natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The principal and capitalised interest on the guarantee would be repayable as of 31 December 2003.
Zábezpeka – istina a kapitalizované úroky – bola splatná k 31. decembru 2003.
After all the Bank’s shares had been transferred, the joint-ownership vehicle consisted of the joint-ownership companies and the CIL (as holder of two shares).
Po tom, čo Banka postúpila všetky podiely, ktoré vlastnila, námorné spoluvlastníctvo tvorili podielnické spoločnosti a CIL (ako vlastníčka dvoch podielov).
Operating phase of the vessel
Fáza prevádzky lode
As part of the package, Le Levant was to be operated as a cruise vessel following its delivery until the end of 2003.
V rámci mechanizmu operácie financovania sa mala loď Le Levant prevádzkovať ako výletná loď od jej dodania do konca roka 2003.
In accordance with the joint-ownership vehicle’s articles of association, the investor-shareholders would share the operating profits and losses pro rata to their interest in the vessel.
V súlade so stanovami spoluvlastníctva sa podielnici podieľali na ziskoch a stratách z prevádzky podľa pomeru svojej účasti na lodi.
It should however be underlined that the package was based on the assumption of significant losses in the first five years of Le Levant’s operation [11].
Treba však zdôrazniť, že operácia vychádzala z predpokladu významných strát počas prvých piatich rokov prevádzky lode Le Levant [11].
The joint-ownership companies’ cash requirements would arise from:
Hotovostné potreby podielnických spoločností boli dané:
the operating results of the joint-ownership vehicle, forecast as a loss,
prevádzkovými hospodárskymi výsledkami spoluvlastníctva, ktoré malo byť podľa predpokladov stratové,
the annual repayments and financial costs of the bank loan granted by the Bank to acquire the shares, and
ročnými splátkami a finančnými nákladmi spojenými s úverom, ktorý im Banka poskytla na nákup podielov,
the companies’ operating expenses.
nákladmi na riadenie spoločností.
The cash requirements were to be covered by the investors who formally undertook to reinvest each year the tax savings made as a result of deducting the vessel’s operating losses in the joint ownership in the form of capital increases by the respective joint-ownership companies (other than in the last operating year, when the investors had the right to retain the tax savings).
Tieto hotovostné potreby mali byť kryté investormi, ktorí sa formálne zaviazali, že budú formou zvýšenia základného imania svojich podielnických spoločností každý rok spätne investovať daňové úspory získané odpočtom strát z prevádzky lode v spoluvlastníctve (s výnimkou posledného roka prevádzky, za ktorý si mali tieto daňové úspory investori ponechať).
The reinvestment of the tax savings would be the sole source of financing for the joint-ownership companies during the operating phase.
Počas fázy prevádzky lode tvorilo toto spätné investovanie daňových úspor jediný zdroj financovania podielnických spoločností.
End of the operation
Ukončenie operácie
The joint-ownership companies promised to sell the shares to the Bank (and the Bank promised to buy them) for a total price of FRF 124861905 (about EUR 19 million) at the end of the vessel’s operating phase.
Prostredníctvom vzájomných prísľubov sa podielnické spoločnosti zaviazali, že po ukončení fázy prevádzky lode predajú svoje podiely Banke (a Banka sa zaviazala, že ich odkúpi), a to za celkovú cenu 124861905 FRF (čiže asi 19 miliónov EUR).
This price (the ‘base price’) could however vary according to a predefined formula on the basis of the actual rates applied in the top income tax bracket for the years 1997-2003.
Táto cena, tzv. „základná cena“, sa však mohla meniť podľa vopred stanoveného vzorca v závislosti od daňových sadzieb skutočne uplatňovaných v rokoch 1997 – 2003 v najvyššej kategórii dani z príjmu.
The base price would be reduced by the joint-ownership companies’ liabilities on the date of transfer (consisting essentially of the CIL’s deposit of guarantee plus capitalised interest).
Od základnej ceny boli odpočítané pasíva, ktoré vykazovali podielnické spoločnosti k dátumu postúpenia (zodpovedajúce z podstatnej časti zábezpeke, ktorú zložila CIL a kapitalizovaným úrokom).
