natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This assessment cannot be called into question by the arguments raised by the French authorities.
Toto hodnotenie nemôže byť spochybnené argumentmi, ktoré uviedli francúzske orgány.
Firstly, the French authorities’ argument based on the multiplicity of sectors potentially concerned by the tax measure at issue cannot be accepted.
Tak v prvom rade argument francúzskych orgánov vychádzajúci z toho, že uvedené daňové opatrenie sa môže týkať mnohých sektorov, nemôže obstáť.
Apart from the fact that certain assets only are concerned by the tax scheme, the very marginal number of approval applications for financing assets in sectors other than transport does not leave any doubt as to the scheme’s specificity.
Totiž okrem skutočnosti, že uvedený daňový režim sa týka len niektorých typov majetku, si nemožno myslieť, že veľmi okrajový počet žiadostí o súhlas na financovanie majetku spadajúceho do iných sektorov ako doprava by mohol spochybniť osobitosť uvedeného režimu.
It has been ruled in any event that the fact that the number of undertakings able to claim entitlement under a measure is very large, or that they belong to different sectors of activity, is not sufficient to call into question its selective character.
V tomto smere sa ostatne usúdilo, že okolnosť, že počet podnikov, ktoré si môžu nárokovať na využívanie opatrenia, je veľmi významný, alebo že tieto podniky patria do sektorov rozličných činností, nie je dostačujúca na spochybnenie jeho selektívneho charakteru.
Secondly, contrary to what the French authorities claim, the argument that there are equivalent tax measures in the other Member States is irrelevant for purposes of justifying the existence of the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code.
V druhom rade v rozpore s tým, na čo sa odvolávajú francúzske orgány, argument, podľa ktorého jestvujú rovnocenné daňové opatrenia v ostatných členských štátoch, je irelevantný na účely odôvodnenia jestvovania režimu článku 39 CA VZD.
Comparison of the tax rules applicable in all of the Member States, or even some of them, would inevitably distort the aim and functioning of the provisions on the monitoring of state aid.
Nebolo by totiž možné pristúpiť k porovnávaciemu skúmaniu daňových pravidiel uplatniteľných vo všetkých členských štátoch, či dokonca len v niektorých z nich, bez toho, že by sa neskreslilo poslanie ustanovení týkajúcich sa kontroly štátnej pomoci.
In the absence of Community-level harmonisation of the tax provisions of the Member States, such an approach would in effect compare different factual and legal situations arising from legislative and regulatory disparities between the Member States.
Keďže nejestvuje harmonizácia na úrovni Spoločenstva daňových ustanovení členských štátov, toto skúmanie by spočívalo v porovnávaní rozličných skutkových a právnych stavov, ktoré vyplývajú z rozdielov zákonov a právnych predpisov medzi členskými štátmi.
It has also been ruled that the fact that a Member State seeks to approximate, by unilateral measures, the conditions of competition in a particular sector of the economy to those prevailing in other Member States cannot deprive the measures in question of their character as aid.
Usúdilo sa totiž, že okolnosť, že jeden členský štát sa usiluje priblížiť prostredníctvom jednostranných opatrení podmienky hospodárskej súťaže jestvujúce v niektorom hospodárskom sektore podmienkam prevládajúcim v ďalších členských štátoch, nemôže zbaviť tieto opatrenia charakteru pomoci.
Similarly, the fact that competitors in other Member States benefit from comparable tax measures, even illegal ones, is irrelevant for purposes of classifying the scheme at issue as aid.
Analogickým spôsobom okolnosť, že konkurenti z ďalších členských štátov majú výhody porovnateľných daňových opatrení, hoci aj nezákonných, nemá žiadny vplyv na kvalifikovanie pomoci uvedeného režimu.
Thirdly, France and some interested parties claim that the non-selective character of the scheme at issue is established by the lack of discretionary power on the part of the French authorities when it comes to granting approval.
V treťom rade Francúzsko a zúčastnené strany uvádzajú, že neselektívny charakter uvedeného režimu je daný skutočnosťou, že nejestvuje diskrecionárna moc, ktorou by disponovali francúzske orgány na účely udelenia uvedeného súhlasu.
The Commission would point out that, according to the case law, even interventions which, prima facie, apply to undertakings in general may be to a certain extent selective and, accordingly, be regarded as measures designed to favour certain undertakings or the production of certain goods.
