natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Renegotiated agreement of 18 March 1999
Pozmenená dohoda z 18. marca 1999
The second agreement of 31 October 1995 (hereinafter the FOGASA II agreement) related to the amounts that FOGASA had continued to pay after the agreement of 5 November 1993 in wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
Druhá dohoda z 31. októbra 1995 (ďalej len „dohoda FOGASA II“) sa týkala čiastok, ktoré FOGASA naďalej poskytovala podľa dohody z 5. novembra 1993 na mzdy a príspevky, ktoré SNIACE dlhovala svojim zamestnancom.
The new debt amounted to ESP 229424860, to which interest at a rate of 9 % amounting to ESP 110035018 had to be added, making a total of ESP 339459878.
Istina nového dlhu predstavovala 229424860 pesiet a úroky predstavovali 110035018 pesiet s úrokovou mierou 9 %, čo prestavuje celkovú čiastku 339459878 pesiet.
The debt was linked to mortgaging of SNIACE’s assets and was to be repaid in accordance with a schedule that was renegotiated on 18 March 1999 that set out the amounts in pesetas (ESP) as follows:
Tento dlh bol spojený s hypotékou na aktíva SNIACE a mal byť splatený podľa pôvodne stanoveného a neskôr 18. marca 1999 pozmeneného splátkového kalendára vyjadrujúceho čiastky v pesetách (ESP) nasledovne:
The FOGASA II agreement
dohoda FOGASA II
Initial agreement of 31 October 1995
Pôvodná dohoda z 31. októbra 1995
Under Article 20 of the General Law on Social Security [11], the TGSS may agree to the deferment or payment in instalments of the social security contributions owed and surcharges relating to those contributions.
TGSS môže na základe článku 20 všeobecného zákona o sociálnom zabezpečení [11] súhlasiť s platením dlžného poistného na sociálne zabezpečenie alebo dlžných poplatkov z omeškania v súvislosti s týmto poistným na základe splátkového kalendára alebo rozvrhnutia platieb.
Article 27 of that Law states that surcharges for payments outside the time limit must be added to the deferred debt.
S dlžnými čiastkami, pri ktorých bol povolený splátkový kalendár, sú podľa článku 27 všeobecného zákona o sociálnom zabezpečení spojené poplatky z omeškania.
The agreement of 8 March 1996, as amended by the agreements of 7 May 1996 and 30 September 1997, provided for the rescheduling of the debt payment to a total amount of ESP 3510387323 plus accrued interest, which, at a rate of 7,5 %, amounted to ESP 615056349.
Dohoda z 8. marca 1996 v znení zmien a doplnkov podľa dohody zo 7. mája 1996 a z 30. septembra 1997 sa týkala dohody o reštrukturalizácii dlhov v celkovej výške 3510387323 pesiet a úrokov vo výške 615056349 pesiet pri úrokovej miere 7,5 %.
REASONS THAT LED TO INITIATION OF THE PROCEDURE
DÔVODY PRE ZAČATIE KONANIA
In its decision to initiate the procedure, the Commission considered that the Court of Justice’s analysis in the Tubacex case was fully applicable to the measures in question in the Decision of 1998 and, therefore, that that decision should be partially revoked and the agreements concluded between SNIACE and the public creditors should be reassessed.
Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania mala za to, že analýza Súdneho dvora týkajúca sa rozsudku Tubacex sa mohla v plnej miere uplatňovať na opatrenia, ktoré boli predmetom rozhodnutia v roku 1998 a preto by bolo potrebné pozmeniť a doplniť toto rozhodnutie a opätovne posúdiť dohody uzatvorené medzi SNIACE a verejnými veriteľmi.
Indeed, in the light of the Tubacex judgment, the Commission expressed some doubts concerning the measures implemented by the public creditors:
Na základe rozsudku Tubacex Komisia vyjadrila pochybnosti o opatreniach, ktoré uplatnili verejní veritelia:
firstly, concerning the presence of elements constituting State Aid in the measures deemed incompatible in the Decision of 1998 and, if so, their compatibility; and
po prvé o prítomnosti prvkov štátnej pomoci v opatreniach považovaných za nezlučiteľné s rozhodnutím z roku 1998 a v prípade kladnej odpovede, ich zlučiteľnosť, a
secondly, concerning the behaviour of a private creditor who, in a comparable situation, would have demanded a higher interest rate than that required by the public creditors.
po druhé o správaní súkromného veriteľa nachádzajúceho sa v porovnateľnej situácii, ktorý by vyžadoval vyššiu úrokovú mieru ako verejní veritelia.
