natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The director of a natural person may be declared liable, on the basis of Article L.624-3 of the Commercial Code, even if his act of mismanagement is only one of the causes of the shortfall in assets and may be ordered to bear in whole or in part the social debts, even if his mismanagement is the cause of only a part of them.
Riadiaci subjekt právnickej osoby môže byť vyhlásený za zodpovedného na základe článku L. 624-3 obchodného zákonníka, aj keď chyba v riadení, ktorej sa dopustil, je iba jednou z príčin nedostatku aktív a môže byť odsúdený na úhradu všetkých alebo časti dlhov sociálneho charakteru, aj keď z jeho pochybenia pochádza iba časť týchto dlhov.
In this case, the Commission notes that SNCM’s expert refers to the link between the mismanagement and the stated asset shortfall as obvious.
V tomto prípade Komisia berie na vedomie, že expert označuje za zrejmý súvis medzi chybami v riadení a zisteným nedostatkom aktív.
On the basis of the estimates submitted by that expert, the financial loss resulting from the non-exhaustive list of the State’s acts of mismanagement stated in recital 322 of this decision amounts to EUR […] million.
Na základe odhadov uvedeného experta predstavuje finančná ujma, ktorá vyplýva z neúplného zoznamu chýb v riadení zo strany štátu uvedených v bode 322 tohto rozhodnutia, […] miliónov EUR.
The French authorities […].
Francúzske orgány […].
Moreover, the Commission notes that the French authorities, in their records of 16 November 2006, 27 April 2007 and 28 March 2008 […].
Komisia okrem toho konštatuje, že francúzske orgány vo svojich listoch zo 16. novembra 2006, 27. apríla 2007 a 28. marca 2008, […]. Francúzske orgány […].
The French authorities […] The French authorities have themselves acknowledged, in their letter of 16 November 2005, that ‘it is clear that the State shareholder, which the court would certainly refer to as the de facto director of SNCM, limited liability company, would probably be ordered pursuant to Article L.615-2 to bear the shortfall in SNCM’s assets in its entirety’.
Francúzske orgány samy pripustili v liste zo 16. novembra 2005, že „je jasné, že štát, ktorý je akcionárom a ktorého sudca označil za subjekt, ktorý v skutočnosti riadi SNCM – spoločnosť s ručením obmedzeným, by pravdepodobne bol odsúdený v zmysle článku L651-2 obchodného zákona na zaplatenie celého nedostatku aktív SNCM“.
The estimate of the total cost of the compulsory liquidation of SNCM
O odhade celkových nákladov na likvidáciu SNCM
Determination of the proportion of the shortfall in assets chargeable to the de facto director
Určenie podielu na nedostatku aktív, ktorý musí uhradiť riadiaci subjekt de jure
In the light of the foregoing, as the file currently stands, the Commission does not have to determine the actual economic cost of the shareholder’s liability.
Na základe uvedeného, za súčasného stavu spisu Komisia nemusí stanoviť skutočné hospodárske náklady na uplatnenie zodpovednosti akcionára.
In that respect, the Commission notes that, on the basis of Article L.624-3 of the Commercial Code, the director at law or in fact of the company in liquidation is ordered, in such circumstances, to pay all or part of the shortfall in assets established.
V tejto súvislosti Komisia zdôrazňuje, že na základe článku L624-3 obchodného zákonníka sa subjekt, ktorý podľa práva alebo v skutočnosti riadi spoločnosť v likvidácii, odsudzuje za takýchto okolností na zaplatenie celého alebo časti zisteného nedostatku aktív.
The Commission notes that the aforesaid article leaves the courts entirely at liberty to assess if there is any need to order the director to bear the social debts in whole or in part.
Komisia konštatuje, že vyššie uvedený článok ponecháva sudcom úplnú voľnosť pri posudzovaní, či riadiaci subjekt treba odsúdiť na zaplatenie všetkých alebo časti sociálnych dlhov.
In the light of the relevant case-law, it appears that the courts take into account the conduct of the director against whom proceedings are brought and adjust orders according to the facts proven.
