natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The obligations of the seller in respect of the indemnity undertaking for unknown claims lapse five years after the conclusion of the share purchase agreement in relation to third-party claims in respect of which: (i) no court or arbitration proceedings have been initiated; or (ii) no bank liability established with the seller’s written approval has arisen.
Predávajúcemu uplynú záväzky odškodnenia za nezistené nároky voči tretím stranám, v súvislosti s ktorými i) nebola podaná žaloba na súd alebo rozhodcovský súd, alebo ii) nebol zistený záväzok banky potvrdený písomným súhlasom predávajúceho, po piatich rokoch odo dňa splnenia zmluvy o kúpe akcií.
Annex IV.3 of the Act of Accession sets out what is known as the interim mechanism procedure.
Konanie o „dočasnom mechanizme“ je stanovené v bode 3 prílohy IV aktu o pristúpení.
This provides a legal framework for the assessment of aid schemes and individual aid measures put into effect in a new Member State before the date of accession and still applicable after accession.
Upravuje právny rámec pre schémy štátnej pomoci a opatrenia individuálnej pomoci v nových členských štátoch, zavedené pred dátumom ich pristúpenia a uplatniteľné aj po pristúpení.
Annex IV.3(1) states that the following aid schemes and individual aid put into effect in a new Member State before the date of accession and still applicable after that date are to be regarded on accession as existing aid: (a) aid put into effect before 10 December 1994; (ii) aid examined by the Commission and included in the list annexed to the Accession Treaty; and (iii) aid approved by the Commission under the interim mechanism procedure.
V odseku 1 bodu 3 prílohy IV aktu o pristúpení je ustanovené, že nasledujúce systémy pomoci a individuálna pomoc, ktoré boli v novom členskom štáte zavedené predo dňom pristúpenia a sú uplatňované aj po tomto dni, sa ku dňu pristúpenia považujú za existujúcu pomoc: a) opatrenia pomoci zavedené pred 10. decembrom 1994; b) opatrenia pomoci, ktoré Komisia preskúmala a zahrnula do zoznamu pripojeného k zmluve o pristúpení, a c) tie podpory, ktoré Komisia schválila v rámci tzv. konania o „dočasnom mechanizme“.
Any measures still applicable after the date of accession that constitute State aid and do not fall within one of these three categories are deemed to be new aid on accession; the Commission therefore has full powers to prohibit the application of these measures and to order recovery of any sums unlawfully paid after accession.
Všetky opatrenia predstavujúce štátnu pomoc, ktoré sú uplatniteľné aj po dátume pristúpenia a nepatria ani do jednej z uvedených troch kategórií, sa ku dňu pristúpenia pokladajú za novú pomoc, preto má Komisia plnú moc zakázať uplatňovanie týchto opatrení a zároveň má právo nariadiť vrátenie akýchkoľvek súm vyplatených neoprávnene po pristúpení.
This application of State aid rules to the future effects of measures still applicable after accession does not entail any retroactive application of the EC State aid rules and is in any event mandated by the Act of Accession.
Uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci na budúce účinky opatrení, ktoré sú po pristúpení aj naďalej uplatniteľné, neznamená spätné uplatňovanie pravidiel ES o štátnej pomoci a je v každom prípade v súlade s aktom o pristúpení.
The Commission considers that for a measure to qualify as applicable after accession it must be shown that it is liable to produce an additional benefit that was not known or not precisely known at the time when the aid was granted.
Podľa názoru Komisie na to, aby dané opatrenie bolo uplatniteľné po pristúpení, sa musí preukázať, že v čase poskytnutia štátnej pomoci nebolo známe, alebo nebolo presne známe, že táto pomoc môže vytvoriť dodatočný zisk.
However, the Commission’s power of review under the interim mechanism is inapplicable as regards aid measures definitively and unconditionally granted for a given amount before accession.
