natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The definition of fibre should take into account relevant work by the Codex Alimentarius and the statement related to dietary fibre, expressed on the 6 July 2007, by the European Food Safety Authority Scientific Panel on Dietetic Products, Nutrition and Allergies.
Vo vymedzení pojmu „vláknina“ by sa mali zohľadniť relevantné výsledky práce komisie Codex Alimentarius a stanovisko týkajúce sa potravinovej vlákniny, ktoré 6. júla 2007 vydal Vedecký panel pre dietetické produkty, výživu a alergie Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín.
Fibre has been traditionally consumed as plant material and has one or more beneficial physiological effects such as: decrease intestinal transit time, increase stool bulk, is fermentable by colonic microflora, reduce blood total cholesterol, reduce blood LDL cholesterol levels, reduce post-prandial blood glucose, or reduce blood insulin levels.
Vláknina sa tradične konzumuje ako rastlinný materiál a má jeden či viacero priaznivých fyziologických účinkov ako napr.: skracuje čas prechodu črevným traktom, zvyšuje objem stolice, je fermentovateľná črevnou mikroflórou, znižuje celkovú hladinu cholesterolu v krvi, znižuje hladiny LDL cholesterolu v krvi, znižuje množstvo postprandiálnej glukózy v krvi či znižuje hladiny inzulínu v krvi.
Recent scientific evidence has shown that similar beneficial physiological effects may be obtained from other carbohydrate polymers that are not digestible and not naturally occurring in the food as consumed.
Nedávne vedecké štúdie ukázali, že podobné priaznivé fyziologické účinky je možné pripísať aj iným uhľovodíkovým polymérom, ktoré nie sú stráviteľné a v požívanej potrave sa prirodzene nevyskytujú.
Therefore it is appropriate that the definition of fibre should include carbohydrate polymers with one or more beneficial physiological effects.
Z tohto dôvodu je vhodné vymedzenie pojmu „vláknina“ doplniť o uhľovodíkové polyméry s jedným či viacerými priaznivými fyziologickými účinkami.
The carbohydrate polymers of plant origin that meet the definition of fibre may be closely associated in the plant with lignin or other non-carbohydrate components such as phenolic compounds, waxes, saponins, phytates, cutin, phytosterols.
Uhľovodíkové polyméry rastlinného pôvodu, ktoré zodpovedajú vymedzeniu pojmu „vláknina“, môžu byť v rastline úzko spojené s lignínom, prípadne s inými neuhľovodíkovými zložkami, ako sú fenolické zlúčeniny, vosky, saponíny, fytáty, kutín, fytosteroly.
These substances when closely associated with carbohydrate polymers of plant origin and extracted with the carbohydrate polymers for analysis of fibre may be considered as fibre.
V prípade, že sú tieto látky v úzkom spojení s uhľovodíkovými polymérmi rastlinného pôvodu a spolu s uhľovodíkovými polymérmi odobraté na analýzu vlákniny, je možné ich považovať za vlákninu.
However, when separated from the carbohydrate polymers and added to a food these substances should not be considered as fibre.
Ak sú však od uhľovodíkových polymérov oddelené a pridajú sa do potraviny, tieto látky by sa za vlákninu nemali považovať.
In order to take account of new scientific and technological developments, there is a need to amend the list of energy conversion factors.
Aby bolo možné zohľadniť aktuálny vedecko-technický pokrok, je potrebné zmeniť a doplniť zoznam prevodných faktorov energetických hodnôt.
The FAO report of a technical workshop on food energy — methods of analysis and conversion factors indicates that 70 percent of the fibre in traditional foods is assumed to be fermentable.
Zo správy z pracovného seminára FAO (Organizácia OSN pre výživu a poľnohospodárstvo) zaoberajúceho sa energetickými hodnotami potravín vyplýva, že 70 percent vlákniny v tradičných potravinách sa považuje za fermentovateľných.
Therefore, it is appropriate that the average energy value for fibre should be 8 kJ/g (2 kcal/g).
Z tohto dôvodu je vhodné, aby priemerná energetická hodnota pre vlákninu bola 8 kJ/g (2 kcal/g).
