natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During the verification visits the Commission made to the Brazilian producers, it was found that while the two smaller companies were indeed more specialised in women's footwear, the largest one sold predominantly men's footwear on the domestic market.
Počas overovacích návštev, ktoré Komisia uskutočnila u brazílskych výrobcov, sa zistilo, že zatiaľ čo sa dve menšie spoločnosti skutočne špecializovali na dámsku obuv, najväčší výrobca predával prevažne pánsku obuv na domácom trhu.
Domestic market sales were hence made in sufficient quantities for women's as well as men's footwear types.
Predaj na domácom trhu sa preto uskutočňoval v dostatočných množstvách, pokiaľ ide o dámske aj pánske druhy obuvi.
As regards the argument that Brazil's exports are mainly women's footwear, the Commission does not consider that the pattern of a country's exports necessarily corresponds to that of products sold on its domestic market.
Pokiaľ ide o argument, že brazílsky vývoz pozostáva hlavne z dámskej obuvi, Komisia nie je toho názoru, že štruktúra vývozu krajiny nevyhnutne zodpovedá štruktúre výrobkov predávaných na jej domácom trhu.
Some parties submitted that questionnaire responses showed that Brazil specialises in sandals which therefore cannot be compared to the footwear types exported from China and Vietnam, which cover a larger variety.
Niektoré strany tvrdili, že z vyplneného dotazníka vyplýva, že Brazília sa špecializuje na sandále, ktoré preto nie je možné porovnávať s druhmi obuvi, ktoré sa vyvážajú z Číny a z Vietnamu, ktoré zahŕňajú väčší výber.
The examination by the Commission did not confirm this claim, but showed that Brazilian producers sold a wide range of footwear types, which translated at PCN-level into a more than 50 % matching rate with the models exported by the Chinese and Vietnamese companies in the samples.
Preskúmanie, ktoré uskutočnila Komisia, toto tvrdenie nepotvrdilo, ale preukázalo, že brazílski výrobcovia predávali širokú škálu druhov obuvi, čo sa prejavilo na úrovni PCN v podobe viac ako 50 % miery zhody s modelmi, ktoré vyvážali čínske a vietnamské spoločnosti vo vzorkách.
Some parties argued that Brazil could not be used as analogue country for children footwear, because it has a very small production of this type of shoes.
Niektoré strany tvrdili, že Brazília sa nemôže použiť ako analogická krajina v prípade detskej obuvi, pretože má veľmi malú výrobu tohto druhu topánok.
The Commission notes that it is not unusual that an analogue country does not produce all sub-types of the like product.
Komisia pripomína, že nie je nezvyčajné, že analogická krajina nevyrába všetky poddruhy podobného výrobku.
However, this does not prevent that a fair comparison of normal value can be established by making proper adjustments for this type.
Nebráni to však v tom, aby sa prostredníctvom vhodných úprav pre tento druh nestanovilo spravodlivé porovnanie normálnej hodnoty.
As indeed none of the Brazilian cooperating producers manufactured children's footwear, the normal value for this type was calculated, as in the original investigation, by appropriately adjusting the normal value calculated for adults’ shoes.
Keďže žiadny z brazílskych spolupracujúcich výrobcov skutočne nevyrába detskú obuv, normálna hodnota pre tento druh obuvi sa vypočítala tak, ako v pôvodnom zisťovaní, a to prostredníctvom primeranej úpravy normálnej hodnoty vypočítanej pre obuv určenú pre dospelých.
It is therefore concluded that Brazil could be used as analogue country for all types of leather footwear, including children's shoes.
Preto sa dospelo k záveru, že Brazília by sa mohla použiť ako analogická krajina pre všetky druhy koženej obuvi vrátane detskej.
Some parties submitted that footwear produced in Brazil uses high quality leather and has therefore higher prices than China and Vietnam.
Niektoré strany tvrdili, že na obuv vyrobenú v Brazílii sa používa vysokokvalitná useň, a preto má vyššie ceny ako Čína a Vietnam.
It would therefore not be comparable to the footwear originating in the two countries under investigation.
