natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Nor did it take account of any investment aid received by producers for their plants, such as the ecological premium in Luxembourg [16] (point E.3.3.1 of the 2001 guidelines),the system made no provision for a market mechanism such as green certificates (point E.3.3.2 of the 2001 guidelines),
Neobmedzuje prevádzkovú pomoc na dobu potrebnú na odpisovanie zariadení; nezohľadňuje ani prípadnú investičnú pomoc na zariadenia, napr. environmentálnu prémiu, ktorú dostávajú výrobcovia v Luxembursku [16] (bod E.3.3.1 usmernení z roku 2001),systém neustanovuje trhový mechanizmus, akým sú zelené osvedčenia (bod E.3.3.2 usmernení z roku 2001),
the operating aid was not calculated on the basis of the external costs avoided (point E.3.3.3 of the 2001 guidelines),
prevádzková pomoc sa nevypočítava na základe ušetrených vonkajších nákladov (bod E.3.3.3 usmernení z roku 2001),
the operating aid was not limited to five years’ duration, it was not degressive, and its intensity was not limited to 50 % of the extra costs (point E.3.3.4 of the 2001 guidelines).
prevádzková pomoc sa neobmedzuje na 5 rokov, nie je zostupná a jej intenzita sa neobmedzuje len na 50 % dodatočných nákladov (bod E.3.3.4 usmernení z roku 2001).
Secondly, the Commission considered that the exemption from contribution payments granted to large electricity-consuming enterprises prima facie did not fulfil the criteria laid down in the 2001 guidelines: exempted enterprises had not undertaken to achieve environmental protection objectives [17]; such enterprises were not required to pay a significant proportion of the tax [18]; and lastly, the exemptions were not degressive within the meaning of the 2001 guidelines and their intensity was not limited to 50 % [19].
Po druhé, Komisia usúdila, že oslobodenie od príspevku udelené podnikom, ktoré sú veľkoodberateľmi elektrickej energie, nespĺňa kritéria ustanovené v usmerneniach z roku 2001: podniky, na ktoré oslobodenie vzťahuje, sa nezaviazali dosiahnuť ciele ochrany životného prostredia [17] a nie sú povinné zaplatiť významnú časť dane [18]; napokon oslobodenie nie je zostupné v zmysle usmernení z roku 2001 a jeho intenzita sa neobmedzuje na 50 % [19].
Lastly, the Commission questioned the measure’s compatibility with Articles 25 and 90 of the Treaty.
Nakoniec má Komisia pochybnosti o zlučiteľnosti opatrenia s článkami 25 a 90 zmluvy.
The compensation mechanism did not make provision for any exemption from contribution payments for imported electricity or from the tax on exports.
Kompenzačný mechanizmus totiž neustanovuje oslobodenie od príspevku na dovezenú elektrickú energiu, ani oslobodenie od vývoznej dane.
The measure ultimately benefited only domestic producers of green electricity.
Týmto opatrením sa v konečnom dôsledku poskytuje výhoda jedine tuzemským výrobcom ekologickej elektrickej energie.
Imported electricity was therefore taxed without ultimately benefiting from the support enjoyed by green electricity produced in Luxembourg.
Dovezená elektrická energia sa teda zdaňuje bez toho, aby sa jej poskytla podpora, ktorá sa poskytuje na ekologickú elektrickú energiu vyrobenú v Luxembursku.
The new GDR referred to in paragraph 23, scheduled to enter into force on 1 January 2009, amends the compensation mechanism in such a way that it no longer numbers among the reasons for opening the formal investigation procedure.
Novým NV uvedeným v bode 23, ktoré by malo nadobudnúť účinnosť 1. januára 2009, sa mení a dopĺňa kompenzačný mechanizmus tak, že už zanikajú dôvody, ktoré viedli k začatiu konania vo veci formálneho zisťovania.
Consequently, this Decision examines the existence of State aid and the compatibility or otherwise of the compensation mechanism under Article 87(3)(c) of the Treaty up until 31 December 2008.
