natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There can be no doubt that the provision of electricity at lower prices compared to the ordinary electricity tariff constitutes a clear economic advantage for the beneficiaries, who see their production costs reduced and their competitive position strengthened.
Nepochybne, poskytovanie elektrickej energie za nižšie ceny v porovnaní s bežnou tarifou za elektrickú energiu predstavuje jasnú ekonomickú výhodu pre príjemcov, ktorí dosiahnu zníženie svojich výrobných nákladov a upevnenie svojho konkurenčného postavenia.
Since this particular tariff arrangement applies only to the Terni group, the measure is selective.
Keďže sa tento tarifný režim uplatňuje len na skupinu Terni, opatrenie je selektívne.
Financing through State resources and imputability to the State
Financovanie prostredníctvom štátnych zdrojov a vzťah k štátu
As regards the financing through State resources, it should be noted that, as of 2002, the financial burden arising from the tariff is borne by all electricity consumers in Italy by means of a parafiscal levy collected by Cassa Conguaglio via the A4 component of the electricity tariff.
Pokiaľ ide o financovanie prostredníctvom štátnych zdrojov, od roku 2002 znášajú finančné zaťaženie vyplývajúce z tarify všetci spotrebitelia elektrickej energie v Taliansku prostredníctvom parafiškálneho poplatku, ktorý Cassa Conguaglio inkasuje prostredníctvom zložky A4 tarify za elektrickú energiu.
Such levy is obligatory as it imposed by means of Delibere of the AEEG which implement national legislation.
Tento poplatok je povinný, keďže je uložený prostredníctvom Delibere AEEG, ktorým sa vykonávajú vnútroštátne právne predpisy.
Cassa Conguaglio is a public body established by law, which carries out its functions on the basis of precise instructions laid down in the Delibere of the AEEG and the relevant legislative and regulatory provisions.
Cassa Conguaglio je verejnoprávna inštitúcia zriadená zákonom, ktorá vykonáva svoje funkcie na základe presných pokynov stanovených v Delibere AEEG a v príslušných právnych a správnych predpisoch.
It is settled case-law that, the yield of a levy which is obligatory under national law and is paid to a public body established by law constitutes State resources within the meaning of Article 87(1) of the Treaty when it is earmarked for the financing of a measure which fulfils the other criteria of that Article [23].
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že výnos z poplatku, ktorý je povinný podľa vnútroštátnych právnych predpisov a platí sa verejnoprávnej inštitúcii zriadenej zákonom, predstavuje štátne zdroje v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES, ak je určený na financovanie opatrenia, ktoré spĺňa ostatné kritériá uvedeného článku [23].
In paragraph (68) above, Italy quotes Pearle [24] in order to substantiate its claim that the resources transiting through Cassa Conguaglio do not constitute State aid.
V bode (68) Taliansko cituje vec Pearle [24] s cieľom zdôvodniť svoje tvrdenie, že zdroje prechádzajúce cez Cassa Conguaglio nepredstavujú štátnu pomoc.
In Pearle, the Court found that under certain, precisely defined circumstances, the resources of a levy which transited through a public body could not be considered State resources.
Vo veci Pearle dospel Súdny dvor k záveru, že za určitých presne stanovených okolností zdroje poplatku, ktoré prechádzajú cez verejnoprávnu inštitúciu, sa nemusia považovať za štátne zdroje.
In Pearle, the measures were financed entirely by an economic sector, at the initiative of that sector, by way of a levy which merely transited through a public body and the the subjects paying the levy were identical to those who received the benefits of the aid measure.
V Pearle boli opatrenia úplne financované hospodárskym odvetvím z iniciatívy tohto odvetvia, prostredníctvom poplatku, ktorý len prechádzal cez verejnoprávnu inštitúciu a subjekty platiace poplatok boli totožné so subjektmi, ktoré prijímali výhody opatrenia štátnej pomoci.
The Commission contends that the case at hand is manifestly different.
Komisia tvrdí, že tento konkrétny prípad je zreteľne odlišný.
