natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Finland asserts that Catella’s valuation which was taken as the basis for establishing the value of the gravel and land sites can be considered to be the result of estimate by an impartial valuator.
Fínsko tvrdí, že hodnotenie spoločnosti Catella, ktoré sa bralo ako základ pre stanovenie hodnoty pozemkov so štrkom a pôdou, možno považovať za výsledok odhadu nestranného hodnotiaceho.
The adjustment of Catella’s estimate (downwards revision from FIM 128 million to FIM 113 million) was made because the Finnish Ministry of Transport and Communication considered that the price of concrete gravel would decrease when Tieliikelaitos would enter on the respective market as a seller, that value added in the extraction process was lower on the basis of the National Land Survey of Finland and that after-treatment costs would be higher based on new requirements concerning the after-treatment of land resource areas.
Úprava odhadu spoločnosti Catella [revízia smerom nadol zo 128 mil. FIM na 113 mil. FIM] sa vykonala z dôvodu, že fínske ministerstvo dopravy a spojov sa domnievalo, že cena betonárskeho štrku klesne, keď Tieliikelaitos vstúpi na príslušný trh ako predávajúci, že pridaná hodnota pri procese ťažby bola nižšia na základe vnútroštátneho katastrálneho prieskumu Fínska a že náklady na následnú rekultiváciu budú vyššie na základe nových požiadaviek týkajúcich sa následnej rekultivácie oblastí predstavujúcich zdroj pôdy.
In view of the downwards revision of the value of the land assets done in Tieliikelaitos financial reports during the transitional period and accepted by Tieliikelaitos auditors (Ernst and Young) the Finnish authorities estimate, that land and gravel sites were still entered into Tieliikelaitos’ balance sheet at an excessive value compared with the audited book values.
Vzhľadom na znižujúcu revíziu hodnoty pozemkových aktív vykonanú vo finančných výkazoch Tieliikelaitosu počas prechodného obdobia a prijatú audítormi Tieliikelaitosu (Ernst and Young) fínske orgány odhadujú, že pozemky s pôdou a štrkom boli zaevidované v súvahe Tieliikelaitosu s nadmernou hodnotou v porovnaní s účtovnými hodnotami overenými audítorom.
This conclusion was confirmed by IceCapital which carried out the overall evaluation of the arrangements for the benefit of Tieliikelaitos.
Tento záver potvrdil IceCapital, ktorý vykonal celkové hodnotenie opatrení v prospech Tieliikelaitosu.
Therefore, Tieliikelaitos did not gain an economic advantage, but rather incurred an economic disadvantage of EUR 4,3 million.
Tieliikelaitos preto nezískal ekonomickú výhodu, ale namiesto toho získal ekonomickú nevýhodu vo výške 4,3 mil. EUR.
Finland notes that the auditors are experts in the evaluation of the bases of expected income and therefore had necessary qualification to verify the validity of the non-marketability deductions made by the company.
Fínsko poznamenáva, že audítori sú znalci v hodnotení základní očakávaných príjmov, a teda mali potrebnú kvalifikáciu na overenie platnosti zrážok vykonaných spoločnosťou z dôvodu nepredajnosti.
With respect to the complainants’ preference for no land being entered in Tieliikelaitos’ books and for Tieliikelaitos buying all land resources it needed externally at market prices (Cf. Section 4.2), Finland notes that during the transitional period Tieliikelaitos bought significant amounts of land resources from external parties at market prices: 47 % in 2001, 39 % in 2002, 41 % in 2003 and 34 % in 2004.
Pokiaľ ide o uprednostňovanie sťažovateľmi, aby sa žiadna pôda nezaevidovala v účtovných knihách Tieliikelaitosu a aby Tieliikelaitos kúpil všetky zdroje pôdy, ktoré potreboval, za trhové ceny (pozri oddiel 4.2), Fínsko podotýka, že počas prechodného obdobia Tieliikelaitos kúpil značné množstvá zdrojov pôdy od externých strán za trhové ceny: 47 % v roku 2001, 39 % v roku 2002, 41 % v roku 2003 a 34 % v roku 2004.
