natgillin/translations-raw huggingface dataset:
if two or more daily treatments are used (e.g. two or more treatments at 24 hour intervals), samples should be collected once between 18 and 24 hours following the final treatment for the bone marrow and once between 36 and 48 hours following the final treatment for the peripheral blood (12);
ak sa použijú dve alebo viac dávok za deň (napríklad dve alebo viac dávok v 24-hodinových intervaloch), vzorky sa odoberajú raz medzi 18. a 24. hodinou nasledujúcou po poslednej dávke pri kostnej dreni a raz medzi 36. a 48. hodinou po poslednej dávke pri periférnej krvi (12).
Other sampling times may be used in addition, when relevant.
Ak je to relevantné, použijú sa ďalšie intervaly odberu vzoriek.
If a range finding study is performed because there are no suitable data available, it should be performed in the same laboratory, using the same species, strain, sex, and treatment regimen to be used in the main study (13).
Ak sa z dôvodu nedostatku vhodných údajov uskutoční štúdia na zistenie rozsahu, vykoná sa v rovnakom laboratóriu s použitím rovnakého druhu, rodu, pohlavia a dávkovacieho režimu ako v hlavnej štúdii (13).
The highest dose may also be defined as a dose that produces some indication of toxicity in the bone marrow (e.g. a reduction in the proportion of immature erythrocytes among total erythrocytes in the bone marrow or peripheral blood).
Najvyššia dávka sa tiež definuje ako dávka, ktorá spôsobuje určité známky toxicity v kostnej dreni (napríklad zníženie podielu nezrelých erytrocytov na celkovom počte erytrocytov v kostnej dreni alebo periférnej krvi).
If a test at one dose level of at least 2000 mg/kg body weight using a single treatment, or as two treatments on the same day, produces no observable toxic effects, and if genotoxicity would not be expected based upon data from structurally related substances, then a full study using three dose levels may not be considered necessary.
Ak test pri jednej úrovni dávky najmenej 2000 mg/kg telesnej hmotnosti pri jednom podaní alebo pri dvoch podaniach v jeden deň nevyvoláva žiadne toxické účinky a ak sa neočakáva genotoxicita na základe údajov zo štrukturálne príbuzných látok, úplná štúdia pri použití troch objemov dávok sa nepovažuje za potrebnú.
Bone marrow/blood preparation
Príprava kostnej drene/krvi
Bone marrow cells are usually obtained from the femurs or tibias immediately following sacrifice.
Bunky kostnej drene sa zvyčajne získavajú zo stehennej kosti (femur) alebo holennej kosti (tibia) ihneď po utratení.
Commonly, cells are removed from femurs or tibias, prepared and stained using established methods.
Zvyčajne sa bunky z týchto kostí odoberú, pripravia a zafarbia použitím bežných metód.
Peripheral blood is obtained from the tail vein or other appropriate blood vessel.
Periférna krv sa získava z chvostovej žily alebo inej vhodnej žily.
Blood cells are immediately stained supravitally (8)(9)(10) or smear preparations are made and then stained.
Krvné bunky sa ihneď supravitálne zafarbia (8) (9) (10) alebo sa urobia škvrnové prípravky, ktoré sa následne zafarbia.
The use of a DNA specific stain (e.g. acridine orange (14) or Hoechst 33258 plus pyronin-Y (15)) can eliminate some of the artifacts associated with using a non DNA specific stain.
Použitie špecifického farbiva DNA [napríklad akridínová oranž (14) alebo Hoechst 33258 plus pyronin-Y (15)] môže odstrániť niektoré umelo vzniknuté štruktúry buniek spojené s používaním nešpecifického farbiva DNA.
This advantage does not preclude the use of conventional stains (e.g. Giemsa).
Táto výhoda nedáva predpoklad používania konvenčných farbív (napríklad Giemsa).
Additional systems (e.g. cellulose columns to remove nucleated cells (16)) can also be used provided that these systems have been shown to adequately work for micronucleus preparation in the laboratory.
Použiť sa tiež môžu dodatočné systémy [napríklad celulózne stĺpce na odstránenie nukleovaných buniek (16)], a to za predpokladu, že tieto systémy vykazujú v laboratórnych podmienkach primerané výsledky pri príprave mikrojadier.