The net price was estimated at FRF 56494213 (about EUR 8,7 million), or FRF 153101 (about EUR 23500) per set of two shares.
Čistá cena bola odhadnutá na 56494213 FRF (asi 8,7 milióna EUR), čiže 153101 FRF (asi 23500 EUR) za balík dvoch podielov.
The transfer was expected to take place by 29 February 2004 at the latest.
Podľa plánu malo k postúpeniu dôjsť najneskôr 29. februára 2004.
For their part, the Bank and CIL made a mutually binding promise according to which CIL would acquire all the Bank’s shares at a price corresponding to the price paid by the Bank.
Banka a CIL boli tiež viazané vzájomnými prísľubmi, podľa ktorých mala CIL nadobudnúť všetky podiely vo vlastníctve Banky za cenu, ktorú za tieto podiely Banka zaplatila.
This transfer, which would make the CIL the legal owner of Le Levant, would take place not later than 29 February 2004.
Tento prevod, vďaka ktorému by sa CIL stala zákonným vlastníkom lode Le Levant, sa mal uskutočniť najneskôr 29. februára 2004.
The approval of the French authorities
Schválenie francúzskymi orgánmi
The Bank and CIP submitted the scheme summarised in section 2 to the French authorities in order to obtain the necessary approval to benefit from the tax advantages under the Loi Pons.
Banka a CIL predložili francúzskym orgánom plán financovania zhrnutý v časti 2 s cieľom získať súhlas potrebný pre poskytnutie daňových výhod vyplývajúcich zo zákona Pons.
By approval dated 26 November 1996, granted pursuant to Article 238a HA IIIb and c CGI, the budget minister decided that:
Schválením z 26. novembra 1996, ktoré bolo udelené podľa článku 238a HA ods. IIIb a IIIc VZD, minister pre rozpočet rozhodol, že:
the joint-ownership companies could deduct the amount of their investments from their tax results for the year of purchase of their shares (the total basis for deduction was set at FRF 228,5 million, plus any bridging costs), and that,
podielnické spoločnosti si budú môcť odpočítať od zdaniteľného hospodárskeho výsledku v roku nadobudnutia svojich podielov sumu vo výške svojich investícií (za základ celkového odpočtu bola stanovená suma 228,5 milióna FRF zvýšená o prípadné náklady na investičnú operáciu),
Article 156(1a) CGI would not apply to losses arising from the acquisition and operation of the vessel (which would thus allow the shareholders of the joint-ownership companies to deduct these losses from their income).
ustanovenia článku 156 ods. 1a VZD sa nevzťahujú na straty, ktoré vzniknú nadobudnutím lode a jej prevádzkou (čo následne umožnilo spoločníkom podielnických spoločností odpočítať si tieto straty od svojich príjmov).
In the text of the approval decision the French authorities expressly noted certain elements of the operation, in particular that CIP and the Bank would ‘guarantee … holders of shares in the companies set up to purchase the shares that they would buy back their shares at the end of the 5th year of operation at a value of FRF 56756 million’.
Francúzske orgány v texte schválenia výslovne vzali na vedomie niektoré prvky operácie a najmä to, že CIP a Banka „zaručia … vlastníkom podielov spoločností, ktoré boli vytvorené na účel nákupu podielov spoluvlastníctva, odkúpenie ich podielov po uplynutí piateho roku prevádzky lode za 56,756 milióna FRF.“
The approval was subject to the condition that the joint-ownership companies keep their joint-ownership shares for five years from the delivery of the vessel and that the vessel operate overseas, notably out of Saint-Pierre-et-Miquelon, for a period of five years.
Schválenie bolo podmienené tým, že podielnické spoločnosti si ponechajú svoje podiely na spoluvlastníctve počas piatich rokov počínajúc dátumom dodávky lode a že loď bude počas piatich rokov prevádzkovaná v zámorí, a to predovšetkým zo súostrovia Saint Pierre a Miquelon.
The shareholders should keep their shares in the joint-ownership companies for the same period.
