natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘That is why no arrangements to soften the blow have been made under national law to confront a situation of default on the part of the commune’; ‘The State cannot offload its obligation to implement judicial decisions by invoking the absence of funds or the autonomy of regional or local authorities — an autonomy that it has not been able to guarantee to date, since the commune is in no position to pay its debts. The applicants therefore denounce the State’s incapacity to adopt positive measures that would have enabled the commune to contribute in accordance with its obligation’.
„Vo vnútroštátnych právnych predpisoch nie je ustanovený žiadny mechanizmus riešenia situácie platobnej neschopnosti obce“; „Štát sa nemôže zbaviť povinnosti vykonávať súdne rozhodnutia, odvolávajúc sa na neexistenciu rozpočtových prostriedkov alebo nezávislosť miestnych samospráv, ktorú doteraz nemohol zaručiť, pretože obec nie je schopná splatiť svoje dlhy.
the strict liability scheme is, for its part, based on two scenarios,
systém zodpovednosti bez zavinenia je zasa založený na dvoch predpokladoch:
in the first scenario, the prefect refuses to take certain measures because of requirements of the public interest: these might include the need to preserve not only the existence of the regional or local authority but also the public service task.
Za prvého predpokladu prefekt odmietne prijať určité opatrenia kvôli požiadavkám všeobecného záujmu: môže ísť o nutnosť chrániť existenciu územnej samosprávy, ale aj o zachovanie poslania verejnej služby.
The French authorities’ expert emphasises that continuity is required only of the service and not of the establishment that manages the service.
Expert francúzskych orgánov zdôrazňuje, že požiadavka nepretržitosti sa vzťahuje iba na službu, a nie na inštitúciu, ktorá ju riadi.
It nonetheless remains the case that, in the short term and until such time as the public service task is conceivably transferred to an establishment capable of taking over that task, the continuity of public service may involve the prefect’s taking a number of measures, for example measures to preserve the assets necessary to the public service task or to increase the resources required to pay the claim.
Z toho však nevyplýva, že krátkodobo do prípadného prenesenia poslania verejnej služby na inštitúciu schopnú toto poslanie prevziať si zachovanie nepretržitosti verejnej služby môže vyžadovať, aby prefekt urobil určité opatrenia, napríklad na ochranu aktív nevyhnutných na poslanie verejnej služby alebo zvýšenie prostriedkov na zaplatenie pohľadávky.
Moreover, the French authorities recognise that the representative of the State is required to preserve the continuity of public service in implementing the procedure introduced by the Law of 16 July 1980;
Na druhej strane francúzske orgány uznávajú, že požiadavku nepretržitosti verejnej služby musí zohľadniť zástupca štátu pri uplatňovaní postupu podľa zákona zo 16. júla 1980.
Moreover, the latter may just as well be an establishment as a local or regional authority.
Táto samospráva môže byť práve tak inštitúciou, ako aj územným správnym celkom.
Therefore, if a guarantee existed before 2006, its existence and the possibility of activating it were not rendered null and void by the Commission letter dated 26 February 2006.
Pokiaľ záruka existovala pred rokom 2006, list Komisie z 26. februára 2006 týmto nespôsobil zrušenie jej existencie a možnosti jej uplatnenia.
That would be possible only by the annulment of the guarantee itself, either by France or the Commission on the basis of an act with binding legal effect.
Takéto zrušenie by bolo možné iba zrušením samotnej záruky buď zo strany štátu, alebo Komisie, na základe aktu so záväznými právnymi účinkami.
In this regard, the Commission would refer to the S & P analysis dated 22 November 2004 on the influence of government support on ratings of postal entities, the analysis dated 14 June 2006 on rating government-related entities and the 2007 study on La Poste.
V tomto smere Komisia odkazuje na analýzu ratingovej agentúry S & P z 22. novembra 2004 o vplyve štátnej podpory na rating poštových subjektov, na analýzu zo 14. júna 2006 o ratingu štátnych organizácií, ako aj na štúdiu z roku 2007 o podniku La Poste.