Erythritol can be used in a wide variety of foods and its use is, among others, as a replacement for nutrients such as sugar where lower energy value is desired.
Erytritol je možné použiť v širokej škále potravín. Okrem iného sa používa aj ako náhradka výživných látok ako cukor všade tam, kde sa vyžadujú nižšie energetické hodnoty.
Erythritol is a polyol, and according to the current rules as provided for in Article 5(1) of Directive 90/496/EEC, its energy would be calculated using the conversion factor for polyols, namely 10 kJ/g (2,4 kcal/g).
Erytritol je polyol a podľa súčasných predpisov uvedených v článku 5 ods. 1 smernice 90/496/EHS by sa jeho energetická hodnota mala vypočítať pomocou prevodného faktora pre polyoly, čiže 10 kJ/g (2,4 kcal/g).
Using this energy conversion factor would not fully inform the consumer about the reduced energy value of a product achieved by the use of erythritol in its manufacture.
Ak sa vychádza z tohto prevodného faktora, potom spotrebiteľ nie je plne informovaný o zníženej energetickej hodnote výrobku, ktorá sa dosiahla použitím erytritolu pri jeho výrobe.
The Scientific Committee on Food in its opinion on erythritol, expressed on 5 March 2003, noted that the energy provided by erythritol was less than 0,9 kJ/g (less than 0,2 kcal/g).
Vedecký výbor pre potraviny vo svojom stanovisku z 5. marca 2003 týkajúcom sa erytritolu uviedol, že energetická hodnota erytritolu bola nižšia ako 0,9 kJ/g (menej ako 0,2 kcal/g).
Therefore it is appropriate to adopt a suitable energy conversion factor for erythritol.
Z tohto dôvodu je v prípade erytritolu vhodné prijať primeraný prevodový faktor energetickej hodnoty.
The Annex to Directive 90/496/EEC lists the vitamins and minerals which may be declared as part of the nutrition labelling, specifies their recommended daily allowances (RDAs) and defines a rule of what constitutes a significant amount.
V prílohe k smernici 90/496/EHS je uvedený zoznam vitamínov a minerálov, ktoré môžu byť uvádzané v nutričnom označení, sú určené ich odporúčané denné dávky (RDA) a pravidlo týkajúce sa rozhodovania o tom, čo tvorí významné množstvo.
The purpose of this RDA list is to provide values for nutrition labelling and the calculation of what constitutes a significant amount.
Cieľom uvedeného zoznamu RDA je poskytnúť hodnoty pre nutričné označovanie a výpočet významného množstva.
The rule on significant amount as defined in the Annex to Directive 90/496/EEC constitutes a reference in other Community legislation, in particular in Article 8(3) of Directive 2002/46/EC of the European Parliament and of the Council of 10 June 2002 on the approximation of the laws of the Member States relating to food supplements [3], in the Annex to Regulation (EC) No 1924/2006 and in Article 6(6) of Regulation (EC) No 1925/2006 of the European Parliament and the Council of 20 December 2006 on the addition of vitamins and minerals and of certain other substances to foods [4].
Pravidlo rozhodovania o významnom množstve, uvedené v prílohe k smernici 90/496/EHS, vytvára odkaz v iných právnych predpisoch Spoločenstva, najmä v článku 8 ods. 3 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/46/ES z 10. júna 2002 o aproximácii právnych predpisov členských štátov týkajúcich sa potravinových doplnkov [3], v prílohe k nariadeniu (ES) č. 1924/2006 a v článku 6 ods. 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1925/2006 z 20. decembra 2006 o pridávaní vitamínov a minerálnych látok a niektorých ďalších látok do potravín [4].
The RDAs listed in the Annex to Directive 90/496/EEC are based on the recommendation of the FAO/WHO expert consultation meeting in Helsinki in 1988.
Zoznam RDA uvedený v prílohe k smernici 90/496/EHS je založený na odporúčaní zo spoločnej porady expertov FAO a WHO v Helsinkách v roku 1988.
In order to ensure coherence with other Community legislation, the current list of vitamins and minerals and their RDAs should be updated in the light of scientific developments since 1988.
