natgillin/translations-raw huggingface dataset:
A meeting between the Italian authorities and the Commission took place on 27 January 2004.
Dňa 27. januára 2004 sa konalo stretnutie talianskych orgánov a Komisie.
By letter dated 3 November 2004 the Italian authorities asked the Commission to define its position on the case.
Listom z 3. novembra 2004 uvedené orgány požiadali Komisiu o jej stanovisko k tomuto prípadu.
The Commission replied to that letter on 22 December 2004; it did not receive any further correspondence from Italy.
Komisia odpovedala listom z 22. decembra 2004 a nedostala ďalší list zo strany talianskych orgánov.
DESCRIPTION OF THE SCHEME
OPIS POMOCI
The Special Guarantee Fund for Ship Financing (Fondo speciale di garanzia per il credito navale — ‘the Fund’) was provided for in Article 5 of Law No 261 of 31 July 1997.
„Špeciálny záručný fond na financovanie lodiarstva“ (ďalej len „Fond“) bol zriadený v zmysle článku 5 zákona č. 261 z 31. júla 1997.
Following a tender procedure, the financial, administrative and technical management of the Fund was entrusted to Mediocredito Centrale SpA (‘Mediocredito’).
Na základe verejnej obchodnej súťaže bolo finančné, administratívne a technické spravovanie Fondu prisúdené spoločnosti Mediocredito Centrale SpA („Mediocredito“).
The Fund is intended to cover the risk of failure to recover loans for the construction and conversion of ships granted by banks to Italian and foreign shipowners for work carried out in Italian shipyards.
Fond je určený na pokrytie rizík vyplývajúcich z nevrátenia pôžičiek na stavbu a prestavbu lodí, ktoré poskytli banky majiteľom lodí z Talianska i zo zahraničia.
For this purpose the Fund is to provide second-priority end-financing guarantees to the shipowners.
Fond za týmto účelom poskytuje majiteľom lodí záruky end-financing druhého stupňa.
The Italian authorities have confirmed that the Fund is not yet operative, so that no guarantees have yet been granted.
Talianske orgány potvrdili, že Fond ešte nie je v prevádzke, a preto zatiaľ neboli poskytnuté záruky.
The financing loan must have a duration of no more than 12 years and amount to no more than 80 % of the contract price; the interest rate must be no lower than that referred to in the resolution of the OECD Council of 3 August 1981, as amended, or may be equal to the market rate in the event that the financing does not receive any other public assistance aimed at reducing the burden of interest.
Financovanie nesmie trvať dlhšie ako 12 rokov, suma nesmie prevyšovať 80 % zmluvnej ceny lode pri úrokovej sadzbe, ktorá nie je nižšia ako tá, ktorá vyplýva z rezolúcie Rady OECD (Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj) z 3. augusta 1981 a neskorších úprav, alebo pri trhovej úrokovej sadzbe v prípadoch, že sa na financovaní nepodieľajú iné verejné pôžičky určené na redukciu nákladov na úroky.
In addition, the financing is to be secured by a first mortgage on the vessel.
Okrem toho je financovanie zaručené hypotékou prvého stupňa na príslušnú loď, ktorá je predmetom financovania.
The scheme provides guarantees to shipowners assessed as being economically and financially sound by Mediocredito on the basis of the criteria specified in the decree.
Systém stanovuje poskytnutie záruk majiteľom lodí, ktorých Mediocredito vyhlásilo za ekonomicky a finančne spôsobilých na základe kritérií stanovených vo výnose.
A guarantee can be given on a sum no greater than 40 % of the loan and — within this limit — may cover up to 90 % of the final loss incurred by the banks for capital, contractual interest and interest on arrears, at a rate no higher than the reference rate in force on the date of legal proceedings for recovery of the debt, and costs, including court and out-of-court expenses incurred.
