natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Even supposing that average prices in the EU increase by less than 4 %, the tariff advantage for Alcoa would still increase in absolute terms.
Aj za predpokladu, že priemerné ceny v EÚ vzrastajú o menej ako 4 %, výhoda tarify pre spoločnosť Alcoa by v absolútnach hodnotách vzrastala.
For example, if the Alcoa price was EUR 30 and the average electricity price in Europe was EUR 60 (advantage: EUR 30), a 3 % increase would mean an Alcoa price of EUR 30,9 versus an average European price of EUR 61,8 (new advantage: EUR 30,9).
Napríklad ak cena pre spoločnosť Alcoa bola 30 EUR a priemerná cena elektrickej energie v Európe 60 EUR (výhoda: 30 EUR), 3 % nárast by znamenal cenu spoločnosti Alcoa 30,9 EUR v porovnaní s priemernou európskou cenou 61,8 EUR (nová výhoda: 30,9 EUR).
For example, in the Third Report of February 2007, the High Level Group states ‘Against this background, the use of incentives, including general purpose subsidies and state aids can be justified as a policy instrument.
Napríklad vo svojej tretej správe z februára 2007 skupina na vysokej úrovni uvádza: „Na tomto základe sa použitie motivácie, vrátane dotácií všeobecného účelu a štátnej pomoci, môže odôvodniť ako politický nástroj.
They may promote responsible social and environmental behaviour, regional cohesion, sustainable development and cultural diversity.
Môžu podporovať zodpovedné sociálne a environmentálne správanie, regionálnu súdržnosť, trvalo udržateľný rozvoj a kultúrnu rozmanitosť.
Commission Decision of 20 November 2007 on the State aid C 36/A/06 implemented by Italy in favour of ThyssenKrupp, Cementir and Nuova Terni Industrie Chimiche, paragraphs 144 and 145.
Rozhodnutie Komisie z 20. novembra 2007 o štátnej pomoci C 36/A/06 implementované Talianskom v prospech spoločností ThyssenKrupp, Cementir a Nuova Terni Industrie Chimiche, odôvodnenia 144 a 145.
The letter read: ‘We would like to emphasise that it should be clear to all that the gradual withdrawal must be strictly limited to the time required for the VPP to take effect (which we calculate to be around two years) and will be subject to the “one time, last time” condition ’.
V liste sa uvádza: „Chceli by sme zdôrazniť, že by malo byť všetkým jasné, že postupné zrušovanie tarify musí byť dôsledne obmedzené na časové obdobie potrebné na sprevádzkovanie VE (ktoré odhadujeme približne na dva roky) a bude podmienené zásadou jednorazovej pomoci“.
The VPP provides for the release of virtual generation capacity by dominant operators within the framework of contract award procedures.
VE zabezpečuje uvoľnenie virtuálnej výrobnej kapacity dominantnými operátormi v rámci postupov verejného obstarávania.
VPPs are commonly used to promote competition in the wholesale market, insofar as they remove the incentive for the dominant operator to use its market power to maintain prices at a high level in the spot and futures markets.
VE sa bežne používajú na podporu hospodárskej súťaže na veľkoobchodnom trhu, keďže odstraňujú motiváciu dominantných operátorov využívať svoj vplyv na trhu na udržanie cien na vysokej úrovni na okamžitých (spotových) a termínovaných trhoch.
The price paid by the purchaser from the VPP consists of a strike price which typically reflect the variable costs of the generating capacity concerned, plus a premium which is set under the terms of the procurement rules.
Cena, ktorú platí kupujúci za elektrickú energiu z VE, pozostáva z realizačnej ceny, ktorá väčšinou vyjadruje variabilné náklady na výrobu príslušnej kapacity, a prémie, ktorá sa stanoví na základe podmienok pravidiel verejného obstarávania.
Using the following reasoning: ‘Other undertakings located on the mainland do not appear to be in the same exceptional market circumstances that prevail in Sardinia.
Použila sa táto argumentácia: „Zdá sa, že ďalšie podniky nachádzajúce sa na pevnine netrpia rovnakými mimoriadnymi trhovými okolnosťami, aké prevládajú na Sardínii.
The Directorate-General for Competition is of the opinion that there is no reason to derogate from the principles on State aid’.
Generálne riaditeľstvo pre hospodársku súťaž je toho názoru, že v ich prípade neexistujú dôvody odchýliť sa od zásad platných pre štátnu pomoc“.
