natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The end-point of unscheduled DNA synthesis (UDS) is measured by determining the uptake of labelled nucleosides in cells that are not undergoing scheduled (S-phase) DNA synthesis.
Koncový bod neplánovanej syntézy DNA (UDS) sa meria stanovením absorpcie označených nukleozidov v bunkách, ktoré neprechádzajú plánovanou (S-fáza) syntézou DNA.
The most widely used technique is the determination of the uptake of tritium-labelled thymidine (3H-TdR) by autoradiography.
Najpoužívanejšou technikou je stanovenie absorpcie trítiom označeného tymidínu (3H-TdR) autorádiografiou.
Rat livers are preferably used for in vivo UDS tests.
Pre in vivo testy UDS sa používajú najmä krysie pečene.
Tissues other than the livers may be used, but are not the subject of this method.
Použiť sa môžu aj iné ako pečeňové tkanivá, tie ale nie sú predmetom tejto metódy.
The detection of a UDS response is dependent on the number of DNA bases excised and replaced at the site of the damage.
Zistenie UDS závisí od počtu báz DNA odstránených a nahradených na mieste poškodenia.
Therefore, the UDS test is particularly valuable to detect substance-induced ‘longpatch repair’ (20-30 bases).
Test UDS je preto osobitne hodnotný na zistenie „dlhej opravy“ (20–30 báz) indukovanej látkou.
In contrast, ‘shortpatch repair’ (1-3 bases) is detected with much lower sensitivity.
„Krátka oprava“ (jedna až tri bázy) sa naopak zisťuje s omnoho menšou citlivosťou.
Furthermore, mutagenic events may result because of non-repair, misrepair or misreplication of DNA lesions.
Z dôvodu neopravenia, nesprávnej opravy alebo nesprávnej replikácie lézií DNA môžu vzniknúť mutagénne udalosti.
The extent of the UDS response gives no indication of the fidelity of the repair process.
Rozsah reakcie UDS neposkytuje žiadny náznak kvality opravného procesu.
In addition, it is possible that a mutagen reacts with DNA but the DNA damage is not repaired via an excision repair process.
Je ďalej možné, že mutagén reaguje s DNA, ale poškodenie DNA nie je opravené odstraňovacím opravným procesom.
The lack of specific information on mutagenic activity provided by the UDS test is compensated for by the potential sensitivity of this endpoint because it is measured in the whole genome.
Nedostatok špecifických informácií o mutagénnej aktivite poskytnutý testom UDS je kompenzovaný potenciálnou citlivosťou tohto parametra, pretože sa meria na celom genóme.
Cells in repair: a net nuclear grain (NNG) higher than a preset value, to be justified at the laboratory conducting the test.
Opravované bunky: čisté jadrové vlákno (net nuclear grain – NNG) vyššie ako stanovená hodnota, adjustuje sa v laboratóriu vykonávajúcom test.
Net nuclear grains (NNG): quantitative measure for UDS activity of cells in autoradiographic UDS tests, calculated by subtracting the average number of cytoplasmic grains in nucleus-equivalent cytoplasmic areas (CG) from the number of nuclear grains (NG): NNG = NG - CG.
Čisté jadrové vlákno (net nuclear grain – NNG): kvantitatívny ukazovateľ aktivity UDS buniek pri autorádiografických testoch UDS vypočítaný odpočítaním priemerného počtu cytoplazmatických vlákien v cytoplazmatických oblastiach ekvivalentných jadru (CG) od počtu jadrových vlákien (NG): NNG = NG – CG.
NNG counts are calculated for individual cells and then pooled for cells in a culture, in parallel cultures, etc.
Počty NNG sa vypočítavajú pre jednotlivé bunky a potom spočítavajú pre bunky v kultúre, v paralelných kultúrach, atď.
Unscheduled DNA Synthesis (UDS): DNA repair synthesis after excision and removal of a stretch of DNA containing a region of damage induced by chemical substances or physical agents.
Neplánovaná syntéza DNA (UDS): opravná syntéza DNA po odstránení časti DNA obsahujúcej oblasť poškodenia indukovaného chemickými látkami alebo fyzikálnymi činiteľmi.
The UDS test with mammalian liver cells in vivo indicates DNA repair synthesis after excision and removal of a stretch of DNA containing a region of damage induced by chemical substances or physical agents.