The proportion of immature among total (immature + mature) erythrocytes is determined for each animal by counting a total of at least 200 erythrocytes for bone marrow and 1000 erythrocytes for peripheral blood (17).
Pre každé zviera sa stanovuje podiel nezrelých erytrocytov na celkovom počte erytrocytov (zrelých plus nezrelých) spočítaním celkovo najmenej 200 erytrocytov pre kostnú dreň a 1000 erytrocytov pre periférnu krv (17).
At least 2000 immature erythrocytes per animal are scored for the incidence of micronucleated immature erythrocytes.
Na výskyt mikronukleovaných nezrelých erytrocytov sa počíta minimálne 2000 nezrelých erytrocytov na jedno zviera.
Additional information may be obtained by scoring mature erythrocytes for micronuclei.
Dodatočné informácie možno získať zaznamenávaním zrelých erytrocytov na mikrojadrách.
When analysing slides, the proportion of immature erythrocytes among total erythrocytes should not be less than 20 % of the control value.
Pri analýze sklíčok by podiel nezrelých erytrocytov na celkovom počte erytrocytov nemal byť menej ako 20 % kontrolnej hodnoty.
When animals are treated continuously for four weeks or more, at least 2000 mature erythrocytes per animal can also be scored for the incidence of micronuclei.
Ak podávanie trvá bez prestávky štyri a viac týždňov, na výskyt mikrojadier sa počíta minimálne 2000 zrelých erytrocytov na jedno zviera.
Systems for automated analysis (image analysis and cell suspensions flow cytometry) are acceptable alternatives to manual evaluation if appropriately justified and validated.
Systémy na automatickú analýzu (vizuálna analýza a toková cytometrická analýza bunkových suspenzií) sú prijateľnou alternatívou manuálneho hodnotenia, ak sa príslušne zdôvodnia a potvrdia.
The number of immature erythrocytes scored, the number of micronucleated immature erythrocytes, and the number of immature among total erythrocytes should be listed separately for each animal analysed.
Pre každé zviera sa jednotlivo uvádza počet nezrelých erytrocytov, počet mikronukleovaných nezrelých erytrocytov a podiel nezrelých erytrocytov na celkovom počte erytrocytov.
When animals are treated continuously for four weeks or more, the data on mature erythrocytes should also be given if it is collected.
Ak podávanie prebieha bez prestávky štyri a viac týždňov, udávajú sa tiež údaje o zrelých erytrocytoch, ak sa zhromažďovali.
The proportion of immature among total erythrocytes and, if considered applicable, the percentage of micronucleated erythrocytes is given for each animal.
Pre každé zviera sa udáva podiel nezrelých erytrocytov na celkovom počte erytrocytov, a ak je to vhodné, percentuálny podiel mikronukleovaných erytrocytov.
There are several criteria for determining a positive result, such as a dose-related increase in the number of micronucleated cells or a clear increase in the number of micronucleated cells in a single dose group at a single sampling time.
Pre stanovenie pozitívneho výsledku existuje niekoľko kritérií, ako napríklad nárast relatívneho počtu buniek s chromozómovými odchýlkami spojený s dávkou alebo jasný nárast počtu buniek s odchýlkami v jednej dávkovacej skupine pri jednom odbere vzorky.
individual weight of the animals at the start of the test, including body weight range, mean and standard deviation for each group.
individuálna hmotnosť zvierat na začiatku testu, vrátane rozsahu telesnej hmotnosti, strednej hodnoty a štandardnej odchýlky pre každú skupinu.
positive and negative (vehicle/solvent) control data,
pozitívne a negatívne (rozpúšťadlo/nosič) kontrolné skupiny,
criteria for scoring micronucleated immature erythrocytes,
kritériá počítania mikronukleovaných nezrelých erytrocytov,
proportion of immature erythrocytes among total erythrocytes,
podiel nezrelých erytrocytov na celkovom počte erytrocytov,
number of micronucleated immature erythrocytes, given separately for each animal,
počet mikronukleovaných nezrelých erytrocytov jednotlivo pre každé zviera,
mean ± standard deviation of micronucleated immature erythrocytes per group,
± stredná hodnota štandardnej odchýlky mikronukleovaných nezrelých erytrocytov na skupinu,
statistical analyses and methods applied,
použité štatistické analýzy a metódy,
concurrent and historical negative control data,
údaje o negatívnych kontrolných skupinách,
Heddle, J.A., (1973) A Rapid In Vivo Test for Chromosomal Damage, Mutation Res., 18, p. 187-190.