Komisia pripomína, že podľa judikatúry aj zásahy, ktoré sa na prvý pohľad vzťahujú na všetky podniky, sa môžu vyznačovať istou selektívnosťou, a teda môžu byť pokladané za opatrenia určené na uprednostnenie niektorých podnikov alebo niektorých výrob.
That is the case, in particular, where the administration called upon to apply a general rule has a discretionary power so far as concerns the application of the measure at issue.
Taký je najmä prípad, keď správny orgán určený na uplatňovanie všeobecného pravidla disponuje istou diskrecionárnou právomocou, pokiaľ ide o uplatnenie aktu.
In the present case, it should be pointed out straight away that, inasmuch as the tax measure at issue can benefit only the users of certain assets and the members of the EIGs financing them and in fact benefits mainly the transport and financial sectors, the condition of specificity is already fulfilled.
V tomto osobitnom prípade treba hneď na začiatku pripomenúť, že vzhľadom na to, že uvedené daňové ustanovenie môžu využiť len užívatelia istého majetku a členovia ZHZ, ktorí ho financujú, a že de facto má z neho prospech len sektor dopravy a finančný sektor, podmienka osobitosti je už týmto splnená.
Other financing schemes, concerning assets in sectors other than transport and/or having a depreciation period of less than eight years, might include safeguards of such a character as to rule out any attempt at tax optimisation.
Totiž ďalšie projekty financovania týkajúce sa majetku spadajúceho do iných sektorov ako doprava a/alebo vyznačujúceho sa obdobím odpisovania kratším ako osem rokov by mohli predložiť záruky vylučujúce akúkoľvek vôľu daňovej optimalizácie.
Consequently, in view of the limited scope of this tax measure, it is not necessary, in order to establish the selective character of the measure, to determine whether the competent national authorities have a discretionary power in the measure’s application.
So zreteľom na obmedzený rozsah pôsobnosti tohto daňového opatrenia teda nie je nevyhnutné na účely zistenia selektívneho charakteru sporného opatrenia preukázať, že príslušné vnútroštátne orgány disponujú diskrecionárnou právomocou v uplatnení uvedeného opatrenia.
When questioned about the scope of the examination they carry out to establish whether the investment in question is of significant economic and social interest both in general and from an employment standpoint in particular, the French authorities stated that that interest was determined in the light of six criteria, including that of ‘the impact of the investment on the economic environment of the area in which it is to be carried out and in which the user operates’.
V každom prípade francúzske orgány na otázku o rozsahu kontroly, o ktorom sa domnievajú, že musia zabezpečiť vzhľadom na podmienku vyžadujúcu si, aby uvedená investícia predstavovala z hľadiska všeobecného záujmu a osobitne v oblasti zamestnanosti významný hospodársky a sociálny záujem, uviedli, že tento záujem sa hodnotil podľa 6 kritérií, z toho podľa kritéria „účinkov investície na hospodárske prostredie zóny, v ktorej bude realizovaná a v ktorej pôsobí užívateľ“.
In the Commission’s opinion, the assessment of that criterion necessarily involves giving the national authorities a margin of discretion.
Komisia sa však domnieva, že uspokojenie tejto podmienky poskytuje nevyhnute vnútroštátnym orgánom diskrecionárnu hodnotiacu voľnosť.
Despite the legitimacy of such a goal, there is no link between this criterion as to the existence of an economic interest on the part of the investment and the objective sought by the legislature in making the carrying out of the investment subject to the prior grant of ministerial approval.
Okrem toho napriek legitímnemu charakteru takéhoto cieľa treba poukázať na nejestvovanie spojenia medzi touto podmienkou spojenou s jestvovaním hospodárskeho záujmu investície a účelnosťou, o ktorú sa usiluje zákonodarca tým, že vyžaduje predbežné udelenie ministerského súhlasu na realizáciu investície.
The criteria governing the grant of approval are said to be intended to help establish that recourse to the method of financing via an EIG does not pursue any tax optimisation goal.
Podmienky udelenia súhlasu totiž musia umožniť preukázať, že využitie spôsobu financovania zoskupeniami hospodárskeho záujmu nemá za cieľ daňovú optimalizáciu.
The criterion as to the economic interest of the investment is, however, not likely to prevent such optimisation.
