natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The European Parliament called repeatedly for the reinforcement of a true level playing field for all actors at the level of the Union while pointing out significant failures in the Union’s supervision of ever more integrated financial markets (in its resolutions of 13 April 2000 on the Commission communication on implementing the framework for financial markets: Action Plan [4], of 21 November 2002 on prudential supervision rules in the European Union [5], of 11 July 2007 on financial services policy (2005 to 2010) – White Paper [6], of 23 September 2008 with recommendations to the Commission on hedge funds and private equity [7] and of 9 October 2008 with recommendations to the Commission on Lamfalussy follow-up: future structure of supervision [8], and in its positions of 22 April 2009 on the amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council on the taking-up and pursuit of the business of Insurance and Reinsurance (Solvency II) [9] and of 23 April 2009 on the proposal for a regulation of the European Parliament and of the Council on Credit Rating Agencies [10]).
Európsky parlament pravidelne vyzýval na posilnenie skutočne rovnakých podmienok pre všetky zúčastnené strany na úrovni Únie a poukazoval pritom na závažné nedostatky dohľadu Únie nad čoraz integrovanejšími finančnými trhmi [vo svojom uznesení z 13. apríla 2000 o oznámení Komisie o realizácii rámca pre finančné trhy: akčný plán [4], z 21. novembra 2002 o pravidlách prudenciálneho dohľadu v Európskej únii [5], z 11. júla 2007 o politike finančných služieb (2005 – 2010) – Biela kniha [6], z 23. septembra 2008 s odporúčaniami pre Komisiu o zaisťovacích fondoch a private equity [7] a z 9. októbra 2008 s odporúčaniami pre Komisiu o nadviazaní na Lamfalussyho proces: systém dohľadu v budúcnosti [8] a vo svojich pozíciách z 22. apríla 2009 o zmenenom a doplnenom návrhu smernice Európskeho parlamentu a Rady o začatí a vykonávaní poistenia a zaistenia (Solventnosť II) [9] a z 23. apríla 2009 o návrhu nariadenia Európskeho parlamentu a Rady o ratingových agentúrach [10]].
In November 2008, the Commission mandated a High-Level Group chaired by Jacques de Larosière to make recommendations on how to strengthen European supervisory arrangements with a view to better protecting the citizen and rebuilding trust in the financial system.
Komisia v novembri 2008 poverila skupinu na vysokej úrovni vedenú pánom Jacquesom de Larosièrom, aby navrhla odporúčania, ako posilniť európske mechanizmy dohľadu tak, aby nimi boli občania lepšie chránení a aby sa obnovila dôvera vo finančný systém.
In its final report presented on 25 February 2009 (the ‘de Larosière Report’), the High-Level Group recommended, inter alia, the establishment of a Union level body charged with overseeing risk in the financial system as a whole.
Vo svojej záverečnej správe predloženej 25. februára 2009 („de Larosièrova správa“) odporučila skupina na vysokej úrovni okrem iného zriadiť na úrovni Únie orgán poverený dohľadom nad rizikami vo finančnom systéme ako celku.
In its Communication of 4 March 2009 entitled ‘Driving European Recovery’, the Commission welcomed and broadly supported the recommendations of the de Larosière Report.
Komisia vo svojom oznámení zo 4. marca 2009 s názvom Stimuly na oživenie hospodárstva v Európe uvítala odporúčania de Larosièrovej správy a vyjadrila im širokú podporu.
At its meeting of 19 and 20 March 2009, the European Council agreed on the need to improve the regulation and supervision of financial institutions within the Union and to use the de Larosière Report as a basis for action.
Európska rada na svojom zasadnutí, ktoré sa konalo 19. a 20. marca 2009, odsúhlasila potrebu zlepšiť riadenie a dohľad nad finančnými inštitúciami v rámci Únie a použiť de Larosièrovu správu ako základ pre ďalšiu činnosť.
