natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a letter of 14 November 1997, the Commission informed the Italian authorities of its decision to initiate the procedure set out in Article 88(2), of the EC Treaty (formerly Article 93(2)) with regard to Sardinian Regional Law No 9 of 15 February 1996 which amends the original aid scheme implemented for the benefit of shipping companies [3].
Komisia informovala listom zo 14. novembra 1997 talianske orgány o svojom rozhodnutí začať konanie podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES (predtým článok 93 ods. 2) vo vzťahu k regionálnemu zákonu Sardínie č. 9 z 15. februára 1996, ktorým sa mení pôvodná schéma pomoci navrhnutá v prospech lodných podnikov [3].
In its judgment of 19 October 2000 (Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission) [4] the Court of Justice of the European Communities annulled Decision 98/95/EC on the grounds that it lacked an adequate statement of reasons with regard to the effect on Community trade.
Ostatné členské štáty ani tretie zainteresované osoby nepredložili pripomienky v lehote stanovenej na jeden mesiac od uverejnenia rozhodnutia o začatí konania. (5) Rozsudkom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev (rozsudok vo veci Talianska republika a Sardegna Lines – Servizi Marittimi della Sardegna S.p.A./Komisia Európskych spoločenstiev, spoločné prípady C-15/98 a C-105/99) [4] bolo zrušené rozhodnutie 98/95/ES na základe nedostatočných dôvodov týkajúcich sa existencie ovplyvnenia obchodu Spoločenstva.
Following a letter from the Commission dated 23 November 2006 (D 2006 224962) requesting information from the Italian authorities, a response was sent by e-mail on 8 March 2007 (TRENA/26193).
Na list Komisie z 23. novembra 2006 (D 2006 224962), v ktorom požadovala informácie od talianskych orgánov, bola zaslaná odpoveď elektronickou poštou 8. marca 2007 (TRENA/26193).
The original scheme
Pôvodná schéma
Following a complaint lodged in 1993, the Commission learned of an aid scheme set up by the region of Sardinia for shipping companies intending to build, purchase, convert or repair ships.
Komisia sa na základe podnetu predloženého v roku 1993 dozvedela o schéme pomoci, ktorú vytvoril región Sardínia v prospech lodných podnikov, ktoré majú v úmysle stavať, nakupovať, prerábať alebo opravovať lode.
It took the specific form of loans and leases granted on favourable terms that were agreed initially only with companies whose head office, domicile for taxation purposes and port of register were situated in the region of Sardinia.
Išlo najmä o zálohové platby a finančné prenájmy poskytované za zvýhodnených podmienok, ktoré boli pôvodne odsúhlasené iba podnikom, ktoré mali sídlo, miesto podnikania a prístav vybavenia plavidla na území regiónu Sardínia.
Regional Law No 20 of 15 May 1951 amended by Law No 15 of 11 July 1954
Regionálny zákon č. 20 z 15. mája 1951 zmenený a doplnený zákonom č. 15 z 11. júla 1954
The scheme in question was set up by Sardinian Regional Law No 20 of 15 May 1951 (hereinafter Law No 20/1951), subsequently amended by Regional Laws No 15 of 11 July 1954 (hereinafter Law No 15/1954) and No 11 of 4 June 1988 (hereinafter Law No 11/1988).
Daná schéma bola vytvorená na základe regionálneho zákona Sardínie č. 20 z 15. mája 1951 (ďalej len „zákon č. 20/1951“), zmeneného a doplneného regionálnymi zákonmi č. 15 z 11. júla 1954 (ďalej len „zákon č. 15/1954“) a č. 11 zo 4. júna 1988 (ďalej len „zákon č. 11/1988“).
Law No 20/1951, amended by Law No 15/1954, provided for the setting up of a fund for loans to shipping companies intending to build, purchase, convert or repair ships.
V zákone č. 20/1951, zmenenom a doplnenom zákonom č. 15/1954, sa stanovilo vytvorenie fondu určeného na poskytovanie zálohových platieb lodným podnikom, ktoré majú v úmysle stavať, nakupovať, prerábať alebo opravovať lode.