Aby bolo možné zabezpečiť súlad s ostatnými právnymi predpismi Spoločenstva, mal by sa súčasný zoznam vitamínov a minerálov a ich RDA aktualizovať tak, aby zohľadňoval vedecký pokrok od roku 1988.
The Scientific Committee on Food in its opinion on the revision of reference values for nutrition labelling, expressed on 5 March 2003, included reference labelling values for adults.
Vedecký výbor pre potraviny vo svojom stanovisku z 5. marca 2003 o úprave referenčných hodnôt pre nutričné označovanie uviedol referenčné hodnoty označovania pre dospelých.
This opinion covers the vitamins and minerals listed in Annex I to Directive 2002/46/EC and in Annex I to Regulation (EC) No 1925/2006.
Toto stanovisko sa týka vitamínov a minerálov uvedených v prílohe I k smernici 2002/46/ES a v prílohe I k nariadeniu (ES) č. 1925/2006.
The Annex to Directive 90/496/EEC should therefore be amended accordingly.
Prílohu k smernici 90/496/EHS je preto potrebné zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
Directive 90/496/EEC is amended as follows:
Smernica 90/496/EHS sa dopĺňa takto:
In Article 1(4)(j) the following sentence is added:
Do článku 1 ods. 4 písm. j) sa dopĺňa veta:
‘The definition of the material and if necessary the methods of analysis shall be included in Annex II;’;
„Definícia materiálu a v prípade potreby aj metódy analýzy sa uvádzajú v prílohe II.“
The following indents are added in Article 5(1):
Do článku 5 ods. 1 sa dopĺňajú tieto dve zarážky:
fibre 2 kcal/g — 8 kJ/g
vláknina 2 kcal/g – 8 kJ/g
erythritol 0 kcal/g — 0 kJ/g.’;
erytritol 0 kcal/g – 0 kJ/g.“
The Annex is replaced by the text in Annex I to this Directive;
Príloha sa nahradí textom v prílohe I k tejto smernici.
The text in Annex II to this Directive is added.
Doplní sa text v prílohe II k tejto smernici.
Member States shall bring into force by 31 October 2009 at the latest, the laws, regulations and administrative provisions necessary to comply with this Directive.
Členské štáty uvedú do účinnosti zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s touto smernicou najneskôr do 31. októbra 2009.
They shall apply those provisions in such a way as to prohibit, with effect from 31 October 2012, the trade in products which do not comply with Directive 90/496/EEC, as amended by this Directive.
Tieto ustanovenia uplatňujú s účinnosťou od 31. októbra 2012 takým spôsobom, aby zabránili obchodovaniu s výrobkami, ktoré nie sú v súlade so smernicou 90/496/EHS v znení zmien a doplnení vykonaných touto smernicou.
Done at Brussels, 28 October 2008.
V Bruseli 28. októbra 2008
OJ L 12, 18.1.2007, p. 3.
Ú. v. EÚ L 12, 18.1.2007, s. 3.
The Annex to Directive 90/496/EEC is replaced by the following:
Príloha k smernici 90/496/EHS sa nahrádza týmto:
Vitamins and minerals which may be declared and their recommended daily allowances (RDAs)
Vitamíny a minerály, ktoré môžu byť uvádzané, a ich odporúčané denné dávky (RDA)
Chloride (mg)
Chlorid (mg)
Magnesium (mg)
Horčík (mg)
Copper (mg)
Meď (mg)
Selenium (μg)
Selén (μg)
Chromium (μg)
Chróm (μg)
Molybdenum (μg)
Molybdén (μg)
As a rule, 15 % of the recommended allowance specified in this Annex supplied by 100 g or 100 ml or per package if the package contains only a single portion should be taken into consideration in deciding what constitutes a significant amount.’