Na druhej strane právomoc Komisie, na základe ktorej môže v rámci dočasného mechanizmu vykonať prešetrenie, sa nevzťahuje na takú štátnu pomoc, ktorá bola s konečnou platnosťou a bezpodmienečne pridelená v určitej sume ešte pred pristúpením.
In this respect, the relevant factor is the legally binding act by which the competent national authorities granted the aid.
V tejto súvislosti je určujúcim faktorom právne záväzný akt, ktorým príslušné národné orgány pridelili predmetnú pomoc.
Individual measures are considered applicable after accession if the precise economic exposure of the State is not known on the date the aid is granted and still unknown on the date of accession.
Individuálne opatrenia po pristúpení sa považujú za zlučiteľné, ak presná výška hospodárskeho záväzku štátu nie je známa ani v čase pridelenia pomoci, ani v čase pristúpenia.
As stated in the decision initiating the procedure, with respect to guarantees and the indemnity undertaking the following conditions have to be met in order for a measure to be considered no longer applicable after accession:
Ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania, pokiaľ ide o záruky alebo záväzok odškodnenia, na to, aby sa dané opatrenie po pristúpení nepovažovalo za uplatniteľné, musia byť splnené tieto podmienky:
the risks are precisely defined and included in an exhaustive list closed by the date of accession;
riziká sú presne určené a spísané do úplného zoznamu uzavretého k dátumu pristúpenia;
there is an overall cap on the amounts payable;
je stanovený celkový horný limit súm na vyplatenie;
the litigation relates to events that had already occurred by the date of the indemnity undertaking and not to any future events.
súdny proces sa viaže k takým prípadom, ku ktorým došlo pred dátumom prijatia týchto záväzkov na odškodnenie a netýka sa žiadnych budúcich prípadov.
V. DECISION TO INITIATE THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
V. ROZHODNUTIE O KONANÍ VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA
On the basis of the notification by the Hungarian authorities, the Commission assessed the measures under the EC State aid rules and concluded that the majority of them fell outside the scope of the interim mechanism.
Komisia na základe notifikácie maďarských orgánov posúdila predmetné opatrenia v zmysle nariadení ES o štátnej pomoci a dospela k názoru, že väčšina z nich nepatrí do rozsahu pôsobnosti dočasného mechanizmu.
This was because these measures did not entail any further financial exposure of Hungary after the date of accession and did therefore not count as applicable after accession [5].
Dôvodom toho bolo, že tieto opatrenia po pristúpení už nevytvárali voči Maďarskej republike ďalšie finančné nároky, preto po pristúpení ich už nemožno kvalifikovať ako uplatniteľné [5].
However, on 20 October 2004 the Commission initiated a formal investigation procedure in respect of one of the notified measures: the indemnity undertaking for unknown claims.
Komisia však napriek tomu 20. októbra 2004 začala konanie vo veci formálneho zisťovania v súvislosti s jedným z notifikovaných opatrení – záväzkom odškodnenia za nezistené nároky.
In that decision, the Commission stated that this indemnity undertaking is applicable after accession.
Komisia v tomto rozhodnutí vyhlásila, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky je aj po pristúpení uplatniteľný.
The Commission took the view that the measure could constitute State aid and had serious doubts about its compatibility with the common market.
Komisia zaujala stanovisko, že toho opatrenie by mohlo predstavovať štátnu pomoc, a mala vážne obavy, pokiaľ ide o jeho zlučiteľnosť so spoločným trhom.
COMMENTS RECEIVED AFTER THE INITIATION OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
PRIPOMIENKY DORUČENÉ PO ZAČATÍ KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA
Comments by Hungary
Pripomienky Maďarskej republiky
The Hungarian authorities take the view that the indemnity undertaking for unknown claims constitutes a measure (rather than aid) that is not applicable after accession.
Maďarské orgány sú toho názoru, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky je opatrením (nie pomocou), ktoré je po pristúpení neuplatniteľné.
They claim that the measure meets the three conditions to be regarded as no longer applicable after accession within the meaning of paragraph 52 of the Commission decision initiating the procedure.