Záruka môže byť poskytnutá až do výšky 40 % celkového financovania a v rámci tohto limitu môže pokrývať až 90 % konečnej straty, ktorú hradia banky z kapitálu, zmluvných úrokov a z úrokov z omeškania v miere, ktorá neprevyšuje platnú referenčnú sadzbu k dňu začatia súdneho konania na opätovné získanie pohľadávky, a výdavky vrátane výdavkov na súdne konanie a mimosúdnych trov.
The one-off premium to be paid by the beneficiaries of the Fund is fixed, and was originally set at 1,6 % of the guaranteed amount, independently of the duration of the guaranteed loan.
Jednorazová prémia (una tantum), ktorá sa vzťahuje na príjemcov Fondu, je pevná a od začiatku bola stanovená na 1,6 % garantovanej sumy nezávisle od trvania garantovanej pôžičky.
The Italian authorities subsequently informed the Commission that they intended to redefine the one-off premium, which would now be a maximum of 2,3 % of the guaranteed amount for a 12-year loan, and proportionally less for shorter loans.
Talianske orgány následne informovali Komisiu o úmysle opätovne stanoviť takúto jedinú prémiu pre operácie v trvaní 12 rokov na maximálnej úrovni 2,3 % garantovanej sumy (jej proporcionálnym znížením na krátkodobejšie pôžičky).
This one-off 2,3 % premium is equivalent to a premium of 0,5 % per annum on the outstanding guaranteed amount of a 12-year loan.
Jednorazová prémia 2,3 % zodpovedá ročnej prémii 0,5 % garantovanej sumy, ktorá nebola uhradená z 12-ročnej pôžičky.
The Italian authorities considered introducing a mechanism of risk differentiation, whereby different projects would be charged different premiums according to the risk involved in financing the project.
Talianske orgány uvažovali o zavedení mechanizmu diferencovania rizika, na základe ktorého by sa na rozličné projekty uplatňovali rozličné prémie podľa rizika, ktoré sa na ne vzťahuje.
However, this system was only briefly outlined, and no other detail or information on its operation has been provided to the Commission.
Systém bol však iba súhrnne opísaný a Komisii nebol doručený iný podrobný opis či informácia o jeho fungovaní.
In its decision to initiate proceedings, the Commission expressed doubts as to whether the scheme satisfied all the tests in point 4(3) of the notice of 11 March 2000 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid in the form of guarantees (the ‘Guarantees Notice’) [2], which would have allowed the Commission to conclude that there was no aid involved.
V rozhodnutí o začatí konania Komisia vyjadrila pochybnosti, že Taliansky záručný fond na financovanie lodiarstva dodržiaval všetky podmienky vyplývajúce z bodu 4.3 oznámenia z 11. marca 2000 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES o štátnej pomoci poskytovanej vo forme záruky („oznámenie o zárukách“) [2], podmienky, ktoré by umožnili vylúčiť vecnú podstatu pomoci.
Among other things, the Commission wondered whether a State-provided guarantee scheme which charged the same premium to all users independently of the individual risks of the financed project — in a sector where there was a market willing to offer such guarantees — could be considered likely to be self-financing.
Komisia sa pýtala aj na to, či by sa program záruk poskytovaných štátom, ktorý požaduje tú istú prémiu od všetkých príjemcov nehľadiac na individuálne riziká financovaného projektu a pôsobí v sektore, ktorého trh je pripravený ponúknuť takéto záruky, prípadne mohol považovať za schopný samofinancovania.
Also, the Commission had doubts that the premiums paid by the beneficiaries were in line with the market, or sufficient to cover all the costs of the scheme.
Okrem toho Komisia pochybovala, že prémie, ktoré vyplatili príjemcovia, sú v súlade s trhom a v každom prípade postačia na pokrytie všetkých nákladov programu.
Last, the Commission could not be certain that a percentage of only 10 % of the most risky part of the loan would be enough to ensure that the lender assessed the creditworthiness of the borrower properly and minimised the risks associated with the transaction.