Preto nie je porovnateľná s obuvou pochádzajúcou z týchto dvoch krajín, ktoré sú predmetom zisťovania.
Some other interested party on the contrary submitted that the Brazilian prices needed to be properly adjusted because the leather of Brazilian footwear was of lower quality than the leather used in China and Vietnam.
Ďalšia zainteresovaná strana naopak tvrdila, že brazílske ceny sa musia primerane upraviť, pretože useň brazílskej obuvi je nižšej kvality ako useň používaná v Číne a vo Vietname.
The Commission examined this matter and found that in terms of prices and quality there was no difference in the leather used for footwear produced in Brazil and that used for footwear produced in China and Vietnam.
Komisia preskúmala túto záležitosť a zistila, že z hľadiska cien a kvality nie je žiadny rozdiel medzi usňou, ktorá sa používa na obuv vyrábanú v Brazílii a usňou, ktorá sa používa na obuv vyrábanú v Číne a vo Vietname.
It is recalled in this context that an adjustment to the normal value was applied in the original case, because leather used by the Brazilian analogue country producers was found to be of lower quality and sold at lower prices as compared to the leather used by the sampled producers in the export countries.
V tejto súvislosti treba pripomenúť, že úprava normálnej hodnoty sa uplatnila v pôvodnom prípade, pretože sa zistilo, že useň, ktorú používajú brazílski výrobcovia v analogickej krajine je horšej kvality a predávala sa za nižšie ceny v porovnaní s usňou, ktorú používali výrobcovia vybraní do vzorky vo krajinách vývozu.
In the current review investigation, producers in Brazil (and most producers in the export countries) are different from those that co-operated with the original investigation.
V súčasnom revíznom zisťovaní sú výrobcovia v Brazílii (a väčšina výrobcov v krajinách vývozu) iní ako výrobcovia, ktorí spolupracovali v pôvodnom zisťovaní.
In turn, the different mix in companies resulted in different leather input costs.
Rozdielna skladba spoločností mala zasa za následok rozdielne vstupné náklady na useň.
Some parties expressed the view that Brazilian and Vietnamese products are not comparable, arguing that Brazil exports expensive high-end footwear while Vietnam exports low-priced products, but did not submit substantiating evidence on this.
Niektoré strany vyjadrili názor, že brazílske a vietnamské výrobky nie sú porovnateľné, pričom tvrdili, že Brazília vyváža drahú obuv vyššej kategórie, zatiaľ čo Vietnam vyváža lacné výrobky, ale nepredložili dôkaz, ktorým by to zdôvodnili.
The Commission notes that in any event Vietnamese products would have to be compared to products sold on the Brazilian domestic market, not to those exported from Brazil.
Komisia poznamenáva, že vietnamské výrobky by sa v každom prípade museli porovnávať s výrobkami predávanými na brazílskom domácom trhu, a nie s výrobkami vyvážanými z Brazílie.
The Commission did not find any evidence that the footwear originating in Vietnam or sold in Brazil was limited to a specific market segment.
Komisia nenašla žiadne dôkazy, že obuv pochádzajúca z Vietnamu alebo obuv predávaná v Brazílii sa obmedzovala na konkrétny segment trhu.
Competition on the Brazilian market
Hospodárska súťaž na brazílskom trhu
Some parties submitted that Brazil had increased its tariffs on footwear from 20 % to 35 % as of January 2008 and argued that this rendered Brazil a highly protected market with reduced competition.
Niektoré strany tvrdili, že od januára 2008 Brazília zvýšila svoje clo na obuv z 20 % na 35 % a argumentovali, že tým sa Brazília stala vysoko chráneným trhom s obmedzenou hospodárskou súťažou.
They also argued that the market share held by imports in Brazil was too low with respect to consumption.
Tvrdili tiež, že podiel na trhu, ktorý patril dovozu v Brazílii, bol príliš nízky so zreteľom na spotrebu.
The Commission examined these claims.
Komisia skúmala tieto tvrdenia.
It was found that Brazil indeed raised its tariffs from 20 % to 35 % in the beginning of 2008, i.e. in the middle of the RIP.