Podľa ich tvrdenia záväzok odškodnenia za nezistené nároky zodpovedá trom podmienkam, na základe ktorých sa záväzok odškodnenia po pristúpení pokladá za neuplatniteľný v zmysle odseku 52 rozhodnutia Komisie o začatí konania.
They consider that the measure cannot constitute State aid, since it is what its name says: an indemnity undertaking, i.e. a conventional commercial term in a sale and purchase agreement concluded under an open and competitive procedure.
Domnievajú sa, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky nevytvára štátnu pomoc, pretože má povahu záväzku odškodnenia, čo je bežná podmienka používaná v kúpnopredajnej zmluve uzavretej v rámci otvorenej verejnej súťaže.
The market price paid for Postabank precludes aid.
Trhová cena zaplatená za Postabank a priori vylučuje pomoc.
They also argue that the Commission did not take into account the fact that Postabank was sold following an open, non-discriminatory and unconditional tender procedure.
Ďalším ich argumentom je, že Komisia nebrala do úvahy skutočnosť, že Postabank predali v otvorenom, bezpodmienečnom a transparentnom súťažnom konaní.
They further state that the restructuring of Postabank and its privatisation are two entirely separate events and not one indivisible ‘package’ as stated in the Commission’s analysis, which assesses the pre-privatisation measures after the event.
Vyhlasujú taktiež, že reštrukturalizácia a privatizácia Postabank sú dva, od seba nezávislé procesy a nie jediný nedeliteľný „balík“, ako sa to uvádza v analýze Komisie, ktorá opatrenia vykonané pred privatizáciou hodnotí dodatočne.
The privatisation of Postabank was not part of the restructuring process, as the Bank had returned to viability by that time.
Privatizácia Postabank nebola súčasťou reštrukturalizácie, pretože banka Postabank dovtedy opäť nadobudla životaschopnosť.
Therefore, the measure is not part of a chain of interventions and the need for it arose only in the course of the privatisation process.
Preto záväzok odškodnenia za nezistené nároky nepatrí do reťazca intervenčných opatrení, a spomínaný nárok na odškodnenie sa vynoril len počas procesu privatizácie.
The assessment of the restructuring and the privatisation as a single package is also beyond the jurisdiction of the Commission, since, as the Commission itself acknowledges in the decision to initiate the formal investigation procedure, most of the elements of this ‘package’ are not applicable after accession, which means that they are not examinable by the Commission.
Okrem toho, hodnotenie reštrukturalizácie a privatizácie v jednom balíku presahuje kompetenciu Komisie, pretože ako Komisia sama uznala v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, väčšina zložiek tohto „balíka“ je po pristúpení neuplatniteľná, a preto ich Komisia ani nemôže hodnotiť.
The Hungarian authorities further state that the measure does not in itself distort competition as the market price was paid in the course of the privatisation, which included the value to Erste Bank of the indemnity undertaking.
Maďarské orgány ďalej vyhlasujú, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky sám o sebe nenarúša hospodársku súťaž, pretože počas privatizácie sa zaplatila trhová cena, ktorá obsahuje aj spomínanú hodnotu záväzku odškodnenia pre Erste Bank.
It was the measure that enabled the privatisation of Postabank to go ahead.
Záväzok odškodnenia za nezistené nároky napokon umožnil privatizáciu Postabank.
The Hungarian authorities explained that the need for the measure became clear during the privatisation process, as no bidder was willing to buy Postabank without the possibility of indemnification.
Maďarské orgány zastávajú názor, že požiadavka záväzku odškodnenia za nezistené nároky sa stala jednoznačnou len počas privatizačného procesu, pretože ani jeden uchádzač nemienil kúpiť Postabank bez možnosti spomínaného odškodnenia.
Therefore it became an indispensable condition for the privatisation to take place.
Preto sa záväzok stal neodpustiteľnou podmienkou uskutočnenia privatizácie.
