natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the French authorities, the Commission’s analysis is based on its 2000 Notice on State aid in the form of guarantees (‘the 2000 Guarantees Notice’), and in particular point 2.1.3 thereof, which provides that ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee, the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’.
Podľa francúzskych orgánov Komisia zakladá svoju analýzu na svojom oznámení z roku 2000 o štátnej pomoci vo forme záruk, a najmä na jeho bode 2.1.3, v ktorom sa uvádza, že „Komisia považuje za pomoc vo forme záruky aj výhodnejšie úverové podmienky, ktoré získali podniky, ktorých právne postavenie vylučuje možnosť konkurzného konania alebo konania vo veci platobnej neschopnosti alebo výslovne predpokladá štátnu záruku alebo krytie strát štátom.“
While noting that the rules of the Treaty take precedence over the 2000 Guarantees Notice, the French authorities identify two factors which, in their view, remove the case in question from the scope of Notice:
Francúzske orgány berú na vedomie, že ustanovenia zmluvy majú prednosť pred oznámením z roku 2000 o štátnej pomoci vo forme záruk, pričom zdôrazňujú dva aspekty, ktoré podľa nich v tomto prípade zbavujú toto oznámenie významu:
the 2000 Guarantees Notice stresses the fact that any aid would arise from ‘more favourable funding terms’ that would be imputed to the exclusion of the possibility of bankruptcy proceedings; but the Commission has not demonstrated the existence of ‘more favourable funding terms’,
v oznámení o štátnej pomoci vo forme záruk z roku 2000 sa zdôrazňuje, že prípadná pomoc by vyplynula z „výhodnejších úverových podmienok“, ktoré možno pripísať vylúčeniu možnosti konkurzného konania, ale Komisia vraj nepreukázala existenciu takýchto „výhodnejších úverových podmienok“,
the 2000 Guarantees Notice examines the case where the legal form excludes all bankruptcy or insolvency proceedings and not specific proceedings; but the Commission has not established that La Poste cannot go bankrupt, nor that insolvency proceedings are impossible.
v oznámení o štátnej pomoci vo forme záruk z roku 2000 sa uvádza prípad, keď právne postavenie vylučuje akékoľvek konkurzné konanie alebo konanie vo veci platobnej neschopnosti, a nie individuálne konanie; Komisia údajne nepreukázala, že La Poste nemôže zbankrotovať a ani to, že nie je možné žiadne konanie vo veci platobnej neschopnosti.
According to the French authorities, the Law of 25 January 1985 is merely a procedural law.
Podľa francúzskych orgánov je zákon z 25. januára 1985 len procesným zákonom.
The fact that EPICs lie outside its scope does not mean that an EPIC cannot be in default, nor that the law prohibits administration, winding-up or ad hoc bankruptcy proceedings being taken against it.
Skutočnosť, že podnik so statusom EPIC nepatrí do rozsahu jeho pôsobnosti, neznamená, že sa podnik so statusom EPIC nemôže nachádzať v situácii platobnej neschopnosti, a zákon ani nezakazuje uplatnenie voči nemu ad hoc konania vo veci súdneho vyrovnania, likvidácie alebo konkurzu.
The application of the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980, rather than the collective procedure under ordinary law, does not confer any advantage on the creditor
Uplatnením „postupu“ ustanoveného zákonom zo 16. júla 1980 namiesto kolektívneho konania všeobecného práva sa veriteľovi neposkytuje žiadna výhoda
The French authorities, having analysed recital 68 of the opening decision, conclude that the Commission uses two criteria to assess whether the application of a specific procedure in the event of insolvency confers an advantage on the entity subject to the procedure in relation to undertakings subject to commercial law:
Po analýze odôvodnenia 68 rozhodnutia o začatí konania francúzske orgány dospeli k záveru, že pri posudzovaní, či sa uplatnením osobitného postupu v prípade platobnej neschopnosti poskytuje subjektu, ktorý podlieha tomuto postupu, výhoda oproti podnikom podliehajúcim obchodnému právu, Komisia uplatňuje dve kritériá:
a criterion relating to publicity: the procedure to be followed in the event of La Poste’s insolvency should be defined and made public,
kritérium zverejnenia: postup, ktorý sa uplatňuje v prípade platobnej neschopnosti, sa má vymedziť a zverejniť,
a criterion relating to equivalence: this procedure should be either the private-law procedure or a procedure that gives the creditors of La Poste rights that are no better than those they would have under commercial law.