In its Communication of 27 May 2009 entitled ‘European Financial Supervision’, the Commission suggested a series of reforms to the current arrangements for safeguarding financial stability at the Union level, in particular including the creation of a European Systemic Risk Board (ESRB) responsible for macro-prudential oversight.
Komisia vo svojom oznámení z 27. mája 2009 s názvom Európsky finančný dohľad navrhla súbor reforiem súčasných úprav týkajúcich sa zabezpečenia finančnej stability na úrovni Únie, najmä vytvorenia Európskeho výboru pre systémové riziká (ESRB) zodpovedného za makroprudenciálny dohľad.
The support provided by the ECB to the ESRB, as well as the tasks assigned to the ESRB, should be without prejudice to the principle of the independence of the ECB in the performance of its tasks pursuant to the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU).
Podporou, ktorú ECB poskytuje ESRB, a ani úlohami pridelenými ESRB by nemala byť dotknutá zásada nezávislosti ECB pri plnení jej úloh podľa Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ).
Given the integration of international financial markets and the contagion risk of financial crises, there is a need for a strong commitment on the part of the Union at the global level.
Vzhľadom na integráciu medzinárodných finančných trhov a riziko rozšírenia finančnej krízy je potrebný silný záväzok Únie na globálnej úrovni.
The ESRB should draw expertise from a high-level scientific committee and take on all the global responsibilities required in order to ensure that the voice of the Union is heard on issues relating to financial stability, in particular by cooperating closely with the International Monetary Fund (IMF) and the Financial Stability Board (FSB), which are expected to provide early warnings of macro-prudential risks at the global level, and the partners of the Group of Twenty (G-20).
ESRB by sa mal opierať o odborné znalosti vedeckého výboru na vysokej úrovni a prevziať na seba všetky komplexné zodpovednosti s cieľom zabezpečiť, aby bol vypočutý hlas Únie v otázkach finančnej stability, a to najmä prostredníctvom úzkej spolupráce s Medzinárodným menovým fondom (MMF) a Radou pre finančnú stabilitu (FSB), od ktorých sa očakáva, že poskytnú včasné varovanie o makroprudenciálnych rizikách na globálnej úrovni, a všetkými partnermi zo skupiny G-20.
The ESRB should contribute, inter alia, towards implementing the recommendations of the IMF, the FSB and the Bank for International Settlements (BIS) to the G-20.
ESRB by mal okrem iného prispievať k realizácii odporúčaní MMF, FSB a Banky pre medzinárodné zúčtovanie (BIS) adresovaných skupine G-20.
The report of the IMF, the BIS and the FSB, of 28 October 2009, presented to the G-20 Finance Ministers and Central Bank Governors, entitled ‘Guidance to Assess the Systemic Importance of Financial Institutions, Markets and Instruments: Initial Considerations’ also states that the assessment of systemic risk is likely to vary depending on the economic environment.
V správe MMF, BIS a FSB z 28. októbra 2009 predloženej ministrom financií skupiny G-20 a guvernérom centrálnych bánk s názvom Usmernenia pri posudzovaní systémovej významnosti finančných inštitúcií, trhov a nástrojov: počiatočné úvahy sa tiež uvádza, že posudzovanie systémového rizika môže byť premenlivé v závislosti od ekonomického prostredia.
It will also be conditioned by the financial infrastructure and crisis management arrangements and the capacity to deal with failures when they occur.
Je podmienené aj finančnou infraštruktúrou, opatreniami v oblasti krízového riadenia a schopnosťou riešiť zlyhania, keď sa vyskytnú.
Financial institutions may be systemically important for local, national or international financial systems and economies.
Finančné inštitúcie môžu byť systémovo významné pre miestne, národné či medzinárodné finančné systémy a hospodárstva.
The key criteria helping to identify the systemic importance of markets and institutions are size (the volume of financial services provided by the individual component of the financial system), substitutability (the extent to which other components of the system can provide the same services in the event of failure) and interconnectedness (linkages with other components of the system).
