natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This decision was notified to Italy on 7 May 2008.
Toto rozhodnutie bolo oznámené Taliansku 7. mája 2008.
By e-mail of 4 June 2008, registered as received at the Commission on that day (i.e. within the deadline for the submission of comments from Italy laid down in the decision to initiate the procedure), Italy asked for the period for submitting comments to be extended by one month.
Prostredníctvom elektronickej pošty zo 4. júna 2008, ktorú Komisia zaevidovala v tento deň (t. j. v lehote na predloženie pripomienok Talianska stanovenej v rozhodnutí o začatí konania), Taliansko požiadalo o predĺženie lehoty na predloženie pripomienok o jeden mesiac.
The Italian shipyard Cantiere Navale De Poli s.p.a.
Talianska lodenica Cantiere Navale De Poli s.p.a.
According to the information in the notification, it is one of two shipyards which could potentially benefit from State aid under the scheme mentioned in recital 6 below, provided that the notified aid is approved.
Podľa informácií uvedených v oznámení je to jedna z dvoch lodeníc, ktoré by potenciálne mohli využiť štátnu pomoc v rámci schémy uvedenej v odôvodnení 6, za predpokladu, že sa oznámená pomoc schváli.
De Poli claims that it had only belatedly become aware of the Commission’s decision to initiate the procedure and of Italy’s comments on this decision.
De Poli tvrdila, že o rozhodnutí Komisie začať konanie a o pripomienkach Talianska k tomuto rozhodnutiu sa dozvedela oneskorene.
Article 88(2) of the EC Treaty requires the Commission to give the parties concerned notice to submit their comments.
Článok 88 ods. 2 Zmluvy o ES vyžaduje, aby Komisia poskytla dotknutým stranám možnosť, aby predložili svoje pripomienky.
However, it does not require the Commission to notify interested parties individually, but to ensure that all potentially interested parties have the opportunity to submit comments.
Nevyžaduje však, aby Komisia informovala zainteresované strany jednotlivo, ale aby zabezpečila, aby všetky potenciálne zainteresované strany mali možnosť predložiť pripomienky.
The publication of a notice in the Official Journal is an appropriate means of informing all the parties concerned that a procedure has been initiated [3].
Uverejnenie oznámenia v úradnom vestníku je primeraným spôsobom, ako informovať všetky dotknuté strany o začatí konania [3].
Consequently, De Poli must be considered to have been given due notice of the decision to initiate the procedure and of the time limit set for submitting comments through the publication cited above.
V dôsledku toho sa De Poli musí považovať za stranu, ktorá bola riadne informovaná o rozhodnutí o začatí konania a o lehote stanovenej na predloženie pripomienok prostredníctvom už uvedeného uverejnenia.
Nevertheless, De Poli failed to comply with the prescribed period for the submission of comments provided for in Article 6(1) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [4] (hereinafter ‘the Procedural Regulation’).
De Poli však nedodržala predpísanú lehotu na predloženie pripomienok stanovenú v článku 6 ods. 1 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES [4] (ďalej len „procesné nariadenie“).
The Commission notes that De Poli did not request an extension of the period for submitting comments or indicate any particular reason why its comments should be taken into account despite being submitted after expiry of the deadline.
Komisia poznamenáva, že De Poli nepožiadala o predĺženie lehoty na predloženie pripomienok, ani neuviedla žiadny konkrétny dôvod, prečo by sa jej pripomienky mali zohľadniť napriek tomu, že boli predložené po skončení lehoty.
The Commission will consequently disregard De Poli’s belated comments.
Komisia v dôsledku toho nezohľadní oneskorené pripomienky De Poli.
By letter C(2004)1807 final of 19 May 2004 the Commission decided not to raise any objections to an Italian State aid scheme concerning a defensive temporary mechanism for shipbuilding [5] (hereinafter ‘the scheme’).
