natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Second, the Commission has no jurisdiction to examine previous restructuring measures that are not applicable after accession.
Po druhé, Komisia nemá právomoc vyšetrovať reštrukturalizačné opatrenia uskutočnené v minulosti, ktoré sú po pristúpení neuplatniteľné.
The Commission’s approach of lumping together measures not applicable after accession and the indemnity undertaking for unknown claims treats the 1998-2002 measures as aid, although it has no jurisdiction to examine them.
Podľa metódy Komisie, ktorou hodnotí súborne neuplatniteľné opatrenia po pristúpení spolu so záväzkom odškodnenia za nezistené nároky, sa aj opatrenia vykonané v období rokov 1998 – 2002 považujú za štátnu pomoc, hoci Komisia ani nemá právomoc ich posudzovať.
Erste Bank also states, as a subsidiary argument, that the Commission’s private investor test analysis is, in any event, incomplete as it does not examine the costs of liquidation or the relevant Hungarian banking rules preventing liquidations from taking place.
Erste Bank na doplnenie uvádza, že Komisiou vykonaná analýza testu súkromného investora je v každom prípade neúplná, pretože neskúma náklady likvidačného postupu, ani príslušné maďarské bankové predpisy vzťahujúce sa na zamedzenie likvidácie.
Erste Bank considers that, since the measure does not constitute aid and is not applicable after accession, there is no need for a compatibility assessment.
Podľa stanoviska Erste Bank záväzok odškodnenia za nezistené nároky nepredstavuje štátnu pomoc a nie je ani uplatniteľný po pristúpení, a teda nie je potrebné ani posudzovanie zlučiteľnosti.
It also claims that the compatibility assessment is based on the mistaken assumption that the measure is a restructuring measure rather than an element in the privatisation.
Argumentuje medzi iným aj tým, že základom pre posudzovanie zlučiteľnosti bol chybný predpoklad, podľa ktorého záväzok odškodnenia za nezistené nároky je reštrukturalizačným opatrením, a nie čiastkovým prvkom privatizácie.
Erste Bank further argues that the measure does not distort competition or confer a commercial advantage, since it came about in the context of a competitive procedure under which Postabank was sold at a market price.
Erste Bank podotýka, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky nenarúša hospodársku súťaž a nevytvára ani obchodné výhody, pretože vznikol na základe takého súťažného postupu, počas ktorého Postabank predali za trhovú cenu.
In any event, according to the case-law, the benefit of any advantage would remain with the seller and would not be passed on to the buyer.
V každom prípade, v súlade s judikatúrou by akékoľvek výhody zostali u predávajúceho a nepreniesli by sa na kupujúceho.
Therefore, there was no selective commercial advantage in favour of Erste Bank (in respect of the indemnity undertaking for unknown claims or otherwise) as the State would have been prepared to sell Postabank to whichever company had offered the highest price.
Preto nevzniká pre Erste Bank selektívna obchodná výhoda (vyplývajúca zo záväzku odškodnenia za nezistené nároky alebo inak), pretože štát bol pripravený predať Postabank akémukoľvek inému investorovi, ktorý by bol ponúkol za banku najvyššiu cenu.
Erste Bank states that the Commission does not identify the legal grounds for its applicability test and that in order to show that the Commission has the jurisdiction to examine the measure under Article 88(2), it would have to be shown that the undertaking constituted new aid within the meaning of Annex IV(3) of the Act of Accession.
Erste Bank tvrdí, že Komisia neurčila právny základ pre posudzovanie uplatniteľnosti, a na preukázanie toho, že Komisia má podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES právomoc posudzovať záväzok odškodnenia za nezistené nároky, treba dokázať, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky sa podľa bodu 3 prílohy IV aktu o pristúpení považuje za novú štátnu pomoc.
It also states that Hungary was not a member of the EU at the time the measures were created and therefore not directly subject to Article 87(1) EC.
Uvádza ďalej, že Maďarsko v čase realizovania opatrení nebolo členským štátom EÚ, a preto sa naň nemohol bezprostredne vzťahovať článok 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
The Commission cannot apply State aid rules to situations definitively fixed before accession, such as the Postabank share purchase agreement, which is a legally binding act, as this would contravene the principle of non-retroactivity.
Komisia nemôže uplatňovať pravidlá štátnej pomoci na také prípady, ktoré boli s konečnou platnosťou rozhodnuté ešte pred pristúpením, teda ani na právoplatnú zmluvu o kúpe akcií vzťahujúcu sa na Postabank, pretože týmto by bol porušený princíp zákazu retroaktívneho účinku.