Napokon Komisia nemohla vylúčiť, že percento rovnajúce sa len 10 % najriskantnejšej časti pôžičky, sa môže ukázať ako nedostatočná záruka, že veriteľ správne zhodnotí úverovú vierohodnosť vypožičiavateľa a minimalizuje riziká súvisiace s danou operáciou.
The Italian authorities submit that the Fund does not involve aid, for the following reasons:
Podľa talianskych orgánov Fond nepredstavuje pomoc z nasledujúcich dôvodov:
the rules of the Fund permit guarantees to be granted only to shipowners of meeting strict economic criteria, with a risk profile below the average; these beneficiaries have similar risk profiles, and thus no substantial differentiation of guarantee premiums appears necessary;
kritériá, ktoré stanovil Fond na poskytnutie záruk pripúšťajú výber len tých majiteľov lodí, ktorí zodpovedajú zvýšeným ekonomickým kritériám s nižšou rizikovosťou, ako je priemer; príslušnosť príjemcov k analogickým rizikovým triedam, ako sa zdá, nie je nevyhnutná na podstatnú diverzifikáciu prémií;
a market survey conducted among several credit institutions operating in Italy has shown that the average market premium for similar guarantees is substantially equivalent to that proposed by the Italian authorities.
náhodný prieskum, ktorý sa uskutočnil v rôznych úverových bankách, ktoré pôsobia v Taliansku, sa riadil odhadom priemernej trhovej ceny analogických záruk, ktorá je v podstate ekvivalentná s tou, ktorú stanovili talianske orgány.
Thereafter, by letter of 3 June 2004, the Italian authorities indicated their readiness to adopt a system of risk differentiation whereby projects would be charged different premiums according to the financial risk involved.
Následne listom z 3. júna 2004 talianske orgány prejavili ochotu zaviesť diverzifikovaný systém prémií na základe rizikovosti financovaných projektov.
This system takes as its point of departure the original 0,5 % p.a. premium.
Systém prijíma ako východiskový bod počiatočnú prémiu 0,5 % ročne.
Essentially, the premiums would vary according to the length of the loan and the risk of the project.
V podstate by sa prémie menili na základe dĺžky financovania a rizikovosti projektov príjemcov.
Three different risk profiles would be established.
Uvažovalo by sa o troch úrovniach ratingu.
For a 12-year loan, the one-off premium to be paid by the beneficiaries would amount to 2,065 % for the lowest risk category, to 2,603 % for the medium risk category, and to 3,142 % for the highest risk category.
Na financovanie v trvaní 12 rokov by sa jediná prémia navrhnutá príjemcom pre najnižšiu rizikovú kategóriu rovnala 2,065 %, 2,603 % pre stredne rizikovú kategóriu a 3,142 % pre stupeň najvyššieho rizika.
This would correspond to a premium ranging between 0,4563 % p.a. of the guaranteed amount for the least risky projects to 0,6562 % p.a. for the most risky ones.
To by zodpovedalo ročnej sadzbe, ktorá sa rovná 0,4563 % zaručenej sumy na menej rizikové projekty a 0,6562 % na tie rizikovejšie.
The authorities would establish different ranges of values according to six financial parameters which the authorities would have to assess when a potential beneficiary applied for the scheme.
Orgány by stanovili rozličné hodnotové pásma pre šesť ekonomicko-finančných parametrov, ktoré by sa hodnotili vždy, keď potenciálny príjemca žiada o prijatie do programu pomoci.
The applicant’s overall performance in these parameters would result in it being placed into one of the three different risk categories.
Podľa jeho celkovej účinnosti podľa týchto parametrov by bol žiadateľ zaradený do jednej z troch rizikových kategórií.
However, this system has never been further elaborated, and no other concrete details on its possible operation have been submitted by the Italian authorities.
V každom prípade nebol systém nikdy zdokonalený a talianske orgány už neposkytli ďalšie praktické podrobnosti o jeho fungovaní.
Existence of State aid within a meaning of Article 87(1) of the Treaty
Podstata pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy
Article 87(1) of the Treaty states that any aid granted by a Member State or through State resources which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings is incompatible with the common market in so far as it affects trade between Member States.