According to these analyses, the rating of an undertaking that enjoys strong state support is derived from the sovereign rating; however, it may be downgraded by two categories (or 6 notches) where the financial links between the undertaking in question and the State may change in the medium or long term.
Podľa týchto analýz je rating podniku, ktorý získal veľkú štátu podporu, výsledkom ratingu udeleného štátu; môže sa však znížiť o dve triedy (alebo 6 notches), keďže sa finančné väzby medzi uvedeným podnikom a štátom môžu strednodobo alebo dlhodobo vyvíjať.
In support of that statement, France refers to the S & P analysis dated 3 April 2007.
Na podporu svojho tvrdenia sa Francúzsko odvoláva na analýzu agentúry S & P z 3. apríla 2007.
As pointed out above, S & P states in the analysis that La Poste’s rating was unaffected after the Commission announced its letter recommending the end of the guarantee, because S & P considers that a change in La Poste’s status would not necessarily reflect a decrease in the strong state support that underpins La Poste’s ratings and that has been reaffirmed by recent government decisions.
Ako sa už spresnilo, agentúra S & P v nej uvádza, že po oznámení listom, v ktorom odporúča Komisia zrušiť záruku, sa rating podniku La Poste nezmenil, pričom sa agentúra domnieva, že zmena právneho postavenia podniku La Poste nemusí nevyhnutne odrážať zníženie veľkej štátnej podpory, ktorá odôvodňuje rating podniku La Poste a ktorú opätovne potvrdili nedávne rozhodnutia vlády.
It should be noted here that, pursuant to Directive 97/67/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 on common rules for the development of the internal market of Community postal services and the improvement of quality of service, as amended by Directives 2002/39/EC and 2008/6/EC (‘the Postal Directive’), all postal services will have to be subject to competition in France by 1 January 2011.
V tomto smere treba poznamenať, že podľa smernice Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb, v znení zmenenom a doplnenom smernicami 2002/39/ES a 2008/6/ES (ďalej len „poštová smernica“), budú musieť všetky poštové služby vo Francúzsku podliehať hospodárskej súťaži najneskôr 1. januára 2011.
In these circumstances, the existence of an unlimited guarantee in favour of La Poste is liable to distort competition and affect trade within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Za týchto okolností existencia neobmedzenej štátnej záruky v prospech podniku La Poste môže narušiť hospodársku súťaž a obchod v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
On 4 October 2006, in accordance with Article 18 of the Procedural Regulation, the Commission asked that the unlimited guarantee be withdrawn by 31 December 2008.
Dňa 4. októbra 2006 podľa článku 18 nariadenia týkajúceho sa konania Komisia požiadala o zrušenie neobmedzenej záruky najneskôr 31. decembra 2008.
In view, however, of the circumstances of the case, the fact that the discussions with the French authorities lasted until October 2009 and the time needed to approve the legal instruments terminating the guarantee, the Commission considers it reasonable to ask the French authorities to effectively withdraw the unlimited guarantee by 31 March 2010,
Vzhľadom na okolnosti tohto prípadu a skutočnosť, že rokovania s francúzskymi orgánmi sa predĺžili do októbra 2009, ako aj na čas potrebný na schválenie právnych aktov, ktorými sa zruší táto záruka, Komisia považuje za rozumné požiadať francúzske orgány, aby fakticky zrušili neobmedzenú záruku najneskôr do 31. marca 2010,
In France, besides the public authorities themselves such as central and local government, there are two main categories of legal person governed by public law, namely publicly owned establishments and public interest groups, which were created by Law No 82-610 of 15 July 1982.
Vo Francúzsku existujú okrem samotných orgánov verejnej moci, ktorými sú štát a miestne samosprávy, tieto dve základné kategórie právnických osôb verejného práva: verejné inštitúcie a verejné záujmové skupiny ustanovené zákonom č. 82-610 z 15. júla 1982.