Počas tohto obdobia si mali spoločníci ponechať svoje podiely v podielnických spoločnostiach.
The application for approval also reveals that the Bank and CIP were aware that the tax benefit claimed constituted State aid within the meaning of Article 87 of the Treaty [12].
Zo žiadosti o schválenie tiež vyplýva, že Banka a CIP si boli vedomé toho, že požadovaná daňová výhoda predstavovala štátnu pomoc v zmysle článku 87 zmluvy [12].
The Bank and CIP implemented the financing scheme despite the fact that the approval decision made no mention of notifying the Commission of the aid in accordance with Article 88 of the Treaty or of its compatibility with the common market.
Banka a CIP však realizovali projekt financovania, i keď v rozhodnutí o schválení sa nehovorilo o prípadnom oznámení tejto pomoci Komisii podľa článku 88 zmluvy alebo o zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom.
According to information at the Commission’s disposal, the Le Levant financing operation was implemented in accordance with the package summarised in section 2.
Podľa informácií, ktoré má Komisia k dispozícii, sa financovanie lode Le Levant uskutočnilo v súlade s plánom financovania opísaným v časti 2.
The various binding promises of sale and purchase between the parties in the package were applied as expected, as a result of which CIL took ownership of all the shares in Le Levant in January 2004 for a price of EUR 17825989.
Rôzne prísľuby kúpy a predaja, ktoré spájali strany zainteresované na operácii, boli uskutočnené podľa plánu, v dôsledku čoho sa CIL v januári 2004 stala vlastníkom všetkých podielov lode Le Levant za 17825989 EUR.
The Commission notes that, under French law, the fact that all shares in a vessel have come to be held by a single shareholder requires the joint-ownership vehicle to be dissolved.
Komisia poznamenáva, že podľa francúzskeho práva má sústredenie všetkých podielov lode v jedných rukách za následok rozpustenie námorného spoluvlastníctva.
The joint-ownership companies were dissolved and deleted from the company register in May and July 2004 [13].
Podielnické spoločnosti boli podľa informácie rozpustené a vymazané z obchodného registra v máji a júli 2004 [13].
GROUNDS FOR INITIATING THE PROCEDURE
DÔVODY, KTORÉ VIEDLI K ZAČATIU KONANIA
In its initiation decisions of 2 December 1999 and 6 December 2006, the Commission found that the application of the Loi Pons to the Le Levant financing package had provided an advantage to shareholders in the joint-ownership companies (‘the investors’) and to CIL and that that advantage, which led to a shortfall in tax revenue, had been granted through State resources.
Vo svojich rozhodnutiach o začatí konania z 2. decembra 1999 a 6. decembra 2006 Komisia usúdila, že uplatnenie zákona Pons na operáciu financovania lode Le Levant prinieslo výhodu spoločníkom podielnických spoločností (ďalej len „investori“) a CIL, a že táto výhoda, ktorá viedla k zníženiu daňových príjmov, bola poskytnutá zo štátnych zdrojov.
As regards the selectivity of the advantage, the Commission noted that the Loi Pons was selective in scope as the scheme applied only to investments in certain French overseas communities.
Pokiaľ ide o selektívnosť tejto výhody, Komisia poznamenala, že pôsobnosť zákona Pons bola selektívna, pretože jeho ustanovenia sa uplatňovali len na investície v niektorých francúzskych zámorských samosprávach.
Lastly, the Commission considered that the aid was likely to distort competition in the cruise market, a market which was characterised by trade between Member States.
Komisia tiež usúdila, že pomoc by mohla narušiť hospodársku súťaž na trhu s výletnými plavbami, pre ktorý je príznačný obchod medzi členskými štátmi.
The Commission therefore found that the measure in question constituted State aid.
Komisia teda konštatovala, že predmetné opatrenie predstavuje štátnu pomoc.
As regards the compatibility of the aid with the common market, the Commission felt that it did not appear to satisfy the conditions applicable to the development assistance referred to in Article 4(7) of Directive 90/684/EEC.
