natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In contrast to companies that are not part of a group (stand-alone companies), group companies are confronted with arbitrage between equity capital and loan capital within their group.
Spoločnosti v skupine, na rozdiel od spoločností, ktoré nie sú súčasťou skupiny („samostatné spoločnosti“), čelia v rámci svojich skupín arbitráži medzi akciovým kapitálom a úverovým kapitálom.
Such an arbitrage is for the most part influenced by tax considerations rather than economic considerations.
Na túto arbitráž majú väčšinou vplyv skôr daňové úvahy ako ekonomické úvahy.
The Commission is of the opinion that the measure at issue will have the effect of reducing this arbitrage (in a domestic situation), as the difference between the taxation of intra-group interests and the taxation of intra-group dividends will be reduced, thus reinforcing the technical neutrality of the tax system.
Komisia zastáva názor, že účinkom predmetného opatrenia bude zníženie tejto arbitráže (vo vnútroštátnej situácii), keďže sa zmenší rozdiel medzi zdanením vnútroskupinových úrokov a zdanením vnútroskupinových dividend, a tým sa posilní technická neutralita daňového systému.
To illustrate this point, it is necessary to distinguish between three different types of situation (see figure 1 below) involving related companies and stand-alone companies (including financial institutions in their relations with independent third parties).
Na ilustráciu toho je potrebné rozlišovať medzi troma rôznymi situáciami (pozri obrázok 1), ktoré zahŕňajú prepojené spoločnosti a samostatné spoločnosti (vrátane finančných inštitúcií v ich vzťahoch s nezávislými tretími stranami).
Suppose that A-B-C is a corporate group, where A controls the financing of B and C; X is an entity that is not part of a group (‘stand-alone’ company), and Y is a credit institution, providing loans to independent parties.
Predpokladáme, že A-B-C je skupina spoločností, v ktorej A kontroluje financovanie B a C; X je subjekt, ktorý nie je súčasťou skupiny („samostatná“ spoločnosť), a Y je úverová inštitúcia, ktorá poskytuje úvery nezávislým stranám.
The first situation is that of financial transactions between related companies.
Prvou situáciou je situácia finančných transakcií medzi prepojenými spoločnosťami.
The parent company A provides liquidity to its subsidiaries B and C through either a loan or equity.
Materská spoločnosť A poskytne likviditu svojim dcérskym spoločnostiam B a C buď prostredníctvom úveru alebo vlastného imania.
These financial transactions will result in the payment (by B and C) of either interest or dividends.
Tieto finančné transakcie budú viesť k platbe úrokov alebo dividend (spoločnosťami B a C).
The choice between loan and equity financing is made at the level of the parent company A in the best interest of the group of related companies as a whole.
Voľba medzi financovaním úverom alebo vlastným imaním sa robí na úrovni materskej spoločnosti A v najlepšom záujme skupiny prepojených spoločností ako celku.
As a consequence, when the parent company A finances one of its subsidiaries (or affiliates), thee will indeed be an arbitrage between loan and equity on the basis of several criteria.
Keď materská spoločnosť A financuje jednu zo svojich dcérskych (alebo pridružených) spoločností, bude v dôsledku toho existovať arbitráž medzi úverom a vlastným imaním na základe viacerých kritérií.
While a need for liquidity in the long term or an investment will generally require a capital injection, short-term financial requirements will require only the provision of a (short-term) loan.
Kým potreba likvidity v dlhodobom horizonte alebo potreba investície budú vo všeobecnosti vyžadovať kapitálovú dotáciu, krátkodobé finančné požiadavky budú vyžadovať len poskytnutie (krátkodobého) úveru.
However, tax considerations may influence these economic considerations.
Na tieto ekonomické úvahy však môžu vplývať daňové úvahy.
By reducing the difference in the tax treatment of intra-group loan revenues (interest) and intra-group capital revenues (dividend), the measure will have the effect of narrowing the tax arbitrage between the two types of transaction in a domestic situation.
