natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission invited the notifier to submit its comments on the results of the examination of cyanamide and on its intention or not to further support the substance.
Komisia vyzvala oznamovateľa, aby predložil svoje pripomienky k výsledkom preskúmania kyánamidu a aby sa vyjadril k tomu, či má v úmysle túto látku ďalej podporovať.
However, despite the arguments put forwards by the notifier, the concerns identified could not be eliminated, and assessments made on the basis of the information submitted have not demonstrated that it may be expected that, under the proposed conditions of use, plant protection products containing cyanamide satisfy in general the requirements laid down in Article 5(1)(a) and (b) of Directive 91/414/EEC.
Napriek argumentom, ktoré prezentoval oznamovateľ, však nebolo možné dané problémy vyriešiť a z hodnotení vykonaných na základe predložených informácií nevyplýva, že za navrhovaných podmienok použitia možno očakávať, že prípravky na ochranu rastlín s obsahom kyánamidu vo všeobecnosti spĺňajú požiadavky stanovené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 91/414/EHS.
Cyanamide should therefore not be included in Annex I to Directive 91/414/EEC.
Kyánamid by sa preto nemal zaradiť do prílohy I k smernici 91/414/EHS.
Measures should be taken to ensure that authorisations granted for plant protection products containing cyanamide are withdrawn within a fixed period of time and are not renewed and that no new authorisations for such products are granted.
Mali by sa prijať opatrenia na zabezpečenie odobratia povolení udelených na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce kyánamid v rámci stanovenej lehoty a na zabezpečenie toho, aby tieto povolenia neobnovovali a aby sa na takéto výrobky neudeľovali nové povolenia.
Any period of grace granted by a Member State for the disposal, storage, placing on the market and use of existing stocks of plant protection products containing cyanamide should be limited to 12 months in order to allow existing stocks to be used in one further growing season, which ensures that plant protection products containing cyanamide remain available for 18 months from the adoption of this Decision.
Každé obdobie odkladu udelené členským štátom na likvidáciu, skladovanie, uvádzanie na trh a používanie existujúcich zásob prípravkov na ochranu rastlín obsahujúcich kyánamid by sa malo obmedziť na 12 mesiacov, aby sa mohli existujúce zásoby využiť ešte aj v nasledujúcom vegetačnom období. Tým sa zabezpečí, že prípravky na ochranu rastlín obsahujúce kyánamid budú dostupné 18 mesiacov po prijatí tohto rozhodnutia.
This Decision does not prejudice the submission of an application for cyanamide in accordance with Article 6(2) of Directive 91/414/EEC and Commission Regulation (EC) No 33/2008 of 17 January 2008 laying down detailed rules for the application of Council Directive 91/414/EEC as regards a regular and an accelerated procedure for the assessment of active substances which were part of the programme of work referred to in Article 8(2) of that Directive but have not been included into its Annex I [4], in view of a possible inclusion in its Annex I.
Toto rozhodnutie nemá vplyv na predloženie žiadosti týkajúcej sa kyánamidu v súlade s článkom 6 ods. 2 smernice 91/414/EHS a nariadením Komisie (ES) č. 33/2008 zo 17. januára 2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie smernice Rady 91/414/EHS, pokiaľ ide o riadne a skrátené konanie pre hodnotenie účinných látok, ktoré boli súčasťou pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 uvedenej smernice, ale neboli zaradené do prílohy I k uvedenej smernici [4], s cieľom zaradiť túto látku do prílohy I k tejto smernici.
Cyanamide shall not be included as an active substance in Annex I to Directive 91/414/EEC.