First, the Finnish authorities recall that the annual expenditure rectifying procedure, which existed during the transitional period (cf. Section 2.4.3), ensured that differences in margins between negotiated contracts and contracts put out to tender were levelled out to a large extent.
Po prvé fínske orgány pripomínajú, že postup ročnej úpravy výdavkov, ktorý existoval počas prechodného obdobia (pozri oddiel 2.4.3), zabezpečil, aby rozdiely v ziskových rozpätiach medzi dojednanými zmluvami a zmluvami zadávanými prostredníctvom verejnej súťaže boli vo veľkej miere vyrovnané.
Expenditure adjustments during the transitional period totalled EUR 16,8 million.
Úpravy výdavkov počas prechodného obdobia celkovo predstavovali 16,8 mil. EUR.
As to the remaining differences in margins, according to Finland, it is not appropriate to compare the margin of Tieliikelaitos’ negotiated contracts with the average margin Tieliikelaitos received on tendered contracts during the whole transitional period as it was done by the complainants.
Pokiaľ ide o zostávajúce rozdiely v ziskových rozpätiach, podľa Fínska nie je vhodné porovnávať ziskové rozpätie dojednaných zmlúv Tieliikelaitosu s priemerným rozpätím, ktoré Tieliikelaitos získal zo zmlúv zadávaných prostredníctvom verejnej súťaže počas celého prechodného obdobia, ako to urobili sťažovatelia.
In the Finnish authorities’ view, one should calculate differences in margins for contracts which are mutually comparable.
Podľa názoru fínskych orgánov je potrebné počítať rozdiely ziskových rozpätí za zmluvy, ktoré sú vzájomne porovnateľné.
In this respect, the specificity of years 2001 and 2002 was that many of the tendered contracts during these years were new kind of plan-and-implement contracts (ST contracts).
V súvislosti s tým bolo špecifikom rokov 2001 a 2002, že mnohé zo zmlúv zadávaných prostredníctvom verejnej súťaže počas týchto rokov predstavovali nový druh plánovaco-realizačných zmlúv (ST zmluvy).
Initially Tieliikelaitos was not prepared for the significantly higher level of risk compared with traditional contracts.
Tieliikelaitos nebol spočiatku pripravený na výrazne vyššiu úroveň rizika v porovnaní s tradičnými zmluvami.
For this reason the margin level of plan-and-implement contracts turned out to be much lower than the expected margin.
Z toho dôvodu sa úroveň ziskového rozpätia plánovaco-realizačných zmlúv ukázala byť oveľa nižšia ako očakávané ziskové rozpätie.
Negotiated contracts, in turn, did not include plan and implement contracts.
Dojednané zmluvy zas nezahŕňali plánovaco-realizačné zmluvy.
Therefore it is appropriate to exclude plan-and-implement contracts from the calculation.
Plánovaco-realizačné zmluvy je preto vhodné vylúčiť z výpočtu.
The specificity of years 2003 and 2004, in turn, was that the negotiated contracts received from the Road Administration in 2003 and 2004 were exclusively road maintenance and design contracts.
Špecifikom rokov 2003 a 2004 zas bolo, že dojednané zmluvy získané od Správy ciest v roku 2003 a 2004 boli výhradne zmluvy o údržbe a projektovaní ciest.
Therefore, the margin level has to be compared with the margin level of similar tendered contracts.
Úroveň ziskového rozpätia sa preto musí porovnať s úrovňou ziskového rozpätia podobných zmlúv zadávaných prostredníctvom verejnej súťaže.
Besides, the Finnish authorities point out that part of the contracts implemented as negotiated contracts could have been — even without the transitional provision contained in section 9 of the Act governing Tieliikelaitos — implemented in another way using direct negotiation in accordance with the procurement legislation in force.
Fínske orgány ďalej poukazujú, že časť zmlúv realizovaných ako dojednané zmluvy mohla byť realizovaná – aj bez prechodného ustanovenia obsiahnutého v oddiele 9 zákona o Tieliikelaitose – iným spôsobom s použitím priameho dojednania v súlade s platnými právnymi predpismi v oblasti obstarávania.