Pokiaľ ide o zlučiteľnosť tejto pomoci so spoločným trhom, Komisia usúdila, že podľa všetkého pomoc nespĺňa podmienky, ktoré sa vzťahujú na rozvojovú pomoc, uvedené v článku 4 ods. 7 smernice 90/684/EHS.
In particular, the Commission expressed doubts regarding the condition that the real owner of the vessel must reside in the territory eligible for development assistance and as to the existence of a real development component.
Komisia vyslovila najmä pochybnosti v súvislosti s podmienkou, podľa ktorej musí mať skutočný vlastník lode pobyt či sídlo na území oprávnenom na rozvojovú pomoc, i pochybnosti o existencii skutočnej „rozvojovej zložky“.
The Commission therefore initiated a formal investigation procedure.
V dôsledku toho Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania.
The Commission received comments from CIL and from the investors’ representatives, backed by the Bank.
Komisia dostala pripomienky CIL i zástupcov investorov podporovaných Bankou.
CIL comments
Pripomienky CIL
CIL first questions the applicability of Directive 90/684/EEC.
CIL predovšetkým pochybuje o uplatniteľnosti smernice 90/684/EHS.
CIL believes that the aim of that Directive is to manage the aid for which shipyards established in the Community may be directly or indirectly eligible and concludes that the Directive applies only to aid that benefits a shipyard.
CIL sa domnieva, že predmetom smernice 90/684/EHS je poskytnúť rámec pre pomoc, ktorú môžu priamo alebo nepriamo využiť lodenice usadené v Spoločenstve. CIL z toho vyvodzuje, že sa uvedená smernica môže uplatňovať iba na pomoc, z ktorej má prospech lodenica.
As the Commission had not demonstrated such a benefit, the Commission could not base its assessment of the aid on Directive 90/684/EEC.
Keďže Komisia takýto prospech nedokázala, nemôže opierať svoju analýzu pomoci o smernicu 90/684/EHS.
Secondly, CIL disputes the existence of State aid with reference to the criteria of Article 87(1) of the Treaty.
CIL ďalej spochybňuje existenciu štátnej pomoci podľa kritérií uvedených v článku 87 ods. 1 zmluvy.
Regarding the advantage allegedly obtained by CIL on the purchase of the investors’ shares in the vessel, CIL points out that it bought the shares in the vessel from the joint-ownership companies for a price of EUR 17825989. This price was higher than the vessel’s market value, estimated in June 2004 by the reputable shipbrokers Barry Rogliano Salles at between EUR 14,5 and 16,1 million.
V súvislosti s výhodou, ktorú mala CIL získať odkúpením podielov lode od investorov, CIL upozorňuje na fakt, že od podielnických spoločností odkúpila podiely lode za 17825989 EUR. Táto cena podľa CIL prevyšovala trhovú hodnotu lode, ktorú v júni 2004 odhadol renomovaný lodný maklér Barry Rogliano Salles na 14,5 až 16,1 milióna EUR. Taktiež prevyšovala cenu, za ktorú CIL loď predala v júni 2004 (15322581 EUR).
It was also higher than the price at which CIL resold the vessel in June 2004 (EUR 15322581). The Commission’s assertion that CIL had thus benefited from an advantage by purchasing the investors’ shares at a reduced price was not therefore accurate.
Tvrdenie Komisie, podľa ktorého odkúpenie podielov od investorov za zníženú cenu poskytlo CIL výhodu, teda nie je presné.
Regarding the advantage that CIL allegedly gained from operating Le Levant, CIL makes the following three observations.
Pokiaľ ide o výhodu, ktorú mala CIL získať prevádzkovaním lode Le Levant, má CIL tri pripomienky.
Firstly, it is incorrect to regard CIL as operator of the vessel as, in fact, it had acted only in the capacity of manager on behalf of the joint-ownership which was the vessel’s real operator.
Predovšetkým sa domnieva, že nie je správny názor, že CIL loď prevádzkovala, pretože v skutočnosti pôsobila iba ako správca v mene spoluvlastníctva, ktoré bolo skutočným prevádzkovateľom lode.