Zistilo sa, že Brazília skutočne zvýšila svoje clo z 20 % na 35 % na začiatku roku 2008, to znamená, v polovici ORZ.
However, the Commission also found that the value of the Brazilian currency vis-à-vis the US Dollar increased significantly over the RIP, and particularly after the tariff increase was introduced by Brazil.
Komisia však takisto zistila, že hodnota brazílskej meny voči americkému doláru sa v priebehu ORZ významne zvýšila, a to najmä po zvýšení cla, ktoré zaviedla Brazília.
More precisely, the value of the Brazilian Real strengthened by up to 19 % (i.e. a greater increase than the increase in tariffs) compared to the beginning of the RIP.
Presnejšie, hodnota brazílskeho reálu posilnila až o 19 % (to znamená, väčšie zvýšenie ako zvýšenie cla) v porovnaní so začiatkom ORZ.
As a consequence, the rise in the value of the Brazilian currency with respect to the US Dollar offset to a large extent the effect of the tariff rise on import prices.
V dôsledku toho zvýšenie hodnoty brazílskej meny so zreteľom na americký dolár v značnej miere vyrovnalo účinok zvýšenia cla na dovozné ceny.
Moreover, the Commission did not find any evidence that the raise in tariffs was reflected in a substantial increase of domestic prices, nor that it hindered imports.
Okrem toho, Komisia nenašla žiadne dôkazy, že zvýšenie cla sa prejavilo v podstatnom zvýšení domácich cien ani že by bránilo dovozu.
In fact, the Commission established that, despite the tariff increase, imports of leather shoes into Brazil in the first half of 2008 (i.e. after the tariff rise) increased considerably as compared to the first half of 2007.
Komisia v skutočnosti zistila, že napriek zvýšeniu cla sa dovoz koženej obuvi do Brazílie v prvej polovici roku 2008 (to znamená po zvýšení cla) v porovnaní s prvou polovicou roku 2007 značne zvýšil.
Thus, there was no effective impact of the tariff increase on the Brazilian market.
Zvýšenie cla teda nemalo žiadny účinný vplyv na brazílsky trh.
Some parties submitted that Brazil is not an open market for footwear because imports of footwear into the country are hampered by non-automatic licensing.
Niektoré strany tvrdili, že Brazília nie je otvoreným trhom s obuvou, pretože dovozu obuvi do krajiny bráni udeľovanie licencií, ktoré nie je automatické.
The Commission found that Brazil applies non-automatic licensing on imports of footwear, but notes this does not appear to have constituted a barrier to imports in view of the aforementioned import increase.
Komisia zistila, že Brazília uplatňuje neautomatické udeľovanie licencií na dovoz obuvi, ale zároveň pripomenula, že to zjavne nepredstavuje prekážku dovozu vzhľadom na uvedené zvýšenie dovozu.
In addition, the Commission established that Indonesia also applies non-automatic licensing regarding imports of footwear.
Komisia okrem toho zistila, že Indonézia takisto uplatňuje neautomatické udeľovanie licencií, pokiaľ ide o dovoz obuvi.
The Commission notes that non-automatic import licensing is a WTO compatible practice.
Komisia pripomína, že neautomatické udeľovanie licencií na dovoz je postup kompatibilný s postupmi WTO.
The Commission therefore concludes that there exist no grounds for regarding the non-automatic import licenses applied by Brazil as an import restriction which could lead to a conclusion that Brazil is a non-open market.
Komisia preto dospela k záveru, že neexistujú žiadne dôvody, pre ktoré by sa neautomatické udeľovanie licencií na dovoz uplatňované Brazíliou považovalo za obmedzenie dovozu, ktoré by mohlo viesť k záveru, že Brazília nie je otvoreným trhom.
Some parties argued that the significant rise in the value of the Brazilian Real in the recent years affected competitiveness in Brazil negatively, or that a drop of the Real by 25 % since the RIP affected Brazil's international competitiveness negatively.