Within the publicly owned establishment category, a distinction can be drawn between publicly owned establishments of an administrative character (EPAs), which perform the tasks normally associated with an administrative authority, and publicly owned establishments of an industrial and commercial character (EPICs), which pursue economic activities.
V rámci „verejných inštitúcií“ možno zásadne rozlišovať medzi verejnými inštitúciami s právnou subjektivitou právnickej osoby (EPA), ktoré zabezpečujú tradičné úlohy správy, a verejnými inštitúciami priemyselnej a obchodnej povahy (EPIC), ktoré zabezpečujú činnosti hospodárskej povahy.
Decree No 81-501.
Vyhláška č. 81-501.
When the French authorities made their proposal, the implementing decree was Decree No 81-501 of 12 May 1981 for implementation of the Law of 16 July 1980 on penalties imposed in administrative cases and the enforcement of judgments by legal entities governed by public law and relating to the ‘Reports and Studies’ Section of the Council of State.
V čase, keď francúzske orgány predložili svoj návrh, bola vykonávacou vyhláškou vyhláška č. 81-501 z 12. mája 1981, prijatá na účely vykonávania zákona zo 16. júla 1980 o pravidelnom penále ukladanom v správnych veciach a o výkone súdnych rozhodnutí právnickými osobami verejného práva a týkajúca sa „sekcie pre správy a štúdie“ Štátnej rady.
La Poste’s assets were brought under ordinary law by the Law of 11 December 2001, known as the Murcef Law.
Majetok podniku La Poste sa preradil do nižšej kategórie zákonom z 11. decembra 2001, tzv. zákonom MURCEF.
But that law provides that ‘where the terms of a transfer of an asset to or from La Poste compromise the proper performance by La Poste of its statutory or regulatory obligations or commitments entered into in its programme contract […] the State shall object to the transfer or make it subject to the condition that it must not prejudice the proper performance of those obligations’.
Tento zákon však ustanovuje, že „keď podmienky predaja alebo vkladu majetku ohrozujú riadne plnenie povinností zo strany podniku La Poste, ktoré má podľa zákonov a iných právnych predpisov, alebo povinností prijatých v rámci jeho zmluvy o pláne reštrukturalizácie…, štát sa postaví proti predaju alebo vkladu alebo ich uskutočnenie podmieni tým, že sa nesmú dotknúť riadneho plnenia uvedených povinností“.
Decree No 2001-1383 of 31 December 2001, winding up the Etablissement public chargé de l’aménagement des rives de l’Etang de Berre: Article 6 provides that a decree will determine the transfer to the State of the assets and liabilities remaining at the close of the liquidation account and of the rights and obligations arising from the establishment’s activities or during the winding-up period and not known about at the end of that period.
Vyhláška č. 2001-1383 z 31. decembra 2001 o zrušení verejnej inštitúcie pre územné plánovanie brehov rieky Etang de Berre: v článku 6 sa uvádza, že vyhláškou sa určí prevod na štát aktívnych a pasívnych položiek existujúcich po uzavretí likvidačného účtu, ako aj práv a povinností plynúcich z činnosti alebo počas likvidačného obdobia, ktoré na konci tohto obdobia nie sú známe.
Decree No 2004-234 of 17 March 2004, including a variety of provisions relating to the winding up of the public establishment responsible for land use on the banks of the Etang de Berre transfers ‘disputes arising from the establishment’s activities’ to the State.
Vyhláškou č. 2004-234 zo 17. marca 2004 o rôznych ustanoveniach týkajúcich sa likvidácie verejnej organizácie pre územné plánovanie brehov rieky Etang de Berre sa prenášajú na štát „spory vzniknuté v súvislosti s činnosťou“.
Article 4 of the Decree of 29 April 2004, winding up the Syndicat mixte pour le développement de la zone industrielle et portuaire Eure-Calvados (Official Journal of the French Republic of 6 May 2004): ‘the charges remaining on the date when the Syndicat mixte is wound up shall be distributed between its members in accordance with its articles of association’.
