natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Belgium confirmed that it had restricted to 31 December 2005 the renewals granted pursuant to the order of 26 June 2003, except for four centres whose authorisation had been extended indefinitely.
Belgicko potvrdilo, že obnovenú platnosť povolení poskytnutých na základe rozsudku z 26. júna 2003 obmedzilo do 31. decembra 2005, okrem štyroch centier, ktorých povolenia boli predĺžené na neurčito.
It also informed the Commission that, on the basis of its interpretation of the Court's judgment, it intended to extend the authorisations for all the coordination centres up to the end of 2010 and to adopt in December 2006 a law permitting such a general extension beyond 2005, where necessary with retroactive effect.
Belgicko taktiež informovalo Komisiu o svojom úmysle predĺžiť na základe svojho výkladu rozsudku Súdneho dvora povolenia všetkým koordinačným centrám do konca roku 2010 aj o úmysle prijať v decembri 2006 zákon, ktorý umožní toto všeobecné predĺženie po roku 2005, v prípade potreby aj so spätným účinkom.
On 21 March 2007, for want of an agreement on the interpretation placed on the Court's judgment, the Commission took the view that it would have to extend the formal investigation procedure so as to give its own interpretation of the judgment and to make public the particulars on which, in its view, it would have to base itself in order to determine the ‘new’ transitional period requested by the Court.
Pre neschopnosť dohodnúť sa na výklade rozsudku Súdneho dvora Komisia 21. marca 2007 považovala za potrebné predĺžiť konanie formálneho zisťovania s cieľom vysvetliť vlastný výklad rozsudku a zverejniť tie skutočnosti, z ktorých by sa podľa nej malo vychádzať pri stanovovaní „nového“ prechodného obdobia, ktoré požadoval Súdny dvor.
It also expressed doubts as to the interpretation of the Court's judgment as presented by Belgium and as to the latter's intention of renewing the authorisations for all the coordination centres until the end of 2010.
Komisia taktiež vyslovila pochybnosti o výklade rozsudku Súdneho dvora, ktorý predložilo Belgicko, ako aj o jeho úmysle obnoviť povolenie všetkým koordinačným centrám do konca roku 2010.
COMMENT BY BELGIUM AND INTERESTED THIRD PARTIES
PRIPOMIENKY BELGICKA A TRETÍCH ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
Following the extension of the procedure, comments were submitted by Belgium, by Forum 187 and by three coordination centres whose authorisations expired on 31 December 2003 or 31 December 2004 and were renewed until 31 December 2005.
Po predĺžení konania Belgicko, Forum 187, ako aj tri koordinačné centrá, ktorým sa platnosť povolenia skončila 31. decembra 2003 alebo 31. decembra 2004, ale bola predĺžená do 31. decembra 2005, vyjadrili pripomienky.
It transpires from these comments that Belgium and the coordination centres defend the granting of a transitional period ending on 31 December 2010 for the following reasons:
Z týchto pripomienok vyplýva, že Belgicko a koordinačné centrá bránia poskytnutie prechodného obdobia, ktoré sa končí 31. decembra 2010, z týchto dôvodov:
the Court's judgment must be taken to mean that the general principle of equality, invoked by it, means that all the coordination centres must qualify for the longest transitional period granted to one of them, i.e. until 31 December 2010.
Rozsudok Súdneho dvora sa má vykladať v tom zmysle, že zásada všeobecnej rovnosti, ktorej sa dovoláva Súdny dvor, znamená, že všetky koordinačné centrá by mali mať výhodu najdlhšieho prechodného obdobia, ktoré bolo poskytnuté jednému koordinačnému centru, to znamená do 31. decembra 2010.
If not, the Commission would create new inequalities and new distortions of competition between coordination centres, with some of them continuing to qualify for the scheme and others ceasing to do so before 2010.