Niektoré strany tvrdili, že významné zvýšenie hodnoty brazílskeho reálu v posledných rokoch negatívne ovplyvnilo konkurencieschopnosť v Brazílii alebo že pokles reálu o 25 % od ORZ negatívne ovplyvnil medzinárodnú konkurencieschopnosť Brazílie.
These arguments were not supported by substantiating evidence, but in any event, developments after the RIP cannot be considered pertinent in the choice of the analogue country.
Tieto argumenty sa neopierali o opodstatnené dôkazy, avšak v každom prípade nie je možné vývoj po ORZ považovať za relevantný pri výbere analogickej krajiny.
Following the above, the Commission found no evidence that the overall conditions of competition on the Brazilian market have changed significantly since the original investigation so as to make Brazil unsuitable as an analogue country.
Na základe uvedených skutočností Komisia nenašla žiadne dôkazy, že celkové podmienky hospodárskej súťaže na brazílskom trhu sa od pôvodného zisťovania významne zmenili, aby sa tým Brazília stala nevhodnou ako analogická krajina.
Differences in socio-economic development
Rozdiely v sociálno-ekonomickom vývoji
It was argued by several parties that India or Indonesia are more appropriate choices for an analogue market, because Brazil does not possess similarities to China and Vietnam in terms of economic development, or per capita GNP.
Niekoľko strán tvrdilo, že India alebo Indonézia predstavujú vhodnejší výber pre analogický trh, pretože Brazília sa nevyznačuje podobnými charakteristikami ako Čína a Vietnam z hľadiska hospodárskeho vývoja alebo HDP na obyvateľa.
It should be noted that by definition, a non-market-economy country or an economy in transition does not have the same economic characteristics as a market-economy country.
Bolo by potrebné uviesť, že a priori, krajina s iným ako trhovým hospodárstvom alebo hospodárstvom v prechodnom období vývoja nemá tie isté ekonomické charakteristiky ako krajina s trhovým hospodárstvom.
It is not unusual that such difference in economic development exists between an analogue country and a non-market-economy country or an economy in transition.
Nie je nezvyčajné, že medzi analogickou krajinou a krajinou s iným ako trhovým hospodárstvom alebo hospodárstvom v prechodnom období vývoja existuje taký rozdiel v hospodárskom rozvoji.
This applies also to the difference in income per capita which is also an indicator of economic development.
To isté sa vzťahuje aj na rozdiel v príjme na obyvateľa, ktorý je takisto ukazovateľom hospodárskeho rozvoja.
This, however, does not prevent Brazil to be chosen as analogue country as long as it is deemed more appropriate with regard to the other factors taken into consideration.
Nebráni to však v tom, aby bola Brazília vybraná ako analogická krajina, keďže sa považuje za vhodnejšiu so zreteľom na iné faktory, ktoré sa brali do úvahy.
Differences in cost structure
Rozdiely v štruktúre nákladov
Several interested parties stressed the fact that labour costs are higher in Brazil than in China and Vietnam and that India, Indonesia or Thailand whose labour costs are more comparable, would thus be more appropriate analogue countries.
Niekoľko zainteresovaných strán zdôraznilo skutočnosť, že náklady práce sú vyššie v Brazílii ako v Číne a vo Vietname a že India, Indonézia alebo Thajsko, ktorých náklady práce sú porovnateľnejšie by boli preto vhodnejšími analogickými krajinami.
It was submitted that due to higher wages, labour costs in Brazil amount to 50-70 % of the cost of production as opposed to 30 % in China.
Tvrdilo sa, že v dôsledku vyšších miezd dosahujú náklady práce v Brazílii 50 – 70 % výrobných nákladov na rozdiel od 30 % v Číne.
In that respect, a country with a different level of economic development may indeed be chosen as analogue country for a non-market-economy country or an economy in transition.
V tejto súvislosti krajinu s rozdielnou úrovňou hospodárskeho rozvoja možno skutočne vybrať ako analogickú krajinu pre krajinu s iným ako trhovým hospodárstvom alebo krajinu s hospodárstvom v prechodnom období vývoja.
Similarly, labour costs which are an indicator for the economic development of a country cannot be considered as a relevant criterion in isolation.