V rámci tohto rozhodnutia sa preto skúma existencia štátnej pomoci a prípadná zlučiteľnosť kompenzačného mechanizmu podľa článku 87 ods. 3 písm. c) zmluvy do 31. decembra 2008.
COMMENTS FROM LUXEMBOURG ON THE OPENING OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURE
PRIPOMIENKY LUXEMBURSKA K ZAČATIU KONANIA VO VECI FORMÁLNEHO ZISŤOVANIA
On the description of the measure
K opisu opatrenia
Luxembourg pointed out first of all that, under the GDR of 30 May 1994, Cegedel was alone obliged to purchase Luxembourg-produced green electricity.
Po prvé, Luxembursko zdôrazňuje, že podľa NV z 30. mája 1994 je iba spoločnosť Cegedel povinná nakupovať ekologickú elektrickú energiu vyrobenú v Luxembursku.
Other, competing distributors had since emerged owing to liberalisation (they were 13 in number in June 2003).
Neskôr sa v dôsledku liberalizácie trhu objavili ďalší konkurujúci distribútori, ktorých bolo v júni 2003 trinásť.
They had all been placed under an obligation to purchase green electricity.
Všetkým distribútorom bola uložená povinnosť nakupovať ekologickú elektrickú energiu.
In actual fact, however, the additional costs still fell largely on one operator, Cegedel.
V skutočnosti však dodatočné náklady stále v podstate vznikali iba jednému subjektu, ktorým bol Cegedel.
Consequently, the compensation fund in reality promoted fair competition between distributors since it divided among them the additional costs associated with the green electricity purchasing obligation.
Luxembursko preto poznamenáva, že kompenzačný fond v skutočnosti podporuje spravodlivú hospodársku súťaž medzi distribútormi, pretože medzi nich rozdeľuje dodatočné náklady spojené s povinnosťou nakupovať ekologickú elektrickú energiu.
Luxembourg pointed out secondly that the measure produced significant environmental benefits and helped to achieve the environmental protection objectives to which Luxembourg has committed itself in accordance with the Community anti-climate change policy: for Luxembourg, the target was to reduce carbon emissions by 28 % compared with 1990.
Po druhé, Luxembursko uvádza, že týmto opatrením sa poskytuje značná environmentálna výhoda a prispieva sa k dosahovaniu cieľov ochrany životného prostredia, ku ktorým sa Luxembursko zaviazalo v súlade s politikou boja proti zmene klímy: cieľom Luxemburska je znížiť emisie CO2 v porovnaní s rokom 1990 o 28 %.
The Luxembourg authorities accordingly called on the Commission to assess the potential competition-distorting effects or the effect on intra-Community trade in the light of the environmental benefits of the measure.
Luxemburské orgány preto vyzývajú Komisiu, aby posúdila potenciálne dôsledky narušenia hospodárskej súťaže alebo ovplyvnenia obchodu v rámci Spoločenstva so zreteľom na environmentálnu výhodu, ktorú opatrenie umožňuje.
Luxembourg considered that the creation of the compensation fund did not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Luxembursko sa domnieva, že vytvorenie kompenzačného fondu nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
It maintained first of all that, as the Court of Justice of the European Communities (the Court of Justice) had found in its judgment in PreussenElektra [20], the fund did not involve any State resources.
Po prvé, Luxembursko zdôrazňuje, že fond neobsahuje štátne prostriedky v súlade s rozsudkom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev (ďalej len „Súdny dvor“) vo veci PreussenElektra [20].
Before the fund was introduced, the additional costs associated with the green electricity purchasing obligation had been borne exclusively by the final customers of a private company, Cegedel.
Pred vytvorením fondu totiž znášali náklady spojené s povinnosťou nakupovať ekologickú elektrickú energiu iba koncoví odberatelia súkromnej spoločnosti Cegedel.
Since the introduction of the fund, the additional costs had been divided among all customers of all distributors in Luxembourg, without, however, involving more State resources.
Od vytvorenia fondu sa dodatočné náklady rozdeľujú medzi všetkých odberateľov všetkých distribútorov pôsobiacich v Luxembursku bez toho, aby zahŕňali viac štátnych prostriedkov.