Zmenšením rozdielu v zdanení vnútroskupinových úverových príjmov (úrokov) a vnútroskupinových kapitálových príjmov (dividend) bude mať opatrenie vo vnútroštátnej situácii účinok zmenšenia daňovej arbitráže medzi týmito dvoma druhmi transakcií.
The second type of transaction is that of a loan transaction between a financial institution (bank Y) and one of the companies belonging to a group (company B).
Druhým druhom transakcie je úverová transakcia medzi finančnou inštitúciou (banka Y) a jednou zo spoločností patriacich do skupiny (spoločnosť B).
Such a situation arises in principle when financial requirements cannot be satisfied by the provision of liquidity within the group.
Táto situácia nastane v zásade vtedy, keď finančné požiadavky nie je možné uspokojiť poskytnutím likvidity v rámci skupiny.
In such a situation, there is no arbitrage for Y, as a capital injection into B is not an alternative for Y, which is simply carrying on its business of granting credit to third parties.
V tejto situácii pre Y neexistuje arbitráž, keďže kapitálová dotácia do B nie je alternatívou pre Y, ktorá jednoducho vykonáva činnosť poskytovania úverov tretím stranám.
Nor is there any arbitrage between loan and equity at the level of B (or at group level).
Arbitráž medzi úverom a vlastným imaním neexistuje ani na úrovni B (ani na úrovni skupiny).
Financial institutions (that grant loans to independent parties) may be distinguished from group companies (providing liquidity to their affiliates) for another reason also.
Finančné inštitúcie (ktoré poskytujú úvery nezávislým stranám) sa môžu odlišovať od spoločností skupiny (poskytujúcich likviditu svojim pridruženým spoločnostiam) aj z iného dôvodu.
In the case of financial institutions, revenues from such loan transactions are generated by the institutions’ regular business and may constitute a major part of their revenues.
V prípade finančných inštitúcií sa príjmy z takýchto úverových transakcií dosahujú z riadneho podnikania inštitúcií a môžu predstavovať významnú časť ich príjmov.
In the case of group companies, such revenues are recycled from transactions with independent market players and transformed into intra-group revenues, without generating any revenues at the level of the group.
V prípade spoločností patriacich do skupiny sa tieto príjmy z transakcií s nezávislými účastníkmi na trhu recyklujú a transformujú sa do vnútroskupinových príjmov bez dosahovania príjmov na úrovni skupiny.
The interest paid by company B to the bank will constitute additional costs not only for company B but also for the group as a whole, while, in the first situation, the interest paid by company B (or C) to its parent will not constitute additional costs or revenues for the group.
Úroky zaplatené spoločnosťou B banke budú predstavovať dodatočné náklady nielen pre spoločnosť B, ale aj pre skupinu ako celok, kým v prvej situácii úroky zaplatené spoločnosťou B (alebo C) svojej materskej spoločnosti nebudú predstavovať dodatočné náklady alebo príjmy pre skupinu.
In this respect, it is worth noting that financial institutions did not complain nor present any observations following the publication of the opening decision in the Official Journal of the European Union about the scope of the interest box scheme.
V tejto súvislosti je dôležité uviesť, že finančné inštitúcie v nadväznosti na rozhodnutie o začatí konania v Úradnom vestníku Európskej únie nepredložili sťažnosti ani pripomienky k rozsahu pôsobnosti schémy úrokov vnútri skupiny.
If we consider the situation from the debtor’s point of view (B vis-à-vis Y), the company may be more readily compared to a stand-alone company such as company X when it concludes a loan with bank Y.
Ak skúmame situáciu z pohľadu dlžníka (B voči Y), keď táto spoločnosť uzatvára úver s bankou Y, je lepšie porovnateľná so samostatnou spoločnosťou, napríklad spoločnosťou X.
The third situation is that of a loan transaction between a financial institution (bank Y) and a stand-alone company (X).