The VPP takes the form of a contract which grants the automatic right to its purchaser to obtain the difference, when positive, between the price paid to generators in Sardinia in the day ahead market and the strike price.
VE nadobúda formu zmluvy, ktorá automaticky udeľuje svojmu kupujúcemu právo získať rozdiel, ak je kladný, medzi cenou zaplatenou výrobcom energie na Sardínii na medzidennom trhu a realizačnou cenou.
The purchaser pays the vendor the premium fixed by the contract awards procedure and receives from the vendor the difference, when positive, between the price on the day-ahead market and the strike price.
Kupujúci zaplatí predávajúcemu prémiu pevne stanovenú v konaní verejného obstarávania a dostane od predajcu rozdiel, ak je kladný, medzi cenou na medzidennom trhu a realizačnou cenou.
To this end, the Commission has based itself on the analysis made by the AEEG in its reports.
V tejto súvislosti Komisia vychádzala z analýzy uvedenej v správach AEEG.
Judgments of the Court of Justice in Case C-24/95 Alcan Deutschland [1997] ECR I-1591, paragraphs 25, 30 and 31, and in Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 Demesa and Territorio histórico de Álava v Commission [2004] ECR I-10609, paragraph 45.
Rozsudky Súdneho dvora vo veci C-24/95 Alcan Deutschland, Zb. 1997, s. I-1591, body 25, 30 a 31 a v spojených veciach C-183/02 P a C-187/02 Demesa a Territorio histórico de Álava/Komisia, Zb. 2004, s. I-10609, bod 45.
Judgment of the Court of Justice in Case C-5/89 Germany v Commission [1990] ECR I-3437, paragraph 16.
Rozsudok Súdneho dvora vo veci C-5/89 Nemecko/Komisia, Zb. 1990, s. I-3437, bod 16.
See the judgments in Case C-78/77, Lührs [1978] ECR I-169, paragraph 6; Case C-265/85 Van den Bergh en Jurgens v Commission [1987] ECR I-1155, paragraph 44; and Case T-489/93 Unifruit Hellas v Commission, [1994] ECR II-1201, paragraph 51.
Pozri rozsudky vo veci C-78/77 Lührs, Zb. 1978, s. I-169, bod 6; vo veci C-265/85 Van den Bergh en Jurgens/Komisia, Zb. 1987, s. I-1155, bod 44; a vo veci T-489/93 Unifruit Hellas/Komisia, Zb. 1994, s. II-1201, bod 51.
See the Judgments in Case C-265/85 Van den Bergh en Jurgens v Commission Ibid., paragraph 44; Case C-152/88 Sofrimport v Commission [1990] ECR I-2477, paragraph 26; Case T-290/97 Mehibas Dordtselaan v Commission [2000] ECR II-15, paragraph 59; and Case T-223/00 Kyowa Hakko Kogyo v Commission [2003] ECR II-2553, paragraph 51.
Pozri rozsudky vo veci C-265/85 Van den Bergh en Jurgens/Komisia, Zb. 1987, s. I-1155, bod 44; vo veci C-152/88, Sofrimport/Komisia, Zb. 1990, s. I-2477, bod 26; vo veci T-290/97 Mehibas Dordtselaan/Komisia, Zb. 2000, s. II-15, bod 59 a vo veci T-223/00 Kyowa Hakko Kogyo/Komisia, Zb. 2003, s. II-2553, bod 51.
See footnote 51.
Pozri poznámku pod čiarou č. 51.
The Commission does not possess the data required to carry out an exact calculation of this amount.
Komisia nemá k dispozícii údaje potrebné na uskutočnenie presného výpočtu tejto sumy.
In the Terni case, the preferential tariff, which was also prolonged by Article 11(11) of Law No 80/2005 was calculated, financed and paid out in substantially the same way as for Alcoa (albeit with a different end-price for the beneficiaries).
Vo veci Terni sa zvýhodnená tarifa, ktorej trvanie bolo tiež predĺžené na základe článku 11 ods. 11 zákona č. 80/2005, vypočítala, financovala a zaplatila v podstate rovnakým spôsobom ako vo veci Alcoa (napriek rozdielnej konečnej cene pre jednotlivých príjemcov).
Judgment of the Court of Justice in Case C-148/04 Unicredito [2005] ECR I-11137.
Rozsudok Súdneho dvora vo veci C-148/04 Unicredito, Zb. 2005, s. I-11137.
