natgillin/translations-raw huggingface dataset:
During the transitional period, the staff of Tieliikelaitos decreased, from 4235 employees in 2001 to 3037 employees in 2004.
Počas prechodného obdobia klesol počet pracovníkov Tieliikelaitosu zo 4235 zamestnancov v roku 2001 na 3037 zamestnancov v roku 2004.
Inapplicability of bankruptcy legislation
Neuplatniteľnosť právnych predpisov o konkurze
State Enterprises are not independent legal persons and the State is therefore ultimately responsible for a State Enterprise’s commitments, as provided for in Article 6 of the State Enterprise Act.
Štátne podniky nie sú nezávislé právnické osoby a za záväzky štátneho podniku v skutočnosti zodpovedá štát, ako sa stanovuje v článku 6 zákona o štátnych podnikoch.
In view of the State’s responsibility, pursuant to Article 3 of Chapter 1 of the Bankruptcy Act, State Enterprises cannot be declared bankrupt.
Vzhľadom na zodpovednosť štátu nemožno podľa článku 3 kapitoly 1 zákona o konkurze vyhlásiť úpadok štátneho podniku.
To counter-balance the advantages related to the inapplicability of bankruptcy legislation, the Finnish legislation foresees that a fee shall be payable to the State with respect to the loans raised and guarantees granted by a State Enterprise after 1 January 2003.
Na vyváženie výhod v súvislosti s neuplatniteľnosťou právnych predpisov o konkurze sa vo fínskom právnom systéme stanovuje, že sa v prospech štátu platí poplatok v súvislosti s úvermi, ktoré štátny podnik dostane, a zárukami, ktoré štátny podnik poskytne po 1. januári 2003.
According to section 15 of the Act governing State lending and the provision of State guarantees in determining the size of such a guarantee fee, it is necessary to take into account the size of possible obligatory payments by the State caused by the guarantee, the nature and extent of the operations of the risk subject and its economy, the risk subject’s creditworthiness, the creditworthiness of the national economy of the risk subject, and other matters and competitive conditions which affect the risk covered.
Podľa oddielu 15 zákona o štátnych úveroch a poskytovaní štátnych záruk je pri určovaní veľkosti takéhoto záručného poplatku potrebné zohľadniť veľkosť možných záväzných platieb štátu z dôvodu záruky, povahu a veľkosť operácií rizikového subjektu a jeho hospodárstvo, kreditnú spoľahlivosť rizikového subjektu, kreditnú spoľahlivosť národného hospodárstva rizikového subjektu a ostatné záležitosti a podmienky súťaže, ktoré majú vplyv na pokryté riziko.
With respect to long-term credits, the Government decree on fees collected from state guarantees stipulates the lump sum to be collected at the level of 0,25 % of the credit (a handling fee).
Pokiaľ ide o dlhodobé úvery, vo vyhláške vlády o poplatkoch vyberaných zo štátnych záruk sa stanovuje paušálna suma, ktorá sa má vyberať, na úrovni 0,25 % úveru (manipulačný poplatok).
If the risk of loss related to the guarantee is exceptionally high, the lump sum collected is increased by 1,50 percentage points.
Ak je riziko straty v súvislosti so zárukou mimoriadne vysoké, vybraná paušálna suma sa zvyšuje o 1,50 percentuálneho bodu.
Besides, the annual fee is levied at the level of 0,35 % of the credit.
Okrem toho sa vyberá ročný poplatok na úrovni 0,35 % úveru.
Upon occurrence of significant changes in market conditions, the level of the annual fee is to be adjusted within 12 months at the latest.
Ak nastanú významné zmeny trhových podmienok, úroveň ročného poplatku sa má upraviť najneskôr do 12 mesiacov.
With respect to short-term credits, the annual fee is set at half the annual fee for a long-term credit by the above-mentioned Act governing State lending and the provision of State guarantees.
Pokiaľ ide o krátkodobé úvery, ročný poplatok sa stanovuje na úrovni polovice ročného poplatku pre dlhodobé úvery stanoveného v uvedenom zákone o štátnych úveroch a poskytovaní štátnych záruk.
Particularities of treatment for corporate income tax purposes
Osobitosti zaobchádzania na účely dane z príjmov právnických osôb
The treatment of State Enterprises with regard to corporate income tax is laid down in the Income Tax Act.