No comments were submitted by interested parties.
Zúčastnené strany nepredložili žiadne pripomienky.
SPAIN’S COMMENTS
PRIPOMIENKY ŠPANIELSKA
The Spanish Government submitted its comments by letter of 21 March 2000.
Španielska vláda listom z 21. marca 2000 predložila svoje pripomienky.
The Spanish authorities disagree with the Commission’s decision to open the formal investigation procedure, inasmuch as in their view the investigation procedure was not necessary to carry out the envisaged partial revocation of the Decision of 1998.
Španielske orgány namietajú proti rozhodnutiu Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania z dôvodu, že toto konanie nie je potrebné na plánované čiastočné zrušenie rozhodnutia z roku 1998.
As regards the rescheduling agreement between SNIACE and the TGSS, the Spanish authorities do not share the Commission’s view that ‘it seems probable that, in the case of out-of-court agreements concerned with or having the effect of rescheduling pre-existing debts, the creditor would seek to obtain from the debtor a rate of interest on arrears that would be higher than the legal interest rate as compensation for not pursuing the recovery of the debt by legal means’.
Čo sa týka dohody o reštrukturalizácii uzatvorenej medzi SNIACE a všeobecnou pokladnicou sociálnej poisťovne, španielske orgány sa nestotožňujú s názorom Komisie, podľa ktorého „sa zdá byť pravdepodobné, že v mimosúdnych dohodách o reštrukturalizácii predchádzajúcich alebo podobných dlhov, sa bude veriteľ logicky snažiť dosiahnuť, aby mu dlžník uhradil vyššie úroky z omeškania ako zákonný úrok z omeškania z dôvodu kompenzácie za nepostupovanie pri vymáhaní dlhu zákonnými prostriedkami“.
On the contrary, they claim that, owing to the financial situation of the company as well as the cost, duration and uncertainty inherent in legal proceedings, out-of-court agreements would frequently lead to agreeing an interest rate lower than the legal interest rate.
Práve naopak, tieto dohody tvrdia, že z dôvodu finančnej situácie podniku a tiež z dôvodu nákladov, trvania a neistoty spojených so súdnym konaním, mimosúdne dohody často dospievajú k nižším úrokovým mieram ako je zákonná úroková miera.
Thus, the Spanish authorities reiterate their argument that the granting of a deferment applying the legal interest rate protects the interests of the social security system, in terms of recovering debts, better than any other form of action that a private creditor could have taken.
Španielske orgány sa preto držia svojho argumentu, podľa ktorého udelenie odkladu pri zákonnej úrokovej miery lepšie chráni záujmy sociálneho zabezpečenia v oblasti vymáhania dlhov ako akýkoľvek druh právnych krokov podniknutých súkromným veriteľom.
The Spanish Government also recalls that while a private creditor can agree any interest rate with the debtor, the Social Security authorities are bound by Article 20 of the General Law on Social Security, which lays down that the legal interest rate is to be applied in the debt rescheduling agreements.
Španielska vláda tiež pripomína, že ak môže súkromný veriteľ poskytnúť dlžníkovi akúkoľvek úrokovú mieru, všeobecná pokladnica sociálnej poisťovne musí dodržiavať článok 20 všeobecného zákona o sociálnom zabezpečení, ktorý uvádza, že zákonná úroková miera sa uplatňuje na dohody o reštrukturalizácii dlhov.
In its decision to initiate the procedure, the Commission considered that the comparison of the terms contained in the private creditors’ agreement of October 1996 with the terms of the rescheduling agreement between the social security authorities and SNIACE might not be the correct way of applying the ‘private creditor’ test, as defined by the Court of Justice.
Komisia sa vo svojom rozhodnutí o začatí konania domnievala, že porovnanie podmienok dohody uzatvorenej medzi súkromnými veriteľmi v októbri 1996 s podmienkami dohôd o reštrukturalizácii uzatvorenými medzi sociálnym zabezpečením a SNIACE mohlo predstavovať nesprávne uplatnenie kritéria „súkromného veriteľa“ v zmysle vymedzenia Súdu prvého stupňa.