Ak by sa tak nestalo, Komisia by spôsobila ďalšie nerovnosti a nové deformácie hospodárskej súťaže medzi koordinačnými centrami, pričom niektoré by naďalej mali z režimu výhodu a iné by ju prestali mať pred rokom 2010. Rovnosť v zaobchádzaní taktiež znamená, že belgickým koordinačným centrám sa poskytne rovnaké prechodné obdobie, aké poskytla Komisia vo svojich rozhodnutia týkajúcich sa iných daňových režimov.
the equality of treatment also implies that Belgian coordination centres should be granted the same transitional period as that granted by the Commission in its decisions relating to other tax schemes, and in particular the 1929 holding companies in Luxembourg [18], exempt companies in Gibraltar [19] and the free zone of Madeira [20].the Commission is unable to accept the date of notification of Decision 2003/757/EC as the starting date of the ‘new’ transitional period that it proposes to set.
Uvádzajú sa najmä tieto režimy: tzv. holdingové spoločnosti 1929 v Luxembursku [18]; „oslobodené spoločnosti“ v Gibraltári [19]; bezcolné pásmo Madeiry [20].Komisia nemôže určiť dátum oznámenia rozhodnutia 2003/757/ES ako začiatok „nového“ prechodného obdobia, ktoré navrhuje stanoviť.
According to certain interested parties, the new transitional period should begin either on 30 October 2003, the date on which the above Decision was published in the Official Journal, or at the earliest on 22 June 2006, the date of the Court's judgment.
Podľa zainteresovaných strán by sa malo nové prechodné obdobie začať buď 30. októbra 2003, v deň uverejnenia rozhodnutia 2003/757/ES v úradnom vestníku, alebo najskôr 22. júna 2006, v deň vynesenia rozsudku Súdneho dvora.
Belgium takes the view that transitional measures are traditionally fixed for the future and not for the past.
Belgicko sa domnieva, že prechodné opatrenia sa tradične viažu k budúcnosti, nie k minulosti.
The starting date of the new transitional period should, therefore, be the date of notification of the new final decision, i.e. the present Decision.
Začiatkom nového prechodného obdobia by mal teda byť deň oznámenia nového konečného rozhodnutia (to znamená tohto rozhodnutia).
It is from this date that all coordination centres should be allowed an appropriate period (of at least two years) in which to adapt to the new scheme.
Od tohto dňa by sa malo všetkým koordinačným centrám poskytnúť primerané obdobie (najmenej dva roky), aby sa mohli prispôsobiť novému režimu.
following the partial suspension and annulment of Decision 2003/757/EC and following the annulment of Decision 2003/531/EC, the undertakings again had a legitimate expectation that the scheme would be extended until the end of 2010.
Po čiastočnom pozastavení a zrušení rozhodnutia 2003/757/ES a po zrušení rozhodnutia 2003/531/ES tieto podniky oprávnene znova očakávali, že tento režim bude predĺžený do konca roku 2010.
Belgium also referred to the cost of dismissing coordination centre employees, which would justify deferring the starting date of the transitional period until the date of the present Decision.
Belgicko taktiež odvoláva na náklady spojené s prepustením zamestnancov koordinačných centier z práce, ktorými by sa odôvodnilo posunutie začiatku prechodného obdobia na deň oznámenia tohto rozhodnutia.
the particulars set out by the Commission in its decision to extend the procedure in defence of its proposal for a transitional period running to the end of 2005 or even the end of 2006 are not relevant.
Skutočnosti, ktoré Komisia vysvetlila v rozhodnutí predĺžiť konanie s cieľom obhájiť svoj návrh prechodného obdobia do konca roku 2005, alebo aj do konca roku 2006, nie sú podstatné.
In particular, the renewals granted by Belgium to coordination centres whose authorisations expired between 17 February 2003 and 31 December 2005 do not go beyond 31 December 2005, a temporary and cautious measure pending the judgment of the Court.
Najmä obnovenie povolení, ktoré poskytlo Belgicko tým koordinačným centrám, ktorým sa platnosť pôvodných povolení skončila v období od 17. februára 2003 do 31. decembra 2005, boli dočasne a obozretne obmedzené do 31. decembra 2005, pretože sa čakalo na rozsudok Súdneho dvora.
the Court having delivered its judgment on 22 June 2006, the Commission has not acted promptly to secure adoption of new transitional measures.