Vyhláška z 29. apríla 2004 o zrušení zmiešaného syndikátu pre rozvoj priemyselnej a prístavnej zóny v Eure-Calvados (Úradný vestník Francúzskej republiky zo 6. mája 2004), článok 4: „finančné záväzky existujúce ku dňu likvidácie syndikátu sa rozdelia medzi jeho členov v súlade s jeho stanovami“.
Extract from ‘International Postal Entities: Influence of government support on ratings’, Standard & Poor ' s, 22 November 2004. Original in English.
Výňatok z „International Postal Entities: Influence of government support on ratings“ Standard and Poor’s, 22. november 2004: „La Poste’s legal status, which ensures a last-recourse sovereign guarantee, confers the ultimate statutory guarantee of the Republic of France on its obligations“.
Case E 10/2000, Anstaltslast und Gewährträgerhaftung, point 5 of the proposal for appropriate measures of 8.5.2001.
Vec E 10/2000, Anstaltslast und Gewährträgerhaftung, bod 5 návrhu prospešných opatrení z 8. mája 2001.
Consultable on the Commission website: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
Dostupný na internetovej stránke Komisie: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
Third, the French authorities’ expert concludes that the debts contracted by La Poste since the entry into force, on 1 January 2005, of the Organic Law governing the Finance Act (‘LOLF’) do not qualify for an implied guarantee.
Po tretie, expert francúzskych orgánov tvrdí, že na dlhy, ktoré vznikli podniku La Poste po nadobudnutí účinnosti ústavného zákona o rozpočtových pravidlách (ÚZRP) 1. januára 2005, sa nemôže vzťahovať implicitná záruka.
With regard to debts contracted before that date and whose lifetime extends beyond it, the expert acknowledges that two views are possible.
Pokiaľ ide o dlhy, ktoré vznikli pred 1. januárom 2005 a ktorých doba trvania by sa ešte predĺžila, expert francúzskych orgánov uznáva, že môžu platiť tieto dve tézy:
The fourth subparagraph of Article 3-1 of the Decree of 12 May 1981 provides that ‘If the notice given has had no effect by the time these deadlines expire, the representative of the State or the authority responsible for supervision shall enter the expenditure in the budget of the defaulting authority or publicly owned establishment. The representative of the State or the authority responsible for supervision shall, as appropriate, release the necessary resources either by reducing the appropriations allocated to other expenditures and still available or by increasing resources.’
V odseku 4 článku 3-1 vyhlášky z 12. mája 1981 sa ustanovuje, že „keď po uplynutí týchto lehôt zostane úradná výzva bez odozvy, zástupca štátu alebo dozorný orgán vykoná zápis výdavku do rozpočtu samosprávy alebo verejnej inštitúcie, ktorá si neplní svoju povinnosť.
On the second view, rights as indisputable and decisive as these cannot be claimed by the holders of a supposed implied guarantee. In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that that guarantee is not authorised in the Finance Act means that it also lapses in respect of debts contracted before 1 January 2005.
podľa druhej tézy držitelia predpokladanej implicitnej záruky nemôžu požadovať rovnako nesporné a rozhodujúce práva; pokiaľ by teda existovala implicitná záruka za dlhy podniku La Poste, nepovolenie tejto záruky rozpočtovým zákonom by malo za následok jej neplatnosť aj v prípade dlhov vzniknutých pred 1. januárom 2005.