By letter dated 23 December 2005, the Commission asked for additional information, which was provided by the Italian authorities by letter dated 3 March 2006.
Listom z 23. decembra 2005 Komisia požiadala o doplňujúce informácie, ktoré jej talianske orgány poskytli v liste z 3. marca 2006.
Further clarifications were requested by letter dated 22 August 2006. Italy replied by letter dated 28 September 2006.
O ďalšie objasnenia požiadala Komisia listom z 22. augusta 2006, na ktorý Taliansko odpovedalo listom z 28. septembra 2006.
By letter dated 23 December 2005, the Commission requested information from Italy, which replied by letter dated 24 February 2006.
Listom z 23. decembra 2005 Komisia požiadala talianske orgány o informácie, ktoré odpovedali listom z 24. februára 2006.
By letters dated 2 March 2006 and 27 April 2006, Italy provided additional information.
Listami z 2. marca 2006 a 27. apríla 2006 Taliansko poskytlo doplňujúce informácie.
The Italian authorities replied by letters dated 16 April 2007 and 5 November 2007.
Talianske orgány odpovedali listami zo 16. apríla 2007 a 5. novembra 2007.
A meeting between the Italian authorities and Commission staff was held on 13 March 2008 and Italy was asked to take a final position by 12 May 2008.
Dňa 13. marca 2008 sa uskutočnilo stretnutie talianskych orgánov a útvarov Komisie a Komisia požiadala Taliansko, aby do 12. mája 2008 zaujalo konečné stanovisko.
After asking for an extension to the deadline for taking such a position by letter dated 29 May 2008, Italy submitted further information by letters dated 12 June 2008 and 7 July 2008.
Taliansko potom, čo listom z 29. mája 2008 požiadalo o predĺženie konečného termínu pre prijatie stanoviska, predložilo ďalšie informácie v listoch z 12. júna 2008 a 7. júla 2008.
A further meeting was held on 26 May 2009.
Ďalšie stretnutie sa uskutočnilo 26. mája 2009.
By letters dated 10 July 2009 and 18 August 2009, Italy provided additional information.
Listami z 10. júla 2008 a 18. augusta 2009 Taliansko poskytlo doplňujúce informácie.
In particular, it handles the financial flows related to the preferential electricity tariffs (collection of levies and payment to final beneficiaries).
Predovšetkým spravuje finančné toky súvisiace so zvýhodnenými tarifami za elektrickú energiu (výber poplatkov a platba konečným príjemcom).
This Decree laid down that Alcoa would benefit from the preferential treatment set out in Decision CIP 13/1992 until the end of 2005 [17].
Táto vyhláška stanovila, že Alcoa bude využívať schému zvýhodnenej tarify uvedenú v rozhodnutí CIP 13/1992 do konca roku 2005 [17].
After that date, the way that Alcoa was treated would be brought into line with that of other electricity customers.
Po tomto dátume bude spôsob, ktorý sa uplatňoval na spoločnosť Alcoa, uvedený do súladu so spôsobom uplatňovaným voči ostatným odberateľom elektrickej energie.
For Sardinia, the tariff was set at ITL 36,3/kWh in 1996, to be gradually increased to reach ITL 39,6/kWh in 2005.
Pre Sardíniu sa v roku 1996 stanovila tarifa vo výške 36,3 ITL/kWh, ktorá sa mala postupne zvyšovať tak, aby v roku 2005 dosiahla 39,6 ITL/kWh.
For Veneto, the tariff was to reach ITL 39,9/kWh in 2005.
Tarifa pre región Veneto mala v roku 2005 dosiahnuť 39,9 ITL/kWh.
Converted into euro, these prices range between EUR 18 and EUR 20/MWh.
Po prepočítaní na euro boli tieto ceny v rozsahu od 18 do 20 EUR/MWh.
Pursuant to Law No 80/2005, the extension of the tariff was to take effect as of 1 January 2005.
Podľa zákona č. 80/2005 malo predĺženie tarify nadobudnúť účinnosť 1. januára 2005.
However, the date was subsequently changed to 1 January 2006 by AEEG Decision No 286/05/EC on instructions from the national authorities.
Tento dátum bol však následne zmenený rozhodnutím AEEG č. 286/05 na 1. január 2006 na základe pokynov od vnútroštátnych orgánov.
In 2004 only 41 % of EU-25 demand was covered by EU-25 production, down from 50 % in 1996.