Po vyhlásení rozsudku Súdnym dvorom 22. júna 2006 Komisia nekonala rýchlo s cieľom prijať nové prechodné opatrenia.
This is also justification for granting a transitional period to all the coordination centres with effect from the date of notification of the present Decision laying down these transitional measures.
To taktiež odôvodňuje skutočnosť, aby sa všetkým koordinačným centrám odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia, ktorým sa stanovujú tieto prechodné opatrenia, poskytlo prechodné obdobie.
Belgium considers that the Law of 27 December 2006 simply implements the Court's judgment and does not constitute a new aid scheme but an extension of the existing one.
Belgicko sa domnieva, že zákon z 27. decembra 2006 je jednoduchým vykonaním rozsudku Súdneho dvora a nie je novou schémou pomoci, ale predĺžením existujúcej schémy.
One of the coordination centres also takes the view that its request for an extension, made after the Court's judgment but prior to adoption of the Law, is based on a right of renewal recognised by the judgment but not by the Law.
Jedno z koordinačných centier sa taktiež domnieva, že jeho žiadosť o predĺženie platnosti povolenia, ktorá bola podaná po rozsudku Súdneho dvora, ale pred prijatím zákona, je založená na práve na obnovenie, ktoré sa priznáva v rozsudku, a nie v zákone.
V. ASSESSMENT BY THE COMMISSION
V. HODNOTENIE KOMISIE
The arguments presented by Belgium and the coordination centres are designed to demonstrate that the Commission must authorise all the coordination centres to benefit from the scheme until 31 December 2010, either in accordance with the principle of equality invoked by the Court, which would grant to all the centres the longest transitional period granted, i.e. until 31 December 2010, or under the principle of legitimate expectations, which would require the Commission to fix a date other than 18 February 2003, i.e. the date of the judgment or that of the present Decision, as the starting date of the appropriate transitional period demanded by the Court.
Argumenty, ktoré predložili Belgicko a koordinačné centrá, majú dokázať, že Komisia má dovoliť všetkým koordinačným centrám využívať výhody režimu do 31. decembra 2010, a to buď na základe uplatnenia zásady rovnosti, ktorej sa dovoláva Súdny dvor a podľa ktorej by sa povolilo všetkým centrám najdlhšie poskytnuté prechodné obdobie (to znamená do 31. decembra 2010), alebo na základe uplatnenia zásady legitímnej dôvery, podľa ktorej by Komisia musela stanoviť ako začiatok primeraného prechodného obdobia, ktoré požaduje Súdny dvor, iný deň ako 18. február 2003, teda deň vynesenia rozsudku, alebo dokonca deň oznámenia tohto rozhodnutia, iný deň.
Neither Belgium nor the undertakings concerned have put forward any arguments to show that the appropriate transitional period, defined by the Court as the period necessary for the coordination centres to adapt to the change of scheme, should run from 18 February 2003 to 31 December 2010, i.e. for more than seven years and ten months.
Ani Belgicko, ani príslušné podniky nepredložili žiadny argument, ktorý by dokázal, že primerané prechodné obdobie, ktoré Súdny dvor definoval ako obdobie potrebné na to, aby sa koordinačné centrá prispôsobili zmene režimu, by malo trvať od 18. februára 2003 do 31. decembra 2010, to znamená viac ako 7 rokov a 10 mesiacov.
For the reasons set out in this section, the Commission takes the view that the starting date of the transitional period must be 18 February 2003 and that the transitional period must be of reasonable duration.
Z dôvodov, ktoré sú vysvetlené v tejto časti, sa Komisia domnieva, že začiatkom prechodného obdobia by mal byť 18. február 2003 a že toto obdobie by malo mať primeranú dĺžku.
On the basis of the information in its possession, the Commission also considers that this appropriate transitional period came to an end on 31 December 2005.
Na základe skutočností, ktoré má k dispozícii, Komisia sa okrem toho domnieva, že toto primerané prechodné obdobie sa skončilo 31. decembra 2005.