Heddle, J. A. (1973), A Rapid In vivo Test for Chromosomal Damage, Mutation Res., 18, s. 187 – 190.
Schmid, W., (1975) The Micronucleus Test, Mutation Res., 31, p. 9-15.
Schmid, W. (1975), The Micronucleus Test, Mutation Res., 31, s. 9 – 15.
Heddle, J.A., Salamone, M.F., Hite, M., Kirkhart, B., Mavournin, K., MacGregor, J.G. and Newell, G.W.
Heddle, J. A., Salamone, M. F., Hite, M., Kirkhart, B., Mavournin, K., MacGregor, J. G. a Newell, G. W.
Environmental Protection Agency Gene-Tox Program, Mutation Res., 239, p. 29-80.
A Report of the US Environmental Protection Agency Gene-Tox Program, Mutation Res., 239, s. 29 – 80.
MacGregor, J.T., Schlegel, R. Choy, W.N., and Wehr, C.M., (1983) Micronuclei in Circulating Erythrocytes: A Rapid Screen for Chromosomal Damage During Routine Toxicity Testing in Mice.
MacGregor, J. T., Schlegel, R, Choy, W.
Miya, Elsevier, Amsterdam, p. 555-558.
Hayes, R. C. Schnell a T. S. Miya, Elsevier, Amsterdam, s. 555 – 558.
Hayashi, M., Morita, T., Kodama, Y., Sofuni, T. and Ishidate, M. Jr., (1990) The Micronucleus Assay with Mouse Peripheral Blood Reticulocytes Using Acridine Orange-Coated Slides.
Hayashi, M., Morita, T., Kodama, Y., Sofumi, T. a Ishidate, M. Jr.
Mutation Res., 245, p. 245-249.
(1990), The Micronucleus Assay with Mouse Peripheral Blood Reticulocytes Using Acridine Orange-Coated Slides, Mutation Res., 245, s. 245 – 249.
Mutation Res., p. 278, 83-98.
Micronucleus Test with Mouse Peripheral Blood Erythrocytes by Acridine Orange Supravital Staining: The Summary Report of the 5th Collaborative Study by CSGMT/JEMMS, Mutation Res., 278, s. 83 – 98.
Hayashi, M., Sofuni, T. and Ishidate, M. Jr., (1983) An Application of Acridine Orange Fluorescent Staining to the Micronucleus Test.
Hayashi, M., Sofumi, T. a Ishidate, M. Jr.
Mutation Res., 120, p. 241-247.
(1983), An Application of Acridine Orange Fluorescent Staining to the Micronucleus Test, Mutation Res., 120, s. 241 – 247.
This method is a replicate of the OECD TG 471, Bacterial Reverse Mutation Test (1997).
Táto metóda je obdobou metódy OECD TG 471 bakteriálneho testu reverzných mutácií (1997).
The bacterial reverse mutation test uses amino-acid requiring strains of Salmonella typhimurium and Escherichia coli to detect point mutations, which involve substitution, addition or deletion of one or a few DNA base pairs (1)(2)(3).
Bakteriálny test reverzných mutácií používa aminokyseliny vyžadujúce kmene Salmonella typhimurium a Escherichia coli na zistenie bodových mutácií, ktoré zahŕňajú nahradenie, pridanie alebo vymazanie jednej alebo niekoľkých bázových párov DNA (1) (2) (3).
The principle of this bacterial reverse mutation test is that it detects mutations, which revert mutations present in the test strains and restore the functional capability of the bacteria to synthesise an essential amino acid.
Princípom bakteriálneho testu reverzných mutácií je, že zisťuje mutácie, ktoré vracajú do pôvodného stavu mutácie prítomné v testovacích kmeňoch a obnovujú funkčnú schopnosť baktérií syntetizovať esenciálne aminokyseliny.
The revertant bacteria are detected by their ability to grow in the absence of the amino-acid required by the parent test strain.
Reverzné baktérie sa zisťujú prostredníctvom ich schopnosti rásť v neprítomnosti aminokyseliny vyžadovanej rodičovským testovacím kmeňom.