Kľúčovými kritériami na určenie systémovej významnosti trhov a inštitúcií sú veľkosť (objem finančných služieb poskytovaných jednotlivými časťami finančného systému), nahraditeľnosť (rozsah, v akom môžu ostatné časti systému poskytnúť rovnaké služby v prípade zlyhaní) a vzájomná prepojenosť (prepojenia s ostatnými časťami systému).
An assessment based on those three criteria should be supplemented by a reference to financial vulnerabilities and the capacity of the institutional framework to deal with financial failures and should consider a wide range of additional factors such as, inter alia, the complexity of specific structures and business models, the degree of financial autonomy, intensity and scope of supervision, transparency of financial arrangements and linkages that may affect the overall risk of institutions.
Posudzovanie založené na týchto troch kritériách by malo byť doplnené o informácie o slabých stránkach finančného systému a o schopnosti inštitucionálneho rámca riešiť finančné zlyhania a malo by sa v ňom vziať do úvahy široké spektrum ďalších faktorov, ako sú okrem iného aj komplexný charakter osobitných štruktúr a obchodných modelov, stupeň finančnej autonómnosti, intenzita a rozsah dohľadu, transparentnosť finančných štruktúr a prepojení, ktoré môžu ovplyvňovať celkové riziká, ktorým sú inštitúcie vystavené.
The ESRB’s task should be to monitor and assess systemic risk in normal times for the purpose of mitigating the exposure of the system to the risk of failure of systemic components and enhancing the financial system’s resilience to shocks.
Úlohou ESRB by malo byť monitorovanie a posudzovanie systémových rizík za bežných okolností s cieľom zmierniť vystavenie systému riziku zlyhania častí systému a posilniť odolnosť finančného systému voči náhlym zmenám.
In that respect, the ESRB should contribute to ensuring financial stability and mitigating the negative impacts on the internal market and the real economy.
V tejto súvislosti by mal ESRB prispievať k zabezpečovaniu finančnej stability a zmierňovaniu negatívnych dôsledkov na vnútorný trh a reálnu ekonomiku.
In order to accomplish its objectives, the ESRB should analyse all the relevant information.
Na splnenie svojich cieľov by mal ESRB analyzovať všetky relevantné informácie.
The present arrangements of the Union place too little emphasis on macro-prudential oversight and on inter-linkages between developments in the broader macroeconomic environment and the financial system.
V súčasných mechanizmoch Únie sa kladie príliš malý dôraz na makroprudenciálny dohľad a prepojenia medzi vývojom v širšom makroekonomickom prostredí a finančnom systéme.
Responsibility for macro-prudential analysis remains fragmented, and is conducted by various authorities at different levels with no mechanism to ensure that macro-prudential risks are adequately identified and that warnings and recommendations are issued clearly, followed up and translated into action.
Zodpovednosť za makroprudenciálnu analýzu zostáva fragmentovaná a vykonávajú ju rôzne orgány na rôznych úrovniach, pričom neexistuje mechanizmus, ktorým by sa zabezpečilo, aby sa makroprudenciálne riziká primerane identifikovali a aby sa varovania a odporúčania vydávali zreteľne, aby sa dodržiavali a premietali do konkrétnych opatrení.
A proper functioning of Union and global financial systems and the mitigation of threats thereto require enhanced consistency between macro- and micro-prudential supervision.
Riadne fungovanie finančných systémov v Únii a vo svete a zmiernenie súvisiacich hrozieb si vyžaduje posilnenie súladu medzi makroprudenciálnym a mikroprudenciálnym dohľadom.
A newly designed system of macro-prudential oversight requires credible and high-profile leadership.
Novovytvorený systém makroprudenciálneho dohľadu si vyžaduje dôveryhodné a vysoko uznávané vedenie.