The Terni tariff was established at the initiative of the State, (not an economic sector), the beneficiaries of the tariff do not bear any of the financial burden of the levy, which rests solely on electricity consumers, and the State can, at any time, give instructions to Cassa Conguaglio via a Delibera of the AEEG or other legislative or regulatory provisions, as to how to dispose of the funds collected through the levy.
Tarifa pre Terni bola stanovená z iniciatívy štátu (nie hospodárskym odvetvím), príjemcovia tarify nenesú žiadne finančné zaťaženie z poplatku, ktoré leží výhradne na spotrebiteľoch elektrickej energie, a štát môže dať kedykoľvek pokyny Cassa Conguaglio prostredníctvom Delibera AEEG alebo iných právnych a správnych predpisov, ako disponovať s finančnými prostriedkami vyinkasovanými prostredníctvom poplatku.
Therefore, Pearle is irrelevant to this case.
Pearle je preto v tomto prípade irelevantný.
In the Preussen-Elektra case, also quoted by Italy in paragraph (68) above, the Court considered that a purchase obligation imposed on private electricity supply undertakings to purchase electricity from renewable sources at minimum prices higher than the real economic value of that type of electricity did not constitute State aid because the measure did not involve any direct or indirect transfer of State resources.
Vo veci Preussen-Elektra, ktorú Taliansko tiež cituje v bode (68), Súdny dvor dospel k záveru, že povinnosť, aby súkromné spoločnosti dodávajúce elektrickú energiu nakupovali elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov za minimálne ceny, ktoré sú vyššie ako skutočná ekonomická hodnota tohto druhu elektrickej energie, nepredstavuje štátnu pomoc, keďže toto opatrenie neznamenalo žiadny priamy alebo nepriamy prevod zo štátnych zdrojov.
Here again, the substance of the cases is clearly different.
Tu je podstata vecí opäť jasne odlišná.
In Preussen Elektra, the resources required to finance the measure were provided directly by the electricity suppliers without any public body being involved, not even as a passive vehicle for the transit of such monies.
Vo veci Preussen Elektra boli zdroje požadované na financovanie opatrenia poskytnuté priamo dodávateľmi elektrickej energie bez akejkoľvek účasti verejnoprávnej inštitúcie, dokonca ani nie ako pasívny prostriedok prenosu týchto peňazí.
In that case, no transfer of State resources could be identified.
V danej veci nemožno zistiť žiadny prevod štátnych zdrojov.
In the case at hand, however, the monies come from the general public via a parafiscal charge which transits through a public body before being channelled to the final beneficiaries.
V tejto predmetnej veci však peniaze prichádzajú od širokej verejnosti cez parafiškálny poplatok, ktorý prechádza cez verejnoprávnu inštitúciu predtým, ako sa pridelia konečným príjemcom.
This is therefore a classic case of involvement of State resources.
Ide preto o klasický prípad zapojenia štátnych zdrojov.
In the light of the above, therefore, the parafiscal levy used to finance the Terni tariff constitutes State resources.
Z uvedeného hľadiska preto parafiškálny poplatok používaný na financovanie tarify pre Terni predstavuje štátne zdroje.
The criterion of imputability to the State [25] is also fulfilled, since the legal basis for the Terni tariff is laid down in national legislation, in conjunction with the Delibere of the AEEG which is a public body.
Kritérium vzťahu k štátu [25] je tiež splnené, keďže právny základ tarify pre Terni je stanovený vo vnútroštátnej legislatíve, v spojení s Delibere AEEG, ktorá je verejnoprávnou inštitúciou.
Impact on trade and distortion of competition
Vplyv na obchod a narušenie hospodárskej súťaže
As regards the last criteria of Article 87(1) — impact on trade between Member States and distortion of competition — the Commission can dismiss the arguments put forward by the Terni companies in paragraph (46) on the basis of the considerations developed in points (109) to (116).
Pokiaľ ide o posledné kritériá článku 87 ods. 1 – vplyv na obchod medzi členskými štátmi a narušenie hospodárskej súťaže – Komisia môže zamietnuť argumenty predložené spoločnosťami Terni v bode (46) na základe dôvodov uvedených v bodoch (109) až (116).