Test UDS s pečeňovými bunkami cicavcov naznačuje opravnú syntézu DNA po odstránení časti DNA obsahujúcej oblasť poškodenia indukovaného chemickými látkami alebo fyzikálnymi činiteľmi.
The test is usually based on the incorporation of 3H-TdR into the DNA of liver cells which have a low frequency of cells in the S-phase of the cell cycle.
Test je zvyčajne založený na aplikácii 3H-TdR do pečeňových buniek DNA, ktoré majú nízku frekvenciu buniek v S-fáze bunkového cyklu.
The uptake of 3H-TdR is usually determined by autoradiography, since this technique is not as susceptible to interference from S-phrase cells as, for example, liquid scintillation counting.
Absorpcia 3H-TdR sa zvyčajne stanovuje autorádiografiou, keďže táto metóda nie je tak citlivá na rušenie z buniek v S-fáze, ako napríklad počítanie kvapalnej scintilácie.
Rats are commonly used, although any appropriate mammalian species may be used.
Bežne sa používajú krysy, hoci použiť sa dajú aj iné vhodné druhy cicavcov.
At the commencement of the study the weight variation of animals should be minimal and not exceed ± 20 % of the mean weight for each sex.
Na začiatku štúdie by mala byť hmotnostná variácia zvierat minimálna a nemala by presiahnuť ± 20 % strednej hmotnosti každého pohlavia.
Positive controls should be substances known to produce UDS when administered at exposure levels expected to give a detectable increase over background.
Pozitívnym kontrolným skupinám sa podávajú látky, u ktorých je známa tvorba UDS pri podaní na úrovni expozície, pri ktorej sa očakáva zistiteľný nárast proti pozadiu.
Positive controls needing metabolic activation should be used at doses eliciting a moderate response (4).
Pozitívne kontrolné skupiny vyžadujúce metabolickú aktiváciu sa používajú pri dávkach vyvolávajúcich mierne reakcie (4).
The doses may be chosen so that the effects are clear but do not immediately reveal the identity of the coded slides to the reader.
Dávky sa volia tak, aby boli účinky zjavné, ale aby pozorovateľovi priamo neodhaľovali identitu kódovaných vzoriek.
Sampling Times
Odber vzorky
Early sampling times (2-4 hours)
skorý odber (2–4 hodiny)
Late sampling times (12-16 hours)
neskorý odber (12–16 hodin)
N-2-Fluorenylacetamide (2-AAF)
N-2-fluorenylacetamid (2-AAF)
It is acceptable that the positive control should be administered by a route different from the test substance.
Je prijateľné, aby pozitívnym kontrolným skupinám boli látky podávané spôsobom odlišným od testovacej látky.
An adequate number of animals should be used, to take account of natural biological variation in test response.
Používa sa primeraný počet zvierat tak, aby bola zohľadnená prirodzená biologická variácia pri reakcii na test.
The number of animals should be at least three analysable animals per group.
Počet zvierat činí najmenej tri analyzovateľné zvieratá na skupinu.
Where a significant historical database has been accumulated, only one or two animals are required for the concurrent negative and positive control groups.
Ak existujú dostatočné historické údaje, pre súčasné negatívne a pozitívne kontrolné skupiny sa vyžaduje jedno alebo dve zvieratá.
If at the time of the study there are data available from studies in the same species and using the same route of exposure that demonstrate that there are no substantial differences in toxicity between sexes, then testing in a single sex, preferably males, will be sufficient.
Ak v čase uskutočnenia štúdie sú dostupné údaje zo štúdií rovnakých druhov používajúce rovnaké spôsoby expozície, ktoré ukazujú, že neexistujú významné rozdiely v toxicite medzi pohlaviami, postačuje aj testovanie jedného pohlavia, najlepšie samcov.
Test substances are generally administered as a single treatment.
Testovacie látky sa podávajú jedenkrát.
Normally, at least two dose levels are used.
Zvyčajne sa používajú minimálne dve úrovne dávok.
In general, the lower dose should be 50 % to 25 % of the high dose.
Vo všeobecnosti by najnižšia dávka mala byť 50 % až 25 % najvyššej dávky.
If a range finding study is performed because there are no suitable data available, it should be performed in the same laboratory, using the same species, strain, sex, and treatment regimen to be used in the main study.