Limits to the annulment ordered by the Court
Obmedzenia zrušenia, ktoré vyhlásil Súdny dvor
The judgment of the Court states that Decision 2003/757/EC is annulled ‘insofar as it does not lay down transitional measures for those coordination centres with an application for renewal of their authorisation pending on the date on which the contested decision was notified or with an authorisation which expired at the same time as or shortly after the notification of the decision.’ In paragraph 163 of the judgment, the Court spelt out that ‘the expression ‘shortly after’ should be understood as referring to a date so close to that on which the contested decision was notified that the coordination centres concerned did not have the time required to adjust to the change in the regime in question.’
V rozsudku Súdneho dvora sa vyhlasuje, že rozhodnutie 2003/757/ES sa zrušuje „v tej časti, kde nestanovuje prechodné opatrenia pre koordinačné centrá, o ktorých žiadostiach o obnovu platnosti povolenia nebolo v deň oznámenia napadnutého rozhodnutia ešte rozhodnuté, alebo ktorých povolenie malo skončiť súčasne s oznámením tohto rozhodnutia alebo tesne po jeho oznámení.“ V bode 163 rozsudku Súdny dvor spresňuje, že „pojem ‚tesne po‘ je potrebné chápať v tom zmysle, že sa vzťahuje na dátum natoľko blízky dátumu oznámenia napadnutého rozhodnutia, že dotknuté koordinačné centrá nemali čas potrebný na ich prispôsobenie sa zmene sporného režimu“.
First, it is important to note that the Court confirms the merits of Decision 2003/757/EC in that it deems the State aid scheme for coordination centres to be incompatible with the common market.
V prvom rade je dôležité si všimnúť, že Súdny dvor potvrdzuje opodstatnenosť rozhodnutia 2003/757/ES v tom, že kvalifikuje režim koordinačných centier ako schému pomoci nezlučiteľnú so spoločným trhom.
This view has been challenged before the Court by Forum 187 but not by Belgium.
Túto kvalifikáciu spochybnilo pred Súdnym dvorom Forum 187, nie však Belgicko.
It is not concerned by the partial suspension and annulment of that Decision.
Nie je predmetom čiastočného pozastavenia ani čiastočného zrušenia uvedeného rozhodnutia.
The coordination centre scheme is, therefore, compatible as from the date of notification of the Decision.
Režim koordinačných centier je teda nezlučiteľný od dňa oznámenia uvedeného rozhodnutia.
Second, the Commission takes the Court's judgment to mean that the annulment is prompted by the finding that Decision 2003/757/EC deprived certain undertakings of the benefit of the appropriate transitional measures that should have been granted to them to enable them to adapt to the change of tax scheme.
Komisia ďalej vykladá rozsudok Súdneho dvora v tom zmysle, že vyhlásené zrušenie je založené na konštatovaní, že rozhodnutím 2003/757/ES sa určitým podnikom odopreli primerané prechodné opatrenia, ktoré im mali byť poskytnuté, aby sa im umožnilo prispôsobiť sa zmene daňového režimu.
The Court's judgment thus requires the Commission to authorise renewal of the authorisations in so far as these — temporary — renewals are needed to respect the right of the coordination centres to an appropriate transitional period.
Rozsudkom Súdneho dvora sa teda Komisii ukladá povoliť obnovenie povolení, pokiaľ je toto obnovenie – dočasné – nevyhnutné na dodržanie práva koordinačných centier na primerané prechodné obdobie.
The Commission notes, therefore, that the Court does not annul all the effects of the prohibition of renewal — even temporarily — of the authorisations, as requested by Belgium and Forum 187 in their appeals and as proposed in the conclusions of the Advocate-General.
Komisia teda konštatuje, že Súdny dvor nezrušil celú účinnosť zákazu obnoviť – aj dočasne – povolenia, ako žiadali Belgicko a Forum 187 vo svojich odvolaniach a ako sa navrhovalo v záveroch generálneho advokáta.
This prohibition thus produces its effects except in so far as the renewal of the authorisations is necessary to comply with the judgment as to substance.