The beneficiaries' main substantive argument is that the plants which benefit from the tariff are not active in intra-community trade as they sell most of their products on the domestic market.
Hlavným podstatným argumentom príjemcov je, že závody, ktoré využívajú výhody tarify, nie sú aktívne v obchode vnútri Spoločenstva, keďže väčšinu svojich výrobkov predávajú na domácom trhu.
It should be noted, in this respect, that the analysis cannot be limited to the plants located in the Terni area.
V tejto súvislosti treba poznamenať, že analýza sa nemôže obmedziť na závody nachádzajúce sa v oblasti Terni.
The beneficiaries are part of international groups active in various sectors of the economy [26], and operating aid granted to one branch or plant can be used to cross-subsidize other branches of the group in sectors open to intra-community trade, and in fact, this circumstance alone could warrant the conclusion that the tariff has an impact on trade between Member States.
Príjemcovia sú súčasťou medzinárodných skupín pôsobiacich v rôznych odvetviach hospodárstva [26] a pomoc na prevádzku podnikov poskytnutá jednej pobočke alebo závodu sa môže použiť na krížovú dotáciu iných pobočiek skupiny v odvetviach otvorených pre obchod vnútri Spoločenstva, a v skutočnosti táto okolnosť samotná môže dať oprávnenie na záver, že tarifa má vplyv na obchod medzi členskými štátmi.
Besides, even if it was demonstrated that most or all of the companies' production was sold on the Italian domestic market, quod non, this would be irrelevant for the purpose of establishing the impact on intra-community trade of the measure.
Okrem toho, aj keby sa dokázalo, že väčšina alebo celá produkcia spoločností sa predávala na talianskom domácom trhu, čo sa nedokázalo, bolo by to irelevantné na účel určenia vplyvu opatrenia na obchod vnútri Spoločenstva.
The Court has ruled that ‘aid to an undertaking may be such as to affect trade between the Member States and distort competition where that undertaking competes with products coming from other Member States even if it does not itself export its products (…).
Súdny dvor rozhodol, že „pomoc podniku môže mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi a narušovať hospodársku súťaž, ak tento podnik súťaží s produktmi pochádzajúcimi z iných členských štátov, aj keď sám nevyváža svoje produkty (…).
Where a Member State grants aid to an undertaking, domestic production may for that reason be maintained or increased with the result that undertakings established in other Member States have less chance of exporting their products to the market in that Member State’ [27].
Ak členský štát poskytne pomoc podniku, domáca produkcia sa môže z toho dôvodu zachovať alebo zvýšiť s tým dôsledkom, že podniky usadené v iných členských štátoch majú menšiu príležitosť vyvážať svoje produkty na trh v tom členskom štáte“ [27].
Therefore, the Commission has examined whether, in general terms, there is intra-community trade in the sectors concerned.
Komisia preto skúmala, či vo všeobecnosti existuje obchod vnútri Spoločenstva v príslušných odvetviach.
As regards cement-producer Cementir, the Commission has extensively analysed the cement market and its various segments, most notably in its 1994 Cement Decision [28].
Pokiaľ ide o výrobcu cementu Cementir, Komisia široko analyzovala trh cementu a jeho rôzne segmenty, predovšetkým v svojom rozhodnutí o cemente z roku 1994 [28].
Cement is a heavy product having a low value in relation to its weight, so that the cost of transport may make it uneconomical to transport over long distances.
Cement je ťažký výrobok, ktorý má malú hodnotu v pomere k svojej hmotnosti, takže dopravné náklady môžu byť dôvodom, že nie je hospodárne prepravovať ho na dlhé vzdialenosti.
The Commission found, however, that this constraint did not impede intracommunity trade.
Komisia však rozhodla, že táto prekážka nebráni obchodu vnútri Spoločenstva.
Cement products are de facto traded between Member States, and the conclusion in the past of unlawful agreements and concerted practices between cement producers (sanctioned in the above Decision) in order to protect their home markets is further evidence that there is effective competition at the EU level.