In this regard, the Spanish authorities stated that, due to legal obligations of the public administration, the situation of public creditors could not be treated in the same way as the situation of private creditors.
V tejto súvislosti španielske orgány vyhlásili, že v dôsledku právnych obmedzení uložených verejnou správou nemohla byť situácia verejných veriteľov porovnateľná so situáciou súkromných veriteľov.
However, they emphasised that, in spite of the differences, the terms and conditions of the agreements between the social security authorities and SNIACE, on the one hand, and between FOGASA and SNIACE, on the other hand, were stricter than the terms reached in the private creditors’ agreement.
Zdôraznili však, že napriek tomuto rozdielu boli podmienky dohôd uzatvorených na jednej strane medzi sociálnou poisťovňou a SNIACE a na druhej strane medzi FOGASA a SNIACE menej výhodné ako dohoda uzatvorená medzi súkromnými veriteľmi.
Finally, the Spanish authorities reiterated the views expressed in the procedure which led to the Decision of 1998.
Španielske orgány nakoniec podporili argumenty, ktoré predložili v rámci konania, ktoré viedlo k rozhodnutiu z roku 1998.
ON THE JUSTIFICATION OF THE SECOND INITIATION OF THE PROCEDURE
O OPRÁVNENOSTI DRUHÉHO ZAČATIA KONANIA
The Spanish authorities maintain that it was not necessary to initiate a new formal investigation procedure to resolve the case and that respect for the rights of interested parties was not a sufficient reason for doing so.
Španielske orgány sa domnievajú, že nové začatie konania nebolo potrebné na vyriešenie tohto prípadu a že toto začatie konania nemožno dostatočne odôvodniť dodržiavaním práv zúčastnených strán.
For its part, the Commission considers that the Tubacex judgment was sufficiently relevant for the Spanish authorities and the interested parties to be informed of it.
Komisia považovala rozsudok Tubacex za dostatočne významný prvok na to, aby bola táto informácia oznámená španielskym orgánom a zúčastneným stranám.
Indeed, that judgment could alter the assessment criteria as laid down in the decision to initiate the procedure of 7 November 1997.
Tento rozsudok mohol v skutočnosti zmeniť kritériá hodnotenia, ktoré boli uvedené v rozhodnutí o začatí konania zo 7. novembra 1997.
DETERMINING THE EXISTENCE OF AID FOR THE PURPOSES OF ARTICLE 87(1) OF THE TREATY
URČENIE EXISTENCIE POMOCI V ZMYSLE ČLÁNKU 87 ODS. 1 ZMLUVY O ES
In the second initiation of the procedure, the Commission raised the question of whether the agreements concluded between SNIACE and its public creditors included State Aid and, if so, whether they could be declared compatible.
V druhom začatí konania si Komisia kládla otázku o tom, či dohody uzatvorené medzi SNIACE a jeho verejnými veriteľmi mohli obsahovať prvky štátnej pomoci a v prípade kladnej odpovede, či mohli byť tieto vyhlásené za zlučiteľné.
The Tubacex judgment allows State interventions in the form of debt rescheduling to be considered as not constituting State Aid if they fulfil the criteria laid down in that judgment (see recital (4))
Na základe rozsudku Tubacex je možné usudzovať, že verejné intervencie v podobe reštrukturalizácie dlhov nepredstavujú štátnu pomoc v prípade dodržania kritérií uvedených v tejto judikatúre (pozri odôvodnenie 4).
In the judgment in Case T-36/99 annulling the Decision of 2000, the Court of First Instance rejected the grounds on which the Commission had considered that the TGSS and FOGASA had behaved as a private creditor would have done.
V rozsudku vo veci T-36/99 o zrušení rozhodnutia z roku 2000 sa Súd prvého stupňa odchýlil od dôvodov, ktoré viedli Komisiu k záveru, že TGSS a FOGASA sa správali tak, ako by sa bol správal súkromný veriteľ.