V zmysle príslušnej judikatúry sa ukazuje, že súdy sú citlivé na správanie žalovaného riadiaceho subjektu a upravujú odsúdenia podľa zistení, ktoré môžu dokázať.
As stated above, the French authorities consider that the French State would be called upon to bear a proportion estimated between […] % and […] % of the established shortfall in assets, that is, a range between EUR […] million and EUR […] million.
Ako sa uvádza vyššie v texte, francúzske orgány sa domnievajú, že francúzsky štát by bol nútený uhradiť podiel na zistenom nedostatku aktív odhadovaný na […] až […] %, teda v rozpätí od […] miliónov EUR do […] miliónov EUR.
The Commission states that, in a situation similar to SNCM’s relating to the company Les Mines de Salsignes, a sub-branch of BRGM (public company of an industrial and commercial nature), the commercial division of the Court of Cassation ordered BGRM and its subsidiaries, as de facto directors, to pay the entirety of the shortfall in assets jointly and severally with the other directors of the company Les Mines de Salsignes.
Komisia zdôrazňuje, že za podobných okolností, akými sú okolnosti prípadu SNCM, v prípade týkajúcom sa spoločnosti Les Mines de Salsignes – vedľajšej dcérskej spoločnosti BRGM (verejná inštitúcia priemyselného a obchodného charakteru) obchodný senát kasačného súdu odsúdil BRGM a jej dcérske spoločnosti ako riadiace subjekty de facto, spoločne a nerozdielne s ostatnými riadiacimi subjektmi spoločnosti Les Mines de Salsignes, na zaplatenie celého nedostatku aktív.
The portion of the social debts chargeable to the company Coframines and BGRM and therefore, ultimately, to the State, was 73,6 %.
Podiel na sociálnych dlhoch, ktoré musí uhradiť spoločnosť Coframines a BRGM, a teda in fine štát, predstavuje 73,6 %.
As set out in that decision, the Court of Cassation noted that the management board was a dependent of the two bodies under consideration.
Na základe tohto rozhodnutia súd zdôraznil, že správna rada sa nachádza v stave závislosti voči dotknutým subjektom.
However, the Commission takes the view that the French authorities have not shown, in the light of the rules on State aid, in what respect the aforesaid acts of mismanagement of the State prejudicial to the undertaking are acts which any other private shareholder in a market economy might have carried out.
Komisia sa však domnieva, že francúzske orgány nepreukázali podľa pravidiel týkajúcich sa štátnej pomoci, čím sú vyššie uvedené chyby v riadení spôsobujúce ujmu podniku chybami, akých sa mohol dopustiť ktorýkoľvek iný súkromný akcionár v trhovom hospodárstve.
In that regard, it must be stated that only such acts, duly proven, may be taken into account in order to determine whether, having regard to the likelihood of being ordered to bear those costs and to the extent of those costs (that is, the present net value of the likelihood of any such future order), a well-informed private operator would prefer to pay directly a negative price of EUR 158 million rather than run that risk.
V tejto súvislosti treba totiž zdôrazniť, že z takýchto chýb, iba tie, ktoré sú riadne dokázané, možno vziať do úvahy pri určovaní, či vzhľadom na riziko odsúdenia na zaplatenie týchto nákladov a na ich výšku (t. j. aktualizovaná čistá hodnota rizika budúceho odsúdenia) by rozumný súkromný investor radšej okamžite zaplatil zápornú cenu 158 miliónov EUR, než aby podstúpil toto riziko.
The view cannot be taken that a private investor would be led to carry out wrongful acts owing to considerations of a general rather than entrepreneurial nature (for example, for social or regional development purposes).
Nemožno totiž vychádzať z úvahy, že súkromný investor by bol nútený dopustiť sa chýb z nepodnikateľských dôvodov, ktoré majú všeobecný charakter (napríklad na sociálne účely alebo na účely regionálneho rozvoja).