Pri rozhodovaní o tom, čo tvorí významné množstvo, by sa spravidla malo brať do úvahy 15 % odporúčanej dávky uvedenej v tejto prílohe, obsiahnutých v 100 g alebo v 100 ml, alebo v jednom balení, ak toto balenie obsahuje len jednu porciu.“
The following Annex II is added to Directive 90/496/EEC:
K smernici 90/496/EHS sa dopĺňa táto príloha II:
Definition of the material constituting fibre and methods of analysis as referred to in Article 1(4)(j)
Definícia materiálu, ktorý tvorí vlákninu, a analytické metódy podľa článku 1 ods. 4 písm. j)
Definition of the material constituting fibre
Definícia materiálu, ktorý tvorí vlákninu
For the purposes of this Directive “fibre” means carbohydrate polymers with three or more monomeric units, which are neither digested nor absorbed in the human small intestine and belong to the following categories:
Na účely tejto smernice sa pod ‚vlákninou‘ rozumejú uhľovodíkové polyméry s tromi alebo viacerými monomérnymi jednotkami, ktoré sa netrávia ani nevstrebávajú v ľudskom tenkom čreve a patria do týchto kategórií:
edible carbohydrate polymers naturally occurring in the food as consumed;
jedlé uhľovodíkové polyméry, ktoré sa bežne vyskytujú v požívanej potrave,
edible carbohydrate polymers which have been obtained from food raw material by physical, enzymatic or chemical means and which have a beneficial physiological effect demonstrated by generally accepted scientific evidence;
jedlé uhľovodíkové polyméry, ktoré sa získavajú z potravinových surovín fyzikálnymi, enzymatickými alebo chemickými metódami a ktoré majú priaznivý fyziologický účinok potvrdený všeobecne akceptovaným vedeckým dôkazom,
edible synthetic carbohydrate polymers which have a beneficial physiological effect demonstrated by generally accepted scientific evidence.’
jedlé uhľovodíkové polyméry, ktoré majú priaznivý fyziologický účinok potvrdený všeobecne akceptovaným vedeckým dôkazom.“
Vitamin A (μg)
Vitamín A (μg)
Vitamin E (mg)
Vitamín E (mg)
Vitamin K (μg)
Vitamín K (μg)
Niacin (mg)
Niacín (mg)
Directive 2008/101/EC of the European Parliament and of the Council
Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/101/ES
amending Directive 2003/87/EC so as to include aviation activities in the scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community
ktorou sa mení a dopĺňa smernica 2003/87/ES s cieľom začleniť činnosti leteckej dopravy do systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v rámci Spoločenstva
Directive 2003/87/EC of the European Parliament and of the Council of 13 October 2003 establishing a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community [4] established a scheme for greenhouse gas emission allowance trading within the Community in order to promote reductions of greenhouse gas emissions in a cost-effective and economically efficient manner.
Smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2003/87/ES z 13. októbra 2003 o vytvorení systému obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve [4] sa vytvoril systém obchodovania s emisnými kvótami skleníkových plynov v Spoločenstve na podporu znižovania emisií skleníkových plynov nákladovo efektívnym a hospodársky účinným spôsobom.
The ultimate objective of the United Nations Framework Convention on Climate Change (UNFCCC), which was approved on behalf of the European Community by Council Decision 94/69/EC [5], is to stabilise greenhouse gas concentrations in the atmosphere at a level that would prevent dangerous anthropogenic interference with the climate system.
Konečným cieľom Rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy (UNFCCC), ktorý bol schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 94/69/ES [5], je stabilizovať koncentráciu skleníkových plynov v atmosfére na úrovni, ktorá zabráni nebezpečnému antropogénnemu zasahovaniu do klimatického systému.
The European Council meeting in Brussels on 8 and 9 March 2007 underlined the vital importance of achieving the strategic objective of limiting the global average temperature increase to not more than 2 °C above pre-industrial levels.
Európska rada na zasadnutí v Bruseli 8. a 9. marca 2007 podčiarkla kľúčový význam dosiahnutia strategického cieľa, ktorým je obmedzenie zvýšenia celosvetovej priemernej teploty najviac na 2 °C v porovnaní s hodnotami z predindustriálneho obdobia.
The latest scientific findings reported by the Intergovernmental Panel on Climate Change (IPCC) in its Fourth Assessment Report demonstrate even more clearly that the negative impacts of climate change are increasingly posing a serious risk to ecosystems, food production and the attainment of sustainable development and of the Millennium Development Goals, as well as to human health and security.