Listom K(2004)1807 v konečnom znení z 19. mája 2004 Komisia rozhodla, že nevznesie námietky proti talianskej schéme štátnej pomoci týkajúcej sa dočasných ochranných opatrení v sektore stavby lodí [5] (ďalej len „schéma“).
The Commission considered the scheme to be compatible with the common market since it complied with the provisions of Council Regulation (EC) No 1177/2002 of 27 June 2002 concerning a temporary defensive mechanism to shipbuilding [6], as amended by Council Regulation (EC) No 502/2004 [7] (hereinafter ‘the TDM Regulation’).
Komisia považovala schému za zlučiteľnú so spoločným trhom, keďže splnila ustanovenia nariadenia Rady (ES) č. 1177/2002 z 27. júna 2002 o dočasných ochranných opatreniach v sektore stavby lodí [6], zmeneného a doplneného nariadením Rady (ES) č. 502/2004 [7] (ďalej len „nariadenie o dočasných ochranných opatreniach“).
The scheme as notified to and approved by the Commission was allocated a budget of EUR 10 million.
Schéme, ktorá bola oznámená Komisii a schválená Komisiou, bol pridelený rozpočet vo výške 10 miliónov EUR.
Italy has notified the Commission of its plans to allocate another EUR 10 million to the scheme’s budget.
Taliansko informovalo Komisiu o svojich plánoch prideliť na rozpočet schémy ďalších 10 miliónov EUR.
The Commission initiated the formal investigation procedure under Article 88(2) of the EC Treaty because it had doubts as to whether the notified aid was compatible with the common market for the reasons set out below.
Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES, pretože má pochybnosti o tom, či oznámená pomoc je zlučiteľná so spoločným trhom z dôvodov uvedených ďalej v texte.
In view of Article 1(c) of the Procedural Regulation and Article 4 of Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [8] (hereinafter ‘the Implementing Regulation’), the Commission considered that the notified budget increase constituted an alteration to the scheme and thus new aid to be notified to the Commission under Article 88(3) of the EC Treaty.
Vzhľadom na článok 1 písm. c) procesného nariadenia a článok 4 nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES [8] (ďalej len „vykonávacie nariadenie“), bola Komisia toho názoru, že oznámené zvýšenie rozpočtu predstavuje úpravu schémy, a teda novú pomoc, ktorá sa má oznámiť Komisii podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES.
The Commission further considered that the compatibility of the notified aid with the common market had to be assessed in the light of the rules currently applicable.
Komisia sa okrem toho domnievala, že zlučiteľnosť oznámenej pomoci so spoločným trhom sa musí posúdiť z hľadiska v súčasnosti platných pravidiel.
The TDM Regulation ceased to apply on 31 March 2005 and consequently does not provide a legal basis for approving the aid.
Nariadenie o dočasných ochranných opatreniach sa prestalo uplatňovať 31. marca 2005 a v dôsledku toho neposkytuje právny základ pre schválenie pomoci.
The Commission also noted that the aid did not appear compatible with the common market under any relevant State aid provisions.
Komisia tiež uviedla, že sa zdá, že na základe príslušných ustanovení o štátnej pomoci nie je táto pomoc zlučiteľná so spoločným trhom.
Italy has contested the Commission’s doubts and made the following comments.
Taliansko vznieslo námietky voči pochybnostiam Komisie a predložilo tieto pripomienky.
First of all, Italy contests the Commission’s view that the notified measure constitutes new aid.
Taliansko predovšetkým spochybňuje názor Komisie, že oznámené opatrenie predstavuje novú pomoc.
Italy argues that under a proper construction of Article 4 of the Implementing Regulation, classification as new aid should be reserved for increases in the budgets of approved aid schemes that are accompanied by an extension of the time limits within which companies may have access to the relevant benefits, with consequent distortive effects on competition.