The Commission does not deny that, in certain exceptional cases, there is national legislation which enables third parties to bring proceedings against the shareholders of a liquidated company, in particular if those shareholders may be considered to be directors at law or in fact who have carried out acts of mismanagement prejudicial to the undertaking.
Komisia nepopiera, že v niektorých výnimočných prípadoch isté vnútroštátne právne predpisy ustanovujú možnosť pre tretie strany obrátiť sa proti akcionárom likvidovanej spoločnosti, najmä ak týchto akcionárov možno považovať za riadiace subjekty de jure a de facto, ktoré sa dopustili chýb v riadení podniku.
However, although such a possibility exists under French law, the Commission considers that the French authorities have not sufficiently dispelled the Commission’s doubts in the present case concerning the arguments relating to the likelihood that, in the event of SNCM’s liquidation, the French State would be ordered to make good that company’s liabilities.
Ale napriek tomu, že vo francúzskom práve existuje takáto možnosť, Komisia sa domnieva, že francúzske orgány v tomto prípade dostatočne nevyvrátili pochybnosti Komisie o argumentoch týkajúcich sa rizika, že v prípade likvidácie SNCM by francúzsky štát bol odsúdený na vyrovnanie pasív tejto spoločnosti.
It is not, however, necessary to reach a conclusion on that point in this decision in the light of the conclusion reached by the Commission in section 10.2.2.1 above.
Nie je však potrebné ďalej rozoberať tento aspekt v tomto rozhodnutí so zreteľom na záver, ku ktorému Komisia dospela v oddiele 10.2.2.1.
Possible payment of the additional redundancy payments in the event of SNCM’s compulsory liquidation
Určenie prípadnej úhrady dodatočných náhrad za prepustenie za predpokladu súdnej likvidácie SNCM
According to the French authorities, in addition to the asset shortfall, having regard to the relevant case-law, a court would certainly find it necessary to order the French State to pay the additional redundancy payments (between EUR […] million and EUR […] million).
Okrem nedostatku aktív by podľa francúzskych orgánov sudca so zreteľom na judikatúru v tejto oblasti istotne odsúdil francúzsky štát na úhradu dodatočných náhrad na prepustenie (t. j. […] až […] miliónov EUR).
According to the French authorities, the actual costs which the French State as shareholder would have to pay as a whole fall within an inclusive range of between EUR […] million and EUR […] million.
Podľa francúzskych orgánov by sa všetky skutočné náklady, ktoré by musela znášať Francúzska republika ako akcionár, pohybovali v rozpätí od […] miliónov EUR do […] miliónov EUR.
The French authorities state that, in recent judgments, French courts have ordered the director at law or in fact to pay, in addition to the asset shortfall, additional redundancy payments calculated on the basis of a social plan drawn up by the undertaking before it was put into liquidation.
Francúzske orgány spresňujú, že v nedávnych rozsudkoch francúzske súdy odsúdili riadiaci subjekt de jure alebo de facto na úhradu okrem nedostatku aktív aj dodatočných náhrad za prepustenie, vypočítaných na základe sociálneho plánu zostaveného podnikom pred vyhlásením jeho konkurzu.
The French authorities state in particular that, in the Aspocomp case, the French company Aspocomp SAS, 99 % subsidiary of the Finnish company Aspocomp Group Oyj, signed a company-level agreement on 18 January 2002 describing the conditions for indemnification of a social plan relating to 210 employees of a total of 550.
Francúzske orgány predovšetkým uvádzajú, že vo veci Aspocomp francúzska spoločnosť Aspocomp SAS, 99 % dcérska spoločnosť fínskej spoločnosti Aspocomp Group Oyj, podpísala 18. januára 2002 podnikovú dohodu, v ktorej sú opísané podmienky odškodnenia v rámci sociálneho plánu, ktorý sa týka 210 zamestnancov z celkového počtu 550.
That agreement described, in particular, the amount of compensation and additional payments as well as assistance for voluntary redundancy.
V tejto dohode bola uvedená najmä výška vyrovnávacích a dodatočných náhrad, ako aj pomoc na podporu dobrovoľného odchodu.