In support of its argument Luxembourg cited paragraph 66 of the PreussenElektra judgment: ‘a statutory provision of a Member State which, first, requires private electricity supply undertakings to purchase electricity produced in their area of supply from renewable energy sources at minimum prices higher than the real economic value of that type of electricity, and, second, distributes the financial burden resulting from that obligation between those electricity supply undertakings and upstream private electricity network operators, does not constitute State aid within the meaning of Article 92(1) (now Article 87(1)) of the Treaty’.
Na podporu svojho tvrdenia Luxembursko uvádza bod 66 rozsudku vo veci PreussenElektra: „Predpisy členského štátu, ktoré na jednej strane nútia súkromných dodávateľov elektrickej energie nakupovať elektrickú energiu vyrobenú v ich zásobovacej oblasti z obnoviteľných zdrojov energie za minimálne ceny, ktoré sú vyššie ako skutočná hodnota takéhoto druhu energie, a na druhej strane rozdeliť finančnú záťaž vyplývajúcu z tohto záväzku medzi uvedených dodávateľov elektrickej energie a súkromných prevádzkovateľov elektrických sietí nachádzajúcich sa vyššie v sieti, nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 92 ods. 1 zmluvy (teraz článok 87 ods. 1 zmluvy).“
Luxembourg pointed out secondly that the compensation fund did not create any advantage for green electricity producers inasmuch as there was no contractual or financial link between the fund and the producers.
Po druhé, Luxembursko uvádza, že kompenzačný fond nevytvára výhodu pre výrobcov ekologickej elektrickej energie, pretože medzi fondom a výrobcami nie je žiadny zmluvný ani finančný vzťah.
The compensation fund likewise did not create any advantage for large electricity-consuming enterprises compared with enterprises which contributed to the fund.
Kompenzačný fond zároveň nevytvára výhodu ani pre podniky, ktoré sú veľkoodberateľmi elektrickej energie, v porovnaní s tými, ktoré prispievajú do fondu.
The beneficiaries of the exemption — the chemical and steel industries — had no competitors in Luxembourg which should have contributed to the fund.
Subjekty, na ktoré sa oslobodenie vzťahuje – chemický a oceliarsky priemysel – nemajú v Luxembursku konkurenta, ktorý by musel do fondu prispievať.
Luxembourg considered, moreover, that the beneficiaries of the exemption were not placed at an advantage compared with competitors situated outside of Luxembourg.
Okrem toho sa Luxembursko domnieva, že subjekty, na ktoré sa oslobodenie vzťahuje, nie sú v porovnaní s konkurentmi mimo Luxemburska zvýhodňované.
Luxembourg considered lastly that the competition-distorting effect and the effect on intra-Community trade associated with the compensation fund were no more than theoretical.
Luxembursko sa napokon domnieva, že vplyv kompenzačného fondu v podobe narušenia hospodárskej súťaže a ovplyvnenia obchodu v rámci Spoločenstva je iba teoretický.
In particular, it was not proven that the exemptions from which Luxembourg heavy industry benefited affected trade between Member States.
Predovšetkým sa nepreukázalo, že by oslobodenie, ktoré sa poskytlo ťažkému priemyslu v Luxembursku, ovplyvňovalo obchod medzi členskými štátmi.
On the infringement of Articles 25 and 90 of the Treaty
K porušeniu článkov 25 a 90 zmluvy
Luxembourg considered that the compensation mechanism did not infringe Articles 25 and 90 of the Treaty.
Luxembursko sa domnieva, že kompenzačný mechanizmus nie je v rozpore s článkami 25 a 90 zmluvy.
According to Luxembourg, the system did not treat electricity produced in Luxembourg any differently from imported electricity.
Podľa Luxemburska systém nepristupuje rozdielnym spôsobom k elektrickej energii vyrobenej v Luxembursku a k dovezenej elektrickej energii.
Moreover, green electricity produced in accordance with the GDR of 30 May 1994 was not exported.