kritérium rovnocennosti: týmto postupom má byť buď postup podľa súkromného práva, alebo postup, ktorým sa veriteľom La Poste poskytnú práva, ktoré nie sú väčšie ako práva, ktoré by mali podľa obchodného práva.
Although the French authorities challenge the need to fulfil these two criteria, in so far as they are regarded as necessary and sufficient by the Commission, they have been used by the French authorities to analyse whether the application of the provisions of the Law of 16 July 1980 confers an advantage on the creditors of legal entities governed by public law compared with the creditors of undertakings subject to collective procedures under ordinary law.
Napriek tomu, že francúzske orgány spochybňujú potrebu splniť tieto dve kritériá, keďže Komisia tieto kritériá považuje za potrebné a dostatočné, francúzske orgány ich použili pri posudzovaní, či sa prostredníctvom uplatnenia ustanovení zákona zo 16. júla 1980 zvýhodňujú veritelia verejnoprávnych subjektov oproti veriteľom podnikov podliehajúcich kolektívnym konaniam všeobecného práva.
With regard to the criterion relating to publicity, the French authorities take the view that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 is correctly identified by the rating agencies as applicable in the event of the insolvency of an EPIC, as reported by the rating agencies referred to by the Commission in relation to ERAP.
Pokiaľ ide o kritérium zverejnenia, francúzske orgány sa domnievajú, že ratingové agentúry správne určili postup ustanovený zákonom zo 16. júla 1980 ako uplatniteľný v prípade platobnej neschopnosti podniku so statusom EPIC, ako to potvrdzujú ratingy, ktoré Komisia uviedla v súvislosti s podnikom ERAP.
With regard to the criterion relating to equivalence, the French authorities draw a distinction between the case where a requirement for continuity of the public service would apply and where such a requirement would not apply.
Pokiaľ ide o kritérium rovnocennosti, francúzske orgány odlišujú prípad, keď je uplatniteľná požiadavka nepretržitého poskytovania verejnej služby, od prípadu, keď takáto požiadavka nie je uplatniteľná.
the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980 analysed from the perspective of an equivalence test — leaving aside the requirement for continuity of the public service
„Postup“ ustanovený zákonom zo 16. júla 1980 posúdený na základe testu rovnocennosti – s výnimkou požiadavky nepretržitého poskytovania verejnej služby
According to the French authorities, if La Poste were unable to repay its debts and if there were no requirement for continuity of the public service, the following procedure would apply: in the unlikely event of genuine financial difficulty and before reaching the stage of lack of assets, the undertaking would initially be required to open negotiations with its creditors in order to establish a plan for rescheduling liabilities.
Keby podľa francúzskych orgánov podnik La Poste nebol schopný splácať svoje dlhy a keby nebola uplatniteľná žiadna požiadavka nepretržitého poskytovania verejnej služby, uplatnil by sa tento postup: v nepravdepodobnom prípade preukázaných finančných ťažkostí by bol podnik nútený skôr, ako by sa dostal do situácie nedostatku aktív, najprv začať rokovať s veriteľmi s cieľom vytvoriť plán ozdravenia pasív.
Next, if the plan was judged unsatisfactory or if it did not bring an end to the financial difficulties, and in the absence of a new agreement with creditors, they — or some of them — could refer the case to the competent court to obtain a judgment against the debtor and therefore have their claim recognised.