At the time of privatisation neither Hungary nor Erste Bank was aware of the requirement that risks have to be precisely defined in order for indemnity undertakings not to be considered applicable after accession.
Požiadavka, že v záujme toho, aby sa záväzky odškodnenia nepovažovali po pristúpení za uplatniteľné, je potrebné presne uviesť riziká spojené s nimi, nebola pri privatizácii známa Maďarsku ani Erste Bank.
As explained above as well as in the decision initiating the procedure, the Commission’s assessment first examines whether the measure on which the formal investigation procedure was initiated, i.e. the indemnity undertaking for unknown claims, is applicable after accession according to the criteria set out in paragraph 14.
Na základe uvedeného vysvetlenia a rozhodnutia Komisie o začatí konania Komisia posudzuje najprv to, či opatrenie, ktoré je predmetom konania vo veci formálneho zisťovania, teda záväzok odškodnenia za nezistené nároky, je uplatniteľné po pristúpení na základe podmienok určených v odseku 14.
The question of aid being ‘applicable after accession’ is a distinct question from the question of whether a measure qualifies as aid (at any given relevant time) and is subject to distinct criteria.
Otázka, či štátna pomoc je „po pristúpení uplatniteľná“, sa oddeľuje od otázky, či sa dané opatrenie kvalifikuje ako štátna pomoc (v akomkoľvek danom, relevantnom čase) a posudzuje sa podľa osobitných podmienok.
The irrevocable unilateral declaration signed on 29 April 2004 by Postabank’s buyer, Erste Bank, provides for an overall cap of HUF 200 billion and a narrower definition of risk in respect of Hungary’s liability towards the buyer, as laid down in the share purchase agreement.
Erste Bank, kupujúci banky Postabank, vo svojom neodvolateľnom a jednostrannom vyhlásení podpísanom 29. apríla 2004 – v súvislosti so záväzkom odškodnenia za nezistené nároky – určuje celkovú hornú hranicu platieb, ktoré má Maďarsko na základe zmluvy o kúpe akcií uskutočniť v prospech kupujúceho banky Postabank, vo výške 200 miliárd HUF, a taktiež zužuje okruh vymedzených rizík.
However, despite this setting of an overall cap and narrowing of the scope of the measure, the Commission notes that the indemnity undertaken by the Hungarian Government in order to facilitate the sale of Postabank was not precisely defined and did not involve an exhaustive and binding list finalised by the date of accession.
Komisia poznamenáva, že napriek určeniu celkového horného limitu a zúženiu okruhu záväzkov odškodnenia za nezistené nároky neboli presne určené záväzky na odškodnenie, ku ktorým sa maďarský štát v záujme uľahčenia predaja Postabank zaviazal a nebol vypracovaný ich úplný a záväzný zoznam uzavretý ku dňu pristúpenia.
On the contrary, the measure covers indemnities with a wide scope, is not precisely defined and is capped at a high level, which moreover was introduced at a later date.
Práve naopak, záväzok odškodnenia za nezistené nároky predstavuje široký okruh záväzkov odškodnenia, jeho definícia nie je presná, horný limit je vysoký, a navyše bol stanovený dodatočne.
Therefore, the undertaking provides the potential for an undetermined number of further claims beyond what had been clearly defined by the time of accession, which is contrary to what the Hungarian authorities and Erste Bank maintain.
Preto záväzok odškodnenia za nezistené nároky umožňuje predložiť neurčité množstvo ďalších nárokov mimo tých, ktoré boli jednoznačne určené pri pristúpení, čo je v rozpore s tým, čo tvrdia maďarské orgány a Erste Bank.
The Commission considers that a mere cap without listing (itemising) the specific events which might trigger the undertaking does not tie the payment of the indemnity after accession to specific events definitively and unconditionally identified prior to accession.
Podľa názoru Komisie určenie horného limitu bez toho, aby v listine záväzkov (položkovite) vymenovali jednotlivé udalosti, ktoré by odôvodnili oprávnenosť záväzku odškodnenia za nezistené nároky, neviaže vyplatenie odškodného po pristúpení ku konkrétne určeným prípadom, ktoré by boli s definitívnou platnosťou a bezpodmienečne identifikované ešte pred pristúpením.
It is true that the financial exposure of the State has been limited in theory, but the facts that would trigger the potential payments by the State have not been clearly identified, as is clear from the very name of the undertaking, i.e. that it is for unknown claims.
Finančná účasť štátu je vlastne teoreticky ohraničená, ale fakty, ktoré slúžia ako dôvody na štátnu platbu, neboli jednoznačne definované, ako to vyplýva už aj z textu záväzkov odškodnenia za nezistené nároky, teda že sa platí za nezistené nároky.