The Hungarian authorities argue that potential buyers, in valuing the business, were not in a position to fully assess the risk of litigation resulting from Postabank’s troubled past, this being a typical asymmetric information problem.
Podľa argumentácie maďarských orgánov potenciálni kupujúci pri hodnotení obchodu neboli v takej situácii, aby v celkovej miere zhodnotili riziká prípadných súdnych sporov vyplývajúcich z problematickej minulosti Postabank, ktoré sa objavili ako typická asymetrická informácia.
The State as seller conducted an extensive litigation risk assessment before the privatisation.
Štát ako predávajúci vykonal pred privatizáciou širokú analýzu rizík, berúc do úvahy prípadné súdne spory.
No new claims were identified and it was strongly felt that any such claim would have come to light prior to the privatisation process as the Bank had been subject to various audits and inspections since 1998.
Neboli zistené ďalšie nové nároky a zdalo sa veľmi pravdepodobné, že by sa akákoľvek pohľadávka takéhoto druhu bola dostala na svetlo sveta ešte pred privatizačným konaním, keďže po roku 1998 boli v banke vykonané rôzne finančné audity a kontroly.
With regard to all litigation claims, at the time of the sale purchase agreement there was a certain risk-sharing between the Hungarian State as seller and Erste Bank as buyer, whereby the buyer took over all potential liabilities in respect of pending litigation, while threatened and unknown litigation claims were partially undertaken to a limited extent (for unknown claims 10 % of the first HUF 10 billion and for threatened claims 50 % of the first HUF 4 billion of the relevant bank liabilities in total).
Berúc do úvahy všetky pohľadávky uplatňované súdnou cestou, pri dohode o kúpnopredajnej zmluve na akcie došlo k určitému rozdeleniu rizika medzi maďarským štátom ako predávajúcim a Erste Bank ako kupujúcim, pričom kupujúca strana prevzala všetky prípadné záväzky týkajúce sa neukončených súdnych sporov, zatiaľ čo záväzok za možné alebo nezistené nároky prebrala len sčasti, v ohraničenej miere (v prípade nezistených nárokov do výšky 10 % za prvých 10 miliárd HUF a v prípade možných nárokov do výšky 50 % za prvé 4 miliardy HUF príslušných celkových záväzkov banky).
By offering the risk-sharing mechanism the State intended to send an encouraging signal to bidders that the seller was confident that the State would not suffer financial loss as a result of that arrangement and thereby to strengthen bidders’ willingness to attribute a premium value to the Bank.
Ponúknutím možnosti rozdelenia rizika chcel štát vyslať uchádzačom určitý pozitívny signál, že predávajúci má istotu, že štát neutrpí škodu uzavretím dohody, a týmto vlastne chcel štát zvýšiť ochotu uchádzačov, aby pri hodnotení banky udelili prémiu.
The privatisation advisor of the State estimated the potential liability arising from the unknown claims to amount to zero in the best-case scenario and HUF 5 billion in the worst-case scenario.
Podľa odhadu štátnych privatizačných poradcov môže byť úhrn záväzkov vyplývajúcich z nezistených nárokov v rozumnom prípade nulový, kým v nepriaznivom prípade môže táto suma dosiahnuť výšku 5 miliárd HUF.
The total estimated theoretical exposure to all litigation (threatened and unknown) in the worst-case scenario was significantly lower than the difference between the sales price of HUF 101 billion and the proceeds originally envisaged by the State before the privatisation.
V nepriaznivom prípade je odhadnutá teoretická účasť štátu vyplývajúca zo všetkých sporov (možných a neznámych) výrazne menšia, ako rozdiel medzi predajnou sumou 101 miliárd HUF a príjmom, s ktorým štát počítal pred privatizáciou.
This amount was also significantly lower than the difference between the sales price and the highest indicative bid received [6].
Táto suma bola tiež podstatne nižšia ako rozdiel medzi predajnou sumou a najvyššou došlou indikatívnou ponukou [6].