Therefore, given its key role and its international and internal credibility, and in the spirit of the recommendations of the de Larosière Report, the President of the ECB should be the Chair of the ESRB for a first term of 5 years following the entry into force of this Regulation.
Preto vzhľadom na kľúčovú úlohu a medzinárodnú aj vnútornú dôveryhodnosť ECB, ako aj v duchu odporúčaní de Larosièrovej správy by na prvých päť rokov po nadobudnutí účinnosti tohto nariadenia mal byť za predsedu ESRB vymenovaný prezident ECB.
In addition, the accountability requirements should be increased and the ESRB bodies should be able to draw on a wide range of experience, backgrounds and opinions.
Okrem toho by sa mali zvýšiť požiadavky na zodpovednosť a orgány ESRB by mali mať možnosť čerpať zo širokého rozsahu skúseností, zázemí a názorov.
The de Larosière Report also states that macro-prudential oversight is not meaningful unless it can somehow impact on supervision at the micro level whilst micro-prudential supervision cannot effectively safeguard financial stability without adequately taking account of macro-level developments.
V de Larosièrovej správe sa tiež uvádza, že makroprudenciálny dohľad nie je zmysluplný, pokiaľ nemôže určitým spôsobom ovplyvniť dohľad na mikroúrovni, zatiaľ čo mikroprudenciálny dohľad nemôže účinným spôsobom zabezpečiť finančnú stabilitu bez primeraného zohľadnenia vývoja na makroúrovni.
A European System of Financial Supervision (ESFS) should be established, bringing together the actors of financial supervision at national level and at the level of the Union, to act as a network.
Mal by sa vytvoriť európsky systém finančného dohľadu (ESFS) zoskupujúci subjekty finančného dohľadu na vnútroštátnej úrovni i na úrovni Únie, ktoré by spolupracovali v rámci siete.
Pursuant to the principle of sincere cooperation in accordance with Article 4(3) of the Treaty on European Union, the parties to the ESFS should cooperate with trust and full mutual respect, in particular to ensure that appropriate and reliable information flows between them.
V súlade so zásadou lojálnej spolupráce stanovenou v článku 4 ods. 3 Zmluvy o Európskej únii by spolupráca medzi stranami ESFS mala byť založená na dôvere a plnom vzájomnom rešpekte, a to predovšetkým v záujme zabezpečovania výmeny vhodných a spoľahlivých informácií medzi nimi.
At the level of the Union, the network should comprise the ESRB and three micro-supervisory authorities: the European Supervisory Authority (European Banking Authority), established by Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [11], the European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority), established by Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council [12], and the European Supervisory Authority (European Securities and Markets Authority), established by Regulation (EU) No 1095/2010 of the European Parliament and of the Council [13] (hereinafter collectively referred to as the ‘ESAs’).
Na úrovni Únie by táto sieť mala byť zložená z ESRB a troch orgánov mikrodohľadu: Európskeho orgánu dohľadu (Európsky orgán pre bankovníctvo) zriadeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1093/2010 [11], Európskeho orgánu dohľadu (Európsky orgán pre poisťovníctvo a dôchodkové poistenie zamestnancov) zriadeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1094/2010 [12] a Európskeho orgánu dohľadu (Európsky orgán pre cenné papiere a trhy) zriadeného nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1095/2010 [13] (ďalej spolu len „ESA“).
The Union needs a specific body responsible for macro-prudential oversight across its financial system, which would identify risks to financial stability and, where necessary, issue risk warnings and recommendations for action to address such risks.
Únia potrebuje osobitný orgán zodpovedný za makroprudenciálny dohľad nad celým svojím finančným systémom, ktorý by identifikoval riziká pre finančnú stabilitu a v prípade potreby by vydával varovania pred rizikami a odporúčania na opatrenia na riešenie takýchto rizík.
Consequently, the ESRB should be established as a new independent body, covering all financial sectors as well as guarantee schemes.