The limitation is thus only apparent, as the scope and the concrete amounts which might have to be paid after accession may vary on the basis of criteria explained only in general terms.
Ohraničenie je teda len zdanlivé, pretože po pristúpení sa okruh použitia a prípadné konkrétne sumy môžu meniť, a to na základe podmienok, ktoré boli vysvetlené len všeobecne.
The measure at issue therefore qualifies as applicable after accession, with two exceptions.
Spomínané opatrenie sa teda, s dvoma výnimkami, považuje po pristúpení za uplatniteľné.
Following the clarifications provided by the authorities, the Commission has concluded that there are two items which fulfil the criteria not to qualify as applicable after accession.
Na základe vysvetlenia príslušných orgánov existujú podľa posúdenia Komisie dva prvky zodpovedajúce podmienkam, podľa ktorých sa po pristúpení považujú za neuplatniteľné.
These two items relate to the potential claims of Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság and/or Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (or their assignees or legal successors) against Postabank or any material subsidiary relating to the preparation of an audit of Postabank or any material subsidiary in the period prior to the year 2000, with a total financial limit of HUF 200 billion (included in ‘Risk definition O’ in Erste Bank’s Unilateral Declaration of 29 April 2004).
Týmito dvoma prvkami sú možné nároky spoločností Arthur Andersen Audit Könyvszakértő Korlátolt Felelősségű Társaság a/alebo Prudentia Könyvvizsgáló és Gazdasági Tanácsadó Korlátolt Felelősségű Társaság (prípadne ich koncesionárov alebo právnych nástupcov) voči Postabank alebo hociktorej jej významnej dcérskej firme, na vyplatenie ceny za zhotovenie auditu pred rokom 2000, a to do celkovej výšky 200 miliárd HUF (uvedené v jednostrannom vyhlásení Erste Bank z 29. apríla 2004, v časti „Určenie rizika 0“).
The Commission notes that these two companies have already indicated to Erste Bank that they would file a claim for damages against Erste Bank subject to the outcome of ongoing legal action brought by the Hungarian State against Postabank’s auditors in connection with their role as the Bank’s auditors.
Komisia poznamenáva, že tieto dve spoločnosti už avizovali Erste Bank, že hodlajú začať voči Erste Bank súdny spor za spôsobené škody v závislosti od výsledku doteraz neukončených súdnych sporov, ktoré vedie maďarský štát voči audítorom Postabank v spojitosti s ich úlohou ako audítorov banky.
At this stage, these claims constitute threatened claims.
Tieto nároky sa v súčasnosti považujú za možné súdnou cestou vymáhateľné nároky.
In addition, Arthur Andersen has sought payment from Erste Bank for its legal costs incurred in connection with the Hungarian State’s lawsuit.
Spoločnosť Arthur Andersen okrem toho žiadala od Erste Bank aj úhradu svojich právnych nákladov v súdnom spore, ktorý inicioval maďarský štát.
The State’s indemnity undertaking covering these two threatened claims fulfils all three criteria set out above and can therefore not be considered applicable after accession.
Záväzok štátu prevziať tieto dva možné nároky na odškodnenie zodpovedá všetkým trom uvedeným kritériám, a preto sa nepovažuje za uplatniteľný po pristúpení.
First, the Republic of Hungary (like all the other candidate countries at that time) were already bound — prior to accession — by the Europe Agreements, which, inter alia, declared any public aid which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods in so far as they may affect trade between the Community and the then candidate country incompatible with the proper functioning of the Agreement itself [7].
Po prvé, Maďarskú republiku (podobne ako aj všetky vtedajšie kandidátske krajiny) už pred pristúpením zaväzovali európske dohody, ktoré – popri iných – vyhlásili za nezlučiteľné s riadnym fungovaním dohody všetky také formy štátnej pomoci, ktoré zabezpečili určitým podnikom alebo výrobe určitých produktov výhodu, a tým narúšali hospodársku súťaž, alebo hrozili narušením hospodárskej súťaže v prípade, ak sa to týkalo obchodu Spoločenstva a vtedajších kandidátskych krajín [7].
Subsequently, Annex IV.3 of the Accession Treaty defined three categories of measures as existing aid: (i) those put into effect before 10 December 1994; (ii) those examined by the Commission and included in the list annexed to the Treaty of Accession; and (iii) those approved under the interim mechanism.
Okrem toho v bode 3 prílohy IV aktu o pristúpení sa ako existujúca pomoc definujú len tri kategórie opatrení, a to: i) tie, ktoré nadobudli platnosť pred 10. decembrom 1994; ii) tie, ktoré boli po preskúmaní Komisiou zahrnuté do zoznamu, ktorý je priložený k zmluve o pristúpení, a iii) tie, ktoré boli schválené v rámci tzv. prechodného mechanizmu.