Podobne, náklady práce, ktoré sú ukazovateľom hospodárskeho rozvoja krajiny, nie je možné izolovane posudzovať ako relevantné kritérium.
In any event, as regards the part of labour cost in the overall cost of production, the Commission established at the verification on site that labour costs in Brazil are less than 40 % of the total production cost and therefore much closer to the relevant Chinese level than alleged.
V každom prípade, pokiaľ ide o podiel nákladov práce na celkových výrobných nákladoch, Komisia pri overovaní na mieste zistila, že náklady práce v Brazílii predstavujú menej ako 40 % celkových výrobných nákladov, a preto sa viac približujú relevantnej úrovni nákladov v Číne, ako sa tvrdí.
It was also argued by several parties that Brazil is not appropriate for establishing normal value, because Brazilian companies bear costs for design and research and development, which in the case of China and Vietnam are at the expense of their customers abroad.
Niekoľko strán takisto tvrdilo, že Brazília nie je vhodnou krajinou pre stanovenie normálnej hodnoty, pretože brazílske spoločnosti znášajú náklady na navrhovanie, výskum a vývoj, ktoré v prípade Číny a Vietnamu idú na úkor ich zákazníkov v zahraničí.
The Commission found that this difference in cost structure may be plausible, since exporters in the countries concerned sold the product concerned to former Union manufacturers in the Union which still support the abovementioned components of the cost of production and sell the product under their own brand name.
Komisia zistila, že tento rozdiel v štruktúre nákladov je možno pravdepodobný, pretože vývozcovia v príslušných krajinách predávajú príslušný výrobok bývalým výrobcom v Únii, ktorí stále podporujú uvedené prvky výrobných nákladov a predávajú výrobok pod vlastnou obchodnou značkou.
However, this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country as adjustments can be made for such costs when establishing normal value (see recital 118 et seqq.).
To však nie je dôvod na zamietnutie Brazílie ako vhodnej analogickej krajiny, pretože pri stanovovaní normálnej hodnoty sa môžu urobiť úpravy, pokiaľ ide o také náklady (pozri odôvodnenie (118) a nasledujúce).
Some parties submitted that unlike China and Vietnam ex-factory prices in Brazil include marketing expenses, special taxes, and credit and delivery costs.
Niektoré strany tvrdili, že na rozdiel od Číny a Vietnamu, ceny zo závodu v Brazílii zahŕňajú marketingové výdavky, osobitné dane a náklady na úver a dopravu.
In addition, overhead costs in Brazil were alleged to be higher, due to the smaller size of Brazilian companies.
Okrem toho sa tvrdilo, že režijné náklady v Brazílii sú vyššie v dôsledku menšej veľkosti brazílskych spoločností.
Here too, the Commission considers that this is not a reason to reject Brazil as a suitable analogue country, as adjustments can be made for such allowances in the calculation of normal value (see recital 118 et seqq.).
V tomto prípade Komisia takisto usudzuje, že to nie je dôvod na zamietnutie Brazílie ako vhodnej analogickej krajiny, pretože pri výpočte normálnej hodnoty sa môžu urobiť úpravy, pokiaľ ide o také položky (pozri odôvodnenie (118) a nasledujúce).
Some parties alleged that Asian countries have better access to raw materials than Brazil, in particular leather.
Niektoré strany tvrdili, že ázijské krajiny majú lepší prístup k surovinám ako Brazília, najmä k usni.
The Commission examined the documentation submitted.
Komisia preskúmala predloženú dokumentáciu.
It is shown indeed that leather production has progressed faster in Asia, but this has to be seen in the light of the increase in Asian production of leather goods.
Skutočne sa ukázalo, že výroba usne postupovala v Ázii rýchlejšie, avšak táto skutočnosť sa musí posudzovať v súvislosti so zvýšením výroby tovaru z usne v Ázii.
Latin American countries account for slightly more than 15 % of the world production of leather shoes and close to 15 % of the world production of raw leather.