Mal by sa preto zriadiť ESRB ako nový nezávislý orgán pre všetky finančné sektory i systémy ochrany.
The ESRB should be responsible for conducting macro-prudential oversight at the level of the Union and should have no legal personality.
ESRB by mal byť zodpovedný za vykonávanie makroprudenciálneho dohľadu na úrovni Únie a nemal by mať právnu subjektivitu.
The ESRB should comprise a General Board, a Steering Committee, a Secretariat, an Advisory Scientific Committee and an Advisory Technical Committee.
ESRB by mal pozostávať z generálnej rady, riadiaceho výboru, sekretariátu, poradného výboru pre vedecké otázky a poradného výboru pre technické otázky.
The composition of the Advisory Scientific Committee should take into account adequate rules of conflict of interests adopted by the General Board.
Zloženie poradného výboru pre vedecké otázky by malo zohľadniť primerané pravidlá pre konflikt záujmov prijaté generálnou radou.
The establishment of the Advisory Technical Committee should take into account existing structures with a view to avoiding any duplication.
Pri zriaďovaní poradného výboru pre technické otázky by sa mali brať do úvahy existujúce štruktúry s cieľom vyhnúť sa akejkoľvek duplicite.
The ESRB should issue warnings and, where it deems necessary, recommendations either of a general or a specific nature, which should be addressed in particular to the Union as a whole or to one or more Member States, or to one or more of the ESAs, or to one or more of the national supervisory authorities with a specified timeline for the relevant policy response.
ESRB by mal vydávať varovania, a ak to považuje za potrebné, odporúčania buď všeobecnej alebo konkrétnej povahy, ktoré by boli určené predovšetkým Únii ako celku alebo jednému či viacerým členským štátom, alebo jednému či viacerým ESA, alebo jednému či viacerým vnútroštátnym orgánom dohľadu, pričom by sa na príslušnú politickú reakciu vymedzil časový horizont.
The ESRB should elaborate a colour code in order to allow interested parties better to assess the nature of the risk.
ESRB by mal vypracovať farebný kód s cieľom umožniť zainteresovaným stranám lepšie posúdiť povahu rizík.
In order to increase their influence and legitimacy, such warnings and recommendations should also be transmitted, subject to strict rules of confidentiality, to the Council and the Commission and, where addressed to one or more national supervisory authorities, to the ESAs.
Takéto varovania a odporúčania by sa v záujme zvýšenia ich váhy a legitímnosti mali za podmienky dodržania prísnych pravidiel zachovania dôvernosti informácií zasielať aj Rade a Komisii a aj ESA v prípade, ak sú určené jednému alebo viacerým vnútroštátnym orgánom dohľadu.
The deliberations of the Council should be prepared by the Economic and Financial Committee (EFC) in accordance with its role as defined in the TFEU.
Rokovania Rady by mal pripravovať Hospodársky a finančný výbor (HFV) v súlade s úlohou, ktorú mu vymedzuje ZFEÚ.
In order to prepare the Council’s discussions and provide it with timely policy advice, the ESRB should inform the EFC regularly and should send the texts of any warnings and recommendations as soon as they have been adopted.
Aby mohol HFV pripravovať rokovania Rady a poskytovať jej včasné politické poradenstvo, ESRB by ho mal pravidelne informovať a mal by mu zasielať znenia varovaní a odporúčaní hneď po ich prijatí.
The ESRB should also monitor compliance with its warnings and recommendations, based on reports from addressees, in order to ensure that its warnings and recommendations are effectively followed.
ESRB by mal takisto monitorovať dodržiavanie svojich varovaní a odporúčaní na základe správ od jednotlivých adresátov s cieľom zaistiť, aby sa jeho varovania a odporúčania účinne dodržiavali.
Addressees of recommendations should act on them and provide an adequate justification in case of inaction (‘act or explain’ mechanism).