Podľa článku 87 ods. 1 zmluvy akákoľvek pomoc poskytnutá členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych zdrojov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narúšaním hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru, sa považuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
The measure to be assessed here consists of a guarantee fund providing cover for the financing of loans granted by banks to shipowners for shipbuilding or conversion work carried out in Italian shipyards.
Predmetom hodnotenia je opatrenie založenia záručného fondu na zabezpečenie krytia pre financovanie pôžičiek, ktoré banky poskytnú majiteľom lodí na stavbu alebo prestavbu lodí v talianskych lodeniciach.
The Commission outlined its approach to such securities in the Guarantees Notice [3].
Komisia ozrejmila svoje usmernenia k takýmto opatreniam v oznámení o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na štátnu pomoc udelenú vo forme záruk („oznámenie o zárukách“) [3].
The Guarantees Notice explains why — under certain conditions — a State guarantee can constitute State aid: ‘The State guarantee enables the borrower to obtain better financial terms for a loan than those normally available on the financial markets.
Oznámenie o zárukách vysvetľuje, prečo štátna záruka môže predstavovať štátnu pomoc: „Štátna záruka umožňuje vypožičiavateľovi získať na pôžičku lepšie podmienky ako sú tie, ktoré sa vo všeobecnosti získavajú na finančnom trhu.
Typically, with the benefit of the State guarantee, the borrower can obtain lower rates and/or offer less security.
Vďaka štátnej záruke má vypožičiavateľ spravidla možnosť dosiahnuť znížené sadzby alebo ponúknuť menšie krytie.
In some cases, the borrower would not, without a State guarantee, find a financial institution prepared to lend on any terms (…).
Bez štátnej záruky by tento nebol schopný nájsť finančnú inštitúciu, ochotnú poskytnúť mu pôžičku za akýchkoľvek podmienok.
The benefit of a State guarantee is that the risk associated with the guarantee is carried by the State.
Príspevok vyplývajúci zo štátnej záruky spočíva v skutočnosti, že príslušné riziko prevezme štát.
This carrying of a risk by the State should normally be remunerated by an appropriate premium.
Toto prevzatie rizika by malo byť v podstate odmenené primeranou protihodnotou.
Where the State forgoes such a premium, there is both a benefit for the undertaking and a drain on the resources of the State.
Eventuálne odmietnutie samotnej protihodnoty predstavuje stratu zdrojov pre štát a zároveň stratu príspevku pre podnik.
Thus, even if no payments are ever made by the State under a guarantee, there may nevertheless be a State aid under Article 87(1)’ [4].
Následne môže ísť o štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 aj v prípadoch, kde neprebehla platba na základe poskytnutej záruky“ [4].
Economic advantage
Ekonomická výhodnosť
The main question in the present case is whether the premiums charged for the guarantee reflect an adequate market price.
V konkrétnom prípade ide predovšetkým o zisťovanie, či sú predkladané záručné prémie v súlade s primeranou trhovou cenou.
In light of the general principles of State aid review, and on the basis of the provisions outlined above, it is evident that the underlying principle of the Guarantees Notice is that the benchmark for assessing whether a guarantee is free of State aid is the market.
Zo základných zásad kontroly štátnej pomoci a uvedených predpisov vyplýva zásada, na ktorej je založené oznámenie o zárukách: referenčným bodom na zhodnotenie, či záruka predstavuje štátnu pomoc, je trh.
If the State obtains a remuneration for the guarantee that is equivalent to what a private market operator would charge to equivalent beneficiaries, the beneficiaries are not being granted any advantage, and the State is acting like any private investor or creditor operating on the financial market.
Ak totiž štát dostane protihodnotu za záruku ekvivalentnú tej protihodnote, ktorú by dostal súkromný subjekt z radov analogických príjemcov, príjemca by nemal žiadnu výhodu a štát by konal ako investor alebo súkromný veriteľ, ktorý pôsobí na finančnom trhu.