The Treaty makes it clear that all measures still applicable after the date of accession that constitute State aid and do not fulfil the conditions of existing aid would be considered new aid upon accession.
V zmluve sa jednoznačne uvádza, že všetky opatrenia uplatniteľné po dni pristúpenia, ktoré predstavujú štátnu pomoc a nezodpovedajú podmienke existujúcej pomoci, sa od pristúpenia považujú za novú pomoc.
It is therefore clear — on the basis of this primary EU legislation — that the Commission has full powers to review aid measures put into effect before and applicable after accession that did not qualify as existing aid after accession.
Preto – na základe primárnej legislatívy EÚ – je jednoznačné, že Komisia má plnú právomoc posudzovať také opatrenia štátnej pomoci, ktoré nadobudli účinnosť pred pristúpením, sú uplatniteľné po pristúpení a nekvalifikujú sa po pristúpení ako existujúca pomoc.
The Commission can consider such measures to be ‘new aid’ as of 1 May 2004 and can thus prohibit the application of the aid after that date, as well as order recovery of any sums unlawfully paid after accession, if it considers that this aid is incompatible with the common market.
Komisia môže takéto opatrenia od 1. mája 2004 považovať za „novú štátnu pomoc“ a môže od tohto dňa zakázať uplatňovanie pomoci; ďalej môže nariadiť vrátenie sumy neprávom vyplatenej po pristúpení, ak usúdi, že táto pomoc je nezlučiteľná so spoločným trhom.
This application of State aid rules to the future effects of measures applicable after accession and not fulfilling the criteria of existing aid, as defined by the Treaty of Accession, does therefore not entail any retroactive effect of the EC State aid rules.
Uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci na budúce účinky opatrení, ktoré sú po pristúpení aj naďalej uplatniteľné a podľa ustanovení aktu o pristúpení nezodpovedajú podmienkam existujúcej pomoci, teda neznamená spätné uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci ES.
Pursuant to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods is, in so far as it affects trade between Member States, incompatible with the common market.
Podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
In the framework of Postabank’s privatisation the Hungarian Government (through ÁPV [8] provided the buyer with an indemnity undertaking covering payment liabilities that might arise from unknown litigation claims in respect of Postabank up to five years after the conclusion of the share purchase agreement.
Maďarský štát v rámci privatizácie Postabank [prostredníctvom ÁPV [8]] prijal voči kupujúcemu Postabank taký záväzok na odškodnenie, ktorý zahŕňa aj platobné záväzky na odškodnenie za nezistené nároky vymáhateľné súdnou cestou, uplatnené najneskôr do piatich rokov odo dňa uzavretia zmluvy o kúpe akcií.
In other words, in this way the Hungarian Government committed public money in order to make the sale of Postabank possible.
Inými slovami, v záujme umožnenia predaja Postabank maďarský štát vzal na seba záväzok odškodnenia nárokov z verejných finančných prostriedkov.
It is thus clear that the measure involves State resources.
Preto je jednoznačné, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky obsahuje štátne zdroje.
As stated above, the Hungarian authorities and Erste Bank argue in their comments on the decision initiating the procedure that the measure is not capable of constituting State aid given that it is a typical commercial term in a sale and purchase agreement concluded pursuant to an open and competitive procedure and that the market price paid for Postabank precludes aid.
V zmysle horeuvedených skutočností maďarské orgány a Erste Banka vo svojich pripomienkach k rozhodnutiu o začatí konania spoločne tvrdili, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky nemôže predstavovať štátnu pomoc, pretože je typickou formou záväzku v kúpnopredajnej zmluve, ktorá vznikla v podmienkach otvorenej verejnej súťaže, ako aj preto, že trhová cena vyplatená za Postabank a priori vylučuje štátnu pomoc.
They argue that the Commission should apply the market economy investor principle and not consider the measure under assessment to be aid since a market price, taking into account the value of the measure to Erste Bank, had been paid.
Argumentovali tým, že Komisia by mala uplatniť zásadu súkromného investora v trhovom hospodárstve a posudzované opatrenie, teda záväzok odškodnenia za nezistené nároky, by sa nemal považovať za štátnu pomoc, pretože ak sa vezme do úvahy hodnota záväzkov odškodnenia za nezistené nároky voči Erste Bank, zaplatila sa trhová cena.
They also claim that the market economy investor test analysis carried out by the Commission should not lump together Postabank’s pre-accession restructuring measures and its privatisation, as the measure is not a restructuring measure but an integral part of the share purchase agreement.