These loans were to be agreed only with companies with their head office, country of domicile for tax purposes and port of register within the region of Sardinia.
Takéto zálohové platby sa mohli prideliť iba podnikom, ktoré majú sídlo, miesto podnikania a prístav vybavenia plavidla na území regiónu Sardínia.
Such loans could not exceed 20 % of the investment in cases of building, conversion or repair works for which the applicant had already received aid under national legislation in force at that time.
Takéto zálohové platby nemohli presiahnuť 20 % investícií na stavbu, prestavbu alebo opravu, na ktoré už bol žiadateľ oprávnený prijímať pomoc na základe ustanovení vnútroštátnych právnych predpisov platných v tom čase.
Where no such aid under national legislation had been awarded, loans could not exceed 60 % of investment costs.
V prípade, že by na základe vnútroštátnych právnych predpisov nebola poskytnutá žiadna pomoc, zálohové platby by nemohli presiahnuť 60 % investície.
Under Law No 20/1951, interest, commission and other charges related to the loan could not exceed 4,5 % per year of the loan where aid had already been received under national legislation, and 3,5 % in all other cases (an average interest rate subsidy of 10-12 percentage points).
Podľa ustanovení zákona č. 20/1951 by úroky, komisné poplatky a dodatočné náklady spojené so zálohovou platbou nemohli presiahnuť ročne 4,5 % sumy samotnej zálohovej platby v prípade, že by prijímajúci podnik už dostal pomoc na základe vnútroštátnych právnych predpisov a 3,5 % vo všetkých ostatných prípadoch (priemerné zníženie úrokov vo výške 10 – 12 percentuálnych bodov).
The capital was to be repaid in not more than 12 annual instalments commencing from the third year following entry into service of the ship for which the loan had been granted.
Kapitál sa musel splatiť v maximálne 12 ročných splátkach počínajúc tretím rokom po sprevádzkovaní plavidla, na ktoré sa zálohová platba poskytla.
Regional Law No 11 of 4 June 1988
Regionálny zákon č. 11 zo 4. júna 1988
Articles 99 and 100 of Law No 11/1988 introduced substantive amendments to the aid scheme, but said changes were not notified to the Commission.
Na základe článkov 99 a 100 zákona č. 11/1988 sa zaviedli podstatné zmeny schémy pomoci, tieto zmeny však neboli oznámené Komisii.
Since the aid scheme had been amended, it therefore constituted non-notified aid.
Schéma pomoci, ako bola zmenená, predstavovala teda neoznámenú pomoc.
The following conditions were added to those provided for by Law No 20/1951 for the granting of aid to beneficiary companies:
K podmienkam poskytnutia pomoci prijímajúcim podnikom stanoveným v zákone č. 20/1951 sa pridali tieto podmienky:
that the undertaking should have its head office, administrative headquarters and shipping business and, where applicable, its main stores, depots and accessory equipment permanently in one of the ports of the region;
podnik má trvalo hlavné a skutočné sídlo, administratívne sídlo a sídlo vybavovania lodí v jednom z prímorských miest v regióne, kde vlastí aj hlavné sklady, depá a pomocné zariadenia,
all the vessels owned by the undertaking should be in the registry of one of the ports of the region;
všetky lode, ktoré podnik vlastní, sú zapísané v námorných registroch v regióne,
the undertaking should use the ports of the region as the centre of its shipping activities, making them a normal port of call as part of those activities and, where regular services are operated, these should terminate or regularly call at one or more of those ports;
podnik využíva prístavy v regióne ako stredisko svojich vlastných lodiarskych činností a zvyčajne ich používa aj ako prístavy medzipristátia v závislosti od charakteru samotných činností, a v prípade, že prevádzkuje pravidelné linky, tieto linky majú cieľovú stanicu alebo jedno alebo viacero pravidelných medzipristátí v stanovených prístavoch,
the undertaking should commit itself to carrying out refitting work in the ports of the region, provided that shipyards have the operational capacity and that there are no grounds of force majeure, unavoidable chartering requirements or obvious economic or time constraints;
podnik preberá povinnosť vykonávať opravy v prístavoch regiónu, avšak v rámci limitov prevádzkových kapacít lodeníc, a ak tomu nebránia dôvody vyššej moci alebo nevyhnutná potreba prenájmu a zjavné dôvody týkajúce sa hospodárnosti a včasnosti,
as regards the crewing of vessels with a gross tonnage of more than 250 tonnes, the undertaking should establish a special complement, comprising all the seafarer categories needed to crew the vessel for which it was requesting aid, using solely crew members registered in the general duty roster of the port of registry, and to take from those rosters all the crew required, whether general or special, the only restrictions being those laid down by the national regulations on the employment of seafarers …’
v príkaze personálu nalodiť sa na lode s hrubým výtlakom vyšším ako 250 ton, podnik preberá povinnosť zostaviť osobitnú zmenu, v ktorej sú všetky kategórie námorníkov, pre posádku lode, pre ktorú sa požadujú výhody, pričom sa využíva iba personál začlenený do všeobecného zoznamu personálu prístavu vybavenia lode a vybrať z týchto zoznamov, všeobecných alebo osobitných, palubný personál iba na základe obmedzení vyplývajúcich z vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti povolania námorníkov…“
Law No 11/1988 also introduced the option whereby the Sardinian authorities could grant a contribution to the costs of a lease where a shipping company had opted for a lease instead of a loan.