Podmienka spojená s hospodárskym záujmom investície však nemá taký charakter, aby zabránila takejto optimalizácii.
Irrespective of the period of depreciation of the assets concerned, such financing operations may well not pursue any tax optimisation goal, but this does not necessarily mean that they are deprived of any significant economic and social interest primarily in terms of employment.
Takéto operácie financovania bez ohľadu na obdobie odpisovania uvedeného majetku by nemuseli mať za cieľ daňovú optimalizáciu a pritom by nemuseli predstavovať významný hospodársky alebo sociálny záujem, hlavne z hľadiska zamestnanosti.
Reference may be made once more here to Senate Report No 413, which states that the criterion as to the existence of a significant economic and social interest is ‘a means to promote goods manufactured in France or financing operations for the benefit of a French user’.
V tomto kontexte sa treba opätovne odvolať na správu Senátu č. 413, z ktorej vyplýva, že podmienka spojená s jestvovaním významného hospodárskeho a sociálneho záujmu je „prostriedkom na uprednostňovanie majetku vyrobeného na vnútroštátnom území alebo financií realizovaných v prospech francúzskeho užívateľa“.
More generally, the report also states that the approval procedure leaves the authorities too wide a margin of discretion.
Okrem toho sa všeobecnejšie v tej istej správe uvádza, že postup súhlasu poskytuje príliš veľkú hodnotiacu voľnosť.
The unsuitability of the criterion as to the economic interest of the investment in the light of the objective pursued therefore increases, in the Commission's opinion, the margin of discretion enjoyed by the national authorities in its application.
Neadekvátnosť podmienky spojenej s hospodárskym záujmom investície so zreteľom na sledovaný cieľ zvyšuje teda podľa Komisie hodnotiacu voľnosť, ktorou disponujú vnútroštátne orgány pri jej uplatňovaní.
Still concerning the margin of discretion enjoyed by the French authorities for approval granting purposes, it should be noted that the Constitutional Council decision of 30 December 1987, which was referred to by the French authorities and some interested parties, is irrelevant in the present context.
Pokiaľ ide stále o hodnotiacu voľnosť, ktorou disponujú francúzske orgány na účely udelenia súhlasu, treba konštatovať, že rozhodnutie Ústavnej rady z 30. decembra 1987, na ktoré sa odvolávajú francúzske orgány a niektoré zo zúčastnených strán, nie je relevantné v tomto kontexte.
What was involved in that instance was a tax measure which provided that a new legal person resulting from the merger of two companies could take over for a limited period all or part of the losses of the merged companies and that, in the event of the partial contribution of capital to a company in the group, any losses not yet deducted before the merger could be set off, with the approval of the Minister for the Budget and within the limits of that approval, against any future profits.
V tejto veci bolo v hre daňové opatrenie ustanovujúce možnosť pre novú právnickú osobu, ktorá vznikla zo spojenia dvoch spoločností, prevziať na ohraničené obdobie celý deficit spojených spoločností alebo jeho časť a umožňujúce, na základe súhlasu ministra rozpočtu a v rámci obmedzenia tohto súhlasu, v prípade čiastočného vkladu aktív do spoločnosti skupiny preniesť deficity, ktoré ešte neboli odpočítané pred fúziou, na neskoršie zisky.
The Constitutional Council was asked to rule on the conformity of that approval procedure with Article 34 of the Constitution, which entrusts to the legislature the task of determining the scope of a tax advantage.
Ústavná rada sa mala vyjadriť k súladu tohto postupu schvaľovania s článkom 34 ústavy, ktorý zveruje zákonodarcovi určenie rozsahu pôsobnosti daňovej výhody.
It held that the measure in question did not allow the legislature to subdelegate its taxation powers to the Minister and that the latter had conferred on him only the power to ensure, in keeping with the legislature's objective of preventing tax avoidance, that the conditions laid down by law were met.
V tomto kontexte uvážila, že uvedené ustanovenie neumožňovalo zákonodarcovi subdelegovať svoju daňovú právomoc ministrovi a že tomu bola zverená len právomoc presvedčiť sa, v súlade s cieľom zákonodarcu zamedziť obchádzaniu daňovej povinnosti, či sa dodržiavajú podmienky stanovené zákonom.