In accordance with the Expert statement, Tieliikelaitos has gained an advantage of at most EUR 8,5 million from the negotiated contracts, when the difference in margins between comparable negotiated and tendered contracts is calculated:
Podľa odbornej správy získal Tieliikelaitos z dojednaných zmlúv výhodu maximálne 8,5 mil. EUR, ak sa vypočíta rozdiel v ziskových rozpätiach medzi porovnateľnými dojednanými zmluvami a zmluvami zadávanými prostredníctvom verejnej súťaže:
Negotiated contracts
Dojednané zmluvy
MEUR
mil. EUR
margin
ziskové rozpätie
Comparable tendered contracts
Porovnateľné zmluvy zadávané prostredníctvom verejnej súťaže
Difference in margins [24]
Rozdiel v ziskových rozpätiach [24]
Even if Tieliikelaitos received an economic advantage of EUR 8,5 million, this advantage was justified compensation for the obligation to perform public services, and expenses caused by structural disadvantages (Cf. Section 2.3).
Aj keby Tieliikelaitos získal ekonomickú výhodu vo výške 8,5 mil. EUR, táto výhoda predstavovala oprávnenú kompenzáciu za povinnosť vykonávať verejné služby a za výdavky spôsobené štrukturálnymi nevýhodami (pozri oddiel 2.3).
During the transitional period, the additional expenses resulting in particular from the excessive personnel costs had to be considered in the pricing of negotiated contracts to the extent that they had not been taken into account via other staff adjustment measures.
Počas prechodného obdobia sa pri oceňovaní dojednaných zmlúv museli brať do úvahy dodatočné náklady vyplývajúce najmä z nadmerných personálnych nákladov, pokiaľ neboli zohľadnené prostredníctvom iných opatrení personálnej reorganizácie.
Although a big part of excess staff was engaged in special service projects, there were still on average 100 employees more in Tieliikelaitos than would have been the optimum number during the transitional period.
Hoci veľká časť nadbytočných pracovníkov bola počas prechodného obdobia zapojená do osobitných projektov v oblasti služieb, v Tieliikelaitose bolo v priemere ešte 100 zamestnancov navyše oproti optimálnemu počtu.
The Finnish authorities reject allegations that the aid received by Tieliikelaitos has allowed the State Enterprise to accept a lower margin level on plan-and-implement contracts.
Fínske orgány odmietli tvrdenia, že pomoc, ktorú prijal Tieliikelaitos, umožnila štátnemu podniku akceptovať nižšiu úroveň ziskového rozpätia z plánovaco-realizačných zmlúv.
As explained above, the margin level of plan and implement contracts was low because Tieliikelaitos was unprepared for the level of risk they involve.
Ako sa vysvetľuje vyššie, úroveň ziskového rozpätia plánovaco-realizačných zmlúv bola nižšia z dôvodu nepripravenosti Tieliikelaitosu na úroveň rizika, ktorú zahŕňali.
As to the complainants’ claim that expenses caused by additional personnel were considered to be a cost that artificially reduced the margin of Tieliikelaitos in the negotiated contracts, the Finnish authorities note that excess personnel were not included in the calculation of the margin level of negotiated contracts.
Pokiaľ ide o tvrdenie sťažovateľov, že výdavky spôsobené dodatočnými pracovníkmi sa považovali za náklady, ktoré umelo znížili ziskové rozpätie Tieliikelaitosu v dojednaných zmluvách, fínske orgány podotýkajú, že nadbytoční pracovníci neboli zahrnutí do výpočtu úrovne ziskového rozpätia dojednaných zmlúv.
Excess personnel were placed into service projects.
Nadbytoční pracovníci boli zaradení do projektov v oblasti služieb.
Finally, Finland rejects the allegation that the comparatively poor financial performance of Tieliikelaitos points to inefficiencies on the part of Tieliikelaitos operations and the use of uncompetitive pricing policy in liberalised markets.
Na záver Fínsko odmieta tvrdenie, že relatívne slabé finančné výsledky Tieliikelaitosu poukazujú na neefektívnosť činnosti Tieliikelaitosu a na uplatňovanie cenovej politiky na liberalizovaných trhoch zameranej proti hospodárskej súťaži.