Keby sa potom tento plán považoval za neuspokojivý alebo by neumožňoval odstrániť finančné ťažkosti a neexistovala by nová dohoda s veriteľmi, títo veritelia – alebo niektorí z nich – by sa mohli obrátiť na príslušný súd, aby dosiahli odsúdenie dlžníka, a teda uznanie svojej pohľadávky.
If the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 were to come up against La Poste’s lack of assets, and if the supervisory authority were therefore faced with financial impossibility, not having any more assets to sell in order to generate the resources needed to pay the amount due, the procedure provided for by the Law of 16 July 1980 would be terminated.
Keby bol postup ustanovený zákonom zo 16. júla 1980 znemožnený nedostatkom aktív podniku La Poste a dozorný orgán by preto nemohol vytvoriť potrebné prostriedky na zaplatenie dlžnej sumy, pretože by už nemal žiadne aktíva na odpredaj, postup podľa zákona zo 16. júla 1980 by sa ukončil.
Therefore, according to the French authorities, assuming that there is no requirement for continuity of the public service, the application of the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980 could result in all La Poste’s assets being sold but, in the event of lack of assets, the procedure would not enable all La Poste’s creditors to be repaid.
Podľa francúzskych orgánov by preto uplatnenie „postupu“ podľa zákona zo 16. júla 1980 za predpokladu, že nie je uplatniteľná žiadna požiadavka na verejnú službu, mohlo viesť k speňaženiu všetkých aktív podniku La Poste, ale v prípade nedostatku aktív by tento postup neumožnil vyplatiť všetkých veriteľov podniku La Poste.
At the end of the procedure, the creditors of an entity subject to the Law of 16 July 1980, taken together, would have recovered the same amount as the creditors of an entity subject to commercial law, i.e. the proceeds from the sale of the assets.
Na konci tohto postupu by veritelia subjektu, ktorý podlieha zákonu zo 16. júla 1980, celkovo získali späť rovnakú sumu ako veritelia subjektu, ktorý podlieha obchodnému právu, t. j. sumu pochádzajúcu zo speňaženia aktív.
This procedure differs in only two respects from the procedure applicable under commercial law:
Tento postup sa od postupu uplatniteľného v obchodnom práve údajne líši iba týmito dvoma aspektmi:
the absence of a single procedure for all creditors: unlike the procedure under private law, whereby claims are processed en masse and creditors are satisfied in decreasing order of priority and pro rata from the amounts available, the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 is different in that only action by the creditor enables him to protect his rights.
absencia hromadného spracovania veriteľov: na rozdiel od postupu podľa súkromného práva, pri ktorom sa pohľadávky spracúvajú hromadne a veritelia sa uspokojujú prednostne v zostupnom poradí a v pomere k disponibilným sumám, sa postup ustanovený zákonom zo 16. júla 1980 vyznačuje tým, že veriteľovi umožňuje chrániť jeho práva iba žaloba veriteľa.
The logic of the Law of 16 July 1980 is ‘first come, first served’,
Z logiky zákona zo 16. júla 1980 vyplýva, že „kto prv príde, prv melie“,
it is the representative of the State who, under the supervision of the administrative court (monitoring for gross negligence as established by the Council of State in the Campoloro judgment of November 2005 cited above), takes on the role equivalent to that of the court-appointed liquidator and administrator.
funkciu rovnocennú funkcii likvidátora a súdneho správcu preberá zástupca štátu, ktorý je pod kontrolou správneho sudcu (kontrola hrubej nedbanlivosti, ako ju ustanovila Štátna rada v rozsudku vo veci Campoloro vynesenom v novembri 2005).
The French authorities take the view that at the end of the procedure the creditors would no longer have any redress.
Francúzske orgány sa domnievajú, že po skončení postupu už nemajú veritelia k dispozícii opravné prostriedky.
According to the French authorities, the State cannot be held liable solely on the ground of lack of assets.