Therefore, the Hungarian authorities believe that by giving the indemnity undertaking the State was able to generate an additional premium on the sale and that the State acted wholly in line with the market economy investor principle.
Preto podľa presvedčenia maďarských orgánov mohol štát prostredníctvom záväzku odškodnenia dosiahnuť pri predaji vyššiu cenu a zároveň postupoval v plnej miere v súlade so zásadou súkromného investora v trhovom hospodárstve.
The Hungarian authorities furthermore state that a rescue and restructuring analysis is unnecessary since the measure does not constitute State aid.
Maďarské orgány ďalej vyhlásili, že nie je potrebné vykonať analýzu záchrany a reštrukturalizácie, pretože záväzok odškodnenia za nezistené nároky nepredstavuje štátnu pomoc.
In the decision initiating the procedure the Commission considered that the Strategic Cooperation Agreement between Postabank and Magyar Posta (Hungarian Post) signed in December 2002 reinforces the competitive position of Postabank on the Hungarian market and confers an advantage on it by granting it exclusivity for the postal sale of jointly developed new products.
V rozhodnutí o začatí konania Komisia usúdila, že dohoda o strategickej spolupráci podpísaná v decembri roku 2002 medzi Postabank a spoločnosťou Magyar Posta (Maďarská pošta), posilnila súťažné pozície Postabank na maďarskom trhu a zabezpečuje banke výhody prostredníctvom výhradného práva na predaj spoločne vyvinutých nových produktov cez poštovú sieť.
The Hungarian authorities claim that the Commission misinterprets the relationship between Magyar Posta and Postabank.
Podľa tvrdenia maďarských orgánov Komisia chybne hodnotí vzťah Maďarskej pošty a Postabank.
They state that the Strategic Cooperation Agreement is a wholly commercial agreement and does not grant either party any form of general exclusivity.
Podľa nich dohoda o strategickej spolupráci je v plnej miere dohodou obchodného charakteru a ani jednej strane nezabezpečuje nijakú výhradnosť.
If the measure were to qualify as State aid, Hungary does not agree with the doubts expressed by the Commission (see paragraphs 135-138 of the decision to initiate the formal investigation procedure) in respect of the application of Article 45(2) of the Europe Agreement in the present case to justify the measures granted for Postabank.
V prípade, že by sa opatrenie kvalifikovalo ako štátna pomoc, potom Maďarská republika nesúhlasí s pochybnosťami Komisie (pozri odseky 135 – 138 rozhodnutia o začatí konania vo veci formálneho zisťovania) v súvislosti s tým, či v tomto prípade je uplatniteľný článok 45 ods. 2 európskej dohody na odôvodnenie opatrení vykonaných v prospech Postabank.
They argue that the Commission should take into account the fact that Hungary was not yet a member of the EU when the measures under assessment took place.
Podľa ich tvrdenia by mala Komisia brať do úvahy, že v čase uskutočnenia opatrení, ktoré sú predmetom hodnotenia, Maďarsko ešte nebolo členským štátom EÚ.
They claim that the Hungarian Government could not have allowed Postabank to fail in 1998 at a time when it was experiencing its greatest difficulties and the Hungarian market was not stable.
Podľa ich tvrdenia maďarská vláda nemohla dovoliť, aby banka Postabank v roku 1998, v čase jej najväčších ťažkostí, keď maďarský trh nebol stabilný, skrachovala.
The failure of Postabank, given its size, could have led to a major financial crisis.
Ak by bola banka Postabank skrachovala, bolo by to vyvolalo, vzhľadom na jej veľkosť, závažnú finančnú krízu.
Comments by Erste Bank
Pripomienky Erste Bank
Erste Bank submitted arguments similar to those put forward by the Hungarian authorities.
Banka Erste Bank predložila podobné argumenty ako maďarské orgány.
Erste Bank disagrees with the conclusions of the Commission that the measure constitutes aid incompatible with the common market.
Erste Bank nesúhlasí so závermi Komisie, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky predstavuje štátnu pomoc nezlučiteľnú so spoločným trhom.