If, however, the price paid by the beneficiaries and the conditions applied to the guarantees are more favourable than those available in the market, then there is a clear economic advantage to the beneficiaries, and therefore (assuming the other conditions are met) State aid within the meaning of the Treaty.
Naopak, ak cena, ktorú zaplatia príjemcovia a podmienky aplikované na záruky, sú výhodnejšie ako cena a podmienky trhu, potom príjemcovia majú jasnú ekonomickú výhodu, a preto (ak sú splnené ďalšie podmienky) ide o štátnu pomoc v zmysle zmluvy.
Point 4.3 of the Guarantees Notice lays down six conditions on the basis of which the Commission will assess whether a State guarantee scheme constitutes State aid.
Oznámenie o zárukách stanovuje v bode 4.3 šesť podmienok, za základe ktorých Komisia môže určiť, či štátny záručný systém predstavuje štátnu pomoc.
In the first place, therefore, the Commission must consider whether the notified scheme fulfils these conditions; if it does, the Commission can conclude immediately that there is no aid element involved.
Preto Komisia musí predovšetkým prehodnotiť, či oznámený systém spĺňa tieto podmienky, pretože by to umožňovalo okamžite vylúčiť prítomnosť prvkov pomoci.
Point 4.3 states that a State guarantee scheme that fulfils all the following conditions does not constitute State aid under Article 87(1):
Podľa bodu 4.3, štátne záručné systémy nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1, ak sú splnené nasledujúce podmienky:
the scheme does not allow guarantees to be granted to borrowers who are in financial difficulty;
systém neumožňuje poskytnutie záruk vypožičiavateľom, ktorí sa nachádzajú vo finančných ťažkostiach;
the borrowers would in principle be able to obtain a loan on market conditions from the financial markets without any intervention by the State;
vypožičiavateľ je v podstate schopný získať na finančných trhoch pôžičku za trhových podmienok bez akéhokoľvek zásahu zo strany štátu;
the guarantees are linked to a specific financial transaction, are for a fixed maximum amount, do not cover more than 80 % of each outstanding loan or other financial obligation (except for bonds and similar instruments) and are not open-ended;
záruky súvisia so špecifickou finančnou operáciou, sú vymedzené vopred určenou maximálnou sumou, nepokrývajú viac ako 80 % pôžičky (alebo iného peňažného záväzku) v podstate (okrem tých, kde ide o dlhopisy alebo analogické cenné papiere) a sú časovo obmedzené;
the terms of the scheme are based on a realistic assessment of the risk so that the premiums paid by the beneficiary enterprises make it, in all probability, self-financing;
podmienky systému sú založené na reálnom zhodnotení rizika spôsobom, ktorým protihodnoty zaplatené podnikmi, ktoré sú príjemcami, s veľkou pravdepodobnosťou dovoľujú samofinancovanie samotného systému;
the scheme provides for the terms on which future guarantees are granted and the overall financing of the scheme to be reviewed at least once a year;
systém stanovuje podmienky, v súlade s ktorými sa budú poskytovať budúce záruky, ako aj celkovú finančnú dotáciu podliehajúcu revízii, ktorá sa vykonáva aspoň raz do roka;
the premiums cover both the normal risks associated with granting the guarantee and the administrative costs of the scheme, including, where the State provides the initial capital for the start-up of the scheme, a normal return on that capital.
protihodnoty pokrývajú jednak bežné riziká, ktoré sa vzťahujú na poskytnutie záruky, jednak administratívne výdavky na systém, ako aj – v prípade, že štát poskytuje počiatočné finančné prostriedky na rozbehnutie systému – bežnú kapitálovú výnosnosť.
In the present case conditions (a), (b), (c) and (e) are fulfilled, but conditions (d) and (f) are not, as the risk carried by the State is not remunerated by an appropriate premium.