Ak sa z dôvodu nedostatku vhodných údajov uskutoční štúdia na zistenie rozsahu, vykoná sa v rovnakom laboratóriu, za použitia rovnakého druhu, rodu, pohlavia a dávkovacieho režimu ako v hlavnej štúdii.
The highest dose may also be defined as a dose that produces some indication of toxicity in the liver (e.g. pyknotic nuclei).
Najvyššia dávka sa definuje ako dávka, ktorá spôsobuje známky toxicity v pečeni (napríklad: pyknotické jadrá).
If a test at one dose level of at least 2000 mg/kg body weight, applied in a single treatment, or in two treatments on the same day, produces no observable toxic effects, and if genotoxicity would not be expected, based upon data from structurally related substances, then a full study may not be necessary.
Ak test pri jednej úrovni dávky najmenej 2000 mg/kg telesnej hmotnosti pri jednom podaní alebo pri dvoch podaniach v jeden deň nevyvoláva žiadne toxické účinky a ak sa neočakáva genotoxicita na základe údajov zo štrukturálne príbuzných látok, úplná štúdia pri použití troch hladín dávkovania sa nepovažuje za potrebnú.
The test substance is usually administered by gavage using a stomach tube or a suitable intubation cannula.
Testovacia látka sa zvyčajne podáva plnením žalúdka sondou s použitím žalúdočnej rúrky alebo vhodnej intubačnej kanyly alebo intraperitoneálnou injekciou.
However, the intraperitoneal route is not recommended as it could expose the liver directly to the test substance rather than via the circulatory system.
Intraperitoneálna cesta sa však neodporúča, pretože pečeň by mohla byť vystavená testovacej látke priamo a nie prostredníctvom obehového systému.
Preparation of liver cells
Príprava pečeňových buniek Pečeňové bunky sa pripravujú z pokusných zvierat zvyčajne po 12 až 16 hodinách od podania.
However, alternative sampling times may be used when justified on the basis of toxicokinetic data.
Odber vzoriek sa môže uskutočniť aj v inom čase, ak je to zdôvodnené na základe toxikokinetických údajov.
Short-term cultures of mammalian liver cells are usually established by perfusing the liver in situ with collagenase and allowing freshly dissociated liver cells to attach themselves to a suitable surface.
Krátkodobé kultúry pečeňových buniek cicavcov sa zvyčajne tvoria perfúzovaním pečene in situ kolagenázou a umožnením čerstvo oddelených pečeňových buniek zachytiť sa na vhodnom povrchu.
Liver cells from negative control animals should have a viability (5) of at least 50 %.
Pečeňové bunky z negatívnych kontrolných skupín zvierat by mali mať životaschopnosť (5) najmenej 50 %.
Determination of UDS
Stanovenie UDS
Freshly isolated mammalian liver cells are incubated usually with medium containing 3H-TdR for an appropriate length of time, e.g. 3-8 hours.
Čerstvo izolované pečeňové bunky cicavcov sa inkubujú s médiom obsahujúcim 3H-TdR primerane dlho, napríklad: tri až osem hodín.
At the end of the incubation period, medium should be removed from the cells, which may then be incubated with medium containing excess unlabelled thymidine to diminish unincorporated radioactivity (‘cold chase’).
Na konci inkubačnej doby sa oddelí médium od buniek, pričom tieto môžu byť inkubované s médiom obsahujúcim nadbytočný neoznačený tymidín na zníženie neprirodzenej rádioaktivity („studený lov“).
The cells are then rinsed, fixed and dried.
Bunky sa následne očistia, fixujú a nechajú vysušiť.
For more prolonged incubation times, cold chase may not be necessary.
Pri dlhších inkubačných časoch nie je studený lov potrebný.
Slides are dipped in autoradiographic emulsion, exposed in the dark (e.g. refrigerated for 7-14 days), developed, stained, and exposed silver grains are counted.
Sklíčka sa namočia do autorádiografickej emulzie, vystavia do tmy (napríklad: pri chladení počas 7 až 14 dní), vyvolajú, zafarbia a následne sa spočítajú exponované striebristé vlákna.
Two to three slides are prepared from each animal.
Z každého zvieraťa sa pripravujú dve až tri sklíčka.
The slide preparations should contain sufficient cells of normal morphology to permit a meaningful assessment of UDS.