On that occasion, what the Constitutional Council was being called on to do was to rule on compliance with the respective powers of the legislative and regulatory authorities in tax matters and not at all on whether the Minister had a discretionary power when adopting the individual measures needed to implement the law.
V tomto rozhodnutí sa Ústavná rada mala vyjadriť k dodržiavaniu jednotlivých právomocí zákonodarnej a nariaďovacej moci v daňovej oblasti, ale vôbec nie k jestvovaniu na strane ministra hodnotiacej právomoci v prijímaní individuálnych opatrení nevyhnutných na uplatnenie zákona.
In any event, the Commission considers that the conditions of Article 87(1) of the Treaty cannot be called into question by decisions of national courts.
V každom prípade sa Komisia domnieva, že podmienky článku 87 ods. 1 zmluvy nemožno spochybniť judikatúrou vnútroštátnych súdov.
Fourthly, in response to the argument that the national authorities did not have arbitrary power since their decisions could be appealed against before the national courts with a view to reviewing the grounds for withholding approval, it should be pointed out that, in order to preclude characterisation as a general measure, it is not necessary to determine whether the conduct of the tax administration is arbitrary.
Po štvrté, pokiaľ ide o argument, že vnútroštátne orgány údajne nedisponujú arbitrárnou mocou, pretože voči ich rozhodnutiu by bolo možné odvolať sa na vnútroštátne súdy, aby boli spochybnené dôvody na zamietnutie súhlasu, treba pripomenúť, že na vylúčenie kvalifikácie všeobecného opatrenia nie je nevyhnutné preveriť, či správanie daňového orgánu má arbitrárny charakter.
It need only be established that the administration has a discretionary power enabling it to vary the conditions for granting the tax concession in question according to the characteristics of the investment project submitted for its assessment.
Stačí totiž konštatovať, že uvedený správny orgán disponuje právomocou diskrecionárneho hodnotenia, ktorá mu umožňuje upraviť podmienky udelenia uvedenej daňovej výhody v závislosti od charakteristík investičných projektov, ktoré mu boli predložené na posúdenie.
It has been ruled, moreover, that debt remissions granted in the course of judicial proceedings and in accordance with the applicable national law were selective in character as they did not flow automatically from the application of the law, but from the discretionary decisions made by the public bodies in question.
Okrem toho sa usúdilo, že odklady dlhov udelené v rámci súdneho konania a v súlade s uplatniteľným vnútroštátnym právom sa vyznačujú selektívnym charakterom, pretože nevyplývajú automaticky z uplatnenia zákona, ale z diskrecionárnej voľby uvedených orgánov verejnej moci.
In making this ruling, the Court again made it clear that Article 87(1) of the Treaty does not distinguish between measures of state intervention by reference to their causes or aims but defines them in relation to their effects.
Sudca Spoločenstva v tomto kontexte pripomenul, že článok 87 ods. 1 zmluvy nerozlišuje podľa príčin alebo cieľov štátnych zásahov, ale definuje ich v závislosti od ich účinkov.
In the present case, a fortiori, the fact that decisions withholding approval may be appealed against before a national court cannot call into question the existence of a margin of discretion on the part of the national authorities in applying the ministerial approval grant criteria.
O to viac v tomto osobitnom prípade teda okolnosť, že rozhodnutia zamietajúce súhlas môžu byť predmetom odvolania na vnútroštátnom súde, nemôže spochybniť jestvovanie hodnotiacej voľnosti vnútroštátnych orgánov v rámci uplatnenia podmienok udelenia ministerského súhlasu.
Lastly, the Commission considers that the French authorities’ argument centred on the absence of a distinction based on the nationality of the members of an EIG and of users likewise does not call into question the selective character of the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code, especially since Senate Report No 413 states that the condition as to the existence of a significant economic and social interest of the investment is ‘a means to promote goods manufactured in France or financing operations for the benefit of a French user’.
V poslednom rade sa Komisia domnieva, že tvrdenie francúzskych orgánov vyvodené z nejestvovania rozdielu založeného na štátnej príslušnosti členov ZHZ a užívateľov nemôže viac spochybniť selektívny charakter režimu článku 39 CA VZD, o to viac, že správa Senátu č. 413 uvádza, že podmienka spojená s jestvovaním významného hospodárskeho a sociálneho záujmu investície je „prostriedkom na uprednostnenie majetku vyrobeného na vnútroštátnom území alebo financií realizovaných v prospech francúzskeho užívateľa“.