For that purpose, and in the light of the judgment of the Court of First Instance, the following should be verified:
Z tohto dôvodu je potrebné prehodnotiť z hľadiska stanoviska Súdu prvého stupňa:
the situation of the public creditors compared with that of the private creditors;
situáciu verejných veriteľov vzhľadom na situáciu súkromných veriteľov;
the situation of the Banco Español de Crédito (hereinafter Banesto), a private creditor, compared with that of the TGSS and that of FOGASA;
situácia Španielskej úverovej banky (ďalej len „Banesto“), súkromného veriteľa, vzhľadom na TGSS a FOGASA;
the prospects of recovering the total sums owed to the TGSS and FOGASA without suffering any financial loss, and
možnosti vrátania všetkých čiastok dlžné voči TGSS a FOGASA bez utrpenia finančných strát;
SNIACE’s prospects of future profitability and viability.
perspektívy dlhodobej rentability a životaschopnosti SNIACE.
The criteria laid down in the Tubacex judgment and in the judgment of the Court of First Instance in Case T-36/99 are cumulative.
Kritériá uvedené v rozsudku Tubacex a v rozsudku Súdu prvého stupňa vo veci T-36/99 sú kumulatívne.
As soon as the measures taken by the public creditors do not fulfil at least one of them, the Commission must discard the private creditor principle.
Ak mechanizmus vytvorený verejnými veriteľmi nespĺňa aspoň jedno z nich, Komisia musí v takom prípade vylúčiť zásadu súkromného veriteľa.
AGREEMENTS CONCLUDED WITH FOGASA
DOHODY UZATVORENÉ S FOGASA
Unlike the facts that gave rise to the Tubacex judgment, the two agreements with FOGASA were concluded approximately two years apart and related to different debts.
Na rozdiel od skutočností, ktoré viedli k rozsudku Tubacex, obidve dohody s fondom FOGASA boli uzatvorené približne v dvojročnom intervale a týkali sa rôznych dlhov.
The Commission considers that they do not constitute a single agreement.
Komisia sa domnieva, že tieto dohody nie je potrebné považovať za jednu a tú istú dohodu.
When the second agreement was concluded, FOGASA did not try to combine them into one agreement covering all the amounts owed.
FOGASA sa tiež nesnažila vo chvíli uzatvorenia druhej dohody spojiť tieto dohody do jednej, ktorá by obsahovala všetky dlžné čiastky.
FOGASA only unified outstanding debts by means of the agreement of 18 March 1999 [12], that is to say, four years after the second agreement was concluded between FOGASA and SNIACE.
FOGASA spojila neuhradené dlžné čiastky až dohodou z 18. marca 1999 [12], t.j. štyri roky po uzatvorení druhej dohody uzatvorenej medzi FOGASA a SNIACE.
For the purposes of this assessment, the Commission will first analyse the FOGASA I agreement and then the FOGASA II agreement, taking into account the criteria applicable to private creditors.
Pre potreby analýzy sa bude Komisia zaoberať najskôr dohodou FOGASA I a potom dohodou FOGASA II z hľadiska kritérií uplatniteľných na súkromného veriteľa.
FOGASA I Agreement
Dohoda FOGASA I
SNIACE and FOGASA concluded the first debt rescheduling agreement on 5 November 1993 for the amount of ESP 1362708700 (including interest).
SNIACE a FOGASA dospeli k prvej dohode o reštrukturalizácii dlhov dňa 5. novembra 1993 vo výške 1362708700 pesiet (vrátane úrokov).
The agreement was concluded after FOGASA paid the wages and compensation that SNIACE owed to its staff.
Táto dohoda bola uzatvorená po uhradení zo strany FOGASA miezd a príspevkov, ktoré SNIACE dlhoval svojim zamestnancom.
For the purposes of its analysis, the Commission must distinguish between the time when the agreement was concluded (ex-ante analysis) and the time when it was implemented (ex-post analysis).
Komisia musí pre potreby svojej analýzy rozlišovať moment uzatvorenia dohody (analýza ex-ante) a moment uplatnenia (analýza ex-post).
In fact, it could be the case that, after analysing an agreement in terms of its characteristics at the time when it was concluded, the conclusion is reached that the agreement does not contain aid, and that its implementation, in different circumstances from those initially envisaged, alters that initial opinion and the conclusion is reached that it does contain aid.
Dohoda analyzovaná na základe svojich vlastností vo chvíli uzatvorenia by mohla neobsahovať pomoc, zatiaľ čo jej neskoršie uplatnenie za iných podmienok ako za predpokladaných podmienok by mohlo zmeniť tento prvý zámer a obsahovať pomoc.