Prístup k štátnym podnikom v súvislosti s daňou z príjmov právnických osôb sa stanovuje v zákone o dani z príjmov.
In line with the principles laid down in section 21(3) of the Act, State Enterprises which mainly operate to satisfy the needs of other State institutions are not liable to pay the tax.
V súlade so zásadami stanovenými v oddiele 21 ods. 3 zákona nie sú štátne podniky, ktoré pôsobia predovšetkým s cieľom uspokojovať potreby štátnych inštitúcií, povinné platiť daň.
During the transitional period, most of Tieliikelaitos’ turnover was generated from contracts to another State institution (the Road Administration), and due to this, no taxes have been levied on the income received from this activity.
Počas prechodného obdobia sa najväčšia časť obratu Tieliikelaitosu dosahovala zo zmlúv s inou štátnou inštitúciou (Správou ciest) a v dôsledku toho sa z príjmov získaných z tejto činnosti nevyberali žiadne dane.
Furthermore, until July 2004, whenever Tieliikelaitos purchased land sites, the sellers were largely relieved of tax on the respective capital gains according to Section 49 of the Income Tax Act.
Okrem toho kedykoľvek Tieliikelaitos kupoval pozemky s pôdou, boli predávajúci do júla 2004 vo veľkej miere oslobodení od dane z príslušného kapitálového zisku podľa oddielu 49 zákona o dani z príjmov.
In July 2004, this measure was removed from the Income Tax Act.
V júli 2004 bolo toto opatrenie odstránené zo zákona o dani z príjmov.
THE COMMISSION’S DOUBTS
POCHYBNOSTI KOMISIE
In its decision to initiate the procedure, the Commission raised doubts:
Komisia v svojom rozhodnutí začať konanie uplatnila tieto pochybnosti:
as to the question of whether the special provisions for staff transfer between Tieliikelaitos and government agencies and the special projects for redundant, but not laid-off workers conferred an advantage to Tieliikelaitos,
či získal Tieliikelaitos výhodu z osobitných organizačných opatrení týkajúcich sa presunov pracovníkov medzi Tieliikelaitosom a vládnymi agentúrami a zo špeciálnych projektov s cieľom integrovať nadbytočných, ale neprepustených pracovníkov,
as to the question whether the transfer of land and gravel sites from the Finnish State to Tieliikelaitos took place at market value,
či previedol fínsky štát pozemky s pôdou a štrkom na Tieliikelaitos za trhovú cenu,
as to the exact monetary value of the advantages the Finnish government has granted Tieliikelaitos,
aká bola presná peňažná hodnota výhod, ktoré fínska vláda poskytla pre Tieliikelaitos,
as to the compatibility of the interest-reduced loan, the negotiated contracts and (potentially) the special projects for redundant, but not laid-off workers and the transfer of land and gravel sites with the Common market based on Article 86(2) of EC Treaty, and here especially as to the presence of a public service obligation and as to the absence of over-compensation,
či bolo využitie nízko úročenej pôžičky, dojednaných zmlúv, (prípadných) špeciálnych projektov na účely integrácie nadbytočných, ale neprepustených pracovníkov a prevod pozemkov s pôdou a štrkom zlučiteľné so spoločným trhom v súlade s článkom 86 ods. 2 Zmluvy o založení ES. V tejto súvislosti je dôležité najmä to, či bol s vecou spojený záväzok verejnej služby a či sa podarilo vyhnúť nadmernej kompenzácii štrukturálnych nevýhod,
as to the compatibility of the interest-reduced loan, the negotiated contracts and (potentially) the special projects for redundant, but not laid-off workers and the transfer of land and gravel sites with the Common market based on Article 87(3)(c) of EC Treaty, and here especially as to the proportionality of the measures and as to the question whether the positive effects of the aid outweigh the negative effects on competition,
či bolo využitie nízko úročenej pôžičky, dojednaných zmlúv, (prípadných) špeciálnych projektov na účely integrácie nadbytočných, ale neprepustených pracovníkov a prevod pozemkov s pôdou a štrkom zlučiteľné so spoločným trhom v súlade s článkom 87 ods. 3 písm. c) Zmluvy o založení ES. V tejto súvislosti je dôležité najmä to, či uskutočnené opatrenia boli primerané a či pozitívne vplyvy pomoci boli väčšie ako jej negatívne vplyvy na hospodársku súťaž,
as to the compatibility of the special tax provisions and the absence of the application of the bankruptcy law with the Common market based on Article 87(3)(c) of EC Treaty.