Secondly, CIL believes that the Commission has failed to prove that the aid helped to operate Le Levant under more favourable conditions than those available to other operators as the Commission had not quantified the size of the alleged advantage.
CIL sa ďalej domnieva, že Komisia nezmerala význam údajnej výhody, a preto nedokázala, že by pomoc umožnila prevádzkovanie lode Le Levant za priaznivejších podmienok, než ktoré boli dostupné iným prevádzkovateľom.
Lastly, as regards the effect on trade between Member States, CIL notes that Le Levant is a low-capacity vessel, that it did not once operate in Community waters in the first five years of operation, that its clientele in this period consisted mainly of North Americans, i.e. non-Community nationals, and finally that it had no European competitors in its market niche.
Pokiaľ ide o kritérium vplyvu na obchod medzi členskými štátmi, CIL ďalej zdôrazňuje, že loď Le Levant je loď s menšou kapacitou, že počas prvých piatich rokov jej prevádzky nebola nikdy prevádzkovaná vo vodách Spoločenstva, že jej klientela počas tohto obdobia pochádzala predovšetkým zo Severnej Ameriky, a teda nie zo Spoločenstva, a nakoniec, že v rámci svojej aktivity nemá žiadneho európskeho konkurenta.
CIL doubts whether the operation of Le Levant can be considered to have affected trade between Member States.
CIL pochybuje, že je možné tvrdiť, že prevádzkovanie lode Le Levant mohla mať vplyv na obchod medzi členskými štátmi.
Nor did CIL benefit from aid in its capacity as investor-shareholder given that, as a company established outside mainland France, it did not pay tax in France and could not therefore make any tax deductions.
Okrem toho, CIL ako podielnik pomoc nevyužila, pretože ako spoločnosť usadená mimo kontinentálneho Francúzska neodvádzala dane vo Francúzsku, a teda si ani nemohla uplatniť daňový odpočet.
The investors’ comments
Pripomienky investorov
The investors consider first that the procedure adopted by the Commission was flawed.
Investori sa predovšetkým domnievajú, že konanie, ktoré vedie Komisia je poznamenané nedostatkami.
The Court of First Instance judgment of 22 February 2006 had invalidated the initiation decision of 2 December 1999, as this was inextricably linked to the final decision annulled, so the Commission could not legitimately supplement it with its Decision of 6 December 2006.
Rozsudkom Súdu prvého stupňa z 22. februára 2006 sa stalo rozhodnutie o začatí konania z 2. decembra 1999 neplatným, pretože bolo neoddeliteľne spojené so zrušeným konečným rozhodnutím, a preto ho Komisia nemohla právoplatne doplniť svojím rozhodnutím zo 6. decembra 2006.
In accordance with the procedure, the Commission should have adopted a new initiation decision and its supplementary decision of 2 December 2006 must thus be regarded as initiating proceedings from scratch.
V súlade so stanoveným postupom mala Komisia prijať nové rozhodnutie o začatí konania, a tak jej doplňujúce rozhodnutie z 2. decembra 2006 musí byť chápané ako začatie konania ex novo.
Secondly, the investors believe that the supplementary decision of 6 December 2006 contains a number of errors and shortcomings, in short the omissions identified by the Court of First Instance in its judgment of 22 February 2006 relating in particular to the nature of the business relationship between the investors, the Bank and CIL.
Investori sa ďalej domnievajú, že doplňujúce rozhodnutie zo 6. decembra 2006 obsahuje celý rad chýb a nedostatkov. Tieto nedostatky, ktoré sa týkajú najmä hospodárskych vzťahov medzi investormi, Bankou a CIL, zodpovedajú nedostatkom, ktoré Súd prvého stupňa konštatoval vo svojom rozsudku z 22. februára 2006.
The investors stress that they had signed a membership contract proposed by the Bank which was designed to bring them the benefits of a tax optimisation scheme.
Investori zdôrazňujú, že podpísali zmluvu o pristúpení, ktorú navrhla Banka a vďaka ktorej mali využiť scenár daňovej optimalizácie.
