natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any case, the Commission would point out that the fact that Alitalia charged Intesa Sanpaolo in June 2008 with seeking a solution for privatisation of the company cannot be considered as a sure and immediate prospect of takeover of the company, as there was no certainty as at that date as to the success of the task assigned to Intesa Sanpaolo.
V každom prípade Komisia zdôrazňuje, že skutočnosť, že Alitalia poverila v júni 2008 spoločnosť Intensa Sanpaolo podporou a vyhľadávaním privatizačného riešenia spoločnosti, nemožno pokladať za istú a okamžitú perspektívu odkúpenia spoločnosti, keďže k tomuto dátumu nejestvovala nijaká istota, pokiaľ ide o vyhliadky na úspech úlohy, ktorou bola poverená spoločnosť Intesa Sanpaolo.
It should also be pointed out here that, when the measure in question was granted by the Italian State, none of Alitalia’s private shareholders took action to support it alongside the State, in order to enable it to handle its immediate liquidity need.
V tejto súvislosti treba totiž zdôrazniť, že v období poskytnutia uvedeného opatrenia talianskym štátom žiadny súkromný akcionár spoločnosti Alitalia nezasiahol na jej podporu súbežne so štátom, aby jej umožnil uspokojiť okamžitú potrebu likvidity.
The almost simultaneous occurrence of withdrawal of the aforementioned takeover bid and granting of the loan by the Italian Government, the absence of other recovery prospects at the time of granting and the absence of financial intervention from Alitalia’s private shareholders alongside that of the Italian State reinforce the conclusion that a shareholder of comparable size would not have agreed to grant this loan, given the seriousness of the situation.
Takmer súčasné stiahnutie už spomenutej ponuky na odkúpenie a poskytnutie uvedenej pôžičky talianskou vládou, nejestvovanie inej perspektívy na prevzatie v čase jej poskytnutia a nejestvovanie finančného zásahu súkromných akcionárov spoločnosti Alitalia súbežne so zásahom talianskeho štátu potvrdzujú záver, podľa ktorého by akcionár porovnateľnej veľkosti nedal súhlas na poskytnutie takejto pôžičky vzhľadom na závažnosť jej situácie.
The Commission also believes that, given Alitalia’s very precarious financial situation, such a private investor would not have agreed to grant it any loan, much less a loan the value of which could be counted as part of its capital, which, in the event of liquidation of the company, would not be reimbursed until after all the other creditors had been paid off, jointly and in proportion to the share capital (see Article 4(4) of Decree-Law No 93).
Komisia sa totiž domnieva, že vzhľadom na vážne ohrozenú finančnú situáciu spoločnosti Alitalia by takýto súkromný investor nedal súhlas na to, aby jej bola poskytnutá akákoľvek pôžička, a tým skôr pôžička, ktorej suma sa má pripísať k vlastnému kapitálu a ktorá by tým za predpokladu likvidácie spoločnosti bola vrátená až po uspokojení všetkých ostatných veriteľov solidárne a úmerne k základnému imaniu (pozri článok 4 ods. 4 vládneho nariadenia č. 93).
Use of the loan initially granted to fill the gap in Alitalia’s capital further strengthens the Commission’s analysis that the measure in question constitutes State aid.
Určenie pôžičky vopred schválenej na doplnenie kapitálu spoločnosti Alitalia ešte viac potvrdzuje analýzu Komisie, pokiaľ ide o povahu štátnej pomoci uvedeného opatrenia.
In the light of all the foregoing, the Commission believes that, by granting Alitalia the measure in question worth EUR 300 million, the Italian State has not acted as a prudent shareholder pursuing a structural policy — whether general or sectoral — guided by longer term prospects of profitability on the capital invested than those of an ordinary investor [36].