či bolo osobitné zaobchádzanie v oblasti daní a nepoužitie právnej úpravy týkajúcej sa konkurzu zlučiteľné so spoločným trhom v súlade s článkom 87 ods. 3 písm. c) Zmluvy o založení ES.
COMMENTS FROM INTERESTED PARTIES — COMMENTS JOINTLY SUBMITTED BY THE CONFEDERATION OF FINNISH CONSTRUCTION INDUSTRIES RT AND THE CENTRAL ASSOCIATION OF EARTH MOVING CONTRACTORS IN FINLAND
PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN – PRIPOMIENKY SPOLOČNE PODANÉ KONFEDERÁCIOU FÍNSKYCH STAVEBNÝCH ODVETVÍ RT A CENTRÁLNYM ZDRUŽENÍM DODÁVATEĽOV ZEMNÝCH PRÁC VO FÍNSKU
The complainants consider that the interest rate set for the State loan granted to Tieliikelaitos is clearly below the market rate, and that the corresponding monetary advantage received by Tieliikelaitos was of approximately EUR 3,2 million during 2001-2004.
Sťažovatelia zastávajú názor, že úroková miera stanovená pre štátny úver poskytnutý Tieliikelaitosu je evidentne nižšia ako trhová miera a že zodpovedajúca peňažná výhoda, ktorú dostal Tieliikelaitos, dosiahla počas rokov 2001 – 2004 približne 3,2 mil. EUR.
The complainants consider that the higher interest payments fixed for the period 2005-2015 does not really mitigate this advantage.
Sťažovatelia sa domnievajú, že vyššie úrokové platby stanovené na obdobie rokov 2005 – 2015 v skutočnosti nezmenšujú túto výhodu.
As interest rates have been increasing since 2005 the 5 % interest rate determined for the period 2005-2015 may soon cease to be a higher interest rate than those currently prevailing on the market.
Keďže úrokové miery rastú od roku 2005, 5 % úroková miera stanovená na obdobie rokov 2005 – 2015 môže čoskoro prestať byť vyššou úrokovou mierou ako miera, ktorá v súčasnej dobe prevláda na trhu.
Land and gravel sites put at the disposal of Tieliikelaitos
Pozemky s pôdou a štrkom poskytnuté k dispozícii Tieliikelaitosu
The complainants note that the value at which the land resources were entered into Tieliikelaitos’ opening balance sheet by the Finnish State is FIM 15 million lower than the estimate by an independent expert (Catella).
Sťažovatelia poznamenávajú, že hodnota, v ktorej zdroje pôdy zaúčtoval do počiatočnej súvahy Tieliikelaitosu fínsky štát, je o 15 mil. FIM nižšia ako odhad nezávislého znalca (Catella).
On the basis of the estimate by private earth-work sector the difference would be even bigger.
Na základe odhadu súkromného sektora zemných prác by tento rozdiel mal byť ešte väčší.
Besides, in complainants view, it would be more appropriate if Tieliikelaitos was buying land resources needed for carrying out its contracts from external suppliers at market price.
Podľa názoru sťažovateľov by bolo tiež vhodnejšie, keby Tieliikelaitos kupoval zdroje pôdy potrebné na realizáciu svojich zmlúv od externých dodávateľov za trhovú cenu.
The complainants also consider that non-marketability deductions with respect to the value of land and gravel sites that were done in Tieliikelaitos’ financial statements during years 2002-2004 and accepted by Tieliikelaitos’ auditors cannot be considered as a proof of absence of aid in the transfer of land and gravel sites.
Sťažovatelia sa tiež domnievajú, že zníženia z dôvodu nepredajnosti v súvislosti s hodnotou pozemkov s pôdou a štrkom, ktoré sa uskutočnili vo finančných výkazoch Tieliikelaitosu počas rokov 2002 – 2004 a boli prijaté audítormi Tieliikelaitosu, nemožno považovať za dôkaz neposkytnutia štátnej pomoci pri prevode pozemkov s pôdou a štrkom.