Treťou situáciou je úverová transakcia medzi finančnou inštitúciou (banka Y) a samostatnou spoločnosťou (X).
As in the previous situation, Y is not confronted with any arbitrage, as a capital injection into B is not an alternative for Y.
Tak ako pri predchádzajúcej situácii, Y nie je vystavená žiadnej arbitráži, keďže kapitálová dotácia do B nie je pre Y alternatívou.
Although, in some circumstances, the financial requirements of company X might be satisfied through the provision of a loan or capital injection from individual shareholders, this situation is not comparable with the first one, as the potential liquidity providers (natural persons) are not subject to corporate taxation.
Hoci za určitých okolností by finančné požiadavky spoločnosti X mohli byť uspokojené poskytnutím úveru alebo kapitálovej dotácie od individuálnych akcionárov, táto situácia nie je porovnateľná s prvou situáciou, keďže potenciálni poskytovatelia likvidity (fyzické osoby) nepodliehajú dani z príjmu právnických osôb.
In addition, incorporating such transactions with private investors into the scope of the measure (by reducing the deductibility of interest paid by company X to its shareholders and by simultaneously reducing the taxation of such interest at the level of the individual shareholder) would be extremely difficult, as individual taxation does not follow the same logic as corporate taxation [16].
Okrem toho zahrnutie takýchto transakcií so súkromnými investormi do rozsahu pôsobnosti opatrenia (znížením odpočítateľnosti úrokov platených spoločnosťou X svojim akcionárom a súčasným znížením zdanenia takýchto úrokov na úrovni jednotlivého akcionára) by bolo mimoriadne ťažké, keďže zdanenie fyzických osôb sa neriadi rovnakou logikou ako zdanenie právnických osôb [16].
If, from a debtor’s perspective, company X’s financial requirements can be satisfied only by having recourse to borrowing from a financial institution, the resulting transaction with Y will be similar to the loan transaction between company B and Y.
Ak finančné požiadavky spoločnosti X z pohľadu dlžníka možno uspokojiť len využitím výpožičiek od finančnej inštitúcie, výsledná transakcia s Y bude podobná úverovej transakcii medzi spoločnosťou B a Y.
Since stand-alone companies that are not credit or financial institutions are in principle not engaged in the regular business of granting loans to independent parties, they are not discriminated against with regard to loan transactions, as compared with related companies granting loans to affiliated companies.
Keďže samostatné spoločnosti, ktoré nie sú úverové alebo finančné inštitúcie, v zásade nevykonávajú obvyklú činnosť poskytovania úverov nezávislým stranám, nie sú diskriminované v súvislosti s úverovými transakciami v porovnaní s prepojenými spoločnosťami, ktoré poskytujú úvery pridruženým spoločnostiam.
Finally, the Netherlands have changed the definition of ‘group’ for the purpose of the interest box measure.
Na záver, Holandsko zmenilo vymedzenie pojmu „skupina“ na účel opatrenia úrokov vnútri skupiny.
The Dutch authorities argue that this change is the result of a refining of its approach to avoid tax arbitrage.
Holandské orgány tvrdia, že táto zmena je výsledkom vylepšenia jeho prístupu na zabránenie daňovej arbitráže.
In the new proposal, entities will be related, entitling them to enter interest in the interest box, where one entity directly or indirectly has effective control over the financing of the other entity.
V rámci nového návrhu budú subjekty prepojené, s právom začleniť úroky do systému úrokov vnútri skupiny, ak jeden subjekt má priamo alebo nepriamo efektívnu kontrolu nad financovaním druhého subjektu.
The Commission considers this change important, since if one company has effective control over the financing of the other company, the latter is no longer free to choose between financing via internal or external debt, nor is it free to choose between financing via debt or equity.