Na základe všetkých predchádzajúcich informácií sa teda Komisia domnieva, že poskytnutím uvedeného opatrenia v sume 300 miliónov EUR spoločnosti Alitalia sa taliansky štát nesprával ako obozretný akcionár, ktorý sleduje štrukturálnu, globálnu alebo odvetvovú politiku a ktorý sa riadi perspektívou rentability investovaného kapitálu, ktorá je dlhodobejšia ako v prípade bežného investora [36].
The Commission concludes from this that, regardless of the use of the relevant funds, the measure in question confers an economic advantage to Alitalia through State resources which it would not have received in normal market conditions [37].
Komisia z toho vyvodzuje, že bez ohľadu na využitie príslušných finančných prostriedkov uvedené opatrenie poskytuje spoločnosti Alitalia hospodársku výhodu prostredníctvom štátnych zdrojov, ktorú by nezískala v bežných trhových podmienkach [37].
Selective nature of the measure
K selektívnemu charakteru opatrenia
The granting of this loan gives Alitalia an economic advantage of which it is the sole beneficiary.
Poskytnutie tejto pôžičky poskytuje spoločnosti Alitalia hospodársku výhodu, z ktorej má jediná úžitok.
Accordingly, the measure in question is selective.
Uvedené opatrenie má teda selektívny charakter.
Effect on trade between Member States and distortion of competition
K podmienkam vplyvu na obchod medzi členskými štátmi a narušenia hospodárskej súťaže
The Commission considers that the measure in question affects trade between Member States, as it concerns a company whose transport activity, by its very nature, directly concerns trade and covers several Member States.
Komisia zastáva názor, že uvedené opatrenie vplýva na obchod medzi členskými štátmi, pretože sa týka podniku, ktorého prepravná činnosť vplýva priamo svojou povahou na obchod a pokrýva mnohé členské štáty.
It also distorts or threatens to distort competition within the common market, as it is granted to only one company which is in competition with other Community airlines on its European network, particularly since the entry into force of the third air transport liberalisation package on 1 January 1993 [38].
Okrem toho narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže v rámci spoločného trhu, pretože sa zameriava len na jeden podnik konkurujúci ostatným leteckým spoločnostiam Spoločenstva vo svojej európskej sieti, osobitne od nadobudnutia účinnosti tretieho balíka na liberalizáciu leteckej dopravy 1. januára 1993 [38].
Having regard to all of the foregoing, the Commission believes, on the basis of the information it has at this stage, that the measure worth EUR 300 million granted to Alitalia by the Italian State constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
So zreteľom na všetko, čo už bolo uvedené, si Komisia na základe informácií, ktorými disponuje v tomto štádiu, myslí, že opatrenie v sume 300 miliónov EUR schválené spoločnosti Alitalia talianskym štátom predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
Classification of the aid measure as unlawful aid
Kvalifikovanie opatrenia pomoci ako protiprávnej pomoci
Under Article 88(3) of the Treaty, Member States must notify any plans to grant or alter aid.
V súlade s článkom 88 ods. 3 zmluvy je členský štát povinný oznámiť každý projekt smerujúci k zavedeniu alebo zmene pomoci.
The Member State concerned may not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision.
Zainteresovaný členský štát nemôže uskutočniť navrhované opatrenia skôr, než toto konanie nedospeje ku konečnému rozhodnutiu.
The Italian Government decided to grant the EUR 300 million loan on 22 April 2008 by means of Decree-Law No 80.
K rozhodnutiu talianskej vlády poskytnúť pôžičku 300 miliónov EUR došlo 22. apríla 2008 vládnym nariadením č. 80.
However, the Commission notes that this measure was not notified to it by Italy either on the date of adoption of Decree-Law No 80 or on that of adoption of Decree-Law No 93.
Komisia však konštatuje, že ani ku dňu prijatia vládneho nariadenia č. 80, ani ku dňu prijatia vládneho nariadenia č. 93 jej Taliansko neoznámilo uvedené opatrenie.
