natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Danish government maintains its position, set out in recitals 86 and 87 of the decision to initiate the procedure, with regard to consideration for the State’s reputation and the references to Case C-303/88, Italy v Commission, made in that connection.
Dánska vláda si zachováva svoje stanovisko, uvedené v odsekoch 86 a 87 rozhodnutia o začatí konania, s ohľadom na reputáciu štátu a odkazy na vec C-303/88, Taliansko/Komisia, v danej súvislosti.
The Danish government recalls that the Commission has previously noted — for example in its intervention at the CFI, quoted in the last point of paragraph 106 of the Combus judgment — that ‘a rollback of public-sector involvement generally serves to promote free trade’.
Dánska vláda pripomína, že Komisia nedávno uviedla, napríklad vo svojom zásahu na Súde prvého stupňa, citovanom v poslednom pododseku bodu 106 rozsudku vo veci Combus, že „zrušenie verejného sektora vo všeobecnosti slúži na podporu voľného trhu“.
For the Danish government, the connection between the State’s image as a company owner and the privatisation of public companies is therefore clear: only if the State is allowed to protect its reputation as a company owner and a serious and responsible investor can future privatisation be ensured, leading to increased competition and an improvement in the market situation for operators on that market throughout the EU.
Pre dánsku vládu je preto spojenie medzi obrazom štátu ako vlastníkom spoločnosti a privatizáciou verejných spoločností jasné: iba vtedy, ak má štát právo chrániť svoju reputáciu ako vlastník spoločnosti a seriózny a zodpovedný investor, sa dá zaručiť budúca privatizácia, ktorá povedie k zvýšenej konkurencii a zlepšeniu trhovej situácie prevádzkovateľov na trhu v celej EÚ.
The aid measures in connection with restructuring and privatisation of Combus were, according to the Danish government, very much based on consideration for the State’s reputation as an employer, investor and company owner.
Opatrenia pomoci v súvislosti s reštrukturalizáciou a privatizáciou spoločnosti Combus boli podľa dánskej vlády do značnej miery založené na úvahe reputácie štátu ako zamestnávateľa, investora a majiteľa spoločnosti.
If the State had allowed Combus to become bankrupt, it would probably have had a negative impact on interest rates and general loan terms for State-owned companies as regards financial institutions in both Denmark and abroad.
Ak by štát nechal Combus zbankrotovať, pravdepodobne by to malo negatívny vplyv na úrokové sadzby a všeobecné podmienky pôžičiek pre štátne spoločnosti, pokiaľ ide o finančné inštitúcie v Dánsku aj v zahraničí.
In this respect, the Danish government explains that over the last few years, Denmark has privatised a number of State-owned companies, and plans further privatisations.
V tejto súvislosti dánska vláda vysvetľuje, že za posledné roky Dánsko sprivatizovalo niekoľko štátnych spoločností a plánuje ďalšie privatizácie.
One of the companies converted into a public limited company with a view to privatisation after the privatisation of Combus is Post Danmark A/S [31].
Jednou zo spoločností, prevedených na verejnú spoločnosť s ručením obmedzeným s cieľom privatizácie po privatizácii Combusu, je spoločnosť Post Danmark A/S [31].
The Danish State has just entered into a conditional agreement for the sale of 25 % of the shares in the company.
Dánsky štát práve podpísal podmienenú dohodu o predaji 25 % akcií spoločnosti.
The selling price for 22 % of the shares (the last 3 % will be offered to employees) which were sold to Post Invest (part of the CVC Group) is DKK 1,27 billion.
Predajná cena za 22 % akcií (zvyšné 3 % sa poskytnú zamestnancom), ktoré boli predané spoločnosti Post Invest (súčasť skupiny CVC), je 1,27 miliardy DKK.
Prior to the conversion into a public limited company and the partial privatisation, the company’s civil servants were bought out in 2001.
Pred prevodom na verejnú spoločnosť s ručením obmedzeným a pred čiastočnou privatizáciou boli štátni zamestnanci spoločnosti vyplatení v roku 2001.