Výrobky na báze cementu sa de facto obchodujú medzi členskými štátmi, a záver v minulosti o protiprávnych dohodách a zosúladených postupoch medzi výrobcami cementu (sankcionované v uvedenom rozhodnutí) s cieľom chrániť svoje domáce trhy predstavuje ďalší dôkaz, že existuje efektívna hospodárska súťaž na úrovni EÚ.
As regards Nuova Terni Industrie Chimiche, it suffices to say that, in the very merger decision whereby the Commission authorized the takeover by Norsk Hydro of Nuova Terni Industrie Chimiche [29], the Commission found that, for the products manufactured by the Terni chemical branch, there was intra-community trade and the geographical market was at least EEA-wide.
Pokiaľ ide o Nuova Terni Industrie Chimiche, stačí uviesť, že v samotnom rozhodnutí o fúzii, v ktorom Komisia schvaľuje prevzatie Nuova Terni Industrie Chimiche spoločnosťou Norsk Hydro [29], dospela Komisia k záveru, že pre výrobky vyrábané chemickou pobočkou Terni existuje obchod vnútri Spoločenstva a geografický trh pokrýva prinajmenšom EHP.
Concerning ThyssenKrupp, the Commission notes that the steel market is a global, highly competitive market.
Pokiaľ ide o ThyssenKrupp, Komisia konštatuje, že trh s oceľou je globálny trh, ktorý charakterizuje silná hospodárska súťaž.
In previous decisions, the Commission had already found that the market segments in which ThyssenKrupp is active were at least EU-wide [30].
Komisia prišla už v predchádzajúcich rozhodnutiach k záveru, že segmenty trhu, v ktorých ThyssenKrupp pôsobí, sú prinajmenšom na úrovni celej EÚ [30].
Therefore, the conclusion must be drawn that the preferential electricity tariff granted to the three Terni companies is liable to improve their competitive position vis-à-vis competing undertakings in intra-community trade.
Preto sa musí vyvodiť záver, že zvýhodnená tarifa za elektrickú energiu poskytnutá trom spoločnostiam Terni môže zlepšiť ich konkurenčné postavenie voči konkurenčným podnikom v obchode vnútri Spoločenstva.
It is settled case-law [31] that in such circumstances intra-community trade should be considered affected and competition distorted.
Z ustálenej judikatúry vyplýva [31], že za takýchto okolnosti sa má obchod vnútri Spoločenstva považovať za dotknutý a hospodárska súťaž narušená.
Conclusions on the presence of aid
Závery o existencii štátnej pomoci
In the light of the above, the Commission has come to the conclusion that the preferential tariff granted to the Terni companies as of 1 January 2005 constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty and can only be authorized if it can benefit from one of the derogations laid down in the Treaty.
Z hľadiska uvedeného prišla Komisia k záveru, že zvýhodnená tarifa poskytnutá spoločnostiam Terni od 1. januára 2005 predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES a môže byť schválený, len ak má nárok na uplatnenie jednej z výnimiek stanovených v Zmluve o ES.
Qualification of the measure as new aid and lawfulness of the aid
Kvalifikácia opatrenia ako nová pomoc a zákonnosť pomoci
The measure cannot be considered existing aid for the reasons explained in points (119) to (133).
Opatrenie nemožno považovať za existujúcu pomoc z dôvodov vysvetlených v bodoch (119) až (133).
The original provision of Law 9/1991 which is considered to be covered by a State aid authorisation was modified in 2005 by Article 11(11) of Law 80/2005.
Pôvodné ustanovenie zákona č. 9/1991, ktoré sa považuje za patriace do rámca schválenia štátnej pomoci, bolo upravené v roku 2005 článkom 11 ods. 11 zákona č. 80/2005.
It should be noted that the substance of the implicitly approved tariff and that of the tariff introduced by Law 80/2005 are only apparently similar.
Treba poznamenať, že podstata implicitne schválenej tarify a podstata tarify zavedenej zákonom č. 80/2005 sú len zdanlivo podobné.
Law 80/2005 laid down that Terni should continue benefiting from a preferential tariff until 2010.