V roku 2004 výroba v EÚ 25 pokryla iba 41 % dopytu EÚ 25, keď klesla z 50 % v roku 1996.
Therefore there is a growing production deficit in the EU, and demand is increasingly being met by imports from non-EU countries.
Preto dochádza v EÚ k rastúcemu výrobnému deficitu a dopyt je v čoraz väčšej miere krytý z krajín, ktoré nie sú členmi EÚ.
Alcoa maintains that the Alumix decision was not limited in time and did not cease to be effective on 31 December 2005.
Spoločnosť Alcoa trvá na tom, že rozhodnutie o podniku Alumix nebolo časovo obmedzené a nestratilo účinnosť k 31. decembru 2005.
In Alcoa’s view, the Commission’s argument that a ‘change of circumstances’ put an end to the effect of the Alumix decision is without merit, since neither the liberalisation of the market, nor the role entrusted to the Equalisation Fund involved any substantial change with respect to the advantage (or, rather, the absence thereof) resulting from the Alumix regime.
Podľa názoru spoločnosti Alumix argumentácia Komisie, že „zmena okolností“ znamenala koniec vplyvu rozhodnutia o podniku Alumix, nemá opodstatnenie, pretože ani liberalizácia trhu, ani úloha, ktorou bol poverený vyrovnávací fond, nepriniesla žiadnu podstatnú zmenu, pokiaľ ide o výhodu (alebo skôr jej absenciu) vyplývajúcu zo schémy pre podnik Alumix.
The fact that the tariff arrangement did not constitute aid was the reason why Italy did not deem it necessary to notify the 2004 Decree.
Skutočnosť, že tarifná schéma nepredstavuje štátnu pomoc, bola dôvodom, prečo Taliansko nepovažovalo za potrebné oznámiť vyhlášku z roku 2004.
Italy argues that, at any rate, following the opening of the in-depth investigation, Italy ceased to apply the 2004 Decree in respect of Alcoa.
Taliansko tvrdí, že po začatí podrobného zisťovania v každom prípade prestalo uplatňovať na spoločnosť Alcoa vyhlášku z roku 2004.
In particular, the issue of the high cost of electricity for aluminium production in Sardinia and Veneto, acknowledged in the Alumix decision, has not been solved since 1996.
Konkrétne, problém vysokých nákladov za elektrickú energiu na výrobu hliníka na Sardínii a v regióne Veneto, ktorý bol uznaný v rozhodnutí o podniku Alumix, nebol od roku 1996 vyriešený.
The permanence of these issues justifies the prolongation of the tariff, which was, in any event, meant to be a long-term measure to favour industrial development.
Jeho pretrvávanie odôvodňuje predĺženie tarify, ktoré malo byť v každom prípade dlhodobým opatrením na podporu priemyselného rozvoja.
Therefore, the Commission considers that, as far as Alcoa is concerned, the 2004 opening decision challenged the prolongation of the Alumix scheme after its expiry on 31 December 2005.
Preto sa Komisia domnieva, že pokiaľ ide o spoločnosť Alcoa, v rozhodnutí o začatí konania z roku 2004 sa spochybnilo predĺženie platnosti schémy podniku Alumix po jej uplynutí 31. decembra 2005.
The temporal scope of the 2004 investigation is therefore limited to the period starting on 1 January 2006.
Časový rozsah vyšetrovania z roku 2004 je teda obmedzený na obdobie po 1. januári 2006.
This is, however, a misrepresentation of the reasoning of the 2006 opening decision.
V tomto prípade však ide o chybný výklad odôvodnení v rozhodnutí o začatí konania z roku 2006.
In that decision, the comparison between average IPEX prices was intended only to justify doubts as to the claim that electricity prices in Sardinia were substantially higher than in other Italian regions.
V tomto rozhodnutí bolo porovnanie s priemernými cenami IPEXu použité len na odôvodnenie pochybností týkajúcich sa tvrdenia, že ceny elektrickej energie na Sardínii sú výrazne vyššie ako ceny v ostatných oblastiach Talianska.
In the Alumix case, the Commission carried out a complex assessment of prices and trends in the electricity sector over 10 years, as shown in the tables which form an integral part of the decision and set the Alcoa tariff until 2005 only.
V prípade podniku Alumix Komisia uskutočnila komplexné hodnotenie cien a trendov v odvetví výroby elektrickej energie v priebehu 10 rokov, čo je vyjadrené v tabuľkách, ktoré tvoria neoddeliteľnú súčasť rozhodnutia a stanovujú tarifu spoločnosti Alcoa len do roku 2005.