Point mutations are the cause of many human genetic diseases and there is substantial evidence that point mutations in oncogenes and tumour-suppressor genes of somatic cells are involved in tumour formation in humans and experimental animals.
Bodové mutácie sú príčinou mnohých ľudských genetických chorôb a existujú dostatočné dôkazy, že bodové mutácie onkogénov a génov na potláčanie nádorov somatických buniek sú prítomné pri výskyte rakoviny u ľudí a pokusných zvierat.
The bacterial reverse mutation test is rapid, inexpensive and relatively easy to perform.
Bakteriálny test reverzných mutácií je rýchly, lacný a relatívne ľahko uskutočniteľný.
Many of the test strains have several features that make them more sensitive for the detection of mutations including responsive DNA sequences at the reversion sites, increased cell permeability to large molecules and elimination of DNA repair systems or enhancement of error-prone DNA repair processes.
Mnohé z testovacích kmeňov majú viacero vlastností, ktoré spôsobujú ich väčšiu citlivosť na zistenie mutácií vrátane reaktívnych DNA sekvencií na reverzných miestach, zvýšenej bunkovej permeability na veľké molekuly a eliminácie opravných systémov DNA alebo zlepšenia opravných procesov DNA náchylných na chyby.
The specificity of the test strains can provide some useful information on the types of mutations that are induced by genotoxic agents.
Špecifickosť testovacích kmeňov môže poskytnúť užitočné informácie o typoch mutácií, ktoré sú vyvolané genotoxickými činiteľmi.
A very large data base of results for a wide variety of structures is available for bacterial reverse mutation tests and well-established methodologies have been developed for testing chemicals with different physico-chemical properties, including volatile compounds.
Dostupná je veľká databáza výsledkov pre rôzne štruktúry pre bakteriálny test reverzných mutácií a boli vyvinuté dobré metódy na testovanie chemikálií s rôznymi fyzikálno-chemickými vlastnosťami vrátane prchavých zmesí.
A reverse mutation test in either Salmonella typhimurium or Escherichia coli detects mutation in an amino-acid requiring strain (histidine or tryptophan, respectively) to produce a strain independent of an outside supply of amino-acid.
Test reverzných mutácií buď v Salmonella typhimurium, alebo Escherichia coli zisťuje mutáciu v kmeni vyžadujúcom aminokyselinu (histidín alebo tryptofán) na vytvorenie kmeňa nezávislého od vonkajšieho prívodu aminokyseliny.
Base pair substitution mutagens are agents that cause a base change in DNA.
Substitučné mutagény bázového páru sú činitele, ktoré spôsobujú bázovú zmenu DNA.
In a reversion test this change may occur at the site of the original mutation, or at a second site in the bacterial genome.
V teste reverzných mutácií sa môže táto zmena odohrať na mieste pôvodnej mutácie alebo na inom mieste bakteriálneho genómu.
Frameshift mutagens are agents that cause the addition or deletion of one or more base pairs in the DNA, thus changing the reading frame in the RNA.
Konštrukčné mutagény sú činitele, ktoré spôsobujú pridanie alebo vymazanie jedného alebo viacerých bázových párov DNA, čím menia čítaciu konštrukciu DNA.
INITIAL CONSIDERATIONS
ÚVODNÉ ÚVAHY
The bacterial reverse mutation test utilises prokaryotic cells, which differ from mammalian cells in such factors as uptake, metabolism, chromosome structure and DNA repair processes.
Bakteriálny test reverzných mutácií využíva prokaryotické bunky, ktoré sa od buniek cicavcov odlišujú vo faktoroch, ako je vstrebávanie, metabolizmus, chromozómová štruktúra a opravné procesy DNA.
In vitro metabolic activation systems cannot mimic entirely the mammalian in vivo conditions.
In vitro systémy metabolickej aktivácie nemôžu plne napodobniť in vivo podmienky cicavcov.
The test therefore does not provide direct information on the mutagenic and carcinogenic potency of a substance in mammals.
Test preto neposkytuje priame informácie o mutagénnej a karcinogénnej potencii látky u cicavcov.
The bacterial reverse mutation test is commonly employed as an initial screen for genotoxic activity and, in particular, for point mutation-inducing activity.
Bakteriálny test reverzných mutácií sa bežne používa ako počiatočný prieskum genologickej aktivity, a najmä aktivity vyvolávajúcej bodové mutácie.