On the first view, the Constitutional Council has found that guarantees do not lapse merely because they are not expressly authorised by the Finance Act, and the constitutional grounds on which it made this finding, in particular the principle of equality before public burdens and the right of property, apply to guarantees whether express or implied. In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that it was not authorised by the Finance Act would not mean that it would lapse in respect of debts contracted by La Poste before 1 January 2005.
podľa prvej tézy dôvody ústavného charakteru (najmä rovnosť pred verejnými bremenami a vlastnícke právo), ktoré viedli Ústavnú radu k tomu, aby vylúčila neplatnosť záruk, ktorých poskytnutie rozpočtový zákon výslovne nepovoľuje, platia tak pre implicitné záruky, ako aj pre explicitné záruky: pokiaľ by teda existovala implicitná záruka za dlhy podniku La Poste, povolenie tejto záruky rozpočtovým zákonom by nemalo za následok jej neplatnosť v prípade dlhov, ktoré podniku La Poste vznikli pred 1. januárom 2005,
The French authorities recall that ‘there are many cases in the private sector where the rating of a subsidiary is linked to the parent company’s rating’. They conclude that this type of approach is therefore not a specific feature of the status of a legal entity governed by public law.
Francúzske orgány pripomínajú, že „v súkromnej sfére sa vyskytuje mnoho prípadov, keď je rating dcérskej spoločnosti spojený s ratingom materskej spoločnosti.“ Usudzujú, že tento druh prístupu preto nezakladá osobitosť verejnoprávneho postavenia.
The Court also noted that a breach of Article 1 of Protocol No 1 to the European Convention on Human Rights had taken place: ‘The interested parties’ inability to have these judgments implemented constitutes interference with those parties’ property rights — interference such as is referred to in the first sentence of the first paragraph of Article 1 of Protocol No 1. The Government has provided no justification at all for such interference, and the Court considers that lack of resources cannot legitimise the omission concerned (ibid)’.
Súd zároveň konštatoval porušenie článku 1 Protokolu č. 1 k Európskemu dohovoru o ľudských právach: „Skutočnosť, že dotknuté osoby nemohli dosiahnuť výkon týchto rozsudkov, predstavuje zasahovanie do vlastníckeho práva týchto osôb, na ktoré sa vzťahuje prvá veta prvého odseku článku 1 protokolu č. 1.
Decree No 81-1009 of 12 November 1981, abolishing the Institut Auguste Comte pour l’étude des sciences et de l’action: any surplus on the winding up is paid to the State.Decree No 83-1185 of 27 December 1983, winding up the Etablissement public chargé de l’aménagement de la ville nouvelle de Lille-Est: ‘the assets and liabilities of the Etablissement public d’aménagement de la ville nouvelle de Lille-Est shall be transferred on this date to the Communauté urbaine de Lille under the conditions established by the above-mentioned agreement of 5 December 1983, with the exception of the goods listed in the Annex to this decree, which shall be transferred to the Institut de recherche des transports’. Decree No 83-1263 of 30 December 1983 relating to the winding up of the Service national d’examen des permis de conduire: ‘the transactions are listed in the special “Winding up of publicly owned establishments” Treasury account ’.
Vyhláška č. 81-1009 z 12. novembra 1981 o zrušení vzdelávacej inštitúcie Institut Auguste Comte pour l’étude des sciences et de l’action (Inštitút teoretických a empirických štúdií Augusta Comta): prípadná likvidačná dividenda je vyhradená štátu.Vyhláška č. 83-1185 z 27. decembra 1983, ktorým sa ruší verejná inštitúcia zodpovedná za územný plánovanie nového mesta Lille-Est: „aktíva a pasíva verejnej inštitúcie pre územné plánovanie nového mesta Lille-Est sa k tomuto dátumu prevedú na mestskú samosprávu Lille za podmienok stanovených v uvedenom dohovore z 5. decembra 1983, s výnimkou majetku vymenovaného v prílohe k tejto vyhláške, ktorý sa prevedie na inštitút výskumu v oblasti dopravy.“Vyhláška č. 83-1263 z 30. decembra 1983 o zrušení Service national d’examen des permis de conduire (Štátneho úradu na overovanie vodičských preukazov): transakcie sa zaznamenávajú na osobitnom účte štátnej pokladnice „likvidácia verejných inštitúcií“.