Taliansko tvrdí, že na základe správneho výkladu článku 4 vykonávacieho nariadenia by označenie za novú pomoc malo byť vyhradené pre zvýšenia rozpočtov schválených schém pomoci, ktoré sú spojené s predĺžením lehôt, v rámci ktorých spoločnosti môžu mať prístup k príslušným výhodám, s následným narušením hospodárskej súťaže.
Italy argues that this clearly does not apply in this case, which concerns completing initiatives for which a formal application was made while the TDM Regulation was still in force.
Taliansko tvrdí, že toto sa jasne nevzťahuje na tento prípad, ktorý sa týka dokončenia iniciatív, na ktoré bola podaná formálna žiadosť v čase, keď bolo nariadenie o dočasných ochranných opatreniach stále účinné.
In this connection Italy also argues that Article 4 of the Implementing Regulation is a procedural provision setting out the procedures for notification of certain alterations of existing aid, which has nothing to do with the assessment of compatibility, and that the Commission cannot therefore draw on this Article to assess the compatibility of the proposed State aid.
V tejto súvislosti Taliansko tvrdí aj to, že článok 4 vykonávacieho nariadenia je procesným ustanovením, v ktorom sú uvedené postupy na oznamovanie určitých úprav existujúcej pomoci, ktoré nemá nič spoločné s posúdením zlučiteľnosti, a že Komisia preto nemôže pri posudzovaní zlučiteľnosti navrhnutej štátnej pomoci vychádzať z tohto nariadenia.
Italy then comments on the Commission’s view that the TDM Regulation no longer provides a legal basis for the compatibility of the notified aid.
Taliansko potom vyjadruje pripomienky k názoru Komisie, že nariadenie o dočasných ochranných opatreniach už viac neposkytuje právny základ pre zlučiteľnosť oznámenej pomoci.
Italy argues first that this position is inconsistent with the position adopted in the TDM Regulation, which, despite being intended to apply up to 31 March 2004 (later extended to 31 March 2005) had its legal basis in Council Regulation (EC) No 1540/98 of 29 June 1998 establishing new rules on aid to shipbuilding [9] (hereinafter ‘the Shipbuilding Regulation’), which would already expire on 31 December 2003.
Taliansko tvrdí najmä to, že toto stanovisko je nezlučiteľné so stanoviskom prijatým v nariadení o dočasných ochranných opatreniach, ktoré napriek tomu, že sa malo uplatňovať až do 31. marca 2004 (neskôr sa tento termín predĺžil do 31. marca 2005), malo svoj právny základ v nariadení Rady (ES) č. 1540/98 z 29. júna 1998, ktorým sa ustanovujú nové pravidlá o pomoci pre stavbu lodí [9] (ďalej len „nariadenie o stavbe lodí“), ktorého účinnosť by sa skončila už 31. decembra 2003.
In addition Italy considers that it is not clear why the TDM Regulation cannot justify ‘updating’ the aid scheme budget, this being simply a financial operation intended to put shipbuilders who made applications in line with the TDM Regulation when it was still in force, but who failed to benefit from the aid because of the budgetary shortfall, on an equal footing with shipbuilders who have already benefited from the aid, in keeping with the general principle of equal treatment.
Taliansko sa okrem toho domnieva, že nie je jasné, prečo nariadením o dočasných ochranných opatreniach nemožno odôvodniť „aktualizáciu“ rozpočtu schémy pomoci, keďže je to jednoducho finančná operácia určená na to, aby stavitelia lodí, ktorí podali žiadosti v súlade s nariadením o dočasných ochranných opatreniach v čase, keď ešte bolo stále účinné, ale ktorí nevyužili pomoc v dôsledku rozpočtového deficitu, boli postavení na rovnakú úroveň so staviteľmi lodí, ktorí už využili pomoc, v súlade so všeobecnou zásadou rovnakého zaobchádzania.
Italy argues that although the updating of public policy resources designed to correct the effects of time or of cost forecasts that have proved inadequate involves increasing the initial aid, it does not constitute new aid, or is compatible under the legal basis that justified the original aid.
