natgillin/translations-raw huggingface dataset:
even if he were to fail to obtain satisfaction, a creditor could always invoke the effects of a legitimate mistake that he made when his claim arose regarding the prospect that it would always be honoured (4).
aj keď nedošlo k uspokojeniu veriteľa, veriteľ sa môže domáhať právnych účinkov zákonitej chyby, ktorej sa dopustil pri zakladaní pohľadávky na skutočnosti, že bude vždy uhradená (4).
The conventional obstacles to the settlement of a claim against a body governed by private law are absent in the case of a publicly owned establishment
Pokiaľ ide o verejné inštitúcie, v ich prípade neexistujú tradičné prekážky, ktoré bránia úhrade pohľadávky súkromnoprávnej organizácie
It was made clear in the description of the measure that La Poste is not subject to the ordinary law rules governing the compulsory administration or winding up of firms in difficulty.
Ako sa spresnilo v opise opatrenia, podnik La Poste nepodlieha všeobecným právnym predpisom vo veciach súdneho vyrovnania a súdnej likvidácie podnikov v ťažkostiach.
A creditor of La Poste is not in danger of seeing his claim cancelled because compulsory winding-up proceedings have been brought, or of obtaining only partial payment of his initial claim at the end of compulsory administration or winding-up proceedings under the ordinary law.
Veriteľovi podniku La Poste preto nehrozí, že jeho pohľadávka zanikne z dôvodu začatia súdneho konania o likvidácii alebo že po skončení konania vo veciach súdneho vyrovnania alebo súdnej likvidácie všeobecného práva dosiahne iba čiastočné uspokojenie svojej počiatočnej pohľadávky.
In addition, as the Commission’s expert has pointed out, the fact that La Poste has legal personality is no bar to the existence of a guarantee given by the French State.
Okrem toho ako zdôraznil expert Komisie, právna subjektivita právnickej osoby La Poste neprekáža existencii záruky zo strany francúzskeho štátu.
There are commercial forms of enterprise such as public limited companies (SAs) or private limited companies (SARLs) whose members are not obliged to pay the debts of the organisation in which they take part, but there are also many categories of organisation or legal person carrying on a commercial activity in which private members are indeed liable for the debts of the organisation they have set up.
Ak aj v skutočnosti existujú obchodné spoločností, napríklad akciové spoločnosti (SA) a spoločnosti s ručením obmedzeným (SARL), v ktorých spoločníci nie sú povinní splatiť dlhy organizácie, v ktorej majú účasť, na druhej strane existuje veľa druhov spoločností alebo právnických osôb vykonávajúcich obchodnú činnosť, v ktorých súkromní spoločníci ručia za dlhy zriadenej spoločnosti.
This is true of the forms of partnership known as the société en nom collectif, the groupement d’intérêt économique, or the société civile.
Takto je to práve v prípade verejných obchodných spoločností, hospodárskych záujmových zoskupení a občianskoprávnych spoločností.
Thus there is no express principle of ordinary law governing the liability of members for debts.
Neexistuje teda výslovná zásada všeobecného práva, podľa ktorej spoločníci ručia za dlhy.
In the absence of legislation, it cannot be said that the principle that applies must necessarily be that debts or losses are not guaranteed.
Nemožno preto tvrdiť, že v prípade neexistencie právneho textu je možné uplatniť zásadu neexistencie ručenia za dlhy a straty.
In French law, the independence conferred by legal personality, or the existence of funds that belong only to the company, is not a test that allows it to be determined how the debts contracted by a legal person are guaranteed.
Nezávislosť vyplývajúca z právneho postavenia právnickej osoby, rovnako ako existencia vlastného imania, nie je vo francúzskom práve kritériom, ktoré by umožňovalo určiť záručnú schému vzťahujúcu sa na dlhy právnickej osoby.
It may also be concluded that there is nothing to prevent the legislature from providing that a publicly owned establishment can be set up by a public body that will bear any loss only up to the limit of its initial contribution or endowment.