Na základe zákona č. 11/1988 sa zaviedla aj možnosť, aby sardínske orgány poskytovali príspevok na splátky finančného prenájmu v prípade, že by sa lodné spoločnosti rozhodli pre tento nástroj financovania náhradou za zálohové platby.
The contribution is equal to the difference between the interest actually owed on a loan, corresponding to the annual amortisation rate, calculated at the commercial reference interest rate for shipping in Italy and the interest payable on the same loan calculated at 5 % (an average interest rate subsidy of about 10 percentage points).
Takýto príspevok sa rovná hodnote rozdielu medzi úrokmi skutočne splatnými pri pôžičkách na základe referenčnej trhovej sadzby na financovanie lodí v Taliansku a úrokmi splatnými pri pôžičke v rovnakej výške vypočítaných pri sadzbe 5 % (rozdiel, ktorý predstavuje priemerné zníženie úrokovej sadzby o približne 10 percentuálnych bodov).
At the end of the contract, the ship for which the contribution was paid may be purchased by the leasee by paying an amount equal to 1 % of the purchase price.
Podľa zmluvy mohol nájomca nadobudnúť loď, na ktorú bol poskytnutý príspevok, zaplatením sumy vo výške 1 % kúpnej ceny.
According to the Italian authorities, (letter of 5.6.1988 and reply of 1.7.1998), no lease was signed under Law No 11/1988.
Podľa talianskych orgánov (list z 5.6.1988 a odpoveď z 1.7.1998) nebol v zmysle zákona č. 11/1998 uzatvorený žiadny finančný prenájom.
According to information in the possession of the Commission, loans amounting to the sum of ITL 12697450000 (approximately EUR 6,5 million) have been granted since the entry into force of the original aid scheme.
Podľa informácií, ktoré má k dispozícii Komisia, boli od nadobudnutia účinnosti pôvodnej schémy pomoci poskytnuté zálohové platby v celkovej výške 12697450000 ITL (približne 6,5 mil. EUR).
The last financing decision was taken in December 1991.
O poslednom financovaní sa malo rozhodnúť v decembri 1991.
Doubts raised over the original aid scheme subject to procedure C 23/96
Vyjadrené pochybnosti týkajúce sa pôvodnej schémy pomoci, ktorá je premetom konania C 23/96
In the document initiating the procedure on 24 June 1996, the Commission expressed serious doubts over the compatibility of the aid with the common market on the basis of information available to it for the following reasons:
V prvotnom dokumente v rámci konania z 24. júna 1996 Komisia vyjadrila na základe informácií, ktoré mala k dispozícii, vážne pochybnosti o zlučiteľnosti pomoci so spoločným trhom z týchto dôvodov:
the aid scheme contained provisions which involved discrimination on the grounds of nationality in that ship operators were obliged, inter alia, as an effective condition of aid, to employ Sardinian seafarers on board their vessels,
schéma pomoci obsahovala diskriminačné ustanovenia týkajúce sa národnosti, keďže v podmienkach poskytnutia pomoci bolo stanovené, že prijímajúce podniky musia prijať palubný personál zo Sardínie,
the scheme conflicted with the principle of freedom of establishment inasmuch as the aid was conditional, inter alia, on operators having their head office in Sardinia,
schéma bola v rozpore so zásadou slobody usadenia sa, pretože okrem iného bolo v podmienkach nariadené, že sa má sídlo prijímajúcich podnikov nachádzať na Sardínii,
the scheme involved aid to encourage investment in ships in a way which is liable to infringe Community law.