Erste Bank also contests the contention that the measure is applicable after accession.
Erste Bank spochybňuje aj to, že opatrenie je uplatniteľné aj po pristúpení.
It claims that the measure is limited in scope, amount and duration.
Podľa tvrdenia banky je záväzok odškodnenia za nezistené nároky ohraničený čo do rozsahu platnosti, výšky sumy i časového trvania.
All the potential claims were clearly defined before accession; therefore, no new aid could arise as a result of it after accession.
Všetky možné nároky boli jednoznačne určené ešte pred pristúpením; preto po pristúpení z toho žiadna pomoc nemohla vzniknúť.
It further argues that the measure does not confer a commercial advantage or distort competition, because it is simply a standard market term in a share purchase agreement for dealing with particular risks and it was agreed on under a competitive procedure, which ensures that the market price was paid for the indemnity undertaking and that, therefore, there was no element of aid.
Ďalej uvádza, že záväzkom odškodnenia za nezistené nároky nevzniká obchodná výhoda a nenarúša sa tým ani hospodárska súťaž, pretože záväzok je jedným zo zaužívaných trhových predpokladov na riešenie určitých rizík v rámci zmlúv o kúpe akcií, a uzniesli sa na ňom v rámci súťažného procesu, čím sa zabezpečuje, že sa za takéto záväzky odškodnenia zaplatí trhová cena a neobjavujú sa tak prvky štátnej pomoci.
On the basis of case-law in relation to privatisations conducted under open, non-discriminatory, competitive and transparent procedures, Erste Bank argued that it had legitimate expectations that the sale of Postabank did not involve any State aid being conferred on it.
Vychádzajúc z judikatúry v prípadoch privatizácie uskutočnených formou otvorenej, transparentnej a nediskriminačnej verejnej súťaže, bolo podľa tvrdenia Erste Bank oprávnené ich očakávanie, že predaj Postabank nezahŕňa štátnu pomoc pre Erste Bank.
In addition, in contrast to a guarantee, which can be a legal obligation in its own right, the measure is, by its nature, an indemnity undertaking, which cannot be viewed as a stand-alone measure, since it is always inextricably linked to a specific sale agreement.
Okrem toho, na rozdiel od záruky, ktorá už sama osebe môže znamenať právne záväzky, je odškodnenie za nezistené nároky – vzhľadom na jeho charakter – takým záväzkom na odškodnenie, ktorý sa nemôže považovať za samostatné opatrenie, pretože sa vždy neoddeliteľne viaže k určitej konkrétnej kúpnopredajnej dohode.
The indemnity undertaking serves to protect the value of the assets transferred at the time of the sale against risks arising in respect of the period prior to the sale.
Záväzok na odškodnenie slúži na ochranu hodnoty odovzdaných prostriedkov proti rizikám, ktoré mohli vzniknúť v čase pred predajom.
Erste Bank also argues that the measure should be assessed in isolation from past measures and that the private investor test analysis carried out by the Commission should not lump together the pre-accession restructuring measures for Postabank and its privatisation.
Erste Bank argumentuje ďalej tým, že záväzok odškodnenia za nezistené nároky by bolo treba hodnotiť nezávisle od predošlých opatrení, a ďalej, že analýza testu súkromného investora, ktorú vykonala Komisia, sa nemôže posudzovať spolu s reštrukturalizačnými opatreniami vykonanými v prospech Postabank pred pristúpením a s privatizáciou banky.
The measure is not a restructuring measure, but an indemnity undertaking inextricably linked to the share purchase agreement, which is separate from the restructuring process.
Záväzok odškodnenia za nezistené nároky nie je reštrukturalizačným opatrením, ale záväzkom na odškodnenie, ktorý tvorí neoddeliteľnú súčasť kúpnopredajnej zmluvy na akcie, ktorý sa však nespája s procesom reštrukturalizácie.
Postabank was viable at the time of its privatisation.
Banka Postabank bola v čase jej privatizácie životaschopná.