Z predchádzajúcich úvah možno zároveň vyvodiť, že zákonodarcovi nič nebráni v tom, aby ustanovil, že verejnú inštitúciu môže zriadiť právnická osoba verejného práva, ktorá ručí za straty iba do výšky svojho vkladu alebo svojej počiatočnej dotácie.
The Commission’s expert has sought to complete the picture by considering whether there is an implicit principle of ordinary law governing the guaranteeing of debts in cases where the partners or members in an organisation have not chosen to join together in one of the legal forms offered by the legislature; the Commission’s expert finds an answer in Articles 1871 et seq. of the Civil Code.
Expert Komisie doplnil úvahu skúmajúc existenciu (implicitnej) zásady všeobecného práva, pokiaľ ide o ručenie za dlhy, keď spoločníci alebo členovia organizácie nepodliehajú právnemu rámcu vymedzenému zákonodarcom a odpoveď našiel v článkoch 1871 a nasl. Občianskeho zákonníka.
These articles deal with partners who have not registered their partnership.
Tieto články sú venované spoločníkom, ktorí svoju spoločnosť nezapísali do registra.
The expert concludes that in so far as there is a principle of ordinary law, it would be a principle whereby those who set up a legal person guarantee its debts.
Expert z toho vyvodzuje, že ak by sa mala uplatniť zásada všeobecného práva, bola by to zásada ručenia za dlhy právnických osôb, ktoré sa zriaďujú.
In their memorandum of 27 October 2009, the French authorities dispute this view.
Vo svojom oznámení z 27. októbra francúzske orgány tento záver popierajú.
The conclusion, they argue, is not based on any legislation, since the reference in Article 1871-1 of the Civil Code is concerned with ‘relations between partners’ and not relations with third parties.
Tento záver sa údajne nezakladá na žiadnom právnom texte, pričom odkaz na článok 1871-1 Občianskeho zákonníka sa týka „vzťahov medzi spoločníkmi“ a nie vzťahov k tretím osobám.
The legislation is silent on the matter, and its silence cannot be made to imply a principle of guarantee without infringing the rights of the defence that apply in French law and in the law of the Union.
Preto vraj nemožno z právnych textov vyvodiť zásadu ručenia bez toho, aby boli porušené práva na obhajobu tak vo francúzskom práve, ako aj ako v práve Únie.
The Commission would observe, however, that Article 1871-1 of the Civil Code provides that every partner in an unregistered partnership contracts in his own name and is liable personally to third parties.
Komisia však zdôrazňuje, že článok 1872-1 Občianskeho zákonníka stanovuje, že každý spoločník spoločnosti nezapísanej v registri uzatvára zmluvy vo svojom osobnom mene a iba on má záväzky voči tretím osobám.
Thus every partner has unlimited liability for the debts he has contracted.
Každý spoločník teda neobmedzene ručí za dlhy, ktoré na seba vzal.
The Commission does not seek to deduce from this one consideration that the State is liable for the debts of La Poste; but it does believe that the French authorities’ argument does not invalidate the Commission’s expert’s argument that in so far as there is a principle of ordinary law it would be a principle of guarantee.
Komisia prirodzene nemá v úmysle vyvodzovať z tejto jedinej úvahy, že štát ručí za dlhy podniku La Poste, ale domnieva sa, že argument jej experta, že ak by sa mala uplatniť zásada všeobecného práva, bola by to zásada ručenia, nie je zbavený platnosti argumentom francúzskych orgánov.
In addition, the Commission would point out that in the explanatory note attached to the memorandum of 22 July 2003 from the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry, the French authorities themselves draw a parallel between the liability of a shareholder for a société en nom collectif and the liability of the State for a publicly owned establishment.