schéma umožňovala pomoc určenú na podnietenie investícií do plavidiel spôsobmi, ktoré mohli viesť k porušeniu právnych predpisov Spoločenstva.
The scheme amended by Law No 9 of 15 February 1996
Schéma zmenená na základe zákona č. 9 z 15. februára 1996
To make Law No 20/1951 compatible with Community law and the relevant Directives, the regional authorities amended the original aid scheme by means of Regional Law No 9 of 15 February 1996 (hereinafter Law No 9/1996) as follows:
Aby bol zákon č. 20/1951 zlučiteľný s právom Spoločenstva a smernicami v danej oblasti, regionálne orgány zmenili prostredníctvom regionálneho zákona č. 9 z 15. februára 1996 (ďalej len „zákon č. 9/1996“) pôvodnú schému pomoci takto:
the provisions which involved discrimination on the grounds of nationality were removed;
zrušili sa diskriminačné prvky založené na národnosti;
a new condition was introduced whereby a preference for innovative, high technology vessels was agreed;
zaviedla sa nová podmienka, na základe ktorej sa uprednostnia inovatívne a vysoko technologické dopravné prostriedky;
technical changes were introduced: the loan/lease duration could not exceed 12 years and had to be for 70 % less than the envisaged cost, with a ceiling of ITL 40 billion (approximately EUR 20 million) per ship.
zaviedli sa technické zmeny: dĺžka trvania zálohových platieb/finančných prenájmov nemohla presiahnuť dvanásť rokov a zálohové platby/finančné prenájmy museli byť nižšie ako 70 % predbežných nákladov, maximálne 40 mld.
The aid was granted in the form of a contribution on the interest equal to the difference between the repayment instalment calculated at the reference rate for loans to the shipping sector in Italy and the instalment calculated at a rate equal to 36 % of the same reference rate.
ITL (približne 20 mil. EUR) na loď pomoc sa poskytovala formou príspevku na úroky, ktorý sa rovná rozdielu medzi splátkou úveru vypočítanou pri referenčnej sadzbe pre zálohové platby v sektore lodnej dopravy v Taliansku a splátkou vypočítanou pri sadzbe vo výške 36 % tej istej referenčnej sadzby;
a system was introduced to check that the aid was not granted twice (by the national authorities and by the regional authorities) for the same loans/leases.
zaviedol sa systém na kontrolu toho, aby sa pomoc neposkytovala dvakrát (vnútroštátnymi a regionálnymi orgánmi) na tie isté zálohové platby/finančné prenájmy.
Doubts expressed during proceeding C 71/97
Pochybnosti vyjadrené v rámci konania C 71/97
In its Decision of 14 November 1997 the Commission, while noting that the notified aid scheme no longer contained discriminatory provisions based on breach of the right to establishment, expressed serious doubts over the compatibility of the amendments with the common market for the following reasons:
Komisia vo svojom rozhodnutí zo 14. novembra 1997, hoci zohľadnila skutočnosť, že oznámená schéma pomoci už neobsahovala ustanovenia, ktoré viedli k diskriminácii v dôsledku porušenia práva usadiť sa, vyjadrila vážne pochybnosti o zlučiteľnosti zmien so spoločným trhom z týchto dôvodov:
risk of conflict with Community legislation on shipbuilding in force at that time [5],conflict between the aid scheme and the guidelines on State aid to maritime transport current at that time [6],existence of unlawful operating aid, granted in the form of leases on favourable terms for the acquisition of ships.
riziko vzniku rozporu s právnymi predpismi Spoločenstva v oblasti stavby lodí platnými v tom čase [5],rozpor schémy pomoci s usmerneniami o štátnej pomoci pre námornú dopravu [6] platnými v tom čase,existencia nezákonnej prevádzkovej pomoci, poskytovanej formou finančných prenájmov a zvýhodnených podmienok na kúpu lodí.