Podľa francúzskych orgánov sa totiž zodpovednosti štátu nemožno domáhať iba na základe nedostatku majetku.
Likewise, under the private-law procedure, the creditors ‘do not recover their right to take individual action’, save in exceptional circumstances, at the end of the compulsory winding-up procedure.
Rovnako pri postupe podľa súkromného práva veritelia po skončení súdnej likvidácie„neuplatňujú svoje právo na individuálne konanie“, s výhradou výnimky.
the ‘procedure’ introduced by the Law of 16 July 1980 analysed from the perspective of an equivalence test — taking into account the requirement for continuity of the public service
Postup ustanovený zákonom zo 16. júla 1980 posúdený na základe testu rovnocennosti vzhľadom na požiadavku nepretržitosti poskytovania verejnej služby
In the event that the continuity of the public service would have to be guaranteed, the French authorities admit that the representative of the State, when exercising the powers conferred by the Law of 16 July 1980, could decide not to sell certain assets needed to perform a public service task.
Pokiaľ by sa mala zabezpečiť nepretržitosť poskytovania verejnej služby, francúzske orgány pripúšťajú, že zástupca štátu by sa pri výkone právomocí, ktoré mu udeľuje zákon zo 16. júla 1980, mohol rozhodnúť, že sa nepredajú určité aktíva potrebné na plnenie poslania verejnej služby.
The failure to sell certain goods, for reasons relating to the requirement for continuity of the public service, would be reflected, if the State did not pay compensation, in lower proceeds from the assets and a corresponding reduction in the amounts recoverable by creditors.
Skutočnosť, že by sa neuskutočnil predaj určitého majetku z dôvodov súvisiacich s požiadavkou nepretržitosti poskytovania verejnej služby, by sa prejavila, keby nebola predmetom odškodnenia zo strany štátu, menším speňažením aktív a zodpovedajúcim znížením súm vymáhateľných zo strany veriteľov.
The procedure would not confer on La Poste’s creditors rights greater than those they would have had under commercial law.
Takýmto postupom by sa veriteľom podniku La Poste neudelili práva väčšie ako práva, ktoré by mali podľa obchodného práva.
According to the French authorities, the criterion relating to equivalence set by the Commission would therefore be met a fortiori.
Podľa francúzskych orgánov je preto kritérium rovnocennosti určené Komisiou a fortiori splnené.
Nonetheless, the French authorities admit that, in such an event, the State’s strict liability would then be likely to be incurred and reflected in compensation to creditors of the amount of the loss they have suffered, i.e. at most the market value of the assets that the State representative lawfully decided not to sell.
Francúzske orgány však pripúšťajú, že za tohto predpokladu je domáhanie sa zodpovednosti bez zavinenia na strane štátu možné a môže viesť k odškodneniu veriteľov do výšky škody, ktorú utrpeli, to znamená najviac do výšky predajnej ceny aktív, o ktorých zástupca štátu podľa zákona rozhodol, že sa nepredajú.
According to the French authorities, any such compensation would nonetheless merely reinstate the creditor in the situation that would result from the application of ordinary law and could not, therefore, confer on him, with regard to the equivalence test, any rights greater than those he would have under ordinary law.
Podľa francúzskych orgánov by však toto prípadné odškodnenie nemalo za následok nič iné ako to, že by sa veriteľ ocitol v situácii, aká by vyplynula z uplatnenia všeobecného práva a z hľadiska testu rovnocennosti by mu teda nebolo možné udeliť väčšie práva ako sú tie, ktoré by mal podľa všeobecného práva.
The French authorities conclude that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 fulfils the equivalence and publicity criteria set by the Commission, which are sufficient to rule out the existence of an advantage.
Francúzske orgány dospeli k záveru, že postup ustanovený zákonom zo 16. júla 1980 spĺňa kritériá rovnocennosti a zverejnenia, ktoré určila Komisia a ktoré sú dostatočné na vylúčenie existencie výhody.