Latinskoamerické krajiny predstavujú o niečo viac ako 15 % svetovej výroby obuvi z usne a takmer 15 % svetovej výroby surovej usne.
Asian countries produce more than 50 % of leather shoes in the world but less than 40 % of the world's raw leather.
Ázijské krajiny vyrábajú viac ako 50 % obuvi z usne vo svete, ale menej ako 40 % surovej usne vo svete.
It can thus be concluded that, despite differences in absolute figures of leather production, Latin American countries have a higher self-sufficiency compared to Asian countries and therefore easier access to raw leather.
Preto možno vyvodiť záver, že napriek rozdielom v absolútnych číslach o výrobe usne, latinskoamerické krajiny majú vyššiu sebestačnosť v porovnaní s ázijskými krajinami, a preto aj ľahší prístup k surovej usni.
Other claims made by parties
Ďalšie tvrdenia, ktoré strany predložili
Some interested parties argued that Brazil is not an appropriate reference country, because Brazilian footwear is not a substitute for Chinese and Vietnamese footwear, since after the imposition of anti-dumping duties by the Union, imports into the Union originating in Brazil did not go up while those from India and Indonesia increased.
Niektoré zainteresované krajiny tvrdili, že Brazília nie je vhodnou referenčnou krajinou, pretože brazílska obuv nie je náhradou čínskej a vietnamskej obuvi, keďže po uložení antidumpingového cla zo strany Únie sa dovoz do Únie s pôvodom v Brazílii nezvýšil, zatiaľ čo dovoz z Indie a Indonézie sa zvýšil.
In this respect, imports into the Union from India and Indonesia did increase after anti-dumping duties were imposed.
Po tejto stránke sa po uložení antidumpingového cla dovoz z Indie a Indonézie do Únie skutočne zvýšil.
However, the Commission observes that commercial operators remain free regarding their choice of suppliers, and, as examined later under the injury analysis, in this case they preferred to source their products from neighbouring countries to China and Vietnam.
Komisia však pripomína, že obchodné subjekty sa môžu aj naďalej slobodne rozhodovať, pokiaľ ide o ich výber dodávateľov a ako vyplynulo z neskoršieho preskúmania v rámci analýzy ujmy, v tomto prípade radšej získavali svoje výrobky z krajín susediacich s Čínou a Vietnamom.
This does not render Brazil inappropriate as analogue country.
To neznamená, že Brazília je nevhodnou analogickou krajinou.
Moreover, an analogue country serves to establish normal value.
Okrem toho, analogická krajina slúži na stanovenie normálnej hodnoty.
Whether or not it exports to the Union is not relevant for this purpose.
Na tento účel nie je relevantné, či vyváža alebo nevyváža do Únie.
Therefore, this argument was rejected.
Preto bol tento argument zamietnutý.
Some parties argued that Brazil cannot be a comparable market to Vietnam, because Vietnam is export oriented while Brazil sells mainly domestically.
Niektoré strany tvrdili, že Brazília nemôže byť trhom, ktorý je porovnateľný s Vietnamom, pretože Vietnam je orientovaný na vývoz, zatiaľ čo Brazília predáva hlavne na domácom trhu.
The Commission cannot accept the relevance of this argument.
Komisia tento argument nepokladá za relevantný.
Vietnam is clearly more export-oriented than Brazil however it is not evident how this could affect the normal value calculated in Brazil, which by definition relates to Brazilian production costs and domestic sales.
Vietnam je jednoznačne viac orientovaný na vývoz ako Brazília, nie je však zrejmé, ako by to mohlo ovplyvniť normálnu hodnotu vypočítanú v Brazílii, ktorá sa a priori týka výrobných nákladov a domáceho predaja Brazílie.
Several parties raised the argument that Brazilian export prices are lower than the domestic ones.
Niektoré strany predložili tvrdenie, že brazílske vývozné ceny sú nižšie ako domáce ceny.
For some of the parties this indicates that export prices rather than domestic ones should be used for establishing normal value.
Pre niektoré strany to naznačuje, že na stanovenie normálnej hodnoty by sa mali použiť skôr vývozné ceny ako domáce.