Accordingly, the Commission believes that Italy has acted unlawfully in granting the aid in question contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Komisia sa teda domnieva, že Taliansko konalo protiprávnym spôsobom, keď poskytlo uvedenú pomoc porušením článku 88 ods. 3 zmluvy.
Compatibility of the aid measure with the common market
Zlučiteľnosť opatrenia pomoci so spoločným trhom
Since the Commission considers that the measure in question constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty, it is necessary to assess whether it is compatible with the common market in the light of the exceptions provided for in paragraphs 2 and 3 of that Article.
Keďže sa Komisia nazdáva, že uvedené opatrenie predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy, je odôvodnené preskúmať jeho prípadnú zlučiteľnosť v zmysle výnimiek ustanovených v odsekoch 2 a 3 tohto článku.
In this connection, it is necessary to bear in mind that the beneficiary of the aid measure is in the air transport sector.
Z tohto hľadiska treba pripomenúť, že príjemca uvedeného opatrenia pomoci patrí do sektora leteckej dopravy.
The Commission notes that the exceptions provided for in Article 87(2) of the Treaty, which concern aid of a social character granted to individual consumers, aid to make good the damage caused by natural disasters or exceptional occurrences and aid granted to the economy of certain areas of the Federal Republic of Germany, are irrelevant in the current context.
Pokiaľ ide o výnimky ustanovené v článku 87 ods. 2 zmluvy, týkajúce sa pomoci sociálnej povahy poskytovanej jednotlivým spotrebiteľom, pomoci určenej na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo mimoriadnymi udalosťami, ako aj pomoci poskytovanej hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko, Komisia konštatuje, že v tejto súvislosti sú úplne nepreukazné.
As for the exception in Article 87(3)(b) of the Treaty, it is sufficient to note that the aid measure in question is not an important project of common European interest and does not seek to remedy a serious disturbance in the Italian economy.
Pokiaľ ide o výnimku článku 87 ods. 3 písm. b) zmluvy, stačí konštatovať, že uvedené opatrenie pomoci nepredstavuje dôležitý projekt spoločného európskeho záujmu a nie je zamerané na nápravu vážnej poruchy fungovania talianskeho hospodárstva.
Nor does it seek to promote culture and heritage conservation within the meaning of the exception in Article 87(3)(d) of the Treaty.
Nie je zamerané ani na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedičstva v zmysle výnimky článku 87 ods. 3 písm. d) zmluvy.
The Commission takes the view, in relation to the exception provided for in Article 87(3)(c) of the Treaty, which authorises aid to facilitate the development of certain economic activities where such aid does not affect trading conditions to an extent contrary to the common interest, that there is no basis for considering that the aid in question is compatible with the common market.
Pokiaľ ide o výnimku článku 87 ods. 3 písm. c) zmluvy, ktorá povoľuje pomoc uľahčujúcu rozvoj určitých hospodárskych činností, pokiaľ táto podpora nepriaznivo neovplyvní obchod tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom, Komisia si myslí, že nič neumožňuje pokladať uvedenú pomoc za zlučiteľnú so spoločným trhom.
Indeed, none of the exceptions provided for in this connection by the Commission’s guidelines on the application of Articles 92 and 93 of the EC Treaty and Article 61 of the EEA Agreement to State aids in the aviation sector [39], as supplemented by the Commission Communication (concerning) Community guidelines on financing of airports and start-up aid to airlines departing from regional airports [40], appear to apply in the case in point.
Nijaká výnimka ustanovená v tomto smere usmerneniami Komisie o uplatnení článkov 92 a 93 Zmluvy o ES a článku 61 Dohody o EHP na štátnu pomoc v sektore letectva [39], ako boli doplnené oznámením Komisie o usmerneniach Spoločenstva týkajúcich sa financovania letísk a štátnej pomoci na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk [40], sa totiž nedá uplatniť v tomto osobitnom prípade.