Zákon č. 80/2005 stanovil, že Terni by mal naďalej využívať výhody zvýhodnenej tarify až do roku 2010.
Even if the second extension had been a mere prolongation in time of the previous measure, it would have constituted new aid.
Aj keby bolo druhé predĺženie len čistým predĺžením predchádzajúceho opatrenia, predstavovalo by novú pomoc.
It is settled case law that an amendment to the duration of an existing aid should be regarded as new aid [32].
Z ustálenej judikatúry vyplýva, že zmena dĺžky trvania existujúcej pomoci by sa mala považovať za novú pomoc [32].
A more detailed analysis shows, however, that the differences between the two measures are much more substantive.
Z podrobnejšej analýzy však vyplýva, že rozdiely medzi týmito dvoma opatreniami sú oveľa podstatnejšie.
Before the entry into force of Law 80/2005, the Terni price (and its annual update) was still based on the original parallelism in treatment with self-producers.
Pred nadobudnutím účinnosti zákona č. 80/2005 sa cena pre Terni (a jej ročná aktualizácia) stále zakladala na pôvodnej paralelnosti v zaobchádzaní s výrobcami na vlastnú spotrebu.
The level of aid is also raised due to the increase in the quantities supplied at the preferential price.
Úroveň pomoci sa zvyšuje aj v dôsledku zvýšenia množstiev dodávaných za zvýhodnenú cenu.
The degressivity element is eliminated altogether.
Prvok postupného znižovania sa úplne odstraňuje.
It should be underlined, in this context, that even if the aid level had remained unchanged, the same conclusion would necessarily have to be drawn, if the the Opinion of Advocate General Fennelly in Case Italy and Sardegna Lines v. Commission [33] is to be followed.
V súvislosti s tým treba zdôrazniť, že aj keby úroveň pomoci zostala nezmenená, musel by sa nutne vyvodiť ten istý záver, ak sa má dodržiavať stanovisko generálneho advokáta Fennellyho vo veci Taliansko a Sardegna Lines/Komisia [33].
In assessing what constitutes a substantive change to a scheme, Advocate General Fennelly stated that ‘the introduction of a wholly new method of providing effectively the same level of aid constituted a significant amendment of the original regime’.
Pri posudzovaní, čo predstavuje podstatnú zmenu schémy, generálny advokát Fennelly uviedol, že „zavedenie úplnej novej metódy efektívneho poskytovania tej istej úrovne pomoci predstavuje významnú zmenu pôvodného režimu“.
The Commission also notes that, in the light the different mechanisms governing the tariff, it would be impossible to distinguish, in the new measure implemented in 2005, a part which, until 2007, would continue to be existing aid, and an alteration liable to be classified as new aid [34].
Komisia tiež podotýka, že z hľadiska rozdielnych mechanizmov upravujúcich tarifu by nebolo v novom opatrení zavedenom v roku 2005 možné rozlišovať časť, ktorá by až do roku 2007 naďalej predstavovala existujúcu pomoc, a zmenu, ktorá by sa mohla klasifikovať ako nová pomoc [34].
Therefore, the Commission considers that the measure referred to as ‘second extension’ is in fact a fully new aid scheme in that it is substantially altered compared to that covered by the 1991 Decision.
Komisia preto dospela k záveru, že opatrenie uvedené ako „druhé predĺženie“ predstavuje v skutočnosti úplne novú schému pomoci, keďže je podstatne zmenená v porovnaní so schémou v oblasti pôsobnosti rozhodnutia z roku 1991.
In the light of the above, the measure must be considered new aid as from 1 January 2005, which is the date when Law 80/2005 made the extension of the tariff applicable [35].
Z hľadiska uvedeného sa toto opatrenie musí považovať za novú pomoc od 1. januára 2005, teda od dátumu, keď sa predĺženie tarify stalo uplatniteľné na základe zákona č. 80/2005 [35].
The allegation, made in paragraphs (48) and (60), that the measure should be deemed authorized pursuant to Article 4, paragraph 5 of Regulation N 659/1999 because the Commission had been informed of it and failed to take a decision within the procedural time-limits ) is manifestly unfounded.