At that time, Post Danmark had a total of approx. 30000 employees, approx. 11800 of whom were civil servants.
Spoločnosť Post Danmark mala v tom čase asi 30000 zamestnancov, pričom asi 11800 z nich tvorili štátni zamestnanci.
The civil servants were given the offer of moving to employment on a group contract basis, while retaining the right to a civil servant pension.
Štátni zamestnanci dostali ponuku prejsť na zamestnanie na základe skupinovej zmluvy, pričom im naďalej zostávalo právo na dôchodok štátneho zamestnanca.
A large majority of 96 % accepted this.
Veľká väčšina, 96 % z nich, s tým súhlasila.
This meant that more than 10500 civil servants chose employment on a group contract basis in accordance with a model that meant a lump sum of DKK 50000 before tax from Post Danmark.
To znamenalo, že viac ako 10500 štátnych zamestnancov si zvolilo zamestnanie na základe skupinovej zmluvy v súlade s modelom, ktorý predstavoval paušálnu sumu 50000 DKK pred zdanením od spoločnosti Post Danmark.
At the same time, they accepted a broader interpretation of the duties they could be transferred to.
Zároveň prijali širšiu interpretáciu služobných povinností, ktoré na nich mohli byť prenesené.
The other approx. 650 civil servants wanted employment on a group contract basis in accordance with a model that to all intents and purposes gave them the same terms as their civil servant status.
Ostatných asi 650 štátnych zamestnancov chcelo zamestnanie na základe skupinovej zmluvy v súlade s modelom, ktorý im za každých okolností dával rovnaké podmienky ako štatút štátneho zamestnanca.
This model did not lead to any lump sums.
Tento model neviedol k žiadnym paušálnym sumám.
A smaller percentage of the civil servants, approx. 480, wished to retain their civil servant status with the State.
Menšie percento štátnych zamestnancov, asi 480, si chcelo ponechať štatút štátneho zamestnanca.
When Post Danmark A/S was established, they were therefore seconded from the State to the public limited company.
Keď bola založená spoločnosť Post Danmark A/S, štát ich vyslal do verejnej spoločnosti s ručením obmedzeným.
In connection with the establishment of Post Danmark A/S, an opening balance of approx. DKK 1,7 billion (DKK 1,190 billion after tax) was set aside for an actuarially calculated lump sum payment to the State to bring down future annual pension contributions from 20 % to 12 % of salaries for former and remaining civil servants for whom the company still had to pay pension contributions, etc. The amount was paid in 2002.
V súvislosti so založením spoločnosti Post Danmark A/S bola počiatočný zostatok približne 1,7 miliardy DKK (1,190 miliardy DKK po zdanení) rezervovaný ako paušálna suma splatná štátu za zníženie budúcich ročných príspevkov na dôchodky z 20 % na 12 % miezd pre bývalých a zostávajúcich štátnych zamestnancov, za ktorých musela spoločnosť aj naďalej platiť príspevky na dôchodok atď. Táto suma bola zaplatená v roku 2002.
Equality of treatment regarding pensions was thereby achieved between former civil servants and those employed on a group contract basis.
Dosiahlo sa rovnocenné posudzovanie pri poskytovaní dôchodkov bývalým štátnym zamestnancom a pracovníkom zamestnaným na základe skupinovej zmluvy.
In the Danish Government’s opinion, its negotiating position with the civil servants in Post Danmark would have been extremely difficult, and the outcome of the negotiations much more costly, if the Danish State had allowed Combus to go bankrupt, thereby leading to massive unemployment of those civil servants who had given up their civil servants status prior to the privatisation of Combus.
Podľa stanoviska dánskej vlády by bola jej pozícia vyjednávania so štátnymi zamestnancami v Post Danmark veľmi zložitá a výsledok vyjednávaní by bol podstatne nákladnejší, ak by dánsky štát nechal Combus zbankrotovať, čo by viedlo k hromadnej nezamestnanosti tých štátnych zamestnancov, ktorí sa vzdali svojho štatútu štátneho zamestnanca pred privatizáciou spoločnosti Combus.