Taliansko tvrdí, že hoci aktualizácia zdrojov verejnej politiky určených na nápravu vplyvov času alebo prognóz nákladov, ktoré sa ukázali ako neprimerané, zahŕňa zvýšenie počiatočnej pomoci, nepredstavuje novú pomoc alebo je zlučiteľná na základe právneho základu, ktorým sa odôvodňuje pôvodná pomoc.
In short, for Italy, this is just a question of settling pending cases of requests for aid referring to contracts concluded before 31 March 2005, without this implying an extension of the scheme, a widening of its scope or a change in its fundamental structure.
Stručne povedané, pre Taliansko je to iba otázka vyriešenia doteraz nevybavených žiadostí o pomoc, odvolávajúc sa na zmluvy uzatvorené pred 31. marcom 2005, bez toho, aby to znamenalo predĺženie schémy, rozšírenie jej rozsahu alebo zmenu jej základnej štruktúry.
In support of this view, Italy cites the general principles of equal treatment, the need to give due consideration to the legitimate expectations of the beneficiaries and Court of Justice case law (judgments in Cases 223/85 [10] and C-364/90 [11]).
Na podporu tohto názoru Taliansko uvádza všeobecné zásady rovnakého zaobchádzania, potrebu dostatočne zvážiť oprávnené očakávania príjemcov pomoci a judikatúru Súdneho dvora (rozsudky vo veciach C-223/85 [10] a C-364/90 [11]).
Finally, Italy argues that the notified aid would not conflict with a decision of the World Trade Organisation which found that the TDM Regulation does not comply with WTO rules.
Nakoniec Taliansko tvrdí, že oznámená pomoc by nebola v rozpore s rozhodnutím Svetovej obchodnej organizácie (WTO), ktorá zistila, že nariadenie o dočasných ochranných opatreniach nie je v súlade s pravidlami WTO.
State aid classification
Klasifikácia štátnej pomoci
As the measure is of a purely budgetary nature, its compatibility with the common market should be assessed by reference to the measures that it is intended to finance, i.e. to aid under the scheme.
Keďže opatrenie je výlučne rozpočtovej povahy, jeho zlučiteľnosť so spoločným trhom by sa mala posudzovať odkazom na opatrenia, ktoré má financovať, t. j. na pomoc v rámci schémy.
For the reasons set out in the Commission’s abovementioned letter of 19 May 2004, the scheme constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Z dôvodov uvedených v liste Komisie z 19. mája 2004 schéma predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
Under Article 1(c) of the Procedural Regulation and Article 4 of the Implementing Regulation, increases in the budget of an approved aid scheme constitute new aid if they exceed 20 % of the original budget.
Podľa článku 1 písm. c) procesného nariadenia a článku 4 vykonávacieho nariadenia zvýšenia rozpočtu schválenej schémy pomoci predstavujú novú pomoc, ak presahujú 20 % pôvodného rozpočtu.
In the present case the notified increase corresponds to 100 % of the original budget and must consequently be assessed as new aid under Article 87 of the EC Treaty.
V tomto prípade oznámené zvýšenie zodpovedá 100 % pôvodného rozpočtu a musí byť v dôsledku toho posudzované ako nová pomoc podľa článku 87 Zmluvy o ES.
Italy’s objections in this respect do not change the Commission’s assessment.
Námietky Talianska v tejto súvislosti nemenia hodnotenie Komisie.
In relation to the concept of new aid, which is covered by the notification obligation under Article 88(3) of the EC Treaty, the Commission applies the definitions set out in Article 1(c) of Regulation (EC) No 659/1999.
Pokiaľ ide o koncept novej pomoci, na ktorý sa vzťahuje oznamovacia povinnosť podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES, Komisia uplatňuje definície uvedené v článku 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 659/1999.
One of the things defined as ‘new aid’ in Article 1(c) of this Regulation is ‘alterations to existing aid’.