Following a change in group strategy, the parent company Aspocomp Group Oyj decided on 21 February 2002 to stop financing its subsidiary Aspocomp SAS and thus caused the voluntary liquidation of the latter.
V dôsledku zmeny stratégie skupiny sa materská spoločnosť Aspocomp Group Oyj rozhodla 21. februára 2002, že už nebude financovať svoju dcérsku spoločnosť Aspocomp SAS, čo viedlo k vyhláseniu konkurzu na túto spoločnosť.
That decision de facto prevented the subsidiary from meeting the commitments under the company-level agreement and led it to lay off all of its other employees.
Toto rozhodnutie v skutočnosti zabránilo dcérskej spoločnosti splniť si záväzky prijaté v rámci podnikovej dohody a priviedlo ju k prepusteniu všetkých ďalších zamestnancov.
In those circumstances, the judgment of the Court of Appeal of Rouen confirmed the judgment of the Evreux labour court and thus ordered the company Aspocomp Group Oyj, which had 99 % control of the management of its subsidiary, to pay: (i) the employees affected by the company-level agreement, the entire compensation and additional payments provided for in that agreement alone, as well as damages for redundancy without actual and serious basis and (ii) the employees laid off under the voluntary liquidation of Aspocomp equivalent payments given that, by not meeting the commitments made, the parent company had acted unfairly and in a culpably thoughtless manner.
V tomto kontexte Odvolací súd v Rouen potvrdil rozsudok pracovného súdu znalcov v Evreux a tak odsúdil spoločnosť Aspocomp Group Oyj, ktorá mala 99 % kontrolu nad svojou dcérskou spoločnosťou, na zaplatenie: i) dotknutým zamestnancom v zmysle podnikovej dohody celej sumy vyrovnávacích a dodatočných náhrad ustanovených v tejto jedinej podnikovej dohode, ako aj náhrady škody za prepustenie bez reálnej a vážnej príčiny a ii) zamestnancom prepusteným v dôsledku vyhlásenia konkurzu na Aspocomp rovnocenných náhrad so zreteľom na to, že správanie materskej spoločnosti, ktorá si nesplnila záväzky, ktoré prijala, bolo nepoctivé a zaslúži si pokarhanie.
In the present case, the Commission observes that, according to the supporting documents in the file, a negotiated social plan, based on the 2002 social plan and implemented in the spring of 2005, was suspended on 25 April 2005 by SNCM’s shareholder without consultation with the undertaking’s management.
V tomto prípade Komisia poznamenáva, že z dokumentov v spise vyplýva, že dohodnutý sociálny plán založený na sociálnom pláne z roku 2002, ktorý bol zavedený na jar 2005, zrušil akcionár SNCM bez predbežnej dohody s vedením podniku.
The Commission states, moreover, that the the social plan was drawn up prior to the decision of the State to sell SNCM.
Komisia okrem toho konštatuje, že tento sociálny plán bol vypracovaný skôr, ako sa štát rozhodol predať SNCM.
The Commission takes the view that, had SNCM been liquidated, the employees of the undertaking would certainly have relied on the provisions of that social plan before the courts.
Komisia sa domnieva, že za predpokladu likvidácie SNCM by zamestnanci podniku neváhali súdne sa domáhať ustanovení tohto sociálneho plánu.
In order for such a step to be relevant in a case such as this one, the Commission should ascertain (i) whether a court would censure the Member State for having suspended the social plan in question without consulting the undertaking’s management (ii) the amount which the Member State could have been ordered to pay in that eventuality and (iii) the degree of probability of that eventuality.
Na to, aby takýto prístup mohol byť relevantný v prípade, ako je tento, Komisia by musela preskúmať, i) či by sudca odsúdil členský štát za to, že bez predbežnej dohody s vedením podniku zrušil predmetný sociálny plán, ii) sumu, na ktorej zaplatenie by členský štát mohol byť odsúdený pri tejto možnosti a iii) stupeň pravdepodobnosti takejto možnosti.