In this context, the Danish government points out that employment as a civil servant means that the individual civil servant basically has a guarantee of employment until pension age and a subsequent lifelong pension.
V tomto kontexte dánska vláda zdôrazňuje, že zamestnanie v pozícii štátneho zamestnanca znamená, že každý štátny zamestnanec má v podstate záruku zamestnania až do dôchodkového veku a následného doživotného dôchodku.
These rights are surrendered in transferring to employment on a group contract basis.
Týchto práv sa pri prevode do zamestnania na základe skupinovej zmluvy vzdáva.
When State companies are placed under private control, civil servants may regard it as an unjustified transfer and thereby request redundancy.
Keď budú štátne spoločnosti pod súkromnou kontrolou, štátni zamestnanci to môžu považovať za neoprávnený prevod, a preto požadovať prepustenie z dôvodu nadbytočnosti.
This triggers off a particularly large amount of compensation to the individual civil servant.
To vyvolá nutnosť vyplatenia značnej sumy náhrady jednotlivým štátnym zamestnancom.
This makes it extremely important for Denmark, from a financial point of view, that an agreement can be reached with any civil servants on a transfer to employment on a group contract basis in return for a reasonable amount of compensation prior to privatisation of State-owned companies.
Preto je pre Dánsko z finančného hľadiska veľmi dôležité, aby sa dosiahla dohoda so všetkými štátnymi zamestnancami o prevode do zamestnania na základe skupinovej zmluvy výmenou za opodstatnenú sumu náhrady pred privatizáciou štátnych spoločností.
The Danish government considers that the amount of compensation demanded by civil servants is largely dependent on whether they feel reasonable job security after the transfer to employment on a group contract basis.
Dánska vláda si myslí, že suma náhrady požadovaná štátnymi zamestnancami do značnej miery závisí od toho, či po prechode do zamestnania na základe skupinovej zmluvy pociťujú istotu udržania si svojej práce.
The effect of the State leaving the former civil servants in the lurch by letting the company become bankrupt, shortly after concluding agreements with the civil servants on a transfer to employment on a group contract basis, would most likely be that all civil servants in a similar situation in the future would demand significantly higher compensation before surrendering their status.
Ak by sa štát prestal starať o bývalých štátnych zamestnancov tým, že by nechal spoločnosť zbankrotovať krátko po podpísaní dohôd so štátnymi zamestnancami o prechode do zamestnania na základe skupinovej zmluvy, dôsledkom by pravdepodobne bola situácia, že všetci štátni zamestnanci by v podobnej situácii v budúcnosti pred vzdaním sa svojho štatútu požadovali výrazne vyššiu náhradu.
In this context, the Danish government also mentions the example of the sale of certain divisions of Banedanmark [32].
V tomto kontexte dánska vláda uvádza aj príklad predaja istých divízií Banedanmark [32].
Banedanmark’s Advisory Division was sold to WS Atkins International Limited on 1 July 2001 [33].
Poradenská divízia Banedanmark bola predaná WS Atkins International Limited 1. júla 2001 [33].
The cash selling price was DKK 70 million.
Predajná cena bola 70 miliónov DKK.
In addition to the selling price, the State acquired a cash payment of approx. DKK 35 million.
Okrem predajnej ceny štát získal dodatočnú platbu vo výške asi 35 miliónov DKK.
Banedanmark’s advisory division employed 326 employees, 66 of whom were civil servants.
Poradenská divízia spoločnosti Banedanmark zamestnávala 326 zamestnancov, pričom 66 z nich boli štátni zamestnanci.
In the transfer of the Advisory Division, the civil servants basically remained civil servants in Banedanmark, as, according to their status as civil servants, they had no obligation to transfer to the new employer.
Pri prevode poradenskej divízie štátni zamestnanci v podstate zostali štátnymi zamestnancami v spoločnosti Banedanmark, keďže na základe svojho štatútu štátnych zamestnancov neboli povinní prechádzať k novému zamestnávateľovi.