Kyánamid sa nezaraďuje ako účinná látka do prílohy I k smernici 91/414/EHS.
authorisations for plant protection products containing cyanamide are withdrawn by 18 March 2009;
boli povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce kyánamid odobrané do 18. marca 2009;
no authorisations for plant protection products containing cyanamide are granted or renewed from the date of publication of this Decision.
odo dňa uverejnenia tohto rozhodnutia neboli udelené ani obnovené žiadne povolenia na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce kyánamid.
of 20 May 2008
z 20. mája 2008
on State aid implemented by France for building the cruise vessel Le Levant (C 74/99 (ex-NN 65/99))
o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom na stavbu výletnej lode Le Levant [C 74/99 (ex NN 65/99)]
(notified under document number C(2007) 5419)
[oznámené pod číslom K(2007) 5419]
Having regard to Council Directive 90/684/EEC of 21 December 1990 on aid to shipbuilding [1] and in particular Article 4(7) thereof,
so zreteľom na smernicu Rady 90/684/EHS z 21. decembra 1990 o pomoci pre stavbu lodí [1], a najmä na jej článok 4 ods. 7,
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [2] and having regard to their comments,
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými článkami [2] a so zreteľom na tieto pripomienky,
On learning of the aid which is the subject of this decision, the Commission initially asked the French authorities for information by letters dated 2 December 1998 and 4 June 1999.
Komisia, potom, ako sa dozvedela o pomoci, ktorá je predmetom tohto rozhodnutia, najprv požiadala listami z 2. decembra 1998 a 4. júna 1999 francúzske orgány o informácie.
The French authorities submitted comments by letters dated 12 May 1999 (A/33645) and 19 August 1999 (A/36449).
Francúzske orgány predložili pripomienky listami z 12. mája 1999 (A/33645) a 19. augusta 1999 (A/36449).
In the light of this information, by decision of 2 December 1999 [3], the Commission initiated the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) of the Treaty in respect of certain aid granted for building the cruise vessel Le Levant.
Vzhľadom na tieto informácie začala Komisia rozhodnutím z 2. decembra 1999 [3] konanie vo veci formálneho zisťovania ustanovené v článku 88 ods. 2 zmluvy v súvislosti s pomocou poskytnutou na stavbu výletnej lode Le Levant.
Following this decision, the French authorities submitted observations by letters dated 12 January 2000 (A/30357), 14 June 2000 (A/34964), 30 April 2001 (A/33440) and 11 June 2001 (A/34609).
V nadväznosti na toto rozhodnutie francúzske orgány predložili pripomienky listami z 12. januára 2000 (A/30357), 14. júna 2000 (A/34964), 30. apríla 2001 (A/33440) a 11. júna 2001 (A/34609).
The Commission also received comments from an interested party, Compagnie des Îles du Levant (hereinafter referred to as CIL), which were forwarded to the French authorities and to which they replied.
Komisia tiež dostala pripomienky od jednej zo zainteresovaných strán, spoločnosti Compagnie des Îles du Levant (ďalej len „CIL“), ktoré postúpila francúzskym orgánom, ktoré na ne odpovedali.
The proceedings culminated in Commission Decision 2001/882/EC of 25 July 2001 on the State aid implemented by France in the form of development assistance for the cruise vessel ‘Le Levant’, built by Alstom Leroux Naval for operation in Saint-Pierre-et-Miquelon [4], by which the Commission found the aid incompatible with the common market and called on France to ‘take all necessary measures to discontinue and recover [the aid] from the investors, as the direct beneficiaries and current owners of the cruise vessel’.
Rozhodnutím Komisie 2001/882/ES z 25. júla 2001 o štátnej pomoci poskytnutej Francúzskom vo forme rozvojovej pomoci pre výletnú loď Le Levant, ktorú vyrobil Alstom Leroux Naval pre prevádzku na Saint Pierre a Miquelon [4], Komisia uzavrela konanie vo veci formálneho zisťovania, a dospela k záveru, že táto štátna pomoc je nezlučiteľná so spoločným trhom, a nariadila Francúzsku, aby „prijalo všetky potrebné opatrenia na zastavenie pomoci, a aby ju vymohlo od investorov, ktorí sú priamymi príjemcami pomoci a súčasnými vlastníkmi lode.“
Decision 2001/882/EC was annulled by judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 22 February 2006 [5].
Rozhodnutie 2001/882/ES bolo zrušené rozsudkom Súdu prvého stupňa Európskych spoločenstiev z 22. februára 2006 [5].
The Court found in particular that the statement of reasons in the Commission’s Decision was incomplete and that it was not therefore able to confirm that elements constituting State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty were present.