Komisia poznamenáva, že v tomto prípade sa uplatňujú podmienky, o ktorých sa hovorí v písmenách a), b), c) a e) a neuplatňujú sa podmienky, o ktorých sa hovorí v písmenách d) a f), pokiaľ ide o riziko, ktoré podstupuje štát, neprináša primeranú protihodnotu.
Point 4.3(d) and (f) of the Notice require that the terms of the scheme be based on a realistic assessment of the risk, so as to make the system in all probability self-financing, and that the premiums collected be sufficient to cover the normal risks associated with granting the guarantees and the administrative costs of the scheme, including, where the State provides the initial capital for the start-up of the scheme, a normal return on that capital.
V zmysle bodu 4.3, písmená d) a f) oznámenia musia byť podmienky systému založené na reálnom zhodnotení rizika, a to tak, aby bol systém s čo najväčšou pravdepodobnosťou schopný samofinancovania, a aby primerané výnosy stačili na pokrytie bežných rizík súvisiacich s poskytnutím záruk a administratívnymi výdavkami na systém (a keď štát poskytuje počiatočný finančné prostriedky na rozbehnutie systému, aby bola umožnená bežná kapitálová výnosnosť).
Italy has not been able to demonstrate to the satisfaction of the Commission that the premiums provided for in the scheme can make it self-financing and cover all administrative costs.
Taliansko nebolo schopné dokázať Komisii, že prémie, ktoré stanovuje systém, môžu zaručovať jeho samofinancovanie a pokryť všetky administratívne výdavky.
Inadequacy of the proposed premium
Neprimeranosť navrhovaných prémií
Credit institutions operating on the financial market would charge their clients higher premiums for similar guarantees, given that a one-off premium of 2,3 % does not appear sufficient to ensure that in all likelihood all costs due to possible defaults and to administrative expenses will be covered.
Úverové inštitúcie aktívne na finančnom trhu by požadovali vyššie prémie na záruky tohto typu vzhľadom na to, že jednotná prémia 2,3 % sa zdá byť, podľa všetkého, nedostatočnou zárukou na pokrytie všetkých nákladov, ktoré súvisia s eventuálnymi neplneniami záväzkov a administratívnymi výdavkami.
This is also true for the range of premiums between 2,065 % and 2,603 % mentioned in the Italian authorities’ letter of 3 June 2004.
To isté platí pre kategóriu prémií od 2,065 % do 2,603 %, ktorá je uvedená v liste z 3. júna 2004.
The Italian authorities have not had any similar guarantee schemes in operation in the past, and consequently do not possess any reliable historical or empirical data (on e.g. industry defaults, the revenues of the scheme, or the actual administrative costs of running the scheme) which might have enabled them to demonstrate that the scheme would be self-financing.
Talianske orgány nemali v minulosti analogické systémy štátnej záruky, a preto nedisponujú dôveryhodnými historickými či praktickými údajmi (stupeň neplnenia záväzku v sektore, výnos systému, reálne administratívne výdavky na jeho riadenie), na základe ktorých by mohli dokázať samofinancovanie systému.
The Italian authorities argue that the premium proposed is derived from a comparable market benchmark, and should therefore be considered adequate.
Podľa talianskych orgánov je navrhnutá prémia odvodená od referenčnej hodnoty analogického trhu, a preto sa musí považovať za primeranú.
This is not borne out by the Commission’s information.
Neodpovedá to však informáciám, ktorými disponuje Komisia.
First, the Italian authorities themselves in their letter of 7 October 1998 state that the average market price of a bank guarantee amounts, in their view, to 0,915 % p.a.
Predovšetkým tie isté talianske orgány tvrdia listom zo 7. októbra 1998, že priemerná trhová provízia za poskytnutie záruky je podľa ich názoru 0,915 % ročne.
This is much higher than the annual premium that would correspond to the one-off premiums proposed by the Italian authorities initially or in the premiums proposed in their letter of 3 June 2004.
Takáto hodnota je oveľa vyššia ako ročné náklady zodpovedajúce jednotnej prémii, ktorú pôvodne stanovili talianske orgány a prémie stanovené v liste z 3. júna 2004.