Commission Decision of 98/95/EC
Rozhodnutie Komisie 98/95/ES
In Decision 98/95/EC, the Commission, without reference to the amendments added subsequently, found the original aid scheme constituted State aid for the purposes of Article 92(1) of the EC Treaty, inasmuch as: ‘(a) the beneficiary companies are relieved of a financial burden which they would normally bear (normal commercial interest rates and other charges on loans/leases); (b) the burden is borne by State resources (the Sardinian authorities); (c) the aid is selective (being reserved to the shipping sector); and (d) the aid affects trade between Member States.’
Komisia na základe rozhodnutia 98/95/ES, bez toho, aby sa vyjadrila k následne vykonaným zmenám, kvalifikovala pomoc poskytnutú na základe pôvodnej schémy ako štátnu pomoc preto, že: a) „prijímajúce podniky boli oslobodené od finančných nákladov, ktoré by inak museli znášať (trhová úroková sadzba a iné dodatočné výdavky spojené s pôžičkou a finančným prenájmom) b) tieto náklady sú znášané prostredníctvom verejných zdrojov (najmä regionálnych orgánov) c) pomoc je selektívna (je určená výhradne lodným podnikom) d) pomoc má vplyv na obchod medzi členskými štátmi“.
With regard to letter (d), the Decision initiating the proceedings states that ‘more than 90 % of the goods from Member States are transported towards Sardinia by sea and more than 90 % of goods from Sardinia are transported towards Member States by the same route.
Pokiaľ ide o písmeno d) rozhodnutia o začatí konania, zistilo sa, že „viac ako 90 % tovaru s pôvodom v členských štátoch sa prepravuje na Sardíniu po mori a viac ako 90 % tovaru s pôvodom na Sardínii sa prepravuje do členských štátov tým istým spôsobom.
In light of the above, the Commission concluded that:
Na základe uvedeného Komisia dospela k záveru, že:
the financial aid granted under Law No 11/1988 constituted State aid under Article 92(1) of the Treaty (now Article 87(1)),
finančná pomoc poskytnutá na základe zákona č. 11/1988 predstavovala štátnu pomoc v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy o ES (teraz článok 87 ods. 1),
the aid was granted in breach of Article 93(3) of the EC Treaty (Article 88(3)), and
pomoc bola poskytnutá pri porušení ustanovení článku 93 ods. 3 Zmluvy o ES (článok 88 ods. 3) a
in the case in point, none of the derogations provided for in Article 92 could be applied.
v tomto prípade sa nemohla uplatniť žiadna z výnimiek stanovených v článku 92.
The Commission therefore ordered that Italy should recover the unlawful aid granted on the basis of the 1988 aid scheme (Article 2).
Komisia preto nariadila, aby Taliansko vymohlo späť pomoc nezákonne poskytnutú na základe schémy pomoci z roku 1988 (článok 2).
The judgment of 19 October 2000 and its legal consequences
Rozsudok z 19. októbra a jeho právne dôsledky
In its judgment of 19 October 2000 (Joined Cases C-15/98 and C-105/99 Italy and Sardegna Lines v Commission) [7] the Court of Justice of the European Communities annulled Decision 98/95/EC on the ground that it lacked an adequate statement of reasons with regard to the effect on Community trade.
Rozsudkom Súdneho dvora Európskych spoločenstiev z 19. októbra 2000 (rozsudok vo veci Talianska republika a Sardegna Lines - Servizi Marittimi della Sardegna S.p.A./Komisia Európskych spoločenstiev, spojené prípady C-15/98 a C-105/99) [7] sa zrušilo rozhodnutie 98/95/ES na základe nedostatočných dôvodov týkajúcich sa existencie narušenia obchodu Spoločenstva.