Súd prvého stupňa predovšetkým usúdil, že rozhodnutie Komisie obsahuje nedostatky v odôvodneniach, kvôli ktorým nemohol overiť či boli prítomné základné prvky štátnej pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
As a result of the Court’s judgment, the investigation procedure initiated by the decision of 2 December 1999 is still open.
Konanie vo veci formálneho zisťovania, ktoré začalo rozhodnutím z 2. decembra 1999, zostáva v nadväznosti na rozsudok Súdu prvého stupňa otvorené.
In the light of the grounds of the Court’s judgment and of new information brought to its attention, the Commission deemed it appropriate to ask the French authorities and interested parties to submit their comments again on the basis of Article 88(2) of the Treaty.
Komisia vzhľadom na odôvodnenia Súdu prvého stupňa a nové informácie, s ktorými sa oboznámila, považovala za vhodné znovu vyzvať francúzske orgány a zainteresované strany, aby na základe článku 88 ods. 2 zmluvy predložili svoje pripomienky.
The decision of 2 December 1999 to initiate the formal investigation procedure was therefore supplemented by a decision of 6 December 2006 [6].
Rozhodnutie z 2. decembra 1999 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania bolo tak doplnené rozhodnutím zo 6. decembra 2006 [6].
Following that decision, the French authorities initially requested and were granted an extension of the deadline for a reply, before submitting their comments by letters dated 16 March 2007 (A/32335) and 12 December 2007 (A/40301).
V nadväznosti na toto rozhodnutie francúzske orgány, ktoré najprv požiadali o predĺženie lehoty na odpoveď, ktoré im bolo poskytnuté, predložili pripomienky listami zo 16. marca 2007 (A/32335) a 12. decembra 2007 (A/40301).
Observations were also submitted by interested parties, namely CIL, by letter registered on 21 March 2007 (A/32446), and the investors who were former shareholders in the joint-ownership companies, backed by the Bank [7], by letters registered on 1 March 2007 (A/31951) and 7 March 2007 (A/32026).
Pripomienky tiež predložili zainteresované strany, a to CIL listom zaevidovaným 21. marca 2007 (A/32446) a investori, bývalí spoločníci podielnických spoločností, podporovaní Bankou [7] listami zaevidovanými 1. marca 2007 (A/31951) a 7. marca 2007 (A/32026).
The ‘Loi Pons’
Zákon Pons
The amended Finance (Amendment) Act for 1986 of 11 July 1986 allowed tax concessions in relation to certain investments in the French overseas departments and territories (‘Loi Pons’).
Zákon z 11. júla 1986 o opravnom zákone o štátnom rozpočte na rok 1986, v znení neskorších zmien a doplnení, stanovil daňové úľavy pre niektoré investície v zámorských územiach a departementoch (tzv. „zákon Pons“).
France notified the Commission of these measures so that their compatibility with the Community State aid legislation could be assessed.
Francúzsko tieto opatrenia oznámilo Komisii, aby mohla preskúmať ich zlučiteľnosť s ustanoveniami Spoločenstva o štátnej pomoci.
By letter of 27 January 1993, the Commission informed France that, having examined the measures, it had decided not to raise objections under Articles 92 and Article 93 of the Treaty (now Articles 87 and 88).
Komisia listom z 27. januára 1993 informovala Francúzsko, že po preskúmaní opatrení sa rozhodla nevzniesť námietky podľa článkov 92 a 93 zmluvy ES (teraz články 87 a 88 ES).
The Commission nevertheless pointed out that the application of the aid was subject to the Community rules and frameworks on aid for various sectors of industry.
Komisia spresnila, že uplatnenie predmetnej pomoci naďalej podlieha právnym predpisom a usmerneniam práva Spoločenstva, ktoré sa vzťahujú na niektoré hospodárske odvetvia.
In this decision, references to the Loi Pons should be taken as referring to Article 238a HA I and IIIc of the General Tax Code (CGI) as applicable on 23 November 1996, which can be summarised as follows.