The Commission notes that a judgment of the commercial division of the Court of Cassation, in which that court states that it would be prepared to grant an action in damages against a dominant company the wrongful conduct of which led to the downfall of the subsidiary, and as a result, collective redundancies, is to the same effect as the Aspocomp case-law.
Komisia poznamenáva, že rozsudok obchodného senátu kasačného súdu, v ktorom súd uvádza, že súd je pripravený prijať žalobu proti dominantnej spoločnosti, ktorej chybné správanie zapríčinilo úpadok dcérskej spoločnosti a následne hromadné prepúšťanie, je zhodný s judikátom vo veci Aspocomp.
The Commission notes, however, that the line taken by the judgment of the Court of Appeal of Rouen has so far not been reflected in other judgments of the same kind.
V tejto súvislosti však Komisia konštatuje, že zásada stanovená v rozsudku Odvolacieho súdu v Rouen nebola k dnešnému dňu potvrdená inými rozsudkami rovnakého druhu.
The Commission therefore considers that the French authorities have not sufficiently dispelled the Commission’s doubts regarding the fact that SNCM’s shareholder would be at a reasonably certain risk of its liability being put in issue and of having to make additional redundancy payments on the basis of that case-law.
Komisia sa preto domnieva, že francúzske orgány dostatočne nevyvrátili pochybnosti Komisie o tom, či by bol akcionár SNCM s dostatočnou mierou pravdepodobnosti vystavený domáhaniu sa zodpovednosti a zaplateniu dodatočných náhrad za prepustenie na základe tejto judikatúry.
The Commission takes the view, on the basis of the foregoing, that the choice to sell SNCM at a negative price of EUR 158 million is consistent with the choice which a private group of undertakings in a market economy would have made taking account of the social costs which a liquidation of the undertaking would entail.
Na základe uvedeného sa Komisia domnieva, že voľba postúpiť SNCM za zápornú cenu 158 miliónov EUR je v súlade s voľbou, ktorú by uskutočnila súkromná skupina v trhovom hospodárstve so zreteľom na sociálne náklady, ktoré by priniesla likvidácia podniku.
The Commission based the above analysis only on the assumptions which it considered reasonable and sufficiently motivated.
Komisia založila predchádzajúcu analýzu jedine na predpokladoch, ktoré jej pripadali rozumné a dostatočne opodstatnené.
Those estimates lead to the view that the discrepancy between the scenario chosen by the French authorities and the alternative solution would be at least EUR […] million, which should more than cover a possible error in the estimates arrived at after analysis.
Tieto odhady vedú k úvahe, že rozdiel medzi scenárom, ktorý si vybrali francúzske orgány a alternatívnym riešením, by bol najmenej […] miliónov EUR, čo by v širokej miere mohlo pokryť prípadnú chybu v odhadoch schválených po analýze.
Further, the Commission is of the opinion that the negative price of EUR 158 million is the result of a commercial negotiation between the State and the private purchasers following an open, transparent, non-discriminatory and unconditional public selection procedure.
Komisia sa okrem toho domnieva, že záporná cena 158 miliónov EUR vyplýva z obchodného rokovania medzi štátom a súkromnými nadobúdateľmi po skončení otvoreného, transparentného, nediskriminačného a nepodmieneného verejného výberového konania.
In that respect, the Commission considers that that price, which is the best possible price, constitutes a market price.
V tejto súvislosti sa Komisia nazdáva, že táto cena, ktorá je čo možno najmenej záporná, je trhovou cenou.
In spite of the restrictions referred to in paragraph 284 of this decision, the Commission states that the Commission expert verified the valuation scenarios of SNCM on the basis of the present value method of unrestricted operating cash flows stemming from a report of HSBC bank commissioned by the French authorities.
Napriek obmedzeniam uvedeným v bode 284 tohto rozhodnutia Komisia uvádza, že expert Komisie overil scenáre ocenenia SNCM uskutočneného metódou aktualizovaných voľných prevádzkových peňažných tokov uvedených v správe banky HSBC, ktorú si objednali francúzske orgány.