Komisia považuje túto zmenu za dôležitú, keďže v prípade, ak jedna spoločnosť má efektívnu kontrolu nad financovaním druhej spoločnosti, táto druhá spoločnosť sa už nemôže slobodne rozhodnúť medzi financovaním prostredníctvom interného alebo externého dlhu, ani sa nemôže slobodne rozhodnúť medzi financovaním prostredníctvom dlhu alebo vlastného imania.
The arbitrage is carried out by the central management in the best interest of the group as a whole.
Arbitráž vykonáva vrcholový manažment v najlepšom záujme skupiny ako celku.
The relationship between A and B has to do with the allocation of funds within the group of related companies, whereas the relationship between Y and B (or X and Y) has to do primarily with commercial financing.
Vzťah medzi A a B má spojitosť s rozdeľovaním finančných prostriedkov v rámci skupiny prepojených spoločností, kým vzťah medzi Y a B (alebo X a Y) má spojitosť najmä s komerčným financovaním.
The Commission is therefore of the opinion that the notion of ‘direct or indirect effective control’ over the financing of the other entity (or effective control by a third entity) of the two entities involved in the loan transaction is relevant determination of the aid character of the measure, having regard to the aim of reducing incentives for arbitrage between financing through a capital injection and a loan, and ensuring tax neutrality in this regard.
Komisia preto zastáva názor, že pojem priamej alebo nepriamej efektívnej kontroly nad financovaním druhého subjektu (alebo efektívnej kontroly tretím subjektom) v rámci dvoch subjektov zapojených v úverovej transakcii je relevantný na určenie charakteru pomoci opatrenia, so zreteľom na cieľ zníženia stimulov na arbitráž medzi financovaním prostredníctvom kapitálovej dotácie a úveru a cieľ zabezpečenia daňovej neutrality v tomto smere.
Turning to the question whether any advantage is conferred by the measure in question, it is clear that a distinction has to be made between different situations at the level of the individual companies.
Keď sa vrátime k otázke, či predmetné opatrenie prináša akúkoľvek výhodu, je zjavné, že sa musia rozlišovať rôzne situácie na úrovni jednotlivých spoločností.
First of all, any taxpayer in the Netherlands involved in a debt financing transaction with unrelated companies is treated in exactly the same manner, and taxed at the same rate (25 %).
Po prvé každý platiteľ daní v Holandsku realizujúci transakciu dlhového financovania s neprepojenými spoločnosťami sa zdaňuje úplne rovnako a pri tej istej sadzbe (25 %).
This includes companies that are part of a group.
To zahŕňa spoločnosti, ktoré sú súčasťou skupiny.
Secondly, when a company obtains a loan from a related company, it actually suffers less advantageous tax treatment than a company engaged in a loan relationship with a non-related company (deduction at only 5 %).
Po druhé, keď spoločnosť získa úver od prepojenej spoločnosti, v skutočnosti dostáva menej výhodné daňové zaobchádzanie ako spoločnosť, ktorá má úverový vzťah s neprepojenou spoločnosťou (odpočet pri sadzbe len 5 %).
Thirdly — and this is the only situation where there may be any tax advantage — a company providing a loan to a related company will be taxed on the ensuing interest payments at a rate lower than the rate charged on a transaction with a non-related company.
Po tretie – a to je jediná situácia, pri ktorej môže nastať daňová výhoda – spoločnosť, ktorá poskytuje úver prepojenej spoločnosti, bude zdanená vo vzťahu k vzniknutým platbám úrokov pri nižšej sadzbe, ako je sadzba účtovaná pri transakcii s neprepojenou spoločnosťou.
In terms of the measure’s consequences, however, the advantage conferred on a company providing a loan to a related company cannot be considered discriminatory, since a loan to a related company cannot be compared with a loan to an unrelated company.
Z hľadiska dôsledkov opatrenia sa však výhoda, ktorú získa spoločnosť poskytujúca úver prepojenej spoločnosti, nemôže považovať za diskriminačnú, keďže úver pre prepojenú spoločnosť nie je možné porovnávať s úverom pre neprepojenú spoločnosť.