In Finland’s view, the poor result can be accounted for by the additional costs due to the adjustment of Tieliikelaitos’ personnel, and the fact that the special arrangements made for personnel could not cover all the costs of additional personnel.
Podľa názoru Fínska možno zlé výsledky zdôvodniť dodatočnými nákladmi spôsobenými zmenami v stave pracovníkov Tieliikelaitosu a faktom, že osobitné opatrenia vytvorené pre pracovníkov nemohli pokryť všetky náklady na dodatočných pracovníkov.
According to the Finnish authorities, for the time being it is cheaper for the Road Administration to continue with negotiated contracts.
Podľa fínskych orgánov je pre Správu ciest zatiaľ lacnejšie pokračovať v dojednaných zmluvách.
The first attempt to tender out part of ferry services was unsuccessful for the following reasons.
Prvý pokus obstarávať časť služieb trajektovej prepravy prostredníctvom verejných súťaží bol neúspešný z nasledujúcich dôvodov.
Firstly, the prices offered by the bidders were 17-25 % higher than the prices of the negotiated contracts in force between the Road Administration and Tieliikelaitos, about which the parties have held separate annual price negotiations.
Po prvé ceny ponúknuté účastníkmi verejnej súťaže boli o 17 – 25 % vyššie ako ceny platných dojednaných zmlúv medzi Správou ciest a Tieliikelaitosom, o ktorých strany viedli osobitné ročné cenové rokovania.
Therefore, having accepted the results of the tender, the Road Administration would have had to pay more for the respective services.
Preto v prípade, ak by Správa ciest akceptovala výsledky verejnej súťaže, musela by zaplatiť viac za príslušné služby.
Secondly, Tieliikelaitos’ market position would have been strengthened (as the prices quoted by Tieliikelaitos were the lowest prices offered, although still being higher than the prices in the negotiated contracts, the Road administration would have to accept Tieliikelaitos as the winning bidder).
Po druhé trhové postavenie Tieliikelaitosu by sa posilnilo (keďže ceny stanovené Tieliikelaitosom boli najnižšie ponúkané ceny, hoci stále vyššie ako ceny v dojednaných zmluvách, Správa ciest by musela prijať Tieliikelaitos ako víťazného uchádzača).
Therefore the Finnish authorities reject the allegation that the negotiated contracts between the Road administration and Tieliikelaitos would involve any competitive advantage for Tieliikelaitos.
Fínske orgány preto odmietajú tvrdenie, že dojednané zmluvy medzi Správou ciest a Tieliikelaitosom by znamenali akúkoľvek konkurenčnú výhodu pre Tieliikelaitos.
On the contrary, they may constitute a disadvantage since the conditions of negotiated contracts do not reflect adequately the need for renewal of equipment (capital costs are not included in their entirety in the price of ferry services).
Naopak môžu predstavovať nevýhodu, keďže podmienky dojednaných zmlúv neodrážajú primerane potrebu obnovy zariadenia (kapitálové náklady nie sú zahrnuté v celom rozsahu v cene za služby trajektovej prepravy).
Finland is developing a new procurement model for future rounds of competitive bidding, by revising the conditions of the liberalisation associated with capital costs and refurbishing of ferries.
Fínsko vypracúva nový model obstarávania pre budúce kolá verejnej súťaže zmenou podmienok liberalizácie v súvislosti s kapitálovými nákladmi a modernizáciou trajektov.
An opportunity to do this can be obtained by reducing the risks associated with investments through redemption conditions for ferry equipment attached to the agreement.
Príležitosť dosiahnuť to možno získať znížením rizík spojených s investíciami prostredníctvom podmienok splácania trajektových zariadení pripojených k zmluve.
Another option is to require that all tenderers have new vessels.
Druhou možnosťou je požadovať, aby všetci uchádzači vo verejnej súťaži mali nové plavidlá.
In the meantime, the existing ferry contracts have been extended until the end of 2009.
Medzitým boli existujúce zmluvy o trajektovej preprave predĺžené do konca roka 2009.
The Finnish authorities argue that the special arrangements and special projects cannot be considered to constitute an advantage.
Fínske orgány tvrdia, že osobitné opatrenia a osobitné projekty sa nemôžu považovať za výhodu.