V tomto rozhodnutí sa odkazy na zákon Pons týkajú ustanovení článku 238a HA ods. I a IIIc Všeobecného zákonníka o daniach (Code Général des Impôts, ďalej len „VZD“) v podobe, v akej tieto ustanovenia existovali k 23. novembru 1996, a ktoré možno zhrnúť takto:
Article 238a HA I CGI
Článok 238a HA ods. I VZD
Under Article 238a HA I CGI, undertakings are authorised to deduct from their taxable profits a sum equivalent to the total amount of productive investments made in some of the French overseas departments and territories, including Saint-Pierre-et-Miquelon [8].
Podľa článku 238a HA ods. I VZD si podniky môžu odpočítať zo svojich zdaniteľných príjmov sumu rovnajúcu sa celkovej výške výrobných investícií uskutočnených v niektorých francúzskych zámorských departementoch a územiach, medzi ktoré patrí Saint Pierre a Miquelon [8].
This article offers a derogation from the general CGI scheme which does not allow these amounts to be deducted for purposes of determining an undertaking’s taxable income.
Tento článok obsahuje výnimku zo všeobecného režimu VZD, ktorý nepripúšťa odpočet podobných súm na účely stanovenia zdaniteľných príjmov podniku.
Article 238a HA IIIb CGI states that investments in certain sectors, including the pleasure boat sector, are eligible for the deduction provided for in paragraph I of the Article only subject to the prior approval of the budget minister.
Článok 238a HA ods. IIIb VZD stanovuje, že investície do niektorých hospodárskych odvetví, vrátane rekreačnej plavby, oprávňujú na odpočet stanovený v odseku I uvedeného článku iba za podmienky, že boli vopred schválené ministrom pre rozpočet.
Such approval ‘may be granted after seeking the opinion of the minister for the overseas departments and territories provided that the investment is of economic interest for the department in which it is made, that it is in keeping with regional planning and environmental policy and that it guarantees protection for investors and third parties.’
Toto schválenie „môže byť udelené po vyžiadaní stanoviska ministra pre zámorské departementy a územia, ak táto investícia predstavuje pre departement, v ktorom je uskutočnená, hospodársky záujem, ak zapadá do politiky územného plánovania a životného prostredia a ak zaručuje ochranu investorov a tretích osôb.“
Article 238a HA IIIc CGI
Článok 238a HA ods. IIIc VZD
The CGI states that natural persons are taxed on their income.
VZD stanovuje, že fyzické osoby platia daň z príjmu.
The tax is charged on the taxpayer’s net income, i.e. the total net income from various categories of income.
Touto daňou sa zdaňuje celkový čistý príjem daňovníka, ktorý tvorí súčet všetkých čistých príjmov dosiahnutých v niekoľkých kategóriách príjmov.
Net income in the various categories generally consists of property, capital assets, salaries, etc. owned or received by taxpayers, and profits from the lucrative activities in which they engage, minus the losses recorded in a year in an income category.
Čistý príjem v rôznych kategóriách spravidla tvoria majetky, kapitály, platy atď., z ktorých majú daňovníci úžitok, ako i zisky z podniknutých výnosných operácií, a to po odpočítaní strát zaznamenaných za daný rok v niektorej z kategórií príjmov.
However, in relation to the category of ‘industrial and commercial profits’, Article 156(1a) CGI states that the deduction is not allowed for ‘losses attributable, directly or indirectly, to activities for industrial and commercial profit where such activities do not involve the continuous, direct and personal participation of one of the members of the tax unit in the performance of the acts entailed in the activity.
Článok 156 ods. 1a VZD jednak stanovuje, že v kategórii „zisky z priemyselnej a obchodnej činnosti“ odpočet nie je prípustný v prípade „strát, ktoré priamo alebo nepriamo vznikli v rámci činností zaradených do kategórie ziskov z priemyselnej alebo obchodnej činnosti, keď tieto činnosti nezahŕňajú nepretržitú a priamu osobnú účasť jedného z členov domácnosti ako daňového subjektu pri výkone úkonov potrebných pre túto činnosť.
Such is the case, for example, where management of the activity is entrusted in law or in fact to a person who does not belong to the tax unit by virtue of a mandate, a contract of employment or other such agreement.’