An extensive database has demonstrated that many chemicals that are positive in this test also exhibit mutagenic activity in other tests.
Rozsiahla databáza ukázala, že mnohé chemikálie, ktoré sú v tomto teste pozitívne, tiež vykazujú mutagénnu aktivitu v iných testoch.
There are examples of mutagenic agents, which are not detected by this test; reasons for these shortcomings can be ascribed to the specific nature of the endpoint detected, differences in metabolic activation, or differences in bioavailability.
Existujú príklady mutagénnych činiteľov, ktoré sa nezistili týmto testom; príčina týchto chýb sa dá pripísať špecifickej povahe zisteného stavu, rozdielom v metabolickej aktivácii alebo rozdielom v biodostupnosti.
On the other hand, factors, which enhance the sensitivity of the bacterial reverse mutation test can lead to an overestimation of mutagenic activity.
Na druhej strane faktory, ktoré zvyšujú citlivosť bakteriálneho testu reverzných mutácií, môžu viesť k preceneniu mutagénnej aktivity.
The bacterial reverse mutation test may not be appropriate for the evaluation of certain classes of chemicals, for example highly bactericidal compounds (e.g. certain antibiotics) and those which are thought (or known) to interfere specifically with the mammalian cell replication system (e.g. some topoisomerase inhibitors and some nucleoside analogues).
Bakteriálny test reverzných mutácií nemusí byť vhodný na hodnotenie určitých tried chemikálií, napríklad vysoko baktericídnych zlúčenín (napríklad určitých antibiotík) a tých, o ktorých sa predpokladá (alebo je o nich známe), že špecificky narúšajú replikačný systém buniek cicavcov (napríklad niektoré inhibítory topoizomerázy a niektoré nukleozidové napodobeniny).
In such cases, mammalian mutation tests may be more appropriate.
V takýchto prípadoch sú vhodnejšie testy mutácií u cicavcov.
Although many compounds that are positive in this test are mammalian carcinogens, the correlation is not absolute.
Hoci mnohé zlúčeniny, ktoré sú v tomto teste pozitívne, sú karcinogénmi u cicavcov, korelácia nie je absolútna.
It is dependent on chemical class and there are carcinogens that are not detected by this test because they act through other, non-genotoxic, mechanisms or mechanisms absent in bacterial cells.
Závisí to od triedy chemikálie a existujú karcinogény, ktoré sa týmto testom nezistia, pretože pôsobia prostredníctvom iných negenotoxických mechanizmov alebo mechanizmov neprítomných v bunkách baktérií.
Suspensions of bacterial cells are exposed to the test substance in the presence and in the absence of an exogenous metabolic activation system.
Suspenzie bakteriálnych buniek sú vystavené testovacej látke v prítomnosti a neprítomnosti exogénneho systému metabolickej aktivácie.
In the plate incorporation method, these suspensions are mixed with an overlay agar and plated immediately onto minimal medium.
Pri metóde použitia misiek sa tieto suspenzie zmiešajú s krycím agarom a umiestnia sa na veľmi malé médium.
In the preincubation method, the treatment mixture is incubated and then mixed with an overlay agar before plating onto minimal medium.
Pri metóde predinkubácie sa dávkovaná zmes inkubuje a potom zmieša s krycím agarom pred umiestnením na veľmi malé médium.
For both techniques, after two or three days of incubation, revertant colonies are counted and compared to the number of spontaneous revertant colonies on solvent control plates.
Pri oboch technikách sa po dvoch alebo troch dňoch inkubácie spočítajú reverzné kolónie a porovnajú sa s počtom spontánnych kolónií revertantov na kontrolných miskách.
Several procedures for performing the bacterial reverse mutation test have been described.
Boli opísané viaceré postupy uskutočnenia bakteriálneho testu reverzných mutácií.
Among those commonly used are the plate incorporation method (1)(2)(3)(4), the preincubation method (2)(3)(5)(6)(7)(8), the fluctuation method (9)(10), and the suspension method (11).
Medzi bežne používané patrí metóda použitia misiek (1) (2) (3) (4), predinkubačná metóda (2) (3) (5) (6) (7) (8), fluktuačná metóda (9) (10) a suspenzná metóda (11).