When Tieliikelaitos started operations on 1 January 2001, it had 4235 employees, although in reality it needed significantly fewer personnel.
Keď Tieliikelaitos začal činnosť 1. januára 2001, mal 4235 zamestnancov, hoci v skutočnosti potreboval značne menej pracovníkov.
It is clear that the former Road Service, as an official institution based on hierarchy, had a significant number of positions and tasks which were not needed in Tieliikelaitos, which thus led to significant overstaffing at Tieliikelaitos.
Je jasné, že bývalé Cestné služby ako oficiálna inštitúcia založená na hierarchii mali veľký počet pozícií a úloh, ktoré neboli potrebné v Tieliikelaitose, čo viedlo k značnému nadbytku pracovníkov v Tieliikelaitose.
In Finland’s view, the fact that Tieliikelaitos was required to employ its entire staff and was prohibited from any lay-offs has been a structural disadvantage to Tieliikelaitos.
Podľa názoru Fínska fakt, že Tieliikelaitos bol povinný zamestnať všetkých svojich pracovníkov a mal zákaz prepúšťať, predstavoval pre Tieliikelaitos štrukturálnu nevýhodu.
The expenses the company incurred due to that structural disadvantage have exceeded any, even theoretical, economic advantages gained by Tieliikelaitos.
Výdavky, ktoré spoločnosť mala v dôsledku tejto štrukturálnej nevýhody, prevýšili akékoľvek, i teoretické, ekonomické výhody získané Tieliikelaitosom.
The personnel transfer procedures available to Tieliikelaitos have been more expensive and slower than the personnel policies available to Tieliikelaitos’ competitors.
Postupy reorganizácie pracovníkov dostupné pre Tieliikelaitos boli nákladnejšie a pomalšie ako personálna politika dostupná pre konkurentov Tieliikelaitosu.
According to Finland, the Finnish State could have opted not to transfer the excess employees to Tieliikelaitos at the time it was established.
Podľa Fínska sa fínsky štát mohol rozhodnúť nepreviesť nadbytočných zamestnancov do Tieliikelaitosu v čase jeho zriadenia.
Finland also refers to the Combus judgment of the Court of First Instance in which the Court dealt with a similar situation concerning transfers of personnel.
Fínsko sa odvoláva aj na rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci Combus, v ktorom Súd prvého stupňa riešil podobnú situáciu týkajúcu sa presunu pracovníkov.
It was concluded in this case that a one-off payment by the Danish State to officials who were employed by Combus and who agreed to give up their status as officials and become employed on a contract basis by that undertaking did not constitute State aid.
V tejto veci sa dospelo k záveru, že jednorazová platba dánskeho štátu v prospech úradníkov, ktorí boli zamestnaní v Combuse a ktorí súhlasili, že sa vzdajú svojho postavenia úradníkov a stanú sa zamestnancami v tomto podniku na zmluvnom základe, nepredstavuje štátnu pomoc.
The CFI considered that the measure did not result in lightening the burden normally assumed in an undertaking’s budget.
Súd prvého stupňa dospel k záveru, že toto opatrenie neviedlo k odľahčeniu zaťaženia, ktoré sa zvyčajne nadobúda v rozpočte podniku.
The reform of road administration and maintenance sector in Finland was carried out in a situation similar to the one in Combus.
Reforma sektora správy a údržby ciest vo Fínsku sa uskutočňovala v situácii podobnej ako v prípade Combus.
The fact that Tieliikelaitos did not pay any compensation to personnel who was transferred to government agencies, including the Road Administration, cannot be considered to constitute State aid.
Skutočnosť, že Tieliikelaitos nezaplatil žiadnu kompenzáciu zamestnancom, ktorí boli prevedení do vládnych agentúr, vrátane Správy ciest, nemožno považovať za štátnu pomoc.
In Finland’s view, the applicability of the Combus judgment is in no way reduced by the Court judgements cited by the Commission in its decision to initiate the procedure (Altmark Trans and France v. Commission).
Podľa názoru Fínska nie je uplatniteľnosť rozsudku vo veci Combus nijako znížená rozsudkami Súdneho dvora citovanými Komisiou v jej rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania [Altmark Trans a Francúzska republika/Komisia].