Tak je to najmä v prípade, keď je na základe poverenia, pracovnej zmluvy alebo iného dohovoru riadením činnosti právne alebo skutkovo poverená osoba, ktorá nie je členom domácnosti ako daňového subjektu.“
Nevertheless, Article 238a HA IIIc CGI states that Article 156(1a) does not apply to losses resulting from the deduction of the investments referred to in paragraph I of the said Article 238a HA and from their operation where such investments are made after 1 January 1996 and have the prior approval of the minister responsible for the budget in accordance with Article 238a HA IIIb.
Odchylne od tejto zásady článok 238a HA ods. IIIc VZD stanovuje, že ustanovenia článku 156 ods. 1a sa nevzťahujú na straty, ktoré vznikli odpočítaním investícií uvedených v odseku I článku 238a HA a ich využívaním, keď sú tieto investície uskutočnené od 1. januára 1996 a boli vopred schválené ministrom pre rozpočet za podmienok stanovených v článku 238a HA ods. IIIb.
The Levant financing operation
Operácia financovania lode Le Levant
In 1996 the Bank and the Compagnie des Iles du Ponant (CIP) put together a package to finance the building and operation of a small (capacity of approximately 95 passengers and 55 crew) luxury cruise vessel called Le Levant.
V roku 1996 Banka a spoločnosť Compagnie des Îles du Ponant (ďalej len „CIP“) pripravili operáciu, ktorá mala za cieľ financovať stavbu a prevádzku luxusnej výletnej lode s malou kapacitou (približne 95 pasažierov a 55 členov posádky), nazvanej „Le Levant“.
This was formalised by an agreement of 9 December 1996 between the Bank, the CIP and CIL, a subsidiary of the CIP specially formed for the purposes of the project [9].
Táto dohoda bola formalizovaná protokolom z 9. decembra 1996 medzi Bankou, CIP a CIL, dcérskou spoločnosťou CIP, ktorá bola vytvorená osobitne pre potreby projektu [9].
The various components of the package may be summarised as follows:
Jednotlivé prvky tejto operácie možno zhrnúť takto:
The joint-ownership vehicle
Námorné spoluvlastníctvo
The Bank and CIL set up a joint-ownership vehicle (within the meaning of Law 67-5 of 3 January 1967 on the status of ships and other seagoing vessels, as amended), the ‘copropriétée du navire Le Levant’, with its head office in Nantes.
Banka a CIL zriadili námorné spoluvlastníctvo (v zmysle zákona č. 67-5 z 3. januára 1967 o štatúte lodí a iných námorných plavidiel, v znení neskorších zmien a doplnení) s názvom „spoluvlastníctvo lode Le Levant“ a s administratívnym sídlom v Nantes.
According to its articles of association, the joint-ownership vehicle was set up for the purposes of ‘financing, purchasing, fitting out and operating the luxury cruise vessel Le Levant’.
Podľa stanov spoluvlastníctva bolo jeho predmetom „financovanie, nadobudnutie, vybavenie a prevádzka luxusnej výletnej lode s názvom Le Levant“.
The joint-ownership was divided into 740 co-ownership shares, or ‘quirats’, of which CIL acquired two and the Bank the remaining 738.
Spoluvlastníctvo bolo rozdelené na 740 podielov alebo tzv. „quiratov“, z ktorých CIL upísala dva a Banka ostatných 738.
The joint-ownership vehicle would order the vessel from the Leroux & Lotz Naval shipyards in France for a price of 228550000 French francs (FRF) (approx. EUR 35 million) [10].
Spoluvlastníctvo si malo objednať stavbu lode u francúzskych lodeníc Leroux & Lotz Naval za cenu 228550000 francúzskych frankov [čiže asi 35 miliónov EUR [10]].
The vessel was to be delivered in 1998.
Dodávka lode bola plánovaná na rok 1998.
CIL was appointed manager of the joint-ownership vehicle and, in return for payment, would oversee the construction of the vessel and its operation after delivery.
Správcom spoluvlastníctva bola menovaná CIL, ktorej úlohou tak bolo za odmenu zabezpečiť výstavbu lode a po dodávke i jej prevádzku.