There was, however, the option of the individual civil servants voluntarily being seconded to the buyer.
Existovala však možnosť vyslania jednotlivých štátnych zamestnancov na dobrovoľnom základe do odkupujúcej spoločnosti.
Civil servants who wanted to transfer to employment on a group contract basis with the buyer were offered 15 months’ salary from Banedanmark at the time of severance.
Štátnym zamestnancom, ktorí chceli prejsť do zamestnania na základe skupinovej zmluvy s kupujúcim, ponúkli v čase prerušenia 15-mesačnú mzdu od spoločnosti Banedanmark.
The offer to buy them out applied for up to a year after the date of transfer.
Ponuka na ich vyplatenie bola podaná asi rok po dátume prevodu.
The cost of buying out the civil servants, which was to be defrayed from the proceeds of the sale, could have come to DKK 23 million if all the civil servants had transferred to employment on a group contract basis.
Náklady na vyplatenie štátnych zamestnancov, ktoré sa museli odrátať z výnosu z predaja, sa mohli dostať na 23 miliónov DKK, ak by všetci štátni zamestnanci prešli do zamestnania na základe skupinovej zmluvy.
At the moment, Denmark is aiming at the total sale of Banedanmark’s Civil Engineering Division [34].
Dánsko sa momentálne snaží o predaj celej stavebnej divízie spoločnosti Banedanmark [34].
The civil engineering division had a turnover of approx. DKK 1,3 million in 2004 and employed about 1470 staff at the end of the year, 740 of whom were civil servants.
Stavebná divízia mala v roku 2004 obrat asi 1,3 milióna DKK a na konci roka zamestnávala asi 1470 zamestnancov, pričom 740 z nich boli štátni zamestnanci.
In the event of a sale of the civil engineering division, the civil servants would not be obliged to transfer to employment with the buyer and a solution to the civil servant issue will therefore have to be found, as with other privatisations.
V prípade predaja stavebnej divízie by štátni zamestnanci neboli povinní prechádzať do zamestnania na základe skupinovej zmluvy s kupujúcim, a preto sa bude musieť nájsť riešenie otázky štátnych zamestnancov, tak ako pri ostatných privatizáciách.
Another option for privatisation under consideration is the sale of the Danish railway company DSB.
Ďalšou privatizačnou možnosťou je predaj dánskej železničnej spoločnosti DSB.
DSB is an independent public company that operates passenger transport as a public service after negotiations on the basis of a transport contract entered into with the Danish State.
DSB je nezávislá verejná spoločnosť, ktorá poskytuje prepravu cestujúcich ako verejnú službu po rokovaniach na základe zmluvy o preprave, ktorá bola podpísaná s dánskym štátom.
Around half of the company’s 8500 employees are civil servants.
Asi polovicu z celkového počtu 8500 zamestnancov spoločnosti tvoria štátni zamestnanci.
The privatisation of DSB would mean the transfer to group contract conditions for all these civil servants.
Privatizácia DSB by znamenala prechod všetkých štátnych zamestnancov na podmienky skupinovej zmluvy.
Denmark considers that, if the State had allowed Combus to become bankrupt after having compensated the civil servants for transferring to group contracts, it would have been impossible to persuade civil servants to go over to group contracts instead of civil service employment in the event of future privatisations.
Dánsko si myslí, že ak by štát nechal spoločnosť Combus zbankrotovať po náhrade pre štátnych zamestnancov za prechod na skupinové zmluvy, nebolo by možné presvedčiť štátnych zamestnancov, aby v prípade budúcej privatizácie prešli na skupinové zmluvy a vzdali sa štátnej služby.
The State would thereby be prevented from, or in any case have significantly reduced options for privatising State-owned companies with civil servants.
Štátu by to zabránilo privatizovať štátne spoločnosti so štátnymi zamestnancami alebo by sa tieto možnosti v každom prípade výrazne obmedzili.