Modifications for the testing of gases or vapours have been described (12).
Opísané boli aj modifikácie testovania plynov a pár (12).
The procedures described in the method pertain primarily to the plate incorporation and preincubation methods.
Postupy opísané v tejto metóde sa týkajú najmä metódy použitia misky a predinkubačnej metódy.
Either of them is acceptable for conducting experiments both with and without metabolic activation.
Obe sú prijateľné pre uskutočňovanie pokusov s metabolickou aktiváciou aj bez nej.
Some substances may be detected more efficiently using the preincubation method.
Niektoré látky sa dajú efektívnejšie zistiť použitím predinkubačnej metódy.
These substances belong to chemical classes that include short chain aliphatic nitrosamines, divalent metals, aldehydes, azo-dyes and diazo compounds, pyrollizidine alkaloids, allyl compounds and nitro compounds (3).
Tieto látky patria do tried chemikálií, ktoré zahŕňajú alifatické nitrozamíny s krátkymi reťazcami, bivalentné kovy, aldehydy, azofarbivá a diazozlúčeniny, pyrolizidínové alkaloidy, alylové zlúčeniny a nitrozlúčeniny (3).
It is also recognised that certain classes of mutagens are not always detected using standard procedures such as the plate incorporation method or preincubation method.
Zistilo sa, že niektoré triedy mutagénov sa nie vždy objavia s použitím štandardných postupov, ako napríklad metódou použitia misky alebo predinkubačnou metódou.
These should be regarded as ‘special cases’ and it is strongly recommended that alternative procedures should be used for their detection.
Tieto mutagény sa považujú za „osobitné prípady“ a na ich zistenie sa dôrazne odporúča použitie alternatívnych postupov.
The following ‘special cases’ could be identified (together with examples of procedures that could be used for their detection): azo-dyes and diazo compounds (3)(5)(6)(13), gases and volatile chemicals (12)(14)(15)(16) and glycosides (17)(18).
Identifikované boli nasledujúce „osobitné prípady“ (spolu s príkladmi postupov, ktoré by sa dali použiť na ich zistenie): azofarbivá a diazozlúčeniny (3) (5) (6) (13), plyny a prchavé chemikálie (12) (14) (15) (16) a glykozidy (17) (18).
A deviation from the standard procedure needs to be scientifically justified.
Odchýlka od štandardného postupu sa musí vedecky zdôvodniť.
Fresh cultures of bacteria should be grown up to the late exponential or early stationary phase of growth (approximately 109 cells per ml).
Čerstvé kultúry baktérií sa nechajú vyrásť do neskorého exponenciálneho alebo skorého stacionárneho štádia rastu (približne 109 buniek na ml).
Cultures in late stationary phase should not be used.
Kultúry v neskorom stacionárnom štádiu sa nepoužívajú.
It is essential that the cultures used in the experiment contain a high titre of viable bacteria.
Je dôležité, aby kultúry použité pri pokuse obsahovali vysoký podiel životaschopných baktérií.
The titre may be demonstrated either from historical control data on growth curves, or in each assay through the determination of viable cell numbers by a plating experiment.
Podiel sa dá preukázať buď z minulých kontrolných údajov o rastových krivkách, alebo pri každom pokuse prostredníctvom určenia počtu životaschopných buniek miskovým pokusom.
The recommended incubation temperature is 37 oC.
Odporúčaná inkubačná teplota je 37 oC.
At least five strains of bacteria should be used.
Používa sa najmenej päť kmeňov baktérií.
These should include four strains of S. typhimurium (TA 1535; TA 1537 or TA97a or TA97; TA98; and TA100) that have been shown to be reliable and reproducibly responsive between laboratories.
Tieto zahŕňajú štyri kmene S. typhimurium (TA 1535; TA 1537 alebo TA 97a alebo TA 97, TA 98 a TA 100), ktoré boli v laboratóriách preukázateľne spoľahlivé a reproduktívne reaktívne.
These four S. typhimurium strains have GC base pairs at the primary reversion site and it is known that may not detect certain oxidising mutagens, cross-linking agents and hydrazines.
Tieto štyri kmene S. typhimurium majú GC bázové páry na primárnom reverznom mieste a je známe, že nemusia zistiť určité oxidujúce mutagény, medzispájacie činitele a hydrazíny.