Sale of the co-ownership shares
Predaj podielov
The Bank sold its 738 shares to investors subject to income tax who wished to benefit from tax advantages under the Loi Pons.
Banka predala svojich 738 podielov investorom podliehajúcim dani z príjmu, ktorí chceli využiť daňové výhody vyplývajúce zo zákona Pons.
For this purpose, each investor set up an undertaking of which they were the sole shareholder whose corporate purpose was to acquire the shares and operate the vessel as joint owners (‘joint-ownership companies’).
Pre potreby tejto operácie vytvoril každý investor podnik, v ktorom bol jediným spoločníkom. Predmetom činnosti podniku bolo získanie podielov (quiratov) a prevádzka lode v spoluvlastníctve (tzv. „sociétés quirataires“, t. j. podielnické spoločnosti).
These companies had the status of one-person limited liability undertakings (EURLs).
Tieto spoločnosti mali štatút spoločnosti s ručením obmedzeným s jediným spoločníkom (alebo „EURL“).
An EURL in which the sole shareholder is a natural person is fiscally transparent.
Je potrebné uviesť, že EURL, ktorej jediný spoločník je fyzickou osobou, je daňovo transparentná.
The shareholder therefore includes the company profits of the EURL in his income tax return (under industrial and commercial profits).
Spoločník zahŕňa do svojho zdanenia príjmu (v kategórii ziskov z priemyselnej a obchodnej činnosti) zisky vytvorené EURL.
He may also, if necessary, write off the company’s losses against his other income, provided it is the same type of income.
V prípade potreby tiež môže započítať stratu spoločnosti voči svojim ostatným príjmom, a to pod podmienkou, že sú rovnakej povahy.
However, under Article 156(1a) CGI, he may not as a rule write off losses from activities for industrial and commercial profit unless such activities involve the personal participation of one of the members of the tax unit in the performance of the acts necessary to the activity.
Avšak podľa článku 156 ods. 1a VZD môže spoločník započítať straty, ktoré vznikli v rámci činností zaradených do kategórie ziskov z priemyselnej a obchodnej činnosti v zásade len vtedy, keď tieto činnosti zahŕňajú osobnú účasť jedného z členov domácnosti ako daňového subjektu pri výkone úkonov potrebných pre činnosť.
Each investor would acquire at least two co-ownership shares.
Každý investor si mal zakúpiť minimálne dva podiely.
The price was FRF 636216 (about EUR 100000) per set of two shares.
Cena bola 636216 FRF (asi 100000 EUR) za balík dvoch podielov.
The joint-ownership companies financed the acquisition of the shares as follows (per set of two shares):
Podielnické spoločnosti financovali získanie podielov (jeden balík dvoch podielov) nasledujúcim spôsobom:
a capital investment by the shareholder of FRF 50000 (about EUR 7700),
vkladom kapitálu spoločníka vo výške 50000 FRF (asi 7700 EUR),
a loan from the Bank at a fixed rate of 8 % over a period of seven years from 31 December 1996.
úverom s úrokovou sadzbou 8 %, ktorý poskytla Banka na obdobie siedmich rokov počínajúc 31. decembrom 1996.
The amount was FRF 554683 (about EUR 85300) for a set of two shares,
Suma za jeden balík dvoch podielov predstavovala 554683 FRF (asi 85300 EUR),
the share of CIL’s deposit of guarantee set up with each joint-ownership company as security for its sound management of the joint ownership.
podielom zo zábezpeky, ktorú zložila CIL u každej podielnickej spoločnosti ako záruku riadnej správy spoluvlastníctva.
This guarantee was for a sum of FRF 40000000 (about EUR 6150000), or FRF 108108 (about EUR 16600) per set of two shares, at an interest rate of 8 % per annum, with the interest capitalised annually from 31 December 1996.
Táto zábezpeka predstavovala celkovú sumu 40000000 FRF (asi 6150000 EUR), čiže 108108 FRF (asi 16600 EUR) za balík dvoch podielov a bola úročená sadzbou 8 % ročne, pričom úroky boli kapitalizované každý rok počínajúc 31. decembrom 1996.