Such prices and trends are in the nature of things subject to change, and the Commission could not stated that there would be no State aid indefinitely, especially in view of the progressive liberalisation of the energy markets.
Takéto ceny a trendy svojím charakterom podliehajú zmenám a Komisia by najmä vzhľadom na postupnú liberalizáciu energetických trhov nemohla urobiť časovo neobmedzené vyhlásenie, že dané opatrenie nepredstavuje štátnu pomoc.
The Sardinia Region, however, was eligible for such aid until the end of 2006.
Región Sardínie však bol oprávnený prijímať takúto pomoc až do konca roku 2006.
The Commission has therefore examined whether the preferential tariff for Alcoa’s Portovesme smelter can be authorised under the 1998 guidelines on national regional aid [103].
Komisia preto preskúmala, či zvýhodnená tarifa pre taviareň spoločnosti Alcoa v Portovesme môžu byť oprávnené na základe usmernení z roku 1998 o národnej regionálnej pomoci [103].
ENEL has considerable market power and has been found by the Italian Competition Authority to have abused this power in 2004-2005.
ENEL sa vyznačuje výrazným vplyvom na trhu a taliansky úrad pre hospodársku súťaž zistil, že v rokoch 2004 – 2005 tento svoj vplyv zneužil.
Electricity prices in Italy are generally high, due to a generation mix based largely on fossil fuels (essentially gas), the absence of nuclear capacity and congestion on the interconnectors with the rest of Europe.
Ceny elektrickej energie sú v Taliansku vo všeobecnosti vysoké z dôvodu zloženia jej výroby založenej z veľkej miery na fosílnych palivách (hlavne na plyne), absencie jadrových elektrární a nepriechodnosti spojovacieho vedenia so zvyškom Európy.
In 2008 and 2009, average regional prices in Sardinia began to rise again.
V rokoch 2008 a 2009 začali priemerné regionálne ceny na Sardínii znovu stúpať.
In the first half of 2009, prices in Sardinia continually remained above the national average (with an average price of EUR 106,60 MW/h compared with a PUN of EUR 60,50 MW/h).
V prvej polovici roku 2009 boli ceny na Sardínii neustále vyššie ako vnútroštátny priemer (s priemernou cenou 106,60 EUR/MWh v porovnaní s PUN 60,50 EUR/MWh).
In view of the above, the Commission considers that the extension of the tariff at issue cannot be considered compatible as regional aid under the 1998 guidelines on national regional aid.
Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa Komisia domnieva, že rozšírenie posudzovanej tarify ako regionálnej pomoci sa nemôže považovať za zlučiteľné podľa usmernení z roku 1998 o národnej regionálnej pomoci.
Since Sardinia has ceased to be assisted pursuant to Article 87(3)(a) for the whole of the 2007-2013 period, it is not necessary to examine the compatibility of the aid in the light of the guidelines on national regional aid for 2007-2013.
Keďže podľa článku 87 ods. 3 písm. a) sa Sardínii prestala poskytovať pomoc na celé obdobie rokov 2007 – 2013, nie je potrebné skúmať zlučiteľnosť pomoci na základe usmernení pre národnú regionálnu pomoc na roky 2007 – 2013.
The practicalities of the VPP are in line with the criteria established in the 2007 letter.
Praktické otázky VE sú v súlade s kritériami stanovenými v liste z roku 2007.
The tariff is to be abolished three months after the launch of the VPP and by 31 December 2009 at the latest.
Tarifa sa má zrušiť 3 mesiace po spustení VE a najneskôr 31. decembra 2009.
For the Veneto plant, the period concerned by this recovery is from 1 January 2006 until the date of adoption of this Decision. For the Sardinian plant, the period concerned by this recovery is from 1 January 2006 to 18 June 2007.
V prípade prevádzky vo Venete sa toto navrátenie vzťahuje na obdobie od 1. januára 2006 do dátumu prijatia tohto rozhodnutia, v prípade prevádzky na Sardínii na obdobie od 1. januára 2006 do 18. júna 2007.
Article 2 of the 1995 Decree reads: ‘The treatment of surcharges laid down in CIP [Commissione Interministeriale Prezzi or Interministerial Price Committee] resolution No 13 of 24 July 1992 and subsequent amendments, applying to all [electricity] supplies for the production of primary aluminium, but limited to the plants existing at the time of the entry into force of the present Decree, shall be abolished from 31 December 2005.