With respect to debt financing activities, related companies are not in a legal and factual situation comparable to that of unrelated companies.
V súvislosti s činnosťami dlhového financovania nie sú prepojené spoločnosti v právnej ani faktickej situácii porovnateľnej so situáciou neprepojených spoločností.
The reason is that related companies, unlike unrelated companies, are not engaged in a merely commercial transaction when they try to obtain loan or equity financing within the group.
Dôvodom je, že prepojené spoločnosti, na rozdiel od neprepojených spoločností, nerealizujú čisto komerčnú transakciu, keď sa snažia získať úverové alebo kapitálové financovanie v rámci skupiny.
The parent and the subsidiary share the same interests, which is not the case in a commercial transaction with a third-party provider of finance, where each party tries to maximise its profits at the expense of the other.
Materská spoločnosť a dcérska spoločnosť majú tie isté záujmy, čo neplatí pri komerčnej transakcii s nezávislým poskytovateľom financií, kde sa každá strana snaží maximalizovať svoj zisk na úkor druhej.
There is no competitive pressure from company Y on company A when providing a loan to company B, for the simple reason that company A controls any decision of company B as regards financing.
Zo strany spoločnosti Y nie je pri poskytovaní úveru spoločnosti B žiadny konkurenčný tlak na spoločnosť A, z jednoduchého dôvodu, že spoločnosť A kontroluje akékoľvek rozhodnutie spoločnosti B týkajúce sa financovania.
The requirement that control be exercised over another company is thus criterion that applies across the board to all companies regardless of size, sector or any other distinction.
Požiadavka, aby sa kontrola uplatňovala nad druhou spoločnosťou, je preto kritérium, ktoré sa vzťahuje paušálne na všetky spoločnosti bez ohľadu na veľkosť, odvetvie alebo iný rozlišovací znak.
A different rate of taxation for debt financing between related companies merely reflects objective differences and does not affect tax neutrality.
Rozdielna sadzba dane pre dlhové financovanie medzi prepojenými spoločnosťami odráža len objektívne rozdiely a nemá vplyv na daňovú neutralitu.
While, in the design of tax rules, Member States are bound by the rules on free movement of goods, services and capital and freedom of establishment, by the prohibition of discrimination on grounds of nationality, and by State aid rules, the Commission has to acknowledge that Community law leaves the Member States considerable scope for manoeuvre in the field of taxation.
Hoci členské štáty sú pri tvorbe daňových pravidiel viazané pravidlami týkajúcimi sa voľného pohybu tovaru, služieb a kapitálu a slobody usadiť sa, zákazom diskriminácie z dôvodov štátnej príslušnosti a pravidlami týkajúcimi sa štátnej pomoci, Komisia musí uznať, že právo Spoločenstva ponecháva členským štátom značný priestor na manévrovanie v daňovej oblasti.
As underlined at paragraph 13 of the taxation notice, State aid rules do not restrict the power of Member States to decide on the economic policy which they consider most appropriate and, in particular, to spread the tax burden as they see fit across the different factors of production.
Ako sa zdôrazňuje v odseku 13 oznámenia o zdaňovaní, pravidlá štátnej pomoci neobmedzujú právomoc členských štátov rozhodovať o hospodárskej politike, ktorú považujú za najvhodnejšiu, a najmä rozložiť daňové zaťaženie na jednotlivé výrobné faktory tak, ako to považujú za vhodné.
In this context, the restriction of the existing arbitrage between intra-group debt and equity financing (as well as the prevention of any abuse of the deduction of intra-group interest) may well be a legitimate concern for Member States.
V súvislosti s tým aj obmedzenie existujúcej arbitráže medzi vnútroskupinovým dlhovým a kapitálovým financovaním (ako aj zabránenie zneužitia odpočtu vnútroskupinových úrokov) môže predstavovať legitímny záujem členských štátov.