They take the view that there is therefore no justification for subjecting La Poste directly to the procedure under ordinary law, which is cumbersome and complex.
Domnievajú sa, že nie je opodstatnené priamo podrobiť La Poste ťažkému a zložitému postupu podľa všeobecného práva.
The instruments cited by the Commission on the future of the obligations once the establishment’s resources have been exhausted do not apply to La Poste
Texty citované Komisiou o situácii v oblasti záväzkov po vyčerpaní prostriedkov inštitúcie sa na podnik La Poste nevzťahujú
According to the French authorities, the instruments referred to by the Commission in the opening decision, in particular in recital 69, are neither applicable nor transferable to La Poste.
Podľa francúzskych orgánov sa texty, ktoré uviedla Komisia v rozhodnutí o začatí konania, najmä v odôvodnení 69, na podnik La Poste nevzťahujú a ani ich naň nemožno uplatniť.
ABSENCE OF ADVANTAGE
NEEXISTENCIA VÝHODY
According to the French authorities, the Commission’s analysis of the existence of a selective advantage follows two threads:
Podľa francúzskych orgánov sa analýza Komisie týkajúca sa existencie selektívnej výhody rozvíja v týchto dvoch rovinách:
a circular argument that is based on the 2000 Guarantee Notice,
v rovine nesprávnej úvahy, ktorá je založená na oznámení o štátnej pomoci vo forme záruk z roku 2000,
an analysis of the presumed influence of the alleged measure on the rating agencies.
v rovine analýzy pravdepodobného vplyvu uvádzaného opatrenia na ratingové agentúry.
The Commission’s 2000 Guarantees Notice cannot be used to conclude that there is an advantage in the case in question
Oznámenie Komisie o štátnej pomoci vo forme záruk z roku 2000 neumožňuje v tomto prípade usúdiť existenciu pomoci
The French authorities take the view that the Commission, in recital 77 of the opening decision, wrongly interprets point 2.1.3 of the 2000 Guarantees Notice.
Francúzske orgány sa domnievajú, že v odôvodnení 77 rozhodnutia o začatí konania, sa Komisia dopustila chyby pri výklade bodu 2.1.3 oznámenia o štátnej pomoci vo forme záruk z roku 2000.
According to the French authorities, point 2.1.3 implies that, in the case of an enterprise whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures, if the enterprise enjoys more favourable funding terms, those terms constitute State aid in the form of a guarantee.
Podľa francúzskych orgánov sa v bode 2.1.3 predpokladá, že v prípade podniku, ktorého právne postavenie vylučuje možnosť konkurzného konania alebo konania vo veci platobnej neschopnosti, ak tento podnik získal výhodnejšie úverové podmienky, zakladajú tieto podmienky vznik pomoci vo forme záruky.
According to the French authorities, nothing in point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice indicates that the Commission considers that the fact that the legal form of an enterprise excludes the possibility of bankruptcy proceedings necessarily leads to the enterprise enjoying more favourable funding terms.
Podľa francúzskych orgánov v bode 2.1.3 oznámenia Komisie o štátnej pomoci vo forme záruk z roku 2000 nič nenaznačuje, že by sa Komisia domnievala, že skutočnosť, že právne postavenie podniku vylučuje možnosť konkurzného konania, nevyhnutne vedie k tomu, že tento podnik získal finančne výhodnejšie podmienky.
Moreover, the French authorities take the view that La Poste falls outside the scope of point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice because the notice addresses the case where the legal form excludes all bankruptcy and insolvency proceedings, not a specific procedure.
Okrem toho sa francúzske orgány domnievajú, že bod 2.1.3 oznámenia Komisie z roku 2000 o štátnej pomoci vo forme záruk sa nevzťahuje na podnik La Poste, pretože toto oznámenie sa týka prípadu, keď právne postavenie vylučuje akékoľvek konkurzné konanie alebo konanie vo veci platobnej neschopnosti a nie individuálne konanie.