These judgments indeed predate the Combus judgment and were thus necessarily taken into account by the Court of First Instance.
Tieto rozsudky sú v skutočnosti staršie ako rozsudok vo veci Combus a Súd prvého stupňa ich preto nutne zohľadnil.
Furthermore, Finland argues that if a measure is not intended to confer an advantage which has an effect on the budget, it is not a case of a transfer of State funds and therefore does not constitute State aid.
Fínsko ďalej tvrdí, že ak opatrenie nie je určené na to, aby prinášalo výhodu, ktorá má vplyv na rozpočet, nejde o prevod štátnych prostriedkov, a preto nepredstavuje štátnu pomoc.
Finland considers that administrative measures which have no effect on State finances do not constitute State aid.
Fínsko sa domnieva, že administratívne opatrenia, ktoré nemajú vplyv na štátne finančné prostriedky, nepredstavujú štátnu pomoc.
Thus, Finland believes that the State has not lost income because it agreed to employ 116 former personnel of Tieliikelaitos and pay their salaries.
Fínsko sa preto domnieva, že štát nestratil príjmy preto, že súhlasil zamestnať 116 bývalých pracovníkov Tieliikelaitosu a platiť ich mzdy.
No one of these employees was appointed without an assessment of his/her suitability for the position.
Žiadny z týchto zamestnancov nebol dosadený na pozíciu bez posúdenia jeho vhodnosti na túto pozíciu.
Transfers of personnel between Tieliikelaitos and civil service departments were only possible when a post became open and it was published.
Presuny pracovníkov medzi Tieliikelaitosom a orgánmi štátnej správy boli možné, len ak sa pracovné miesto otvorilo a bolo uverejnené.
If a suitable applicant could not be found within Tieliikelaitos other applicants were considered.
Ak nebolo možné nájsť vhodného uchádzača z radov pracovníkov Tieliikelaitosu, hľadali sa iní uchádzači.
With respect to financial transfers by the State for solving Tieliikelaitos’ overstaffing problem, Finland stresses that Tieliikelaitos did not receive EUR 100 million in State aid as is claimed by the complainants.
V súvislosti s finančnými presunmi, ktoré uskutočnil štát na riešenie problému Tieliikelaitosu s nadmerným počtom pracovníkov, Fínsko zdôrazňuje, že Tieliikelaitos neprijal 100 mil. EUR štátnej pomoci, ako tvrdili sťažovatelia.
Tieliikelaitos received EUR 68 million from the Road Administration to fund service projects (from 68 million approximately 56 million went to cover personnel costs and the rest was spent on materials and other ‘non-personnel’ items).
Tieliikelaitos prijal 68 mil. EUR od Správy ciest na financovanie projektov v oblasti služieb (zo 68 mil. EUR približne 56 mil. EUR šlo na krytie personálnych nákladov a zvyšok sa vynaložil na materiály a iné „nepersonálne“ položky).
In addition, the Road Administration paid EUR 20,1 million to support the adjustment of staff.
Správa ciest ďalej zaplatila 20,1 mil. EUR na podporu personálnej reorganizácie.
The total compensation of EUR 88,1 million did not cover all the expenses incurred from the excess staff.
Celková náhrada vo výške 88,1 mil. EUR nezahŕňala všetky výdavky vynaložené na prebytočných pracovníkov.
According to the Expert statement the excess staff caused structural disadvantages amounting to EUR 157 million over the period 2001-2004.
Podľa odbornej správy prebytoční pracovníci spôsobili počas obdobia rokov 2001 – 2004 štrukturálne nevýhody vo výške 157 mil. EUR.
Finland notes that sound accounting procedures were followed in the preparation of Tieliikelaitos’ financial statements, and that the financial statements have been audited.
Fínsko poznamenáva, že pri príprave finančných výkazov Tieliikelaitosu sa uplatňovali správne účtovné postupy a že finančné výkazy boli preverené audítorom.
The financial statement does not include notes at the level of detail referred to by the complainants.
Finančný výkaz neobsahuje vysvetlivky na úrovni podrobností, ktoré uvádzajú sťažovatelia.