The complainants believe that the auditors of Tieliikelaitos did not possess sufficient expertise regarding land resources to carry out this kind of appraisal.
Sťažovatelia sa domnievajú, že audítori Tieliikelaitosu nemali dostatočné znalosti v oblasti zdrojov pôdy na vykonanie tohto druhu ocenenia.
According to the complainants, the auditors based their view on the estimate made by Tieliikelaitos’ management.
Podľa sťažovateľov zakladali audítori svoj názor na odhade vykonanom manažmentom Tieliikelaitosu.
The complainants consider that the aid related to negotiated contracts given to Tieliikelaitos by the Road Administration has been EUR 21,5 million which they calculated on the basis of difference in margins of negotiated and tendered contracts undertaken by Tieliikelaitos.
Sťažovatelia zastávajú názor, že pomoc v súvislosti s dojednanými zmluvami zadanými Tieliikelaitosu Správou ciest predstavovala sumu 21,5 mil. EUR, ktorú vypočítali na základe rozdielu ziskových rozpätí dojednaných zmlúv a zmlúv zadávaných prostredníctvom verejnej súťaže, ktoré realizoval Tieliikelaitos.
Furthermore, complainants suspect that the margins of negotiated contracts could have been artificially lowered by taking into account also the costs of personnel not involved in implementation of the negotiated contracts.
Sťažovatelia majú ďalej podozrenie, že ziskové rozpätia dojednaných zmlúv mohli byť umelo znížené aj zohľadnením nákladov na pracovníkov, ktorí sa nepodieľali na realizácii dojednaných zmlúv.
Besides, they believe that the so called expenditure adjustment procedure related to negotiated contracts gave Tieliikelaitos access to extra funds each year during 2001-2004 that it could use for about one year without having to pay interest on it to the Road Administration.
Sťažovatelia sa tiež domnievajú, že takzvaný postup úpravy nákladov týkajúci sa dojednaných zmlúv poskytol Tieliikelaitosu mimoriadne finančné prostriedky v každom roku počas obdobia rokov 2001 – 2004, ktoré mohol využívať približne jeden rok bez toho, aby z nich musel platiť úrok Správe ciest.
Complainants consider that the aid received by Tieliikelaitos has, inter alia, allowed it to undertake plan-and-implement contracts which had a lower margin.
Sťažovatelia sa domnievajú, že pomoc, ktorú prijal Tieliikelaitos, mu okrem iného umožnila vykonávať plánovaco-realizačné zmluvy, ktoré mali nižšie ziskové rozpätie.
The complainants believe that the fact that Tieliikelaitos’ financial performance compared with its competitors were below industry average only shows that the operations of Tieliikelaitos were inefficient and it used anti-competitive pricing policy in liberalised sectors.
Sťažovatelia sa domnievajú, že skutočnosť, že finančné výsledky Tieliikelaitosu v porovnaní s jeho konkurentmi boli nižšie ako priemer odvetvia, len dokazuje, že činnosť Tieliikelaitosu bola neefektívna a že používal protisúťažnú cenovú politiku v liberalizovaných sektoroch.
The complainants consider that negotiated contracts for ferry traffic services confer an advantage to Tieliikelaitos.
Sťažovatelia zastávajú názor, že dojednané zmluvy na služby trajektovej prepravy prinášajú výhodu Tieliikelaitosu.
They believe that Tieliikelaitos is able to provide ferry services at a comparatively low price only because it received ferry equipment from the Road Administration which either does not need to be renewed, or because the associated capital costs do not need to be taken into account in the value of the equipment.
Domnievajú sa, že Tieliikelaitos je schopný poskytovať služby trajektovej prepravy za relatívne nízku cenu len z dôvodu, že dostal od Správy ciest trajektové zariadenia, ktoré buď netreba obnovovať, alebo z dôvodu, že súvisiace kapitálové náklady nie je potrebné započítať do hodnoty zariadenia.
Measures for the reduction of Tieliikelaitos’ staff
Opatrenia na zníženie počtu pracovníkov Tieliikelaitosu
In the complainants’ view, Tieliikelaitos received about EUR 100 million in State aid during 2001-2004 for solving the issue of overstaffing.