Moreover, although, as an exceptional measure, the Commission has authorised some operating aid schemes in the air transport sector on the basis of the 1998 guidelines on national regional aid, as amended in 2000 [41], to airlines operating from the outermost regions, with a view to offsetting the additional costs arising from the permanent disadvantages facing those regions, as identified in Article 299(2) of the Treaty, this exception is not relevant in the current context.
Na druhej strane, hoci Komisia výnimočne povolila istú pomoc na prevádzkovanie v leteckej doprave na základe usmernení o štátnej pomoci na regionálne účely z roku 1998, zmenených a doplnených v roku 2000 [41] pre letecké linky prevádzkované z veľmi vzdialených regiónov a s cieľom kompenzovať prílišné náklady vyplývajúce z trvalých nevýhod týchto regiónov, identifikovaných v článku 299 ods. 2 zmluvy, táto výnimka je v tejto súvislosti nepreukazná.
The Commission would point out that, in their letters, the Italian authorities did not assert that the aforementioned exemptions were applicable in the case in point.
Pokiaľ ide o prv uvedené výnimky, Komisia musí konštatovať, že talianske orgány vo svojich listoch nezdôraznili, že sa vzťahujú na tento osobitný prípad.
As for the Italian authorities’ argument concerning the need to guarantee the public service provided by Alitalia for reasons of public order and territorial continuity, the Commission notes that this unsubstantiated assertion alone is not sufficient to enable it to consider that the aid measure in question is compatible with the common market.
Pokiaľ ide o argument talianskych orgánov spojený s potrebou zaručiť z dôvodu verejného poriadku a územnej kontinuity verejnú službu zabezpečovanú spoločnosťou Alitalia, Komisia konštatuje, že toto nepodložené tvrdenie neumožňuje pokladať uvedené opatrenie pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom.
Firstly, the Commission notes that the Italian authorities have not demonstrated that the measure in question would not have adverse spillover effects in other Member States [42].
Komisia totiž po prvé konštatuje, že talianske orgány nepreukázali, že by uvedené opatrenie nemalo príliš negatívne prenesené účinky na iné členské štáty [42].
In relation to this point, the Italian authorities merely asserted that the privatisation process and the granting, in this context, of the measure in question was a process of a general nature, since granting of the measure did not enable Alitalia to implement competitive strategies.
Talianske orgány sa totiž v tomto smere uspokojujú so zdôraznením, že proces privatizácie a poskytnutia uvedeného opatrenia v tejto súvislosti je procesom všeobecnej povahy, pričom poskytnutie uvedeného opatrenia nie je podmienené tým, aby spoločnosť Alitalia realizovala konkurencieschopné stratégie.
The Italian authorities in no way detailed the serious social difficulties justifying granting of the measure in question.
Talianske orgány nijako podrobne nevysvetlili vážne sociálne dôvody, aby objasnili poskytnutie uvedeného opatrenia.
Secondly, the Italian authorities have not given an undertaking to send, not later than six months after the measure has been implemented, either a restructuring plan, a liquidation plan or proof that the loan has been repaid in full [43].
Po druhé talianske orgány neposkytli záväzok, že odovzdajú v maximálnej lehote šiestich mesiacov po realizácii opatrenia buď plán reštrukturalizácie, alebo plán likvidácie, alebo dôkaz o vrátení celej uvedenej pôžičky [43].
In their letters, the Italian authorities referred to the existence of both a restructuring plan and a timetable for repayment of the measure in question.
Vo svojich listoch sa talianske orgány odvolávajú tak na existenciu plánu reštrukturalizácie, ako aj na existenciu harmonogramu na účely vrátenia uvedenej pôžičky.
However, the Italian authorities’ assertion that drafting of the restructuring plan is part of Alitalia’s privatisation process undertaken since 2006 is not sufficient for it to be considered that the Commission has received a formal undertaking concerning sending of an actual plan for restructuring the company within six months of granting of the measure.
