Komisia nato podotýka, že udeľovanie voľného vstupu je jasne stanovené vnútroštátnymi právnymi predpismi týkajúcimi sa kasín a že kasína, ktoré sú príjemcami opatrenia, to očividne využívajú.
As to the argument that the expenditure from paying 80 % of the ticket price to the State from own resources is not recognised as productive expenditure and cannot be deducted from the company’s revenues under Greek tax law, thus exposing the company applying this practice to substantial tax burdens, the Commission observes that this argument actually favours the arguments made by the complainant, as to the fact that because of the significant tax burden resulting from the payment of the tax out of own revenues, a private casino cannot in practice afford to grant free admission, and thus reinforces the argument that this constitutes an advantage to the lower priced casinos.
Grécko tvrdí, že odvádzanie 80 % z ceny vstupenky štátu z vlastných zdrojov kasína sa nepovažuje za produktívny výdavok a nemožno ho podľa gréckeho daňového zákona odpočítať z príjmov spoločnosti, takže spoločnosti vykonávajúce túto prax vystavujú samé seba značnému daňovému zaťaženiu. Komisia poznamenáva, že takáto úvaha sa vlastne prikláňa k tvrdeniu sťažovateľa, že z dôvodu značného daňového zaťaženia vyplývajúceho z odvádzania dane z vlastných zdrojov si súkromné kasíno v skutočnosti nemôže dovoliť udeľovať voľný vstup, čím sa teda posilňuje tvrdenie, že kasína s nižšími cenami sú zvýhodnené.
Greece also contended that because casinos keep 20 % of the unequal admission price, the advantage is for casinos with a higher price that cash in a net revenue of EUR 3, compared to the EUR 1,2 for the public casinos.
Grécko takisto tvrdí, že vzhľadom na to, že kasínam ostáva 20 % z nerovnakej ceny za vstup, výhoda je poskytnutá kasínam, ktoré si účtujú vyššie ceny, keďže im zabezpečuje čistý príjem 3 EUR v porovnaní s 1,20 EUR, ktoré dostávajú verejné kasína.
This contention is however in fact misleading, since it ignores two key facts to understand in full the true anti-competitive effects of the measure.
Toto tvrdenie je zavádzajúce, pretože ignoruje dve dôležité skutočnosti správneho pochopenia, prečo opatrenie skutočne obmedzuje hospodársku súťaž.
On the one hand, the setting by regulation of the prices of tickets, including the admission tax, at a lower level for certain casinos, makes them more attractive for customers, thus (i) deviating demand from the pattern that would prevail if casinos would compete only on their own merits based on the individual scope and quality of the services offered and (ii) all other things equal, increasing artificially their level of admissions.
Na jednej strane vďaka skutočnosti, že orgány stanovili pre niektoré kasína ceny vstupeniek vrátane dane za vstup na nižšej úrovni, sú tieto kasína pre zákazníkov atraktívnejšie, čo i) odkláňa dopyt od modelu, ktorý by existoval, keby kasína medzi sebou súťažili len na základe vlastných zásluh, t. j. na základe rozsahu a kvality ponúkaných služieb jednotlivými kasínami; a ii) umelo zvyšuje ich počet zákazníkov, ak sa v ostatných veciach zhodujú.
On the other hand, as previously explained, the revenues from admissions are only a limited proportion of the total revenues that a customer attracted by a casino generates for the undertaking and out of which the casinos have to pay the admission tax.
Na druhej strane, ako sa už vysvetlilo, príjem zo vstupných poplatkov predstavuje iba obmedzenú časť celkových príjmov, ktoré zákazník prilákaný do kasína pre podnik vytvorí a z ktorých kasína musia odvádzať daň.
Finally, it is to be noted that the existence of advantage in the fiscal discrimination is even recognised by the relevant national provisions themselves.
Nakoniec, skutočnosť, že daňová diskriminácia poskytuje výhodu, sa uznáva aj v samotných príslušných vnútroštátnych ustanoveniach.
As described by the Greek authorities, the subjection of the casino of Thessaloniki to the regime of lower priced admission tickets and (lower) tax is made on the basis of a Law of 1953 which grants to undertakings established with foreign capital the most favourable treatment granted to national undertakings.
Ako oznámili grécke orgány, kasíno Thessaloniki môže účtovať nižšiu výšku vstupného a platiť nižšiu daň na základe legislatívneho nariadenia z roku 1953, v ktorom sa ustanovuje, že na podniky so zahraničnou majetkovou účasťou sa musia vzťahovať najvýhodnejšie podmienky, aké sú poskytnuté domácim podnikom.