Jednou z vecí vymedzených ako „nová pomoc“ v článku 1 písm. c) tohto nariadenia sú „úpravy existujúcej pomoci“.
Article 4 of the Implementing Regulation further states that an ‘alteration to an existing aid shall mean any change other than modification of a purely formal or administrative nature which cannot affect the evaluation of compatibility of the aid measure with the common market’, including increases in the budget of an authorised aid scheme exceeding 20 %.
V článku 4 vykonávacieho nariadenia sa ďalej uvádza, že „úprava existujúcej pomoci znamená každú zmenu, okrem zmien čisto formálneho alebo administratívneho charakteru, ktoré nemôžu ovplyvniť posúdenie zlučiteľnosti opatrenia pomoci so spoločným trhom“, vrátane zvýšení rozpočtu povolenej schémy pomoci presahujúcich 20 %.
In this connection, the Commission notes that Article 4 of the Implementing Regulation does not constitute the legal basis for assessing the compatibility of new aid, nor has the Commission, contrary to what is suggested by Italy (see recital 13), relied on this Article for that purpose; rather, this Article provides clarification on how the Commission should apply Article 1(c) of the Procedural Regulation concerning the concept of ‘new aid’.
V tejto súvislosti Komisia uvádza, že článok 4 vykonávacieho nariadenia nepredstavuje právny základ pre posúdenie zlučiteľnosti novej pomoci a že Komisia sa na tento účel, napriek tomu, čo tvrdí Taliansko (pozri odôvodnenie 13), nespoliehala na tento článok; tento článok poskytuje skôr objasnenie, ako by Komisia mala uplatňovať článok 1 písm. c) procesného nariadenia, pokiaľ ide o koncept „novej pomoci“.
The Commission further notes that Italy’s argument that the measure is a simple ‘updating’ of costs that have proved inadequate, which does not change the fundamental structure of the scheme, does not detract from the fact that the present budget increase qualifies as an alteration of existing aid and is therefore new aid, pursuant to Article 1(c) of the Procedural Regulation and Article 4 of the Implementing Regulation.
Komisia okrem toho uvádza, že tvrdenie Talianska, že opatrenie je jednoduchou „aktualizáciou“ nákladov, ktoré sa ukázali ako neprimerané, ktorou sa nemení základná štruktúra schémy, neodvádza pozornosť od skutočnosti, že toto zvýšenie rozpočtu sa posudzuje ako úprava existujúcej pomoci, a preto je novou pomocou podľa článku 1 písm. c) procesného nariadenia a článku 4 vykonávacieho nariadenia.
Similarly, the Commission cannot accept Italy’s argument that under a proper construction of Article 4 of the Implementing Regulation, classification as new aid should be reserved for increases in the budgets of approved aid schemes that are accompanied by an extension of the time within which companies may have access to the relevant benefits, with consequent distortive effects on competition.
Komisia nemôže rovnako uznať argument Talianska, že podľa správneho výkladu článku 4 vykonávacieho nariadenia by sa označenie za novú pomoc malo vyhradiť pre zvýšenia rozpočtov schválených schém pomoci, ktoré sú spojené s predĺžením lehoty, počas ktorej spoločnosti môžu mať prístup k príslušným výhodám, s následným narušením hospodárskej súťaže.
The Commission notes that increases in the budget of an approved scheme (other than marginal ones of less than 20 %) are bound to have an impact on competition as they allow the Member State to provide more aid than originally approved.
Komisia uvádza, že zvýšenia rozpočtu schválenej schémy (okrem okrajových zvýšení vo výške menej ako 20 %) musia mať vplyv na hospodársku súťaž, pretože umožňujú členskému štátu, aby poskytol viac pomoci, ako pôvodne schválil.
This change in the scheme’s effects on competition requires the Commission to make a fresh assessment of its compatibility with the common market.