Na jednej strane však tvrdenie talianskych orgánov, podľa ktorého vypracovanie plánu reštrukturalizácie zapadá do rámca procesu privatizácie spoločnosti Alitalia začatej už v roku 2006, neumožňuje myslieť si, že Komisia disponuje výslovným záväzkom oznámenia skutočného plánu reštrukturalizácie spoločnosti v lehote šiestich mesiacov po poskytnutí opatrenia.
Moreover, the supposed timetable for repaying the loan set out in Decree-Law No 93 does not allow the Commission to consider that the condition in paragraph 25(c) of the 2004 guidelines has been met.
Na strane druhej domnelý harmonogram na vrátenie pôžičky, o ktorom sa údajne zmieňuje už uvedené vládne nariadenie č. 93, tiež nie je taký, aby umožnil Komisii myslieť si, že podmienka odseku 25 písm. c) usmernení z roku 2004 je splnená.
Indeed, the fact that the loan in question must be repaid as quickly as possible between the 30th day after transfer of Alitalia’s share capital and 31 December 2008 does not allow it to be considered that the Italian authorities have undertaken to send proof of its full repayment within six months of granting of the measure by Decree-Law No 80, i.e. by 23 October 2008 at the latest.
Skutočnosť, že uvedená pôžička by sa mala vrátiť čo najskôr v rozpätí od tridsiateho dňa po postúpení základného imania spoločnosti Alitalia do 31. decembra 2008, totiž neumožňuje myslieť si, že talianske orgány sa zaviazali oznámiť do šiestich mesiacov po poskytnutí pôžičky vládnym nariadením č. 80 dôkaz o jej úplnom vrátení, teda najneskôr 23. októbra 2008.
In any case, the Italian authorities glossed over the fact that Article 4(4) of Decree-Law No 93 states that, in the event of liquidation of the company, the amount in question will be repaid only after all the other creditors have been paid off, jointly and in proportion to the share capital, which, if this possibility came about, would undermine any prospect of repayment.
V každom prípade talianske orgány obchádzajú skutočnosť, že v článku 4 ods. 4 vládneho nariadenia č. 93 sa uvádza, že za predpokladu likvidácie spoločnosti sa uvedená suma vráti až po uspokojení všetkých ostatných veriteľov solidárne a úmerne k základnému imaniu, čo za tejto podmienky priamo ohrozuje akékoľvek vrátenie.
Reference in this Decree-Law to the possibility of liquidation of the company cannot be considered as an undertaking by Italy to send a liquidation plan not later than six months after implementation of the measure.
Pripomínanie predpokladu likvidácie spoločnosti v tomto nariadení sa na druhej strane nemôže pokladať za záväzok Talianska odovzdať plán likvidácie v maximálnej lehote šiestich mesiacov po realizácii opatrenia.
Thirdly, the Italian authorities have not demonstrated that the value of the aid in question is justified for the purposes of keeping the company in business (paragraph 25(d) of the 2004 guidelines).
Po tretie talianske orgány tiež nepreukázali, že by uvedená pomoc bola kvantitatívne odôvodnená na účely udržania podniku [odsek 25 písm. d) usmernení z roku 2004].
Indeed, the Italian authorities merely asserted, in their letters, that the total value of the intervention in favour of Alitalia was strictly necessary and proportional to the aim of safeguarding the survival and assets of the company.
Talianske orgány sa totiž vo svojich listoch uspokojili s tvrdením, že celková suma zásahu v prospech spoločnosti Alitalia bola úplne nevyhnutná a úmerná k cieľu zachovať životnosť a majetok spoločnosti.
In this context, contrary to the Italian authorities’ assertion, the description of the company’s financial situation in their letter of 30 May 2008 to the Commission does not allow such a conclusion to be drawn.
V tejto súvislosti, na rozdiel od toho, čo tvrdia talianske orgány, opis finančnej situácie spoločnosti v ich liste Komisii z 30. mája 2008 neumožňuje dospieť k takémuto záveru.