Okrem toho sa ekologická elektrická energia vyrobená v súlade s NV z 30. mája 1994 nevyváža.
Therefore, a producer situated in another Member State but having customers in Luxembourg was treated in exactly the same way as a producer situated in Luxembourg and selling in the domestic market.
Preto sa s výrobcom, ktorý sídli v inom členskom štáte, ale ktorý má však odberateľov v Luxembursku, zaobchádza rovnako ako s výrobcom, ktorý sídli v Luxembursku a predáva na domácom trhu.
The same was true if the customers of the two producers were situated in another Member State.
To isté platí aj vtedy, keď sa odberatelia týchto dvoch výrobcov nachádzajú v inom členskom štáte.
On the compatibility of potential State aid with the Treaty
K zlučiteľnosti potenciálnej štátnej pomoci so zmluvou
Although they challenged the assertion that the exemption from contribution payments for large electricity-consuming enterprises constituted State aid, the Luxembourg authorities maintained that the measure might be deemed compatible with the 2001 guidelines.
Aj keď luxemburské orgány popierajú, že oslobodenie od príspevku pre podniky, ktoré sú veľkoodberateľmi elektrickej energie, predstavuje štátnu pomoc, zároveň zdôrazňujú, že toto opatrenie by sa mohlo posúdiť za zlučiteľné s usmerneniami z roku 2001.
Luxembourg pointed out that the exemption was granted on the basis of a voluntary agreement comprising energy efficiency improvement objectives for signatory companies.
Po prvé, Luxembursko uvádza, že oslobodenie od príspevkov sa v skutočnosti poskytuje na základe dobrovoľnej dohody, ktorá zahŕňa ciele zvýšenia energetickej účinnosti v priemyselných podnikoch, ktoré dohodu podpísali.
The voluntary agreement had been concluded between Luxembourg and the Fédération Nationale des Industries (National Industries Federation — FEDIL) in March 1996 and renewed in April 2001.
Dobrovoľná dohoda bola uzavretá medzi Luxemburskom a luxemburským zväzom priemyslu (Fédération Nationale des Industries – ďalej len „FEDIL“) v marci 1996 a predĺžená bola v apríli 2001.
While it acknowledged that the agreement did not stipulate any penalties in case of failure to meet commitments, Luxembourg undertook to include such a mechanism in order to bring the agreement into line with point 51.1(a) of the 2001 guidelines.
Po druhé, Luxembursko pripúšťa, že dohoda neustanovuje pokutu za nesplnenie záväzkov, ale zaväzuje sa zaviesť takýto mechanizmus tak, aby bol v súlade s bodom 51 ods. 1 písm. a) usmernení z roku 2001.
Only the Netherlands submitted comments following the opening of the formal investigation into the Luxembourg compensation mechanism.
Po začatí konania vo veci formálneho zisťovania v súvislosti s kompenzačným mechanizmom v Luxembursku predložilo pripomienky iba Holandsko.
The Netherlands pointed out that aid to domestic green electricity producers was authorised on condition that it did not exceed the unprofitable extra cost of producing such electricity.
Holandsko pripomína, že pomoc domácim výrobcom ekologickej elektrickej energie je povolená za predpokladu, že nepresiahne nerentabilné dodatočné náklady na výrobu tejto elektrickej energie.
The Dutch authorities were in favour of compensating fully for such unprofitable extra cost in order to develop green electricity production.
Holandské orgány sa vyslovujú v prospech úplného kompenzačného vyrovnania týchto nerentabilných dodatočných nákladov s cieľom rozvíjať výrobu ekologickej elektrickej energie.
Such support was necessary to enable Member States to achieve the environmental objectives to which they had committed themselves by ratifying the Kyoto Protocol [21].
Táto podpora je totiž potrebná, aby členské štáty mohli dosiahnuť environmentálne ciele, ku ktorým sa zaviazali ratifikáciou Kjótskeho protokolu [21].
The Netherlands pointed out further that each Member State had to be left some latitude when it came to achieving the environmental objectives of the Kyoto Protocol.