Adresáti odporúčaní by mali v nadväznosti na ne konať a v prípade nekonania by mali poskytnúť primerané odôvodnenie (mechanizmus „konaj alebo vysvetli“).
If the ESRB considers that the reaction is inadequate, it should inform, subject to strict confidentiality rules, the addressees, the Council and, where appropriate, the European Supervisory Authority concerned.
Ak má ESRB za to, že reakcia je neprimeraná, mal by za podmienky dodržania prísnych pravidiel zachovania dôvernosti informácií informovať adresátov, Radu a podľa potreby i dotknutý Európsky orgán dohľadu.
The ESRB should decide, on a case-by-case basis and after having informed the Council sufficiently in advance so that it is able to react, whether a recommendation should be kept confidential or made public, bearing in mind that public disclosure can help to foster compliance with the recommendations in certain circumstances.
ESRB by mal na základe individuálneho prístupu a potom, ako informoval Radu v dostatočnom časovom predstihu, aby bola schopná reagovať, rozhodnúť, či by odporúčanie malo byť dôverné alebo či by sa malo zverejniť, pričom vezme do úvahy, že zverejnením sa môže za určitých okolností podporiť dodržiavanie odporúčaní.
If the ESRB detects a risk which could seriously jeopardise the orderly functioning and integrity of financial markets or the stability of the whole or part of the Union’s financial system, it should promptly inform the Council of the situation.
Ak ESRB zistí riziko, ktoré by vážnym spôsobom mohlo ohroziť riadne fungovanie a integritu finančných trhov alebo stabilitu celého finančného systému Únie alebo jeho časti, mal by o tejto situácii bezodkladne informovať Radu.
If the ESRB determines that an emergency situation may arise, it should contact the Council and provide an assessment of the situation.
Ak ESRB usúdi, že by mohla nastať krízová situácia, mal by kontaktovať Radu a poskytnúť jej posúdenie situácie.
The Council should then assess the need to adopt a decision addressed to the ESAs determining the existence of an emergency situation.
Rada by mala následne zhodnotiť potrebu prijať rozhodnutie určené ESA, v ktorom sa určí existencia krízovej situácie.
During that process, due protection of confidentiality is of the outmost importance.
Počas tohto procesu je mimoriadne dôležitá vhodná ochrana dôvernosti informácií.
The ESRB should report to the European Parliament and the Council at least annually, and more frequently in the event of widespread financial distress.
ESRB by mal podávať správy Európskemu parlamentu a Rade aspoň raz do roka, a v prípade rozsiahlych finančných otrasov aj častejšie.
Where appropriate, the European Parliament and the Council should be able to invite the ESRB to examine specific issues related to financial stability.
Európsky parlament a Rada by podľa potreby mohli vyzvať ESRB, aby preskúmal konkrétne otázky týkajúce sa finančnej stability.
The ECB and the national central banks should have a leading role in macro-prudential oversight because of their expertise and their existing responsibilities in the area of financial stability.
ECB a národné centrálne banky by mali mať v makroprudenciálnom dohľade vedúcu úlohu z dôvodu svojich odborných znalostí a existujúcich zodpovedností v oblasti finančnej stability.
National supervisors should be involved in providing their specific expertise.
Vnútroštátne orgány dohľadu by sa na ňom mali zúčastňovať prostredníctvom poskytovania svojich špecifických odborných znalostí.
The participation of micro-prudential supervisors in the work of the ESRB is essential to ensure that the assessment of macro-prudential risk is based on complete and accurate information about developments in the financial system.
Účasť orgánov mikroprudenciálneho dohľadu na práci ESRB je podstatná, aby sa zaistilo, že posudzovanie makroprudenciálneho rizika sa zakladá na úplných a presných informáciách o vývoji v rámci finančného systému.
Accordingly, the chairpersons of the ESAs should be members with voting rights.
Predsedovia ESA by preto mali byť členmi s hlasovacím právom.