Tvrdenie v bodoch (48) a (60), že opatrenie by sa malo považovať za schválené v súlade s článkom 4 ods. 5 nariadenia (ES) č. 659/1999 z dôvodu, že Komisia bola informovaná o opatrení a neprijala rozhodnutie v procesných lehotách) je evidentne neopodstatnené.
There is a substantial difference between notifying a measure pursuant to Article 88(3), on the one hand, and simply informing the Commission of the existence of a measure, on the other.
Je podstatný rozdiel medzi oznámením opatrenia v súlade s článkom 88 ods. 3 na jednej strane a jednoduchým informovaním Komisie o existencii opatrenia na strane druhej.
In Breda Fucine Meridionali [36], the Court of First Instance has notably ruled that the transmission of documents which are not addressed to the Secretary General and do not contain an explicit reference to Article 93, paragraph 3 of the EC Treaty cannot not be considered as a valid notification.
V Breda Fucine Meridionali [36] Súd prvého stupňa predovšetkým rozhodol, že zaslanie dokumentov, ktoré nie sú adresované generálnemu tajomníkovi a neobsahujú explicitný odkaz na článok 93 ods. 3 Zmluvy o ES, nie je možné považovať za platné oznámenie.
Only measures which are duly notified pursuant to Article 88(3) and are not implemented before a Commission Decision can benefit from the procedural time limits set out in Regulation 659/99.
Jedine opatrenia, ktoré sú riadne oznámené v súlade s článkom 88 ods. 3 a nie sú implementované pred rozhodnutím Komisie, môžu využívať výhody procesných lehôt stanovených v nariadení (ES) č. 659/99.
In the case as issue, it is undisputed that Article 11(11) of Law 80/2005 was not notified.
V tejto konkrétnej veci je nepochybné, že článok 11 ods. 11 zákona č. 80/2005 nebol oznámený.
Besides, according to Article 4, paragraph 6 of Regulation 659/99, where the Commission fails to take a decision within the two months' procedural time limits, the aid is deemed to have been authorized provided the Member State gives prior notice of its intention to implement the measure, and unless the Commission takes a decision within a period of 15 working days following receipt of the notice.
V článku 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 659/99 sa ďalej stanovuje, že v prípade, ak Komisia neprijme rozhodnutie do dvojmesačnej procesnej lehoty, pomoc sa považuje za schválenú za predpokladu, že členský štát vopred oznámi úmysel implementovať opatrenie, a ak Komisia neprijme rozhodnutie do 15 pracovných dní od prijatia tohto oznámenia.
In the case at hand, no prior notice was given by Italy.
V tomto konkrétnom prípade Taliansko nepodalo žiadne predchádzajúce oznámenie.
Therefore, even if the Terni’s companies allegation was substantiated, which is not the case, as explained in paragraphs (129) and (130) above, Article 4, paragraph 6 of Regulation 659/99 would not be applicable.
Preto aj keby bolo tvrdenie spoločností Terni opodstatnené, čo v tomto prípade nie je, ako sa vysvetľuje v bodoch (129) a (130), článok 4 ods. 6 nariadenia (ES) č. 659/99 by nebol uplatniteľný.
Since Italy failed to notify Article 11(11) of Law 80/2005, the aid is unlawful.
Keďže Taliansko neoznámilo článok 11 ods. 11 zákona č. 80/2005, pomoc je nezákonná.
The first extension
Prvé predĺženie
Even though this procedure concerns only the second extension of the tariff, the Commission deems it appropriate to make a number of considerations on the first extension and its approval under the State aid rules.
Hoci sa toto konanie týka len druhého predĺženia tarify, Komisia považuje za vhodné vysloviť viacero úvah o prvom predĺžení a jeho schválení podľa pravidiel týkajúcich sa štátnej pomoci.
This first extension of the Terni tariff was provided for in Article 20(4) of Law 9/1991.
Toto prvé predĺženie tarify pre Terni bolo upravené v článku 20 ods. 4 zákona č. 9/1991.