Najnovšie vedecké zistenia, o ktorých informoval medzivládny panel o zmene klímy (IPCC) vo svojej štvrtej hodnotiacej správe, ešte jasnejšie preukazujú, že nepriaznivé účinky zmeny klímy predstavujú čoraz väčšie riziko pre ekosystémy, výrobu potravín a dosiahnutie trvalo udržateľného rozvoja a rozvojových cieľov milénia, ako aj pre ľudské zdravie a bezpečnosť.
Keeping the 2 °C objective within reach requires stabilisation of the concentration of greenhouse gases in the atmosphere in line with about 450 ppmv CO2 equivalent, which requires global greenhouse gas emissions to peak within the next 10 to 15 years and substantial global emission reductions to at least 50 % below 1990 levels by 2050.
Udržanie reálnosti cieľa 2 °C si vyžaduje stabilizáciu koncentrácie skleníkových plynov v atmosfére, ktorá zodpovedá približne 450 ppmv ekvivalentu CO2, čo si vyžaduje, aby globálne emisie skleníkových plynov dosiahli vrchol v najbližších 10 až 15 rokoch, po čom by malo do roku 2050 nasledovať výrazné zníženie globálnych emisií minimálne na 50 % v porovnaní s rokom 1990.
The European Council emphasised that the European Union is committed to transforming Europe into a highly energy-efficient and low greenhouse gas-emitting economy and, until a global and comprehensive post-2012 agreement is concluded, made a firm independent commitment for the EU to reduce its greenhouse gas emissions to at least 20 % below 1990 levels by 2020.
Európska rada zdôraznila, že Európska únia je odhodlaná premeniť Európu na hospodárstvo s vysokou energetickou účinnosťou a nízkymi emisiami skleníkových plynov, a pokiaľ sa neuzavrie globálna komplexná dohoda na obdobie po roku 2012, prijať pevný a nezávislý záväzok znížiť do roku 2020 aspoň o 20 % emisie skleníkových plynov v porovnaní s rokom 1990.
The limitation of greenhouse gas emissions from aviation is an essential contribution in line with this commitment.
Obmedzenie emisií skleníkových plynov z leteckej dopravy je základným príspevkom v súlade s týmto záväzkom.
The European Council emphasised that the EU is committed to a global and comprehensive agreement for reductions in greenhouse gas emissions beyond 2012, providing an effective, efficient and equitable response on the scale required to face climate change challenges.
Európska rada zdôraznila, že Európska únia sa zaviazala na globálnu a komplexnú dohodu na zníženie emisií skleníkových plynov po roku 2012, čo bude predstavovať účinnú, efektívnu a spravodlivú reakciu v rozsahu potrebnom na riešenie problémov súvisiacich so zmenou klímy.
It endorsed a 30 % reduction in the EU’s greenhouse gas emissions below 1990 levels by 2020 as its contribution to a global and comprehensive agreement for the period beyond 2012, provided that other developed countries commit themselves to comparable emission reductions and economically more advanced developing countries to contributing adequately according to their responsibilities and respective capabilities.
Ako svoj príspevok ku globálnej a komplexnej dohode na obdobie po roku 2012 schválila cieľ znížiť emisie skleníkových plynov v Európskej únii do roku 2020 o 30 % v porovnaní s rokom 1990, ak sa ostatné rozvinuté krajiny zaviažu na porovnateľné zníženie emisií a hospodársky rozvinutejšie rozvojové krajiny na príspevok primeraný ich zodpovednosti a možnostiam.
The EU is continuing to take the lead in the negotiation of an ambitious international agreement that will achieve the objective of limiting the global temperature increase to 2 °C and is encouraged by the progress made towards this objective at the 13th Conference of the Parties to the UNFCCC in Bali in December 2007.
Európska únia naďalej zaujíma vedúcu úlohu v rokovaniach o ambicióznej medzinárodnej dohode, ktorej cieľom bude dosiahnuť obmedzenie zvýšenia celosvetovej priemernej teploty najviac na 2 °C, a je povzbudená pokrokom, ktorý sa vzhľadom na tento cieľ dosiahol na 13. zasadnutí konferencie zmluvných strán UNFCCC v decembri 2007 na Bali.
The EU will seek to ensure that such a global agreement includes measures to reduce greenhouse gas emissions from aviation and, in this event, the Commission should consider which amendments to this Directive as it applies to aircraft operators are necessary.