Tento zákaz má teda účinnosť, okrem prípadu, keď je obnovenie povolení nevyhnutné, aby sa vyhovelo rozsudku Súdneho dvora vo veci.
As pointed out in the comments received, the Court also criticises the fact that differing transitional periods have been granted to the undertakings — ranging from a few months to several years — on the ground that this is at variance with the general principle of equality of treatment.
Ako sa zdôrazňuje v doručených pripomienkach, Súdny dvor taktiež kritizuje skutočnosť, že podnikom boli poskytnuté rôzne prechodné obdobia – od niekoľkých mesiacov po niekoľko rokov – z dôvodu, že sa tým porušuje zásada rovnosti v zaobchádzaní.
It suggests, therefore, that the Commission should have fixed for all the undertakings concerned a single appropriate transitional period, i.e. one enabling them to adapt to the change of scheme.
Súdny dvor teda navrhuje, aby Komisia mala povinnosť stanoviť pre všetky príslušné podniky jednotné a primerané prechodné obdobie, to znamená také, aby im umožnila prispôsobiť sa zmene režimu.
The Commission therefore committed an error by recognising for the coordination centres a legitimate expectation based on the duration (10 years) of the authorisations and it granted too short a transitional period (i.e. shorter than the appropriate transitional period) to some centres and too long a transitional period (i.e. longer than the appropriate transitional period) to others.
Komisia teda urobila chybu, keď koordinačným centrám priznala legitímnu dôveru založenú na období platnosti povolenia (10 rokov) a určitým centrám poskytla príliš krátke prechodné obdobie (to znamená kratšie ako primerané prechodné obdobie) a iným príliš dlhé prechodné obdobie (to znamená dlhšie ako primerané prechodné obdobie).
However, the wording used by the Court is such as to limit the annulment to the absence of any appropriate transitional period for certain undertakings ‘with an application for renewal of their authorisation pending on the date on which the contested decision was notified or with an authorisation which expired at the same time as or shortly after the notification of the decision’. It goes on to explain, in paragraph 163 of its judgment, what it understands by ‘shortly after’.
Súdny dvor však formuluje svoj výrok spôsobom, ktorý obmedzuje zrušenie na neposkytnutie primeraného prechodného obdobia pre určité podniky, „o ktorých žiadostiach o obnovu platnosti povolenia nebolo v deň oznámenia napadnutého rozhodnutia ešte rozhodnuté, alebo ktorých povolenie malo skončiť súčasne s oznámením tohto rozhodnutia alebo tesne po jeho oznámení.“ Súdny dvor okrem toho v bode 163 rozsudku spresňuje, čo sa má chápať pod výrazom „tesne po“.
Accordingly, the Court's judgment does not require the Commission to restore perfect equality of treatment as between all the coordination centres but to offset the effects of the inequality of treatment for certain undertakings that would have suffered from the lack of an appropriate transitional period.
Rozsudok Súdneho dvora teda neukladá Komisii opäť zaviesť pre všetky koordinačné centrá dôslednú rovnosť v zaobchádzaní, ale kompenzovať účinky tohto nerovnakého zaobchádzania pri určitých podnikoch, ktoré boli poškodené absenciou primeraného prechodného obdobia.
In the present case, the equality of treatment calls for action to ensure that all the undertakings have a transitional period in which to adapt to the scheme.
Rovnosť v zaobchádzaní v tomto prípade znamená konať tak, aby všetky podniky mohli využiť prechodné obdobie, ktoré im umožní prispôsobiť sa režimu.
The judgment does not annul the definition of the transitional period for the undertakings granted a transitional period longer than the appropriate transitional period for adapting to the change of scheme and so the Commission may not shorten it in order to restore equality of treatment.
Rozsudkom sa nezrušuje definícia prechodného obdobia pre podniky, ktorým sa poskytlo dlhšie prechodné obdobie ako je primerané prechodné obdobie na prispôsobenie sa zmene režimu, a Komisia ho teda nemôže skrátiť, aby opäť zaviedla rovnosť v zaobchádzaní.