Okrem toho Komisia pripomína, že vo vysvetľujúcej poznámke pripojenej k oznámeniu ministra hospodárstva, financií a priemyslu z 22. júla 2003 francúzske orgány samotné porovnávajú zodpovednosť akcionára v prípade SNC so zodpovednosťou štátu v prípade verejnej inštitúcie.
unlike the creditors of undertakings governed by commercial law, creditors of La Poste (which is not subject to the ordinary law rules governing the compulsory administration and winding up of firms in difficulty) are not in danger of seeing their claim cancelled in whole or in part following court liquidation proceedings;
na rozdiel od veriteľov podnikov podliehajúcich obchodnému právu nemôže veriteľom podniku La Poste (keďže tento podnik nepodlieha všeobecným právnym predpisom týkajúcim sa súdneho vyrovnania a súdnej likvidácie podnikov v ťažkostiach) po skončení konania o súdnej likvidácii úplne alebo čiastočne zaniknúť ich pohľadávka,
the fact that La Poste has legal personality is no bar to a state guarantee to La Poste; and
právna subjektivita právnickej osoby La Poste nebráni štátnej záruke v prospech podniku La Poste,
in the absence of any express limitation on the State’s liability in respect of La Poste, La Poste’s creditors may legitimately act on the principle that the State will bear the debts of La Poste, even though La Poste possesses legal personality.
pokiaľ neexistuje výslovné obmedzenie zodpovednosti štátu voči podniku La Poste, veritelia podniku La Poste sa môžu právom opierať o zásadu, podľa ktorej štát hradí dlhy podniku La Poste napriek tomu, že má La Poste právnu subjektivitu.
The procedure laid down by the Law of 16 July 1980 for the recovery of the debts of a publicly owned establishment that has been found by a court to be in default does not in any way lead to the cancellation of the debt
Postup pri vymáhaní dlhov verejných inštitúcií odsúdených súdnym rozhodnutím stanovený zákonom zo 16. júla 1980 v žiadnom prípade nevedie k zániku dlhu
The Commission will now consider the procedure for the recovery of the debts of publicly owned establishments that have been found by a court to be in default, in order to determine whether the procedure can result in the extinction of a claim on La Poste, which would make the outcome for the creditor similar to that of insolvency proceedings in the courts, as the French authorities assert.
Komisia má v súčasnosti v úmysle preskúmať postup pri vymáhaní dlhov verejných inštitúcií odsúdených súdnym rozhodnutím, aby určila, či tento postup môže viesť k zániku pohľadávky voči podniku La Poste s podobným výsledkom pre veriteľa ako v prípade uskutočnenia súdnych konaní, ako to tvrdia francúzske orgány.
The procedure is laid down in the Law of 16 July 1980 and in implementing provisions which are cited in the section of this Decision describing the measure.
Tento postup bol stanovený zákonom zo 16. júla 1980 a rôznymi vykonávacími predpismi uvedenými v časti tohto rozhodnutia týkajúcej sa opisu opatrenia.
The Law of 16 July 1980 confers important prerogatives on the State: the mandatory payment order and the creation of sufficient resources
Zákonom zo 16. júla 1980 sa štátu udeľujú významné právomoci: príkaz na úhradu záväzku z úradnej moci a vytvorenie dostatočných zdrojov
Thus the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it designate the State as the authority responsible for covering the debts of publicly owned establishments.
Zákon zo 16. júla 1980 a jeho vykonávacie opatrenia teda označujú štát za orgán príslušný vymáhať dlhy verejných inštitúcií.
They also confer important prerogatives on the State: the mandatory payment order and the creation of sufficient resources.
Okrem toho mu udeľujú významné právomoci: príkaz na úhradu záväzku z úradnej moci a vytvorenie dostatočných zdrojov.
The French authorities deny that the resources referred to here can ever be state resources.
Francúzske orgány vyvracajú názor, že uvedené zdroje by mohli byť štátnymi prostriedkami. Ako sa uvádza v časti týkajúcej sa pripomienok členského štátu, francúzske orgány v skutočnosti tvrdia, že zákonom zo 16. júla 1980 sa dozornému orgánu udeľuje výhradne právomoc substitúcie. Dozorný orgán môže z tohto dôvodu vykonávať iba právomoci výkonného orgánu, ktoré nezahŕňajú možnosť disponovať štátnym rozpočtom.