The Commission’s expert considers that HSBC’s calculations were made correctly.
Expert Komisie sa domnieva, že výpočty HSBC boli uskutočnené správne.
On the basis of the results of those simulations, it may be concluded that the price paid for SNCM is consistent with the value of the undertaking estimated on the basis of the present value method of unrestricted operating cash flows at the time of the transaction.
Na základe výsledkov týchto simulácií možno dospieť k záveru, že cena zaplatená za SNCM je v súlade s hodnotou podniku, ktorá bola odhadnutá metódou voľných prevádzkových peňažných tokov aktualizovaných v čase operácie.
It follows from section 10.2.2.1 above, without any need to reach a conclusion on the aspects set out in section 10.2.2.2 above, that that measure does not confer any economic advantage on either SNCM or its private purchasers.
Z oddielu 10.2.2.1 vyplýva, pričom nie je potrebné prijať záver k skutočnostiam uvedeným v oddiele 10.2.2.2, že predmetné opatrenie neposkytuje hospodársku výhodu ani, SNCM, ani súkromným nadobúdateľom.
Therefore the State’s capital contribution of EUR 158 million prior to the sale of the undertaking to private purchasers, that is to say, the negative sale price of EUR 158 million, does not constitute State aid within the meaning of Article 87(1) EC.
Preto kapitálový vklad štátu 158 miliónov EUR, ktorý sa uskutočnil pred prevodom podniku na súkromných nadobúdateľov, t. j. záporná predajná cena 158 miliónov EUR, nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
The capital contribution of CGMF of EUR 8,75 million
Kapitálový vklad CGMF vo výške 8,75 miliónov EUR
If intervention by the public authorities at issue takes place concurrently with significant intervention by private operators, under comparable conditions, the existence of an economic advantage may be automatically ruled out.
Ak sa predmetný zásah orgánov verejnej moci uskutočnil súčasne s výrazným zásahom súkromných nadobúdateľov, ktorý sa uskutočnil za porovnateľných podmienok, existenciu hospodárskej výhody možno hneď na začiatku vylúčiť.
The Commission’s practice in previous decisions, confirmed by the Community judicature, automatically excludes the aid nature of a capital contribution by the State in such circumstances provided that three conditions are fulfilled:
Rozhodovacia prax Komisie potvrdená sudcom Spoločenstva hneď na začiatku vylučuje charakter pomoci kapitálového vkladu štátu za takýchto okolností, pokiaľ sú splnené všetky tri podmienky:
The private intervention must come from economic operators.
súkromný zásah musí pochádzať od hospodárskych subjektov.
That is not the case with an acquisition of a holding by employees in the capital of the undertaking concerned,The private intervention must be significant.
To nie je napríklad prípad majetkovej účasti zamestnancov v dotknutom podniku,súkromný zásah musí byť výrazný.
That is not the case, for example, where such private intervention relates only to 3,3 % of the total amount involved,The private intervention must also be concurrent with the public intervention.
To nie je napríklad prípad súkromného zásahu, ktorý sa vzťahuje iba na 3,3 % predmetnej celkovej sumy,súkromný zásah musí byť súbežný s verejným zásahom.
The Court has thus confirmed the Commission’s analysis that public contributions may constitute State aid when private investments in the same undertaking are made only after the allocation of the public contributions.
Súdny dvor takto potvrdil analýzu Komisie, podľa ktorej verejné vklady môžu predstavovať štátnu pomoc v prípade, že súkromné investície do toho istého podniku sa uskutočnia až v čase po pridelení verejných vkladov.
The Commission accepts, however, sometimes to take account of private intervention which took place shortly after public intervention, in particular when the private investor has already signed a letter of intent at the time of the public intervention.10.3.2.
Komisia však súhlasí s tým, že niekedy sa môže brať do úvahy súkromný zásah, ktorý sa uskutočnil krátko po verejnom zásahu, najmä keď súkromný investor už podpísal list o zámere v čase verejného zásahu.10.3.2.