Tvrdili ďalej aj to, že v rámci Komisiou vykonaného testu súkromného investora nie je možné spoločne posudzovať reštrukturalizačné opatrenia vykonané v prospech Postabank pred pristúpením a samotnú privatizáciu banky, lebo záväzok odškodnenia za nezistené nároky nie je reštrukturalizačným opatrením, ale tvorí neoddeliteľnú súčasť dohody o kúpe akcií.
As stated in the decision initiating the procedure, aid measures that are not applicable after accession cannot be examined by the Commission under the procedures laid down in Article 88 EC.
Ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania, Komisia nemôže posudzovať opatrenia neuplatniteľné po pristúpení v zmysle článku 88.
The Commission’s power of review under the interim mechanism is inapplicable as regards aid measures definitively and unconditionally granted for a given amount before accession.
Rozsah pôsobnosti Komisie, na základe ktorého môže v rámci dočasného mechanizmu vykonať prešetrenie, sa nevzťahuje na takú štátnu pomoc, ktorá bola s konečnou platnosťou a bezpodmienečne pridelená v určitej sume ešte pred pristúpením.
With the exception of the indemnity undertaking for unknown claims the Commission found the notified restructuring measures for Postabank not to be applicable after accession [9].
Komisia notifikované reštrukturalizačné opatrenia v prospech Postabank – okrem záväzkov odškodnenia za nezistené nároky – nepovažuje za uplatniteľné [9] po pristúpení.
They are therefore not subject to this analysis.
Preto tieto nepredstavujú predmet tejto analýzy.
Therefore, when assessing the only measure applicable after accession (the indemnity undertaking for unknown claims given in 2003), the Commission has to examine whether the Hungarian State’s action at the time was in line with that of a market economy investor in respect of the decision giving the undertaking at the time of privatisation.
Preto pri hodnotení jediného opatrenia uplatniteľného po pristúpení – teda záväzku odškodnenia za nezistené nároky, poskytnutého v roku 2003 – musí Komisia posúdiť, či vtedajšie konanie maďarskej vlády – pokiaľ ide o záväzok odškodnenia za nezistené nároky – je adekvátne chovaniu sa súkromného investora.
Consequently, the measure is being assessed by the Commission in isolation from previous measures.
Z toho vyplýva, že Komisia hodnotí záväzok odškodnenia za nezistené nároky nezávisle a od skôr vykonaných opatrení.
The assessment of the sale of Postabank can be separated from the previous measures also because restructuring had already been completed before privatisation.
Hodnotenie predaja Postabank sa môže oddeliť od skôr vykonaných opatrení už aj preto, lebo reštrukturalizácia banky sa uzavrela už pred jej privatizáciou.
The Commission notes that the Hungarian State Audit Office issued a report in April 2003, recognising that the restructuring of Postabank had been successfully completed and that the Bank was operating soundly.
Komisia poznamenáva, že maďarský Štátny kontrolný úrad (Állami Számvevőszék) v apríli roku 2003 vydal správu, v ktorej konštatoval, že reštrukturalizácia Postabank sa úspešne uzavrela a banka opäť riadne funguje.
In that case, without the last measure, liquidation would have been inevitable.
V danom prípade – bez posledného opatrenia – bola likvidácia nevyhnutná.
In contrast, in the present case the indemnity undertakings for unknown claims was connected with the sale of Postabank and formed an integral part of the share purchase agreement at a time when the Bank had been successfully restructured and its liquidation was no longer an issue.
Naproti tomu v tomto prípade sa záväzok odškodnenia za nezistené nároky viazal k predaju Postabank a tvoril integrovanú časť dohody o kúpe akcií v čase, keď sa reštrukturalizácia banky úspešne ukončila a nehrozila jej už likvidácia.
When assessing the action of the Hungarian authorities in the light of the market economy investor principle in 2003, it has to be noted that the Commission does not question the way Postabank was privatised and acknowledges that it was sold to the highest bidder under an open competitive tender procedure.
Treba poznamenať, že pokiaľ ide o hodnotenie postupu maďarských orgánov v roku 2003, založené na zásade súkromného investora v trhovom hospodárstve, Komisia nespochybňuje privatizačné opatrenia Postabank a uznáva, že Postabank predali v rámci otvorenej verejnej súťaže uchádzačovi, ktorý ponúkol najvyššiu cenu.
However, this fact is not a sufficient condition to exclude the existence of an advantage in the present case.
Tento fakt však nie je dostatočnou podmienkou toho, aby sa v danom prípade vylúčila existencia výhody.