As has been indicated in the part of this Decision concerning the observations of the Member State, the French authorities contend that the power conferred on the supervising authority by the Law of 16 July 1980 is only one of substitution. The supervising authority is empowered only to exercise the powers of the executive into whose shoes it steps, and those powers do not include the power to avail itself of the state budget.
Na podporu tohto výkladu sa citujú prípravné práce k zákonu zo 16. júla 1980, články doktríny, ako aj rozhodnutia Štátnej rady vo veci Campoloro.
In support of this interpretation the French authorities cite the legislative history of the Law of 16 July 1980, a number of scholarly articles, and the decisions of the Council of State in Campoloro. They acknowledge, however, that the 1980 Law does not in principle prevent the State from providing financing to support the public body concerned.
Francúzske orgány však uznávajú, že zákon z roku 1980 nezakazuje zásadu finančnej pomoci zo strany štátu na podporu uvedenej právnickej osoby verejného práva.
The Commission accepts that the legislation does not expressly require the State to subsidise a publicly owned establishment on an exceptional basis if it is in financial difficulty.
Komisia uznáva, že právne texty výslovne neustanovujú povinnosť štátu vyplatiť verejnej inštitúcii v prípade finančných ťažkostí mimoriadny grant.
This does not in any way invalidate the demonstration of the existence of an implied guarantee.
Dôkaz o existencii implicitnej záruky to nijako nevyvracia.
The Commission also accepts that the resources to be released in the first place are the resources of the establishment itself.
Komisia tiež uznáva, že prostriedky je najprv potrebné uvoľniť z vlastných zdrojov inštitúcie.
But this does not prevent a finding that once a publicly owned establishment’s own resources are exhausted its debts can be honoured only out of state funds.
To nijako nebráni konštatovaniu, že hneď, ako sa vyčerpajú vlastné zdroje, sa dlhy dlžníckej verejnej inštitúcie budú môcť splatiť jedine zo štátnych prostriedkov.
Such a finding is consistent with the fact that a guarantee mechanism is a subsidiary mechanism, in that the debtor’s own resources are called upon before those of the guarantor.
Toto konštatovanie je v súlade so skutočnosťou, že záručný mechanizmus je doplňujúci v tom zmysle, že zdroje dlžníka sa uvoľnia skôr ako zdroje jeho ručiteľa.
The Law of 16 July 1980 and the measures implementing it do not lay down a procedure for liquidation with cancellation of obligations: a shortage of funds will be covered, or will be only temporary
Zákon zo 16. júla 1980 a jeho vykonávacie opatrenia neustanovujú postup pri likvidácii a zániku so zánikom záväzkov; situácia nedostatku hotovosti je krytá alebo je iba dočasná
The Commission will now consider the interpretation of the French authorities which maintains that at the end of the procedure laid down by the Law of 16 July 1980 some creditors may see their claim irrevocably cancelled, and that their situation is equivalent to that of creditors of undertakings subject to court proceedings.
Komisia teraz preskúma výklad francúzskych orgánov, podľa ktorého môže niektorým veriteľom po ukončení postupu ustanoveného zákonom zo 16. júla 1980 zaniknúť ich pohľadávka bez možnosti odvolania a ich situácia je rovnaká ako situácia veriteľov podnikov podliehajúcich súdnym konaniam.
The Commission’s expert observes that the Law of 16 July 1980 and the Decree implementing it support the view that in the event that funds are insufficient there are only two possibilities open: either the supervising authority releases the necessary resources, or the payment is deferred.
Expert Komisie zdôrazňuje, že zákon zo 16. júla 1980 a jeho vykonávacia vyhláška majú za cieľ dokázať, že v prípade nedostatku prostriedkov pripadajú do úvahy iba dva predpoklady: buď dozorný orgán uvoľní potrebné zdroje, alebo sa platba odloží.
At no stage does the procedure indicate that in the event of a continuing insufficiency of funds the debt will come to an end.