Podľa názoru sťažovateľov prijal Tieliikelaitos počas obdobia rokov 2001 – 2004 približne 100 mil. EUR štátnej pomoci na riešenie problému nadbytku pracovníkov.
inter alia, the complainants believe that Tieliikelaitos has benefited from an aid related to the fact that its employees have been in a privileged position in filling vacant positions in the government agencies, including the Road Administration.
Sťažovatelia sa okrem iného domnievajú, že Tieliikelaitos získal prospech z pomoci v spojitosti s faktom, že jeho zamestnanci mali zvýhodnené postavenie pri obsadzovaní voľných pozícií vo vládnych agentúrach vrátane Správy ciest.
In total, this enabled Tieliikelaitos to reduce its problem of overstaffing by 116 persons.
To celkovo umožnilo Tieliikelaitosu zmenšiť problém nadmerného počtu zamestnancov o 116 osôb.
The complainants believe that the respective employees’ transfer procedure led to a loss of the freedom for involved government agencies to choose the best and most affordable applicant available on the labour market for a position, and caused additional expenses to the State.
Sťažovatelia sa domnievajú, že postup prevodu príslušných zamestnancov viedol k strate slobody dotknutých vládnych agentúr vybrať si na danú pozíciu najlepšieho a cenovo najprimeranejšieho uchádzača a spôsobil štátu dodatočné náklady.
The State might have been able to hire personnel from outside more affordably and with more favourable employment conditions.
Štát mohol byť schopný prijať pracovníkov zvonku cenovo výhodnejšie a za priaznivejších podmienok zamestnania.
Individuals from Tieliikelaitos were transferred with their old employment conditions into new positions and treated as veteran staff.
Pracovníci Tieliikelaitosu boli prevedení na nové pozície so starými podmienkami zamestnania a brali sa ako starí skúsení pracovníci.
Besides, the complainants point out that Tielliikelaitos received EUR 20,1 million as State aid from the Road Administration’s budget for the purposes of helping Tieliikelaitos employees to find new jobs, financing supplementary education and retraining and for supporting pensions for early retirement.
Sťažovatelia ďalej poukazujú, že Tielliikelaitos prijal 20,1 mil. EUR ako štátnu pomoc z rozpočtu Správy ciest na účely pomoci zamestnancom Tieliikelaitosu na nájdenie nových pracovných miest, financovanie doplňujúceho vzdelávania a rekvalifikácie a na dôchodkovú podporu pri predčasnom odchode do dôchodku.
The complainants also believe that the personnel involved in special service projects constituted Tieliikelaitos’ own labour reserve whereas its expenses were paid by the Finnish State.
Sťažovatelia sa tiež domnievajú, že pracovníci zapojení do špeciálnych projektov v oblasti služieb predstavovali vlastnú rezervnú pracovnú silu Tieliikelaitosu, keďže náklady na ňu platil fínsky štát.
The complainants assert that opportunities for this kind of arrangement do not exist in the private sector; rather, when a project or contract ends, a private employer is still obliged to pay the employee his or her salary or alternatively give a layoff notice and pay his or her salary during the notice period.
Sťažovatelia tvrdia, že v súkromnom sektore neexistujú príležitosti na tento druh riešenia. Aj keď projekt alebo zmluva skončí, súkromný zamestnávateľ je stále povinný zaplatiť zamestnancovi plat alebo ako ďalšie riešenie dať mu výpoveď a platiť plat počas výpovednej lehoty.
Finally, the complainants doubt that Tieliikelaitos contributed sufficiently from its own resources for financing staff reduction measures.
Na záver sťažovatelia majú pochybnosť, či Tieliikelaitos dostatočne prispel z vlastných zdrojov na financovanie opatrení na zníženie počtu pracovníkov.
According to them, the financial statements of Tieliikelaitos do not give any evidence in this respect.
Podľa nich neposkytujú finančné výkazy Tieliikelaitosu žiadne dôkazy v tejto súvislosti.
Indirect fiscal aid related to land purchase
Nepriama fiškálna pomoc v súvislosti s nákupom pozemkov
The complainants note that to the extent that Tieliikelaitos purchased land sites during the transitional period, the sellers were largely relieved of tax on capital gains that also constitutes indirect State aid for the benefit of Tieliikelaitos.