The Commission notes, however, that the Court refrains from specifying the duration of the appropriate transitional measures and that it does not specify either the number of undertakings deprived of such appropriate measures and thus concerned by the annulment.
Komisia však konštatuje, že Súdny dvor nespresnil dĺžku primeraných prechodných opatrení a nespresnil ani počet podnikov, ktorým neboli poskytnuté takéto primerané prechodné opatrenia a ktorých sa teda zrušenie týka.
In particular, the judgment does not state that the appropriate transitional period invoked is that ending on 31 December 2010 and does not require the Commission, as Belgium claims, solely by virtue of the principle of equality of treatment, to align the transitional period for all the undertakings on the longest of the transitional periods granted by Decision 2003/757/EC, namely until 31 December 2010.
V rozsudku sa najmä nehovorí, že primerané prechodné obdobie, ktorého sa dovoláva, je to, ktoré sa končí 31. decembra 2010, a nezaväzuje Komisiu, ako si to predstavuje Belgicko, jedine na základe uplatnenia zásady rovnakého zaobchádzania zjednotiť prechodné obdobie všetkých podnikov na úroveň najdlhších prechodných období poskytnutých rozhodnutím 2003/757/ES – to znamená do 31. decembra 2010.
On the contrary, the Court seems to suggest that an identical period for all the coordination centres that was designed solely to allow them to adapt to the change of scheme would have been appropriate and that only those whose authorisation ended shortly after have been deprived of the appropriate period.
Zdá sa, že Súdny dvor naopak navrhuje, aby primerané obdobie bolo rovnaké pre všetky koordinačné centrá a bolo by určené jedine na to, aby sa mohli prispôsobiť zmene režimu, a aby nebolo poskytnuté iba tým centrám, ktorým sa skončila platnosť povolenia tesne po oznámení uvedeného rozhodnutia.
Consequently, the Commission takes the view that the transitional period provided for in Decision 2003/757/EC must be adjusted only to the extent of the annulment ordered by the Court.
Komisia sa teda domnieva, že prechodné obdobie ustanovené v rozhodnutí 2003/757/ES by sa malo upraviť jedine v medziach zrušenia, ktoré vyhlásil Súdny dvor.
Similarly, it considers that the appropriate transitional period invoked by the Court must be determined on the basis of particulars demonstrating that it is appropriate, i.e. not only sufficient but also necessary.
Rovnako sa domnieva, že primerané prechodné obdobie, na ktoré sa Súdny dvor odvoláva, by sa malo stanoviť na základe skutočností, ktoré preukazujú jeho primeraný charakter, to znamená nielen jeho postačujúci charakter, ale aj jeho nevyhnutný charakter.
The decision to extend the procedure was designed to give Belgium and interested third parties the opportunity:
Rozhodnutie rozšíriť konanie malo umožniť Belgicku a tretím zainteresovaným stranám
to state their views on the relevance of the particulars already in the Commission's possession that seem to indicate 31 December 2005 as the end of the appropriate transitional period;
vyjadriť sa k závažnosti skutočností, ktorými Komisia disponuje a ktoré zdá sa označujú za koniec primeraného prechodného obdobia 31. december 2005;
to put forward other particulars liable to demonstrate that the appropriate transitional period should be extended beyond 31 December 2005, and where appropriate until 31 December 2010 or any other date.
uviesť iné skutočnosti, ktoré by mohli preukázať, že primerané prechodné obdobie by sa malo predĺžiť aj po 31. decembri 2005, v prípade potreby do 31. decembra 2010 alebo do úplne iného dátumu.
The Commission takes pains below to demonstrate that the appropriate transitional period invoked by the Court should have begun on 18 February 2003 and should have ended on 31 December 2005 for all the coordination centres, and not on 31 December 2010.
Ďalej v tomto rozhodnutí sa Komisia snaží preukázať, že primerané prechodné obdobie, ktoré namieta Súdny dvor, by sa malo pre všetky koordinačné centrá začať 18. februára 2003 a skončiť 31. decembra 2005, a nie 31. decembra 2010.