Fourthly, and in any event, it cannot be considered that Alitalia has complied with the condition linked to the ‘one time, last time’ rule [44] — whether the aid is considered rescue aid or restructuring aid.
Po štvrté, a v každom prípade, si nemožno myslieť, že by spoločnosť Alitalia dodržiavala podmienku spojenú s pravidlom „jedenkrát a dosť“ [44], či už ide o pomoc na záchranu, alebo na reštrukturalizáciu.
It should be recalled that, according to the 2004 guidelines, if a company has already received rescue or restructuring aid in the past and if fewer than ten years have passed since granting of the rescue aid, since the end of the restructuring period, or since the end of implementation of the plan, the Commission will not authorise new rescue or restructuring aid.
Treba totiž pripomenúť, že podľa usmernení z roku 2004, ak podnik už získal v minulosti pomoc na záchranu alebo na reštrukturalizáciu a ak uplynulo necelých 10 rokov od poskytnutia pomoci na záchranu, odkedy sa skončilo obdobie reštrukturalizácie či odkedy sa ukončila realizácia plánu, Komisia nepovolí novú pomoc na záchranu alebo na reštrukturalizáciu.
However, Alitalia has already received restructuring aid which was approved by the Commission by Decision of 18 July 2001 [45] and rescue aid in the form of a State guarantee for a EUR 400 million bridging loan approved by the Commission by Decision of 20 July 2004 [46].
Spoločnosť Alitalia však už získala pomoc na reštrukturalizáciu, ktorú Komisia schválila rozhodnutím z 18. júla 2001 [45], ako aj pomoc na záchranu vo forme záruky štátu za preklenovací úver 400 miliónov EUR schválenú Komisiou rozhodnutím z 20. júla 2004 [46].
Since ten years have not passed since the latter aid was granted, Alitalia cannot receive the aid in question in the case in point.
Keďže od poskytnutia tejto poslednej pomoci neuplynulo 10 rokov, spoločnosť Alitalia nemôže získať uvedenú pomoc v tomto osobitnom prípade.
It is nevertheless true that the 2004 guidelines provide for exceptions to the ‘one time, last time’ rule.
Je však pravda, že usmernenia z roku 2004 ustanovujú výnimky z uplatnenia pravidla „jedenkrát a dosť“.
However, the Commission notes that the conditions of paragraph 73(a) and (b) have not been met in the case in point.
Komisia však konštatuje, že na jednej strane v tomto osobitnom prípade nie sú splnené podmienky odseku 73 písm. a) a b).
Moreover, the Italian authorities have not asserted that these exceptions are applicable in the case in point.
Talianske orgány napokon nezdôraznili, že by sa tieto výnimky vzťahovali na tento osobitný prípad.
Furthermore, the Commission believes that the exception provided for in paragraph 73(c) of the 2004 guidelines linked to the existence of exceptional and unforeseeable circumstances for which the company concerned is not responsible does not apply in the case in point.
Pokiaľ ide na strane druhej o výnimku ustanovenú v odseku 73 písm. c) usmernení z roku 2004, súvisiacu s existenciou výnimočných, nepredvídateľných okolností, nezávislých od vôle dotknutého podniku, Komisia sa domnieva, že sa tiež nevzťahuje na tento osobitný prípad.
Indeed, it should be pointed out that, for several years, Alitalia’s financial difficulties have been recurrent, meaning that the difficulties encountered by the company and used to justify granting of the measure cannot be classified as exceptional, unforeseeable and beyond the control of the company.
Treba totiž pripomenúť, že finančné ťažkosti spoločnosti Alitalia majú už niekoľko rokov opakujúcu sa povahu, čo je v rozpore s tým, aby sa ťažkosti, v ktorých sa nachádza spoločnosť a ktoré by odôvodňovali poskytnutie uvedeného opatrenia, kvalifikovali ako výnimočné, nepredvídateľné a nezávislé od vôle spoločnosti.