The Court found that the Commission, in limiting itself to stating that the aid was selective and reserved to the shipping sector in Sardinia, that more than 90 % of goods transport between the mainland and Sardinia took place by sea and that 65 % of tourist transport (passengers with cars) was carried out by shipping companies, failed to provide any information on the competition between the Sardinian shipping companies and companies established in other Member States.
Súdny dvor uviedol, že Komisia neposkytla prvky týkajúce sa hospodárskej súťaže medzi sardínskymi námornými spoločnosťami a námornými spoločnosťami so sídlom v ostatných členských štátoch, keďže sa obmedzila na konštatovanie, že pomoc je selektívna a určená výhradne sektoru lodnej dopravy na Sardínii že preprava tovaru medzi pevninou a Sardíniou sa uskutočňuje v rozsahu viac ako 90 % po mori a že turistickú dopravu (cestujúci s automobilmi) vykonávajú lodné spoločnosti v rozsahu 65 %.
According to the Court, the Commission failed to take into account, in that respect, the fact that, until 1 January 1999, island cabotage in the Mediterranean was excluded from the liberalisation of maritime transport service within Member States.
Podľa Súdneho dvora Komisia v tomto smere nezohľadnila skutočnosť, že do 1. januára 1999 bola kabotáž s ostrovmi v Stredozemnom mori vylúčená z liberalizácie námorných dopravných služieb v členských štátoch.
The Court also noted that the Commission, despite pointing out that the aid scheme to the Sardinian shipping companies was in breach of the fundamental principles of freedom of establishment and the prohibition of discrimination on grounds of nationality, failed to use this breach as grounds for demonstrating the distortion of trade between Member States.
Napokon, Súdny dvor zistil, že sa Komisia, hoci skonštatovala, že schéma pomoci sardínskym lodiarom porušovala základné zásady slobody usadenia sa a zákazu diskriminácie na základe národnosti, neodvolala sa na takéto porušenie s cieľom preukázať narušenie obchodu medzi členskými štátmi.
In consequence of the judgment of 19 October 2000 the formal investigation procedure initiated by the decision of 24 June 1996 has been reopened.
V rozsudku z 19. októbra 2000 sa stanovilo opätovné otvorenie príslušného formálneho konania začatého na základe rozhodnutia z 24. júna 1996.
The Commission must therefore adopt a new final decision.
Komisia teda musí prijať nové konečné rozhodnutie.
In addition to adopting a new Decision following the Court’s annulment of Decision 98/95/EC, the Commission must also decide as to the amendment to be made to the scheme introduced by Law No 9/1996, in respect of which the investigation procedure of 14 November 1997 was initiated.
Komisia sa okrem prijatia nového rozhodnutia vzhľadom na zrušenie rozhodnutia 98/95/ES Súdnym dvorom musí vyjadriť k zmene schémy na základe zákona č. 9/1996, ktorá je predmetom začatia konania vo veci zisťovania zo 14. novembra 1997.
Although at the time it had decided to examine both schemes separately, the Commission must now examine these schemes jointly in the present Decision in order to determine their overall implications.
Komisia, aj keby sa v danom čase rozhodla preskúmať obidve schémy samostatne, na základe tohto rozhodnutia musí pristúpiť k ich spoločnému preskúmaniu s cieľom zistiť ich celkový dosah.
Observations on the original aid scheme submitted in the context of procedure C 23/96
Pripomienky k pôvodnej schéme pomoci predložené v rámci konania C 23/96
In procedure C 23/96, the Italian authorities informed the Commission in a letter of 31 October 1996 of changes that they had made to the original aid scheme to make it, in their opinion, compatible with Community law.
V rámci konania C 23/96 talianske orgány informovali Komisiu listom z 31. októbra 1996 o zmenách pôvodnej schémy pomoci s cieľom, podľa ich názoru, zosúladiť ju právom Spoločenstva.
The main amendment was the adoption of Regional Law No 9/1996 that removed discriminatory provisions based on nationality and also provisions that were in breach of freedom of establishment.
Základnou zmenou bolo prijatie regionálneho zákona č. 9/1996, ktorým sa zrušili diskriminačné ustanovenia založené na národnosti, ako aj ustanovenia, ktoré porušovali slobodu usadiť sa.