Sklíčka obsahujú dostatočný počet buniek s normálnou morfológiou na umožnenie cieleného hodnotenia UDS.
Preparations are examined microscopically for signs of overt cytotoxicity (e.g. pyknosis, reduced levels of radiolabelling).
Preparáty sa mikroskopicky skúmajú na známky otvorenej cytotoxicity (napríklad: pyknóza, znížené hodnoty včlenenia rádioaktívnych alebo ťažkých izotopov).
Slides should be coded before grain counting.
Sklíčka sa pred rátaním vlákien označia kódmi.
Net nuclear grain (NNG) counts should be calculated for each cell, for each animal and for each dose and time by subtracting CG counts from NG counts.
Počet čistých jadrových vlákien (NNG) sa vypočítava pre každú bunku, pre každé zviera a pre každú dávku a čas odpočítaním počtu CG od počtu NG.
If ‘cells in repair’ are counted, the criteria for defining ‘cells in repair’ should be justified and based on historical or concurrent negative control data.
Ak sa počítajú „opravované bunky“, kritériá pre definovanie „opravovaných buniek“ sa zdôvodnia a založia na historických alebo súčasných údajoch o negatívnych kontrolných skupinách.
Numerical results may be evaluated by statistical methods.
Numerické výsledky sa môžu hodnotiť štatistickými metódami.
If used, statistical tests should be selected and justified prior to conducting the study.
Ak sa použijú štatistické testy, vyberajú sa a zdôvodňujú pred uskutočnením štúdie.
Examples of criteria for positive/negative responses include:
Príklady kritérií pre pozitívne/negatívne reakcie zahŕňajú:
positive
pozitívne
NNG values above a pre-set threshold which is justified on the basis of laboratory historical data; or
hodnoty NNG nad stanovenou hranicou, ktorá je zdôvodnená na základe laboratórnych historických údajov, alebo
NNG values significantly greater than concurrent control;
hodnoty NNG oveľa vyššie ako hodnoty súčasnej kontrolnej skupiny;
negative
negatívne
NNG values within/below historical control threshold; or
hodnoty NNG v rámci/pod historickou prahovou hodnotou kontrolnej skupiny alebo
NNG values not significantly greater than concurrent control.
hodnoty NNG nie oveľa vyššie ako hodnoty súčasnej kontrolnej skupiny.
The biological relevance of data should be considered: i.e. parameters such as inter-animal variation, dose-response relationship and cytotoxicity should be taken into account.
Zvažuje sa biologická relevantnosť výsledkov, t. j. do úvahy sa berú parametre ako variácia medzi zvieratami, vzťah medzi dávkou a reakciou a cytotoxicita.
A positive result from the UDS test with mammalian liver cells in vivo indicate that a test substance induces DNA damage in mammalian liver cells in vivo that can be repaired by unscheduled DNA synthesis in vitro.
Pozitívne výsledky testu UDS s pečeňovými bunkami cicavcov in vivo naznačujú, že testovacia látka vyvoláva poškodenie DNA v pečeňových bunkách in vivo, ktoré sa dajú opraviť neplánovanou syntézou DNA in vitro.
A negative result indicates that, under the test conditions, the test substance does not induce DNA damage that is detectable by this test.
Negatívne výsledky naznačujú, že v testovacích podmienkach testovacia látka neindukuje poškodenie DNA zistiteľné týmto testom.
The likelihood that the test substance reaches the general circulation or specifically the target tissue (e.g. systemic toxicity) should be discussed.
Mala by sa prediskutovať pravdepodobnosť, že testovacia látka dosiahne všeobecnú obehovú sústavu alebo špecificky cieľové tkanivo (napríklad: systémová toxicita).
positive and negative vehicle/solvent controls,
pozitívne a negatívne (rozpúšťadlo/nosič) kontrolné skupiny,
methods for verifying that test agent reached the general circulation or target tissue, if applicable,
metódy overenia, že testovacia látka dosiahla všeobecnú obehovú sústavu alebo cieľové tkanivo, ak je to vhodné,
method of liver cell preparation and culture,
metóda prípravy pečeňových buniek a kultúr,
number of slides prepared and numbers of cells scored,
počet pripravených sklíčok a počet hodnotených buniek,
evaluation criteria,
hodnotiace kritériá,
criteria for considering studies as positive, negative or equivocal,
kritériá hodnotenia pokusov ako pozitívne, negatívne alebo nejasné.