As has been explained in the description of the measure, the Law of 16 July 1980 provides that ‘if the decision-making body of the authority or establishment has not released or created the resources […] the supervisory authority shall do so, and if necessary shall issue a mandatory payment order’. The Decree of 12 May 1981, which on this point remains unchanged by the amending Decree of 2008, states that the representative of the State or the authority responsible for supervision ‘shall, as appropriate, release the necessary resources, either by reducing the appropriations allocated to other expenditures and still available, or by increasing resources’.
Ako sa spresňuje v opise opatrenia, v zákone zo 16. júla 1980 sa ustanovuje, že „ak rozhodujúci orgán samosprávy alebo inštitúcie neuvoľnil alebo nevytvoril tieto prostriedky, … postará sa o to dozorný orgán, ktorý v prípade potreby vydá úradný príkaz na úhradu z úradnej moci.“ Okrem toho vyhláška z 12. mája 1981, v tomto smere nezmenená a nedoplnená vyhláškou z roku 2008, spresňuje, že zástupca štátu alebo dozorný orgán „v prípade potreby vytvorí potrebné prostriedky buď prostredníctvom zníženia voľných rozpočtových prostriedkov určených na iné výdavky, alebo prostredníctvom zvýšenia zdrojov.“
A learned commentator observes, ‘if the prefect takes measures that seek to release additional resources, but these then prove to be insufficient in view of the scale of the debts of the municipality, the court will probably take the view that no fault has been committed’. The liability for serious fault described here is of a conventional kind, and does not operate as a guarantee mechanism in the event of an insolvency of the debtor, because the liability does not arise merely as a consequence of the insolvency.
Podľa skúseného autora komentára, „ak prefekt prijme opatrenia, aby sa pokúsil uvoľniť dodatočné zdroje, ale tieto opatrenia budú vzhľadom na veľkosť dlhu obce nedostatočné, sudca sa pravdepodobne bude domnievať, že sa prefekt nedopustil hrubej nedbanlivosti.“ V tomto prípade je zodpovednosť za hrubú nedbanlivosť „klasická“ a v prípade platobnej neschopnosti dlžníckej organizácie funguje ako záručný mechanizmus, pretože nemôže riešiť iba situáciu platobnej neschopnosti.
The Council of State finds that ‘if, having regard to the situation of the local or regional authority, and in particular to an insufficiency in its assets […] the prefect legitimately refuses to take certain measures with a view to ensuring that the judgment is enforced in full, the State as holder of public authority may be liable for any injury caused to a creditor of the local or regional authority if the injury is of an abnormal and specific kind’. Here the liability arises only out of the financial situation of the debtor authority.
Štátna rada zastáva názor, že „za predpokladu, že vzhľadom na situáciu samosprávy, a najmä na nedostatok jej majetku, mohol prefekt… odmietnuť prijať určité opatrenia na zabezpečenie úplného výkonu súdneho rozhodnutia, môže škoda, ktorá tým bola spôsobená veriteľovi územnej samosprávy, ak je neobvyklej a osobitnej povahy, spôsobiť vznik zodpovednosti verejnej moci.“ Všimnime si, že skutočnosťou spôsobujúcou vznik zodpovednosti je iba finančná situácia samosprávy, ktorá je dlžníkom.
Nor can Article 6-1 of the Convention form the basis of any such substitution in so far as a solution of that kind would be contrary to the very concept of legal personality, which presupposes autonomy and a distinct set of assets’. While the French Government attempted specifically to invoke the differences — highlighted above — between the liability scheme and the guarantee mechanism, these arguments were not in the end accepted by the Court.
Toto nahradenie okrem toho nemôže byť založené na článku 6 ods. 1 dohovoru, pokiaľ je v rozpore so samotným pojmom právnickej osoby, ktorý predpokladá nezávislosť, rozdielny majetok.“ Aj keď sa francúzska vláda správne pokúsila zdôrazniť rozdiely medzi systémom zodpovednosti záručnou schémou, na ktoré sme už poukázali, tieto argumenty súd nakoniec neuznal.