Sťažovatelia uvádzajú, že keď Tieliikelaitos kupoval pozemky počas prechodného obdobia, predávajúci boli vo veľkej miere oslobodení od dane z kapitálového zisku, čo tiež predstavuje nepriamu štátnu pomoc v prospech Tieliikelaitosu.
Advantages conferred to Tieliikelaitos on a permanent basis: the inapplicability of bankruptcy law and deviations from normal tax law
Výhody udelené Tieliikelaitosu trvale: neuplatniteľnosť konkurznej právnej úpravy a odchýlky od štandardnej daňovej právnej úpravy
Bankruptcy legislation
Právne predpisy o konkurze
The complainants consider that the fact that Tieliikelaitos is not included within the scope of bankruptcy legislation constitutes prohibited State aid.
Sťažovatelia zastávajú názor, že fakt, že Tieliikelaitos nie je zahrnutý do rozsahu pôsobnosti právnych predpisov upravujúcich konkurz, predstavuje zakázanú štátnu pomoc.
They point out that although the current Bankruptcy Act entered into force only on 1 September 2004, the possibility to declare Tieliikelaitos bankrupt did not exist before either.
Poukazujú, že hoci súčasný zákon o konkurze nadobudol účinnosť len 1. septembra 2004, možnosť vyhlásiť úpadok Tieliikelaitosu neexistovala ani predtým.
The complainants believe that it is sufficient that the possibility for this sort of aid exists, even if the threat of bankruptcy never arose.
Sťažovatelia sa domnievajú, že je dostačujúce, aby existovala možnosť tohto druhu pomoci, aj keby hrozba konkurzu nikdy nevznikla.
They stress that Tieliikelaitos had a possibility to receive financing on more favourable conditions thanks to the respective legal provision.
Zdôrazňujú, že Tieliikelaitos mal vďaka príslušnej právnej úprave možnosť dostať finančné zdroje za priaznivejších podmienok.
In addition, Tieliikelaitos continually orders services and materials from external suppliers, which constitutes debt by Tieliikelaitos to these external actors.
Tieliikelaitos okrem toho stále objednáva služby a materiály od externých dodávateľov, čo vytvára dlh Tieliikelaitosu voči týmto externým dodávateľom.
Tieliikelaitos can thereby obtain a competitive advantage as it cannot be declared bankrupt.
Tieliikelaitos tým môže získať konkurenčnú výhodu, keďže nemôže byť naň vyhlásený úpadok.
Furthermore, they draw the Commission’s attention to the fact that the guarantee fee on the loans raised and guarantees granted by a State Enterprise, the purpose of which is to compensate for the fact that an organisation operating as a part of the State may receive external financing on more favourable terms, was introduced only in 2003 (Article 5 of the State Enterprise Act).
Upriamili ďalej pozornosť Komisie na fakt, že záručný poplatok za úvery obstarané a záruky poskytnuté štátnym podnikom, ktorého účelom bolo kompenzovať skutočnosť, že organizácia pôsobiaca ako súčasť štátu môže dostávať externé financovanie za priaznivejších podmienok, sa zaviedol až v roku 2003 (článok 5 zákona o štátnych podnikoch).
This implies that Tieliikelaitos has not paid such a fee so far (it is not applicable retroactively to pre-2003 loans raised by Tieliikelaitos).
To znamená, že Tieliikelaitos doteraz nezaplatil takýto poplatok (nie je uplatniteľný retroaktívne na úvery, ktoré Tieliikelaitos obstaral pred rokom 2003).
In any case, the complainants note that private undertakings, which can be declared bankrupt under Finnish law, must also give the loan provider guarantees which match the cost of the State guarantee fee.
Sťažovatelia každopádne poznamenávajú, že súkromné podniky, na ktoré možno podľa fínskeho práva uvaliť konkurz, musia tiež dať poskytovateľovi úveru záruky, ktoré zodpovedajú výške nákladov na poplatok za štátnu záruku.
Expenses of this kind are incurred due to, for example, the mortgaging of immovable property and permanent leases, as well as guarantees provided by financial institutions and other parties.
Výdavky tohto druhu vznikajú napríklad v dôsledku zaťaženia nehnuteľného majetku hypotékou a trvalými prenájmami, ako aj záruk poskytnutých finančnými inštitúciami a inými stranami.
Tax treatment
Zaobchádzanie v daňovej oblasti