Denmark considers that at best, bankruptcy of Combus would have damaged the State’s credibility and the civil servants would, as a result, have demanded better terms in the form of significantly higher amounts of compensation to transfer to employment on a group contract basis and renounce their civil servant rights.
Dánsko si myslí, že konkurz Combusu by prinajmenšom poškodil dôveryhodnosť štátu a štátni zamestnanci by v dôsledku toho požadovali lepšie podmienky vo forme výrazne vyšších náhrad za prechod do zamestnania na základe skupinovej zmluvy a vzdanie sa práv štátnych zamestnancov.
Using Post Danmark as an example, a doubling of the amount of compensation to individual civil servants in relation to that company alone would have meant a further outlay for the Danish State of DKK 500 million.
Ak použijeme Post Danmark ako príklad, zdvojnásobenie sumy náhrady jednotlivým štátnym zamestnancom by znamenalo ďalšie výdavky pre dánsky štát vo výške 500 miliónov DKK.
The Danish government also points out in this context that it had already allowed a company, converted to a public limited company a short time before, to become bankrupt, namely Statens Konfektion, which was converted into a public limited company in 1992.
Dánska vláda takisto v tomto kontexte zdôrazňuje, že v minulosti už nechala spoločnosť, prevedenú na verejnú spoločnosť s ručením obmedzeným, zbankrotovať, konkrétne ide o Statens Konfektion, ktorá bola prevedená na verejnú spoločnosť s ručením obmedzeným v roku 1992.
Prior to the conversion, all the civil servants were offered employment on a group contract basis in return for financial compensation.
Pred týmto prevodom dostali všetci štátni zamestnanci ponuku zamestnania na základe skupinovej zmluvy výmenou za finančnú náhradu.
When the Armed Forces, which were the company’s biggest customer, subsequently decided to invite tenders for their supply contracts, the company’s business base disappeared.
Keď sa ozbrojené sily, ktoré boli najväčším zákazníkom spoločnosti, potom rozhodli vyhlásiť výberové konania na svoje zmluvy o dodávkach, obchodný základ spoločnosti sa stratil.
The company therefore went bankrupt in 1992, which led to harsh criticism of the Danish government including by those now employed on a group contract basis.
Spoločnosť preto v roku 1992 zbankrotovala, čo viedlo k tvrdej kritike dánskej vlády, vrátane kritiky od tých, ktorí sú dnes zamestnaní na základe skupinovej zmluvy.
The Danish government considers that in the light of experiences from Statens Konfektion, it had no choice in connection with the sale of Combus, as yet another bankruptcy would have been devastating for negotiations with civil servants in connection with preparations for future privatisations.
Dánska vláda si myslí, že na základe skúseností zo spoločnosti Statens Konfektion nemá pri predaji Combusu na výber, pretože ďalší konkurz by bol pre rokovania so štátnymi zamestnancami v súvislosti s prípravou na budúcu privatizáciu katastrofálny.
The Danish government furthermore explains that if it is not possible to transfer civil servants to a group contract in connection with privatisation, making the civil servants redundant is often the only real alternative because it would not be possible to offer them other work within their areas of employment which they would be obliged to accept.
Dánska vláda ďalej vysvetľuje, že ak nie je možné previesť štátnych zamestnancov na skupinovú zmluvu v súvislosti s privatizáciou, jedinou reálnou alternatívou bude prepustenie zamestnancov, pretože by nebolo možné ponúknuť im inú prácu v rámci ich zamestnania, s čím by museli súhlasiť.
It has been estimated in connection with the sale of shares in Post Danmark that it costs DKK 2 million to make a civil servant redundant.
V súvislosti s predajom akcií spoločnosti Post Danmark sa odhaduje, že prepustenie štátneho zamestnanca na základe nadbytočnosti stojí 2 milióny DKK.
Such expenditure per civil servant for future privatisations would be devastating for the State’s privatisation plans and the expenditure on this would, to a great extent, undermine the financial benefits of privatisation.