individual slide, animal and group mean values for nuclear grains, cytoplasmic grains, and net nuclear grains,
stredné hodnoty jadrových vlákien, cytoplazmatických vlákien a čistých jadrových vlákien podľa jednotlivých sklíčok, zvierat a skupín,
dose-response relationship, if available,
vzťah medzi dávkou a reakciou, ak je to možné,
statistical evaluation if any,
štatistické analýzy, ak boli použité,
historical negative (solvent/vehicle) and positive control data with range, means and standard deviations,
historické údaje o negatívnych (rozpúšťadlo/nosič) a pozitívnych kontrolných skupinách s rozsahmi, strednými hodnotami a štandardnými odchýlkami,
number of ‘cells in repair’ if determined,
počet „opravovaných buniek“, ak bol stanovený,
number of S-phase cells if determined,
počet buniek v S-fáze, ak bol stanovený,
viability of the cells.
životaschopnosť buniek.
Ashby, J., Lefevre, P.A., Burlinson, B. and Penman, M.G., (1985) An Assessment of the In Vivo Rat Hepatocyte DNA Repair Assay.
An Assessment of the In Vivo Rat Hepatocyte DNA Repair Assay.
Mutation Res., 156, p. 1-18.
Mutation Res., 156, 1 – 18.
Butterworth, B.E., Ashby, J., Bermudez, E., Casciano, D., Mirsalis, J., Probst, G. and Williams, G., (1987) A Protocol and Guide for the In Vivo Rat Hepatocyte DNA-Repair Assay.
Butterworth, B.E., Ashby, J., Bermudez, E., Casciano, D., Mirsalis, J., Probst, G. and Williams, G. (1987). A Protocol and Guide for the In Vivo Rat Hepatocyte DNA-Repair Assay.
Kennelly, J.C., Waters, R., Ashby, J., Lefevre, P.A., Burlinson, B., Benford, D.J., Dean, S.W. and Mitchell, I. de G., (1993) In Vivo Rat Liver UDS Assay.
Kennelly, J.C., Waters, R., Ashby, J., Lefevre, P.A., Burlinson, B., Benford, D.J., Dean, S.W. and Mitchell, I. de G. (1993). In Vivo Rat Liver UDS Assay.
Madle, S., Dean, S.W., Andrae, U., Brambilla, G., Burlinson, B., Doolittle, D.J., Furihata, C., Hertner, T., McQueen, C.A. and Mori, H., (1993) Recommendations for the Performance of UDS Tests In Vitro and In Vivo.
Madle, S., Dean, S.W., Andrae, U., Brambilla, G., Burlinson, B., Doolittle, D.J., Furihata, C, Hertner, T., McQueen, C.A. and Mori, H. (1993). Recommendations for the Performance of UDS Tests In Vitro and In Vivo.
Mutation Res., 312, p. 263-285.
Mutation Res., 312, 263 – 285.
Fautz, R., Hussain, B., Efstathiou, E. and Hechenberger-Freudl, C., (1993) Assessment of the Relation Between the Initial Viability and the Attachment of Freshly Isolated Rat Hepatocytes Used for the In Vivo/In Vitro DNA Repair Assay (UDS).
Fautz, R., Hussain, B., Efstathiou, E. and Hechenberger-Freudl, C. (1993). Assessment of the Relation Between the Initial Viability and the Attachment of Freshly Isolated Rat Hepatocytes Used for the In Vivo/In Vitro DNA Repair Assay (UDS).
Mutation Res., 291, p. 21-27.
Mutation Res., 291, 21 – 27. Mirsalis, J.C., Tyson, C.K. and Butterworth, B.E.
Mirsalis, J.C., Tyson, C.K. and Butterworth, B.E., (1982) Detection of Genotoxic Carcinogens in the In Vivo/In Vitro Hepatocyte DNA Repair Assay.
Detection of Genotoxic Carcinogens in the In Vivo/In Vitro Hepatocyte DNA Repair Assay.
Mutagen, 4, p. 553-562.
Mutagen, 4, 553 – 562.
This testing method is equivalent to the OECD TG 430 (2004).