Assessment of the FOGASA I agreement at the time of its conclusion
Posúdenie dohody FOGASA I vo chvíli jej uzatvorenia
FOGASA’s position compared with that of private creditors, including Banesto
Situácia FOGASA vzhľadom na súkromných veriteľov vrátane Banesta.
The Commission notes that the first debt rescheduling agreement with FOGASA dates from 5 November 1993, that is almost 8 months after the suspension of payments declaration issued by the court of first instance on 25 March 1993 requiring that FOGASA pay SNIACE’s employees.
Komisia uvádza, že prvá dohoda o reštrukturalizácii dlhov týkajúcich sa fondu FOGASA bola uzatvorená 5. novembra 1993, t.j. menej ako 8 mesiacov po vyhlásení platobnej neschopnosti oznámenej 25. marca 1993 Súdom prvého stupňa, čo viedlo k uhradeniu miezd fondom FOGASA zamestnancom SNIACE.
At that time, FOGASA linked the agreement to the mortgaging of SNIACE’s assets in order to guarantee at least a part of its loan.
Pri tejto príležitosti FOGASA doplnila dohodu o hypotéku na aktíva SNIACE s cieľom zaručiť aspoň časť svojej pohľadávky.
The rate applied by FOGASA was 10 %, as laid down by the legislation in force when the agreement was concluded.
Úroková miera stanovená fondom FOGASA bola 10 % v zmysle platnej právnej úpravy v čase uzatvorenia dohody.
For its part, Banesto had granted lines of mortgage credit to SNIACE in 1987 and 1991, that is to say some time before the FOGASA I agreement was concluded, at rates of 16 % and 18 % respectively (the market conditions at that time).
Banesto poskytlo v roku 1987 a 1991 hypotekárne úverové rámce v prospech SNIACE s úrokovou mierou 16 % a 18 % (trhové podmienky v danom čase), t.j. v podstatnom časovom predstihu pred uzatvorením dohôd FOGASA 1.
Thus, it should be noted that, when the suspension of payments occurred in 1992, SNIACE had at least two creditors: FOGASA, to which it owed the wages that SNIACE had been unable to pay to its employees, and BANESTO, because of the loans that it had granted to SNIACE and which SNIACE had still not entirely repaid.
Je potrebné skonštatovať, že v čase platobnej neschopnosti v roku 1992 mala SNIACE aspoň dvoch veriteľov: FOGASA z dôvodu preddavku na mzdy a BANESTO z dôvodu poskytnutých úverov a ktoré ešte neboli úplne splatené.
From the time when the suspension of payments was announced, BANESTO could have asserted its rights as a preferential mortgage creditor of SNIACE.
Od oznámenia platobnej neschopnosti mohlo BANESTO uplatniť svoje práva na privilegovaných pohľadávkach, ktoré malo k dispozícii vďaka svojim hypotékam.
However, only under the agreement of 26 de September 1996, in other words, three years after the FOGASA I agreement was concluded, did SNIACE transfer to Banesto, as payment of part of its debts, the shares that it owned in the undertaking Inquitex and some plots of land that were covered by the mortgage.
Avšak SNIACE postúpilo v prospech Banesta svoje akcie v podniku INQUITEX a pozemky, ktoré boli predmetom hypotéky až na základe dohody z 26. septembra 1996, t.j. tri roky po uzatvorení dohody FOGASA I.
For its part, FOGASA was legally obliged to pay the wages in the event of suspension of payments.
Fond FOGASA bol povinný uhradiť platy v prípade platobnej neschopnosti.
From the time when FOGASA had to pay the wages of the SNIACE workers, it began to negotiate a rescheduling agreement with SNAICE in order to recover its loan.
Po tom, ako fond FOGASA uhradil mzdy zamestnancom, začal rokovanie so SNIACE o reštrukturalizácii dlhu s cieľom získať preplatenie svojej pohľadávky.
The fact that BANESTO did not enforce its mortgage loans against SNIACE rather demonstrates that FOGASA acted prudently and wisely when it concluded the rescheduling agreement and obtained guarantees as soon as the suspension of payments was notified, unlike the private creditor BANESTO.