Holandsko ďalej zdôrazňuje, že každému členskému štátu by sa mal ponechať určitý manévrovací priestor v záujme dosiahnutia environmentálnych cieľov Kjótskeho protokolu.
It suggested, therefore, that the Commission should adopt a case-by-case approach to the green electricity support measures taken by each Member State.
Preto Komisii navrhuje pristupovať k opatreniam podpory ekologickej elektrickej energie každého členského štátu jednotlivo.
In conclusion, the Netherlands called on the Commission to view the measure proposed by Luxembourg favourably given the current need to further promote green electricity production.
Holandsko napokon vyzýva Komisiu, aby pozitívne zvážila opatrenie zamýšľané v Luxembursku vzhľadom na aktuálnu potrebu ďalej rozvíjať výrobu ekologickej elektrickej energie.
LUXEMBOURG’S RESPONSE TO THE COMMENTS FROM THIRD PARTIES
PRIPOMIENKY LUXEMBURSKA K PRIPOMIENKAM ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
Luxembourg did not respond to the comments submitted by the Netherlands.
Luxembursko nepredložilo pripomienky k pripomienkam Holandska.
In its decision to open the formal investigation procedure, the Commission took the view that the compensation mechanism prima facie constituted State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty [22].
V rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania Komisia usúdila, že kompenzačný mechanizmus predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy [22].
The two categories of beneficiary of this State aid were green electricity producers and, through the exemption from contributing to the compensation fund, large electricity-consuming enterprises.
Dvoma kategóriami príjemcov tejto štátnej pomoci v podobe oslobodenia od príspevku do kompenzačného fondu boli výrobcovia ekologickej elektrickej energie, ako aj podniky, ktoré sú veľkoodberateľmi elektrickej energie.
In previous decisions, the Commission also took the view that feed-in tariff schemes, financed in a manner similar to the one in the present case, constituted State aid.
V predchádzajúcich rozhodnutiach Komisia tiež usúdila, že režimy vstupných poplatkov financovaný podobným kompenzačným mechanizmom ako v tomto prípade predstavujú štátnu pomoc.
This was so, for example, in the decisions in Case N 504/2000 [23] (United Kingdom), Joined Cases N 707/02 and N 708/02 [24], prolonged by measure N 543/05 [25] then by measure N 478/07 [26] (Netherlands), Cases NN 162/03 and N 317/06 [27] (Austria) and Case C 7/05 (Slovenia) [28].
To sa týka napríklad rozhodnutia vo veci N 504/2000 [23] (Spojené kráľovstvo), rozhodnutia v spojených veciach N 707/02 a N 708/02 [24], predĺžených opatrením N 543/05 [25] a ďalej opatrením N 478/07 [26] (Holandsko), rozhodnutia vo veciach NN 162/03 a N 317/06 [27] (Rakúsko) a C 7/05 (Slovinsko) [28].
It will be examined below whether the compensation mechanism constituted State aid during the period in question, i.e. up to 31 December 2008.
Ďalej by sa malo preskúmať, či kompenzačný mechanizmus predstavuje štátnu pomoc počas skúmaného obdobia, t. j. do 31. decembra 2008.
Determination of the presence of State resources
Určenie existencie štátnych prostriedkov
According to case-law, in order to be capable of being categorised as State aid a measure must, first, be granted directly or indirectly through State resources and, second, be imputable to the State [29].
Podľa judikatúry možno považovať opatrenie za štátnu pomoc po prvé vtedy, keď je priamo alebo nepriamo spojené so štátnymi prostriedkami, a po druhé vtedy, keď je ho možné prisúdiť štátu [29].
On the question of the existence of State resources, the Court of Justice has held that the financial resources of a measure do not necessarily have to constitute permanent assets of the public sector in order for them to be categorised as State resources; in order for such resources to be so categorised, it is sufficient that they constantly remain under public control and therefore available to the competent national authorities [30].