They also point out that they were not qualified to operate a cruise business as most of them were senior managers or professionals (doctors, chemists, lawyers, bailiffs, solicitors) or had retired.
Ďalej zdôrazňujú, že nemajú žiadnu odbornú spôsobilosť vykonávať výletné plavby, pretože väčšina z nich sú riadiaci pracovníci, príslušníci slobodných povolaní (lekári, lekárnici, advokáti, súdni vykonávatelia, notári) alebo dôchodcovia.
While it is formally correct that they were shareholders in the joint-ownership companies, the latter had no assets other than the shares and at no stage were they undertakings within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Ak aj je z formálneho hľadiska správne konštatovanie, že boli spoločníkmi v podielnických spoločnostiach, tieto spoločnosti nemali iné aktíva ako podiely na spoluvlastníctve lode a nikdy neboli podnikmi v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
Rather than economic operators bearing the risks inherent to an economic activity, the investors had merely subscribed to a financial product with a minimum return guaranteed by the promoters of the package.
Investori neboli hospodárskymi subjektmi nesúcimi riziká vyplývajúce z hospodárskej činnosti, ale obyčajnými klientmi, ktorí investovali do finančného produktu, ktorého minimálnu návratnosť zaručovali iniciátori operácie.
As a result, neither the investors, nor their joint-ownership companies, nor the joint-ownership vehicle to which they belonged were eligible to receive State aid as they were not engaged in an economic activity.
Z uvedeného vyplýva, že ani investori, ani ich podielnické spoločnosti alebo spoluvlastníctvo, ktoré ich spájalo, nemohli využiť štátnu pomoc, keďže nevykonávali hospodársku činnosť.
The investors further contend that the Commission made a mistake by applying Directive 90/684/EEC to the aid in question.
Investori sa ďalej domnievajú, že sa Komisia dopustila chyby, keď na predmetnú pomoc uplatnila smernicu 90/684/EHS.
They believe that the Directive applies only to aid received by a vessel’s constructor (i.e. the shipyard), a fact which the Commission had dismissed in this case.
Usudzujú, že sa uvedená smernica uplatňuje iba na pomoc poskytnutú staviteľovi lode (čiže lodenici), čo Komisia v predmetnej veci vylúčila.
In this connection, the investors are also of the opinion that the Commission’s conclusion is based on a superficial analysis and that a closer examination of the facts would have shown that the aid granted had benefited a shipyard.
V tejto súvislosti sa investori tiež domnievajú, že tento záver Komisie vychádza z povrchnej analýzy a že podrobnejšie preskúmanie faktov by ukázalo, že poskytnutú pomoc využila lodenica.
Winning the contract had given the shipyard, which was in financial difficulties, a genuine lifeline.
Pre lodenicu, ktorá mala finančné ťažkosti, bolo získanie kontraktu skutočným „záchranným kolesom“.
As the vessel would not have been built without the financing scheme which the Loi Pons allowed, the tax benefits at issue did indeed confer a financial advantage on the yard without any reciprocal concession.
Keďže by plavidlo nebolo postavené bez finančného mechanizmu umožneného zákonom Pons, uvedené daňové výhody priniesli lodenici finančnú výhodu bez protihodnoty.
V. COMMENTS OF THE FRENCH AUTHORITIES
V. PRIPOMIENKY FRANCÚZSKYCH ORGÁNOV
In their observations, the French authorities first point out that the real purpose of the Loi Pons was to help overseas operators develop their activities in order to compensate for the specific disadvantages they faced.
V rámci svojich pripomienok francúzske orgány predovšetkým upozorňujú na to, že skutočným účelom zákona Pons bolo pomáhať prevádzkovateľom v zámorí pri rozvoji ich činnosti, a kompenzovať tak osobitné znevýhodnenia, ktorým sú vystavení.
It was not therefore aid for shipbuilding and, moreover, no direct construction aid was granted under the project.
V žiadnom prípade teda nešlo o pomoc pre lodné staviteľstvo a okrem toho žiadna priama pomoc na stavbu ani nebola v rámci tohto projektu udelená.