V článku 2 vyhlášky z roku 1995 sa uvádza: „spôsob príplatkov stanovený v rozhodnutí CIP [Commissione Interministeriale Prezzi alebo Medzirezortný výbor pre ceny] č. 13 z 24. júla 1992 a v následných zmenách a doplneniach, ktorý sa uplatňuje na všetkých dodávateľov [elektrickej energie] na výrobu primárneho hliníka, no s obmedzením na závody existujúce v čase nadobudnutia účinnosti tejto vyhlášky, sa ruší od 31. decembra 2005.
After this date, the tariff treatment shall be brought into line with that for all customers’.
Po tomto dátume bude tento spôsob uvedený do súladu so spôsobom uplatňovaným voči všetkým odberateľom.“
This is the wording of Article 1 of the 2004 Decree.
Toto je text článku 1 vyhlášky z roku 2004.
It also covered Alcoa’s Fusina smelter, even though that smelter was not located in an insular area devoid of connections to the energy networks.
Vzťahoval sa aj na taviareň spoločnosti Alcoa vo Fusine, hoci táto taviareň nebola situovaná v ostrovnej oblasti, ktorá nemala spojenie s energetickými sieťami.
In fact, according to Italy, the 2004 Decree was never applied to Alcoa, since the company could continue to benefit from the tariff until 1 December 2005 on the basis of the 1995 Decree.
Podľa Talianska, sa vyhláška z roku 2004 v skutočnosti nikdy neuplatňovala na Alcoa, keďže táto spoločnosť mohla ďalej využívať tarifné výhody až do decembra 2005, a to na základe vyhlášky z roku 1995.
It is not for the Commission to interpret Italian law in order to establish whether this is the case or not, as only Italian courts can provide definitive guidance on this point.
Úlohou Komisie nie je poskytnúť výklad talianskeho právneho poriadku na účely stanovenia toho, či to je pravda alebo nie, keďže len talianske súdy môžu vyniesť konečné rozhodnutie v tejto veci.
On the basis of the information available, the Commission has doubts as to whether the measure at issue is comparable with the one assessed and approved by the Commission in 1996.
Komisia má na základe dostupných informácií pochybnosti o tom, či je posudzované opatrenie porovnateľné s opatrením posudzovaným a schváleným Komisiou v roku 1996.
However, they should only be used where there is a clear market failure, where subsidies prove to be the appropriate instrument for meeting a well defined common interest objective, and when they do not distort competition or harm the environment… Action is justified when such subsidies undermine other policy objectives such as fighting climate change, the Lisbon Strategy for Jobs and Growth, proper functioning of energy markets, or access to raw materials, without meetingtheir initial objective.’ (http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf).
Ale mali by sa používať len tam, kde ide jednoznačne o zlyhanie trhu, kde sa dotácie osvedčili ako vhodný nástroj pre dosiahnutie cieľa správne vymedzeného spoločného záujmu a keď nenarúšajú hospodársku súťaž, ani nepoškodzujú životné prostredie … Opatrenie je odôvodnené vtedy, keď takéto dotácie súvisia s inými politickými cieľmi, napríklad s riešením problému klimatickej zmeny, lisabonskou stratégiou pre zamestnanosť a rast, správnym fungovaním energetických trhov alebo s prístupom k surovinám, bez dosiahnutia svojho pôvodného cieľa.“(http://ec.europa.eu/enterprise/environment/hlg/doc_07:third_report_27_02_2007.pdf).
The tariffs were introduced by Article 1 of the Prime Ministerial Decree of 6 February 2004.
Tieto tarify boli zavedené článkom 1 vyhlášky predsedu vlády zo 6. februára 2004.
The Decree had two distinct effects: (a) it introduced preferential electricity tariffs for the companies Portovesme Srl [2], ILA [3] and Euroallumina [4]; and (b) it prolonged the existing preferential tariff for Alco Transformazioni (a producer of primary aluminium, hereinafter ‘Alcoa’).
Vyhláška mala dva zreteľné účinky: a) zaviedla zvýhodnené tarify za elektrickú energiu pre spoločnosti Portovesme Srl [2], ILA [3] a Euroallumina [4] a b) predĺžila existujúcu zvýhodnenú taifu pre spoločnosť Alcoa Transformazioni (výrobcu primárneho hliníka, ďalej len „Alcoa“).