Táto testovacia metóda je ekvivalentná OECD TG 430 (2004).
Skin corrosion refers to the production of irreversible tissue damage in the skin following the application of a test material (as defined by the Globally Harmonised System for the Classification and Labelling of Chemical Substances and Mixtures (GHS)) (1).
Poleptaním kože sa rozumie nevratné poškodenie tkaniva kože po aplikácii testovaného materiálu [v znení definície podľa Globálne harmonizovaného systému klasifikácie a označovania chemických látok a zmesí (GHS)] (1).
This method provides a procedure by which the assessment of corrosivity is not carried out in live animals.
Táto metóda poskytuje postup posudzovania žieravosti, ktorý sa nevykonáva na živých zvieratách.
The assessment of skin corrosivity has typically involved the use of laboratory animals (2).
Posudzovanie žieravosti pre kožu sa zvyčajne vykonávalo na laboratórnych zvieratách (2).
Concern for the pain and suffering of animals involved with this procedure has been addressed in the revision of testing method B.4 that allows for the determination of skin corrosion by using alternative, in vitro, methods, avoiding pain and suffering.
Snaha o obmedzenie bolesti a utrpenia zvierat v súvislosti s týmto postupom viedla k takej revízii testovacej metódy B.4, ktorou sa umožňuje stanoviť poleptanie kože pomocou alternatívnych metód in vitro, čo umožňuje vylúčiť bolesť a utrpenie zvierat.
A first step towards defining alternative tests that could be used for skin corrosivity testing for regulatory purposes was the conduct of prevalidation studies (3).
Prvým krokom k vymedzeniu alternatívnych testov, ktorými by sa umožnilo testovanie žieravých účinkov na kožu na účely regulácie, bolo vykonanie prevalidačných štúdií (3).
Following this, a formal validation study of in vitro methods for assessing skin corrosion (4)(5) was conducted (6)(7)(8).
Potom sa vykonala riadna validačná štúdia metód in vitro (6) (7) (8) na posúdenie poleptania kože (4) (5).
The outcome of these studies and other published literature led to the recommendation that the following tests could be used for the assessment of in vivo skin corrosivity (9)(10)(11): the human skin model test (see tesing method B.40bis) and the transcutaneous electrical resistance test (this method).
Výsledky z týchto štúdií a z ďalších publikácií viedli k odporúčaniu, že na posúdenie žieravých účinkov na kožu in vivo by sa mohli použiť tieto testy (9) (10) (11): test na modeli ľudskej kože (pozri testovaciu metódu B.40bis) a test transkutánneho elektrického odporu (táto metóda).
A validation study and other published studies have reported that the rat skin transcutaneous electrical resistance (TER) assay (12)(13) is able to reliably discriminate between known skin corrosives and non-corrosives (5)(9).
Vo validačnej štúdii a ďalších publikovaných štúdiách sa uvádza, že skúškou na transkutánny elektrický odpor (TER) potkanej kože (12) (13) je možné spoľahlivo rozlišovať medzi známymi látkami so žieravými účinkami na kožu a látkami, ktoré nemajú žieravé účinky (5) (9).
The test described in this method allows the identification of corrosive chemical substances and mixtures.
V protokole o teste sa takisto uvádza rozdiel medzi látkami so silnými a menej silnými žieravými účinkami na kožu. Testom opísaným v tejto metóde sa umožňuje identifikovať žieravé chemické látky a zmesi.
It further enables the identification of non-corrosive substances and mixtures when supported by a weight of evidence determination using other existing information (e.g. pH, structure-activity-relationships, human and/or animal data) (1)(2)(11)(14).
Ďalej sa ním umožňuje identifikovať nežieravé látky a zmesi, ak sa podporí dôkaznými stanoveniami založenými na ďalších existujúcich údajoch (napr. pH, vzťahy medzi štruktúrou a aktivitou, údaje o vplyve na človeka a/alebo na zvieratá) (1) (2) (11) (14).
It does not provide information on skin irritation, nor does it allow the sub-categorisation of corrosive substances as permitted in the Globally Harmonised Classification System (GHS) (1).
Test neposkytuje údaje o dráždivých účinkoch na kožu, ani neumožňuje ďalšiu kategorizáciu žieravých látok, ako to umožňuje Globálne harmonizovaný systém klasifikácie (GHS) (1).