Postup nikdy nenaznačuje, že v prípade trvalého nedostatku hotovosti dôjde k jeho prerušeniu.
The Law of 16 July 1980 and the measures implementing it do provide for a situation where funds are insufficient, but they treat this situation as a temporary one, pending the creation of additional resources, which is the only outcome they envisage.
Ak je totiž situácia nedostatku prostriedkov ustanovená zákonom zo 16. júla 1980 a jeho vykonávacími opatreniami, táto situácia sa považuje iba za dočasnú, kým sa nevytvoria dodatočné zdroje, čo je jediné východisko, o ktorom uvažujú právne texty.
At no stage do they contemplate a situation where the creation of additional resources is impossible or the resources thereby created are in turn insufficient.
Nikde sa neuvažuje o tom, že by toto vytvorenie zdrojov nebolo možné alebo by bolo nedostatočné.
After the creation of resources, the legislation indicates that the responsible authority is to issue a mandatory payment order.
V právnych textoch sa uvádza, že po tejto fáze vytvorenia zdrojov príslušný orgán vykoná príkaz na úhradu záväzku z úradnej moci.
The 1989 circular referred to above is more precise with regard to a shortage of funds, stressing that it is necessarily of a temporary character, since the creditor must be informed of the balance that will be paid later.
Uvedený obežník z roku 1989 je ešte presnejší, pokiaľ ide o nedostatok prostriedkov, pričom zdôrazňuje jeho nevyhnutne dočasný charakter, pretože v tomto prípade treba veriteľovi určiť zostatok, ktorý sa prikáže na úhradu neskôr.
According to the Commission’s expert, ‘from a reading of this legislation, creditors can conclude that if their claim is not met immediately it will be met at a later date’.
Podľa experta Komisie „pri čítaní právnych textov môžu veritelia nadobudnúť istotu, že pokiaľ ich pohľadávka nebude uhradená ihneď, bude uhradená neskôr.“
The Commission’s expert also rightly observes that the procedure laid down by French law is a procedure only for the recovery of claims, and not for winding up.
Expert Komisie okrem toho právom poznamenáva, že postup ustanovený francúzskym právom je výhradne postupom vymáhania pohľadávok okrem konania o likvidácii.
In the case of private persons the legislation links cessation of payments to winding up.
Pokiaľ ide o právnické osoby súkromného práva, situáciu platobnej neschopnosti viažu právne texty na situáciu likvidácie.
The prospect of a cessation of payments may be grounds for a suspension of payments, and a cessation of payments is expressly stated to be grounds for winding up under the supervision of the court.
Riziko platobnej neschopnosti takto môže viesť k začatiu konania o ochrane pred veriteľmi a súdna likvidácia je výslovne opisovaná ako dôsledok platobnej neschopnosti.
But in the case of public bodies in general, and publicly owned establishments in particular, the legislature and the regulatory authorities have passed over the situation of cessation of payments, without linking it to any form of winding up, and have thus given creditors to understand that their claims will be honoured without limitation, if necessary by a third party such as the State.
Naopak pokiaľ ide vo všeobecnosti o právnické osoby verejného práva a osobitne o verejné inštitúcie, zastieraním situácie platobnej neschopnosti a jej nedávaním do súvisu so situáciou likvidácie zákonodarca a regulačný orgán nechávajú veriteľov v domnienke, že ich pohľadávky zaplatí bez obmedzenia v prípade potreby tretia osoba, napr. štát.
Lastly, the Commission’s expert observes that in the course of the reform of 2008, which took place after the opening decision in these proceedings, the French authorities did not take the opportunity to make it clear that the resources to be released had to be the establishment’s own, and that state resources would not be drawn upon.
Expert Komisie nakoniec poznamenáva, že reforma z roku 2008, ku ktorej došlo po prijatí rozhodnutia o začatí konania, nepriviedla francúzske orgány k tomu, aby spresnili, že zdroje, ktoré sa majú uvoľniť, musia byť vlastnými zdrojmi verejnej inštitúcie bez účasti štátnych zdrojov.