Európska únia sa bude usilovať zabezpečiť, aby takáto globálna dohoda obsahovala opatrenia na zníženie emisií skleníkových plynov z leteckej dopravy, vzhľadom na čo by Komisia mala zvážiť, aké zmeny a doplnenia tejto smernice sú potrebné, keďže sa uplatňuje na prevádzkovateľov lietadiel.
On 14 February 2007 the European Parliament adopted a resolution on climate change [6] in which it referred to the objective to limit the average global temperature increase to 2 °C above pre-industrialisation levels, and in which it urged the EU to maintain its leading role in the negotiations with a view to establishing a post-2012 international framework on climate change and to maintain a high level of ambition in future discussions with its international partners, and it emphasised the need to undertake overall emission reductions for all industrialised countries of 30 % compared to 1990 emission levels by 2020 with a view to achieving a reduction in the order of 60 to 80 % by 2050.
Dňa 14. februára 2007 Európsky parlament prijal uznesenie o zmene klímy [6], v ktorom poukázal na cieľ obmedziť priemerný nárast globálnej teploty na 2 °C v porovnaní s predindustriálnou úrovňou a vyzval Európsku úniu, aby si udržala svoju vedúcu úlohu v rokovaniach o medzinárodnom rámci o zmene klímy na obdobie po roku 2012 a vysokú úroveň ambícií v budúcich rozhovoroch so svojimi medzinárodnými partnermi, a v ktorom zdôraznil potrebu celkového zníženia emisií vo všetkých priemyselných krajinách o 30 % do roku 2020 v porovnaní s úrovňou v roku 1990, pričom cieľom by malo byť dosiahnutie zníženia v rozsahu 60 % až 80 % do roku 2050.
The UNFCCC requires all parties to formulate and implement national and, where appropriate, regional programmes containing measures to mitigate climate change.
UNFCCC vyžaduje, aby všetky zmluvné strany vypracovali a zaviedli vnútroštátne a v prípade potreby aj regionálne programy obsahujúce opatrenia na zmiernenie zmeny klímy.
The Kyoto Protocol to the UNFCCC, which was approved on behalf of the European Community by Council Decision 2002/358/EC [7], requires developed countries to pursue the limitation or reduction of emissions of greenhouse gases not controlled by the Montreal Protocol from aviation, working through the International Civil Aviation Organisation (ICAO).
Podľa Kjótskeho protokolu k UNFCCC, ktorý bol schválený v mene Európskeho spoločenstva rozhodnutím Rady 2002/358/ES [7], rozvinuté krajiny musia obmedziť alebo znížiť emisie skleníkových plynov z leteckej dopravy, na ktoré sa nevzťahuje Montrealský protokol, v rámci Medzinárodnej organizácie pre civilné letectvo (ICAO).
While the Community is not a Contracting Party to the 1944 Chicago Convention on International Civil Aviation (the Chicago Convention), all Member States are Contracting Parties to that Convention and members of the ICAO.
Hoci Spoločenstvo nie je zmluvnou stranou Chicagskeho dohovoru z roku 1944 o medzinárodnom civilnom letectve (ďalej len „Chicagsky dohovor“), všetky členské štáty sú zmluvnými stranami uvedeného dohovoru a členmi ICAO.
Member States continue to support work with other States in the ICAO on the development of measures, including market-based instruments, to address the climate change impacts of aviation.
Členské štáty naďalej spolupracujú s inými štátmi v ICAO pri vypracúvaní opatrení vrátane trhových nástrojov na riešenie vplyvu leteckej dopravy na zmenu klímy.
At the sixth meeting of the ICAO Committee on Aviation Environmental Protection in 2004, it was agreed that an aviation-specific emissions trading system based on a new legal instrument under ICAO auspices seemed sufficiently unattractive that it should not then be pursued further.
Na šiestom zasadnutí Výboru ICAO pre ochranu životného prostredia v letectve v roku 2004 sa dohodlo, že systém obchodovania s emisiami z leteckej dopravy založený na novom právnom nástroji pod záštitou ICAO sa javí ako nedostatočne príťažlivý, a teda by sa v ňom ďalej nemalo pokračovať.