Takýto výdavok na štátneho zamestnanca v rámci budúcej privatizácie by bol pre plány štátnej privatizácie katastrofálny a výdavky by do značnej miery ovplyvnili finančné výhody privatizácie.
It is clear that such expenditure would far exceed the financial burden to the State of the capital injections into Combus.
Je jasné, že takéto výdavky by zďaleka prekročili finančné bremeno kapitálových injekcií štátu pre spoločnosť Combus.
Beyond the issue of changing the status of civil servants in order to prepare companies for privatisation, Denmark considers that a bankruptcy of Combus would have damaged the State’s reputation as a responsible investor and would have had a negative influence on all the State’s financial activities and future investment options.
Okrem skutočnosti zmeny štatútu štátneho zamestnanca pri príprave spoločností na privatizáciu sa Dánsko obáva toho, že konkurz Combusu by zničil reputáciu štátu ako zodpovedného investora a mal by negatívny vplyv na všetky finančné aktivity štátu a na budúce investičné možnosti.
In particular, the Danish government considers that a bankruptcy would have had a negative effect on interest rates and general loan terms for other State-owned companies.
Dánska vláda si myslí, že konkurz by mal negatívny vplyv na úrokové sadzby a všeobecné podmienky pôžičiek pre ostatné štátne spoločnosti.
In conclusion, it is the Danish government’s view that the State — particularly in the light of the special problem that manifested itself in relation to the civil servants — would not have been acting as a responsible and loyal investor if it had chosen to allow Combus to become bankrupt.
Dánska vláda je napokon toho názoru, že štát, najmä v zmysle špecifického problému, ktorý sa prejavil vo vzťahu k štátnym zamestnancom, by nekonal ako zodpovedný a lojálny investor, ak by sa rozhodol nechať Combus zbankrotovať.
With respect to recital 88 of the decision to initiate the procedure, where the Commission stated that the ECJ only accepts consideration for the State’s reputation as grounds for an injection of capital if there is a prospect of the company becoming profitable enough to convince a private investor in the same situation to assume the risk at the time of carrying it out, the Danish government observes that Arriva actually assumed the risk for the undertaking when the company purchased Combus.
S ohľadom na odôvodnenie 88 rozhodnutia o začatí konania, v ktorom Komisia uviedla, že Súdny dvor berie do úvahy reputáciu štátu ako dôvod pre kapitálovú injekciu, len ak je predpoklad, že bude spoločnosť dostatočne zisková na to, aby presvedčila súkromného investora v rovnakej situácii, aby prevzal riziko v čase realizácie, dánska vláda poznamenáva, že spoločnosť Arriva už prevzala riziko za podnikanie, keď kúpila Combus.
COMPATIBILITY WITH THE 1999 RESTRUCTURING GUIDELINES
ZLUČITEĽNOSŤ S USMERNENIAMI O REŠTRUKTURALIZÁCII Z ROKU 1999
The Danish government considers that the contested measures fulfil all conditions set out in the 1999 restructuring guidelines.
Dánska vláda si myslí, že napadnuté opatrenia spĺňajú všetky podmienky stanovené v usmerneniach o reštrukturalizácii z roku 1999.
With respect to the points where the Commission had raised doubts in its decision to initiate the formal proceedings, the Danish government presents the following observations:
V súvislosti s bodmi svojho rozhodnutia o začatí formálneho konania, v súvislosti s ktorými Komisia vzniesla pochybnosti, dánska vláda predkladá tieto poznámky:
One time, last time aid
Jednorazová a zároveň posledná pomoc
As regards the question of whether the aid measures in 1999 and 2001 respectively constitute one or two separate measures, the Danish government asserts that the measures were connected so closely chronologically and in purpose that they should be regarded as one aid measure.
Pokiaľ ide o to, či opatrenia pomoci v roku 1999 a 2001 predstavujú jedno alebo dve samostatné opatrenia, dánska vláda vyhlasuje, že opatrenia boli tak úzko chronologicky spojené, že by sa mali považovať za jedno opatrenie pomoci.