Such a clarification would have sent a strong signal to creditors at a time when in proceedings initiated by the Commission an express link was being made between a state guarantee and the vague wordings in the legislation.
Takéto spresnenie však mohlo byť pre veriteľov upozornením na dátum, ku ktorému postupy začaté Komisiou výslovne dávali do súvisu štátnu záruku s medzerovitou formuláciou právnych textov.
The fact that the necessary clarification was not supplied supports the affirmation that the French State does not wish to deny that it may supply the necessary resources itself.
To, že francúzsky štát neposkytol potrebné objasnenie, podporuje tvrdenie, že nechce vyvrátiť, že sám môže poskytnúť potrebné prostriedky.
In the memorandum they sent on 27 October 2009, the French authorities argue that the statement of the Commission’s expert that ‘from a reading of this legislation, creditors can conclude that if their claim is not met immediately it will be met at a later date’ rests on a biased reading of the relevant wordings: apart from the fact that these are merely circulars, rather than statutes or regulations, there is nothing in them to show that state resources are to be substituted for those of the publicly owned establishment.
Vo svojom oznámení zaslanom 27. októbra 2009 francúzske orgány tvrdia, že tvrdenie experta Komisie, že „pri čítaní právnych textov môžu veritelia nadobudnúť istotu, že pokiaľ ich pohľadávka nebude uhradená ihneď, bude uhradená neskôr“, je založené na prekrútení právnych textov, ktoré – okrem toho, že ide o texty nižšieho významu ako právne predpisy (obežníky) – vôbec neustanovujú prípadné nahradenie zdrojov verejných inštitúcií štátnymi prostriedkami.
There is no reason why publicly owned establishments should not become dormant, leaving their creditors unable to force them to pay their debts.
Nič nezakazuje existenciu verejných inštitúcií s dočasne pozastavenou činnosťou, ktorých veriteľom sa nepodarilo dosiahnuť to, aby splatili svoje dlhy.
In addition, the French authorities take the view that publicly owned establishments could fail to meet a claim without automatically being in a state of cessation of payments.
Francúzske orgány sa okrem toho domnievajú, že verejné inštitúcie by mohli nezaplatiť svoju pohľadávku bez toho, aby sa neúmyselne ocitli v situácii platobnej neschopnosti.
The Commission will now consider whether, once a court has ordered a publicly owned establishment to pay a sum of money, and the order is no longer open to appeal, it is legally possible for the establishment to be allowed to fall into dormancy, with the result that the claim will never be honoured, as the French authorities contend.
Komisia teraz preskúma, či je podľa zákona možné, aby mohla vyhlásiť dočasné pozastavenie činnosti verejnej inštitúcie odsúdenej právoplatným súdnym rozhodnutím na zaplatenie peňažnej sumy a aby pohľadávka nebola nikdy uhradená, ako to tvrdia francúzske orgány.
The Law of 16 July 1980 and the measures implementing it are binding on the State.
Ustanovenia zákona zo 16. júla 1980 a jeho vykonávacie predpisy sú pre štát záväzné.
In the case least favourable to the creditor, they require the State to inform the creditor of the balance that will be paid later.
V scenári, ktorý je pre veriteľa najmenej výhodný, tieto predpisy primäli štát, aby veriteľovi určil zostatok, ktorý sa prikáže na úhradu neskôr.
If no payment follows, the creditor can always claim that the State is liable (this point will be developed in Section 3 below).
Za predpokladu, že nebude nasledovať žiadna úhrada, veriteľ bude mať vždy možnosť (tento bod sa rozvinie v oddiele 3 tohto rozhodnutia) domáhať sa zodpovednosti štátu.
On the theoretical hypothesis that the debtor were to become dormant, therefore, the debt would not in any event be extinguished.
Za týchto podmienok by teoretický predpoklad vyhlásenia dočasného pozastavenia činnosti v každom prípade neviedol k zániku dlhu.