But, according to the French authorities, the Commission has not established that La Poste cannot go bankrupt, nor that all insolvency proceedings were inapplicable.
Podľa francúzskych orgánov teda Komisia nepreukázala, že La Poste nemôže zbankrotovať, a nepreukázala ani to, že nie je uplatniteľné žiadne konanie.
Absence of imputability and of state resources
Nemožnosť pripísania výhody a neexistencia štátnych prostriedkov
In recital 79 of the opening decision, the Commission points out the influence of the rating agencies on the funding terms obtained by undertakings.
V odôvodnení 79 rozhodnutia o začatí konania Komisia poukazuje na vplyv ratingových agentúr na úverové podmienky získané podnikmi.
After highlighting the weaknesses of the rating agencies, the French authorities confirm that the position taken by a rating agency, where it is not underpinned by a precise analysis of the legal framework in force, cannot be used to create an advantage imputable to the State that may constitute State aid.
Po upozornení na slabé stránky ratingových agentúr francúzske orgány tvrdia, že ak nie je stanovisko ratingovej agentúry podložené presnou analýzou platného právneho rámca, nemôže spôsobiť vznik výhody, ktorú možno pripísať štátu a ktorá môže predstavovať štátnu pomoc.
In addition, even though this assessment would in practice provide an EPIC with advantageous access to funding, in law and in practice it would provide no access to state resources, which would be necessary to establish the existence of State aid.
Okrem toho aj keby toto posúdenie prakticky umožnilo podniku so statusom EPIC výhodný prístup k úveru, týmto by sa mu právne a ani v skutočnosti neposkytol žiadny prístup k štátnym prostriedkom, čo je nevyhnutným predpokladom hodnotenia opatrenia ako štátnej pomoci.
The French authorities add that the analyses by the rating agencies are based, not on an objective legal basis, but on a subjective assessment of state support in the event of the undertaking in question running into difficulty.
Francúzske orgány dodávajú, že analýzy sa neuskutočnili v objektívnej rovine, ale spočívajú na subjektívnom posúdení toho, čo by v prípade ťažkostí daného podniku predstavovalo štátnu podporu.
Circular argument
Argumentácia dokola
According to the French authorities, the Commission’s argument is circular:
Podľa francúzskych orgánov sa argumentácia Komisie točí dokola:
the Commission has based its argument on the statements by the rating agencies to highlight an economic advantage,
Komisia sa pri preukazovaní hospodárskej výhody opierala najmä o výroky ratingových agentúr,
the market and the rating agencies have accepted the absence of a state guarantee for La Poste but continue to harbour a doubt that is generated only by the position expressed by the Commission.
trh a ratingové agentúry zohľadnili neexistenciu štátnej záruky pre podnik La Poste, ale naďalej vyjadrovali pochybnosť, ktorá mala svoj pôvod výlučne v stanovisku Komisie.
Absence of effect on La Poste’s rating
Neexistencia vplyvu na rating podniku La Poste
In any event, according to the French authorities, the opening decision does not establish that La Poste’s rating would be higher because of an alleged unlimited state guarantee.
Podľa francúzskych orgánov sa rozhodnutím o začatí konania v každom prípade nedokazuje, že rating podniku La Poste je z dôvodu údajnej neobmedzenej štátnej záruky vyšší.
The doctrine of the rating agencies is not sufficient to identify any effect
Doktrína ratingových agentúr nestačí na preukázanie akéhokoľvek vplyvu
The French authorities make a number of comments on the study by Standard and Poor’s entitled ‘Influence of Government Support on Ratings’, cited by the Commission in recital 80 of the opening decision.
Francúzske orgány uvádzajú viacero pripomienok k štúdii agentúry Standard and Poor’s s názvom Influence of Government Support on Ratings, o ktorej sa zmieňuje Komisia v odôvodnení 80 rozhodnutia o začatí konania.