Skutočnosť, že BANESTO neuplatnilo svoje hypotekárne práva, ktoré malo k dispozícii voči SNIACE naznačuje, že FOGASA postupovala v čase uzatvorenia dohody o reštrukturalizácii s obozretnou opatrnosťou, keď získala záruky od oznámenia platobnej neschopnosti na rozdiel od súkromného veriteľa BANESTO.
FOGASA and SNIACE therefore rapidly concluded negotiations that showed the parties’ willingness to arrive at an amicable solution.
Z toho vyplýva, že FOGASA a SNIACE uzatvorili rýchlo rokovania, ktoré umožnili dosiahnuť obidvom stranám dobré podmienky s cieľom dosiahnuť riešenie vzájomnou dohodou.
Possibility of recovering in full the sums owed to FOGASA without suffering any financial loss
Možnosť vrátenia všetkých čiastok dlžných fondu FOGASA bez utrpenia finančných strát
After accepting the SNIACE workers’ demand that they should be paid the wages and compensation owed to them pursuant to the judicial proceedings that had declared the suspension of payments, FOGASA concluded a debt rescheduling agreement whereby SNIACE would repay to it the sums involved.
Po tom, ako FOGASA vyhovela nároku zamestnancov SNIACE na vyplatenie ich miezd a príspevkov, ktoré im boli dlžné na základe súdneho konania vyplývajúceho z platobnej neschopnosti, FOGASA vypracoval dohody v podobe reštrukturalizácie dlhov s cieľom získať späť od podniku vyplatené čiastky.
FOGASA applied the legal rate of interest laid down by Spanish law, namely 10 % at the time when the parties concluded the agreement.
FOGASA uplatnila zákonnú úrokovú mieru, ktorú stanovuje španielsky zákon, t.j. 10 % v čase, keď zmluvné strany dohodu dosiahli.
The Commission considers that, by granting to SNIACE a rescheduling of its debts, FOGASA applied the principle of the Tubacex judgment, whereby ‘a creditor does not seek to make any special profit on the money which is due to him, but merely wishes to recover in full the sums he has advanced without suffering any financial loss.
Na základe poskytnutia splátkového kalendára podniku SNIACE, Komisia dospela k záveru, že FOGASA uplatnila zásadu rozsudku Tubacex, v ktorom „veriteľ sa nesnaží dosiahnuť mimoriadny zisk z peňazí, ktoré sú mu dlžné, ale požaduje len vrátenie celej požičanej čiastky bez utrpenia finančnej ujmy.
To that end, where he agrees to the rescheduling of his debt for the purpose of ensuring that it is repaid, he requires the further payment of interest, the purpose of which is to compensate him for depreciation of the money as a result of the rescheduling’ [13].
Preto ak veriteľ súhlasí s reštrukturalizáciou svojej pohľadávky s cieľom získať vrátenie týchto prostriedkov, vyžaduje dodatočnú platbu úrokov, ktorých účelom je kompenzácia znehodnotenia, ktorej podliehajú peňažné prostriedky z dôvodu reštrukturalizácie.“ [13]
Prospects of future financial profitability
Perspektívy dlhodobej finančnej rentability
At the time when the agreement was concluded, FOGASA was aware of the crisis that SNIACE was undergoing, which is why it had intervened on behalf of the workers so that they could be paid the wages and compensation that SNIACE could not pay them because its payments had been suspended.
V čase uzatvorenia dohody sa FOGASA zaoberala podnikovými ťažkosťami a z tohto dôvodu táto organizácia zasiahla v prospech zamestnancov, aby mohli dostať svoje mzdy a príspevky, ktoré im SNIACE nebol schopný vyplatiť z dôvodu svojej platobnej neschopnosti.
Admittedly, at the material time the only genuine viability plan for SNIACE proposed to FOGASA was to reschedule the debts.
Je pravda, že v čase týchto skutočností nebol navrhovaný žiaden plán životaschopnosti SNIACE okrem reštrukturalizácie dlhov voči fondu FOGASA.
However, after the serious social conflict that the undertaking experienced in 1992, its activity gradually revived, offering a glimpse of the prospect of future profitability, although the situation of the undertaking was still fragile.
Napriek tomu v dôsledku veľkého sociálneho konfliktu, ktorý sa v podniku vyskytol v roku 1992, činnosť podniku sa pomaly rozbehla a vytvorila náznaky ziskovej perspektívy z dlhodobého hľadiska, aj keď situácia podniku zostávala neistá.