In particular, the Commission observes that arbitrage between equity and debt may lead to situations where a company is forced by its parent to take an intra-group loan instead of equity, and thereby to have its leverage increased, in order to minimise its corporation tax.
Konkrétne Komisia poznamenáva, že arbitráž medzi vlastným imaním a dlhom môže viesť k situáciám, keď je spoločnosť nútená svojou materskou spoločnosťou prijať vnútroskupinový úver namiesto vlastného imania, a tým zvýšiť svoju zadlženosť, s cieľom minimalizovať svoju daň z príjmu právnických osôb.
However, from an economic point of view, high debt leveraging or the obligation to pay interest, rather than benefiting from longer-term financing in the form of capital, may not always be desirable.
Z ekonomického hľadiska však vysoká zadlženosť alebo záväzok platiť úroky namiesto využívania výhod dlhodobejšieho financovania vo forme kapitálu nemusia byť vždy žiaduce.
In addition, the Netherlands seems to have lost tax revenues as a result of debt/equity arbitrage.
Okrem toho sa zdá, že Holandsko v dôsledku arbitráže medzi dlhom/vlastným imaním stratilo daňové príjmy.
The measure is open to any company subject to corporation tax and receiving or paying interest in the context of intra-group relations, and does not include any discriminatory element such as a limitation regarding the country in which the transaction is to take place.
Opatrenie je prístupné pre akúkoľvek spoločnosť, ktorá podlieha dani z príjmu právnických osôb a prijíma alebo platí úroky v súvislosti s vnútroskupinovými vzťahmi, a nezahŕňa žiadny diskriminačný prvok, napríklad obmedzenie týkajúce sa krajiny, v ktorej sa má transakcia uskutočniť.
The fact that the scheme introduced is to be compulsory ensures that it will apply to all group companies (with intra-group loan transactions) without any possibility of opting out and without any differentiated treatment between group companies.
Skutočnosť, že zavedená schéma má byť povinná, zabezpečuje, že sa bude vzťahovať na všetky spoločnosti skupiny (s vnútroskupinovými úverovými transakciami) bez možnosti rozhodnúť sa pre neúčasť a bez diferencovaného zaobchádzania medzi spoločnosťami skupiny.
In addition, the new definition of group companies for the purpose of the measure, based on control rather than a minimum stake), reduces potential elements of de jure selectivity by broadening the scope of the measure.
Okrem toho nové vymedzenie spoločností skupiny na účel opatrenia (na základe kontroly namiesto minimálneho podielu) znižuje potenciálne prvky de jure selektivity rozšírením rozsahu pôsobnosti opatrenia.
In this respect, the Commission notes that following the publication of the opening decision it did not receive any complaints or observations from representatives of Dutch employers complaining that small and medium-sized enterprises would not be able to take advantage of the measure.
Komisia v súvislosti s tým poznamenáva, že v nadväznosti na rozhodnutie o začatí konania jej neboli doručené žiadne sťažnosti ani pripomienky zástupcov holandských zamestnávateľov, v ktorých by sa sťažovali, že malé a stredné podniky nebudú schopné využiť toto opatrenie.
Cross-border versus national context
Cezhraničný kontext v porovnaní s vnútroštátnym kontextom
In its opening decision, the Commission made a distinction between a purely national situation where all the companies belonging to a group were established in the Netherlands, and a cross-border situation where a Dutch company lent money to an affiliate established abroad.
Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania diferencovala medzi čisto vnútroštátnou situáciou, pri ktorej boli všetky spoločnosti patriace do skupiny usadené v Holandsku, a cezhraničnou situáciou, pri ktorej holandská spoločnosť požičala peniaze pridruženej spoločnosti usadenej v zahraničí.
In a purely national context, the Commission said the measure would be likely to be neutral from a tax point of view.
V prípade čisto vnútroštátneho kontextu Komisia uviedla, že opatrenie bude z daňového hľadiska pravdepodobne neutrálne.