Pokiaľ ide o existenciu štátnych prostriedkov, Súdny dvor pripustil, že na to, aby boli finančné prostriedky na opatrenie považované za štátne prostriedky, nemusia nevyhnutne predstavovať stále aktíva verejného sektora; skutočnosť, že tieto prostriedky zostávajú pod stálou verejnou kontrolou a sú teda k dispozícii príslušným vnútroštátnym orgánom, totiž stačí na to, aby sa mohli považovať za štátne prostriedky [30].
Conversely, according to the case-law of the Court of Justice [31], State resources are not involved where the public authorities at no stage enjoy or acquire control over the funds which finance the economic advantage in issue.
Podľa judikatúry Súdneho dvora [31] zároveň nie je možné hovoriť o štátnych prostriedkoch, ak verejné orgány v žiadnom štádiu nemajú alebo nezískajú kontrolu nad prostriedkami, z ktorých sa financuje predmetná hospodárska výhoda.
It must be determined, therefore, whether the State exercised direct or indirect control over the resources in question, despite the fact that the funds did not come directly from the State budget.
Preto je nevyhnutné stanoviť, či štát vykonáva priamu alebo nepriamu kontrolu nad uvedenými prostriedkami, a to napriek skutočnosti, že tieto finančné prostriedky nepochádzajú priamo zo štátneho rozpočtu.
In the PreussenElektra case, the feed-in tariffs were financed directly by private electricity suppliers who had to purchase electricity from green electricity producers at a price higher than the market price for electricity.
Vo veci PreussenElektra boli vstupné poplatky priamo financované súkromnými dodávateľmi elektrickej energie, ktorí museli nakupovať elektrickú energiu od výrobcov ekologickej elektrickej energie za cenu vyššiu, ako je trhová cena elektrickej energie.
In the present case, from January 2001 to December 2008 the State collected from consumers compulsory contributions which were then passed on to green electricity producers via distributors.
V tomto prípade štát uložil odberateľom v období od januára 2001 do decembra 2008 povinnosť platiť príspevky, ktoré sa presunuli na výrobcov ekologickej elektrickej energie prostredníctvom distribútorov.
The compensation fund, which was set up by the Luxembourg State, saw to the allocation of the compensation among distributors.
Okrem toho kompenzačný fond, ktorý zriadil Luxemburský štát, spravuje kompenzačné vyrovnanie medzi distribútormi.
In its judgment in Stardust Marine [32], the Court of Justice held that, once resources came under State control, they remained State resources.
Vo svojom rozsudku vo veci Stardust Marine [32] Súdny dvor uviedol, že prostriedky, ktoré v určitom okamihu spadajú pod štátnu kontrolu, sú stále štátnymi prostriedkami.
The Commission considers, therefore, that the aid was granted directly or indirectly through State resources.
Komisia sa preto domnieva, že pomoc sa poskytuje priamo alebo nepriamo zo štátnych prostriedkov.
As regards imputability, the ILR calculated the aid and distributed it to each beneficiary according to a formula laid down by law.
Pokiaľ ide o prisúdenie opatrenia štátu, ILR vypočítava a udeľuje pomoc každému príjemcovi podľa presného vzorca ustanoveného právnymi predpismi.
The State thus exercised control, through the law, not only over the amounts distributed and the beneficiaries, but also over the granting of the aid.
To znamená, že prostredníctvom právnych predpisov štát vykonáva kontrolu nielen nad pridelenými sumami a príjemcami, ale aj nad udelením pomoci.
The Commission considers, therefore, that the aid was imputable to the State.
Komisia sa preto nazdáva, že pomoc je možné prisúdiť štátu.
The compensation mechanism was directed only at some electricity producers, namely green electricity producers in Luxembourg.
Kompenzačný mechanizmus sa vzťahuje len na niektorých výrobcov elektrickej energie, v tomto prípade na výrobcov ekologickej elektrickej energie v Luxembursku.
The mechanism provided for exemption from compensation payments or, as from 1 January 2006, a reduced contribution for one category of consumer only, namely large electricity consumers [33].
V mechanizme sa zároveň ustanovuje oslobodenie od príspevkov, prípadne zníženie príspevkov od 1. januára 2006, len pre jednu skupinu odberateľov – veľkoodberateľov elektrickej energie [33].