Táto zmena v účinkoch schémy na hospodársku súťaž si vyžaduje, aby Komisia uskutočnila nové posúdenie jej zlučiteľnosti so spoločným trhom.
It follows that a budget increase of the size notified by Italy cannot be considered to be of a purely formal or administrative nature or such as not to affect the evaluation of compatibility of the aid with the common market.
Z toho vyplýva, že zvýšenie veľkosti rozpočtu oznámené Talianskom sa nemôže považovať za výlučne formálnu alebo administratívnu zmenu alebo za zmenu, ktorá nemá vplyv na posúdenie zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom.
The Commission therefore confirms that the notified measure must be assessed as new State aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
Komisia preto potvrdzuje, že oznámené opatrenie sa musí posúdiť ako nová štátna pomoc podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
The TDM Regulation is no longer a valid legal basis
Nariadenie o dočasných ochranných opatreniach už viac nepredstavuje právny základ
Concerning Italy’s first remark in this respect, the Commission would first point out that the legal basis for the adoption of the TDM Regulation was not the Shipbuilding Regulation but the EC Treaty, and in particular Articles 87(3)(e), 93 and 133 thereof.
Pokiaľ ide o prvú pripomienku Talianska v tejto súvislosti, Komisia by predovšetkým zdôraznila, že právnym základom pre prijatie nariadenia o dočasných ochranných opatreniach nebolo nariadenie o stavbe lodí, ale Zmluva o ES, a najmä jej článok 87 ods. 3 písm. e), článok 93 a článok 133.
Furthermore, the Commission can see no inconsistency between its position in the present case and the fact that the TDM Regulation referred, for some of its provisions, to the Shipbuilding Regulation.
Komisia okrem toho nevidí žiadny nesúlad medzi svojim stanoviskom v tomto prípade a skutočnosťou, že nariadenie o dočasných ochranných opatreniach sa v prípade niektorých jeho ustanovení odvolalo na nariadenie o stavbe lodí.
This was simply a matter of legislative technique whereby, to avoid repetition, the TDM Regulation did not reiterate certain definitions or rules already given in the Shipbuilding Regulation but simply incorporated the substance of these provisions by reference to them.
Bola to jednoducho vec legislatívnej techniky, pomocou ktorej sa v nariadení o dočasných ochranných opatreniach, s cieľom predísť opakovaniu, znovu neopakujú určité definície alebo pravidlá, ktoré už boli uvedené v nariadení o stavbe lodí, ale sa do neho jednoducho začlenila podstata týchto ustanovení prostredníctvom odkazu na ne.
The effect of this was not to make the application of the TDM Regulation on these points dependent upon the continued validity of the Shipbuilding Regulation but rather to create new, autonomous provisions in the TDM Regulation of similar substance to the provisions of the Shipbuilding Regulation to which they referred.
Účinkom toho nebolo, aby uplatňovanie nariadenia o dočasných ochranných opatreniach na tieto body bolo závislé od nepretržitej platnosti nariadenia o stavbe lodí, ale skôr aby sa v nariadení o dočasných ochranných opatreniach vytvorili nové, autonómne ustanovenia s podstatou podobnou ustanoveniam nariadenia o stavbe lodí, na ktoré sa odvolávali.
This in no way contradicts the Commission’s view in the present case that an act of the Community institutions must have a legal basis which is in force on the date on which the act is adopted.
To v žiadnom prípade nie je v rozpore so stanoviskom Komisie v tomto prípade, že akt inštitúcií Spoločenstva musí mať právny základ, ktorý je účinný v deň, keď je akt prijatý.
As stated in the Commission’s decision of 30 April 2008 opening the formal investigation procedure, the TDM Regulation is no longer in force and thus cannot serve as a legal basis for the assessment of the new aid.
Ako je uvedené v rozhodnutí Komisie z 30. apríla 2008 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, nariadenie o dočasných ochranných opatreniach už viac neplatí, a preto nemôže slúžiť ako právny základ pre posúdenie novej pomoci.