In the light of the above, the Commission considers that the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code is selective in character.
So zreteľom na uvedené si Komisia myslí, že režim článku 39 CA VZD sa vyznačuje selektívnym charakterom.
The relevance of the exception based on the nature and overall structure of the tax system
K relevantnosti výnimky založenej na charaktere a úspore daňového systému
The French authorities claim that the combined provisions of the second paragraph of Article 39 C and Article 39 CA of the General Tax Code are a means of ex ante control by the tax authorities aimed at combating tax avoidance through the abuse of movable asset financing operations by tax-transparent structures such as EIGs.
Francúzske orgány zdôrazňujú, že kombinované ustanovenia článkov 39 C druhý pododsek a 39 CA VZD predstavujú apriórny kontrolný prostriedok, ktorým disponuje francúzsky daňový orgán na boj proti daňovému úniku vyplývajúcemu zo zneužívania finančných operácií s hnuteľným majetkom prostredníctvom daňovo transparentných štruktúr ako ZHZ.
They consider that the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code is thus justified by the nature and overall structure of the tax system.
Myslia si, že režim článku 39 CA VZD je takýmto spôsobom odôvodnený charakterom a úsporou daňového systému.
They state in this connection that the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code is ‘based on objective, horizontal tax avoidance combating criteria’.
Z tohto hľadiska spresňujú, že režim článku 39 CA VZD „sa zakladá na objektívnych a horizontálnych kritériách boja proti daňovému úniku“.
It is true that the definition of state aid does not include national measures introducing a differentiation between undertakings when that differentiation arises from the nature and overall structure of the system of charges of which they form part.
Je pravda, že pojem štátnej pomoci sa nezameriava na štátne opatrenia zavádzajúce rozdiel medzi podnikmi, keď tento rozdiel vyplýva z charakteru a úspory systému nákladov, do ktorého zapadajú.
This justification based on the nature or overall structure of the tax system reflects the consistency of a specific tax measure with the internal logic of the tax system in general.
Toto odôvodnenie založené na charaktere alebo úspore daňového systému odkazuje na súlad konkrétneho daňového opatrenia s vnútornou logikou daňového systému vo všeobecnosti.
However, tax differentiations cannot be simply dictated by the general aims and objectives pursued by the State in adopting the measures in question.
Daňové rozdiely však nemôžu byť diktované všeobecnými účelmi a cieľmi, ktoré sleduje štát prijatím uvedených opatrení.
In the present case, the Commission considers that, by limiting the amount of deductible depreciation, the second paragraph of Article 39 C of the General Tax Code does in fact seek to combat abusive recourse to tax-transparent structures with a view to achieving a tax saving as part of operations to finance assets leased out or otherwise made available.
V tomto osobitnom prípade sa Komisia domnieva, že článok 39 C druhý pododsek VZD tým, že obmedzil sumu odpočítateľného odpisu, sa skutočne zameriava na boj proti zneužitiu daňovo transparentných štruktúr s cieľom dosiahnuť daňové zisky v rámci financovania majetku daného do prenájmu alebo k dispozícii.
That objective is clearly necessary and rational for purposes of ensuring the effectiveness of the scheme of tax-deductible depreciation of assets leased out or otherwise made available and must therefore be considered to form an inherent part of the said scheme.
Tento cieľ sa ukazuje ako potrebný a racionálny na to, aby sa zabezpečila účinnosť daňového systému odpisov prenajatého majetku alebo daného k dispozícii, a preto sa musí pokladať za vlastný uvedenému systému.
On the other hand, the scheme provided for in Article 39 CA of the General Tax Code cannot be justified by the nature and overall structure of the French system of depreciation of assets leased out or otherwise made available.
Naproti tomu režim zavedený článkom 39 CA VZD nemožno odôvodniť charakterom a úsporou francúzskeho systému odpisovania majetku daného do prenájmu alebo k dispozícii.
Although derogations from the ceiling in principle on depreciation provided for in the second paragraph of Article 39 C of the General Tax Code are admissible, they should be based only on criteria the fulfilment of which would be capable of preventing recourse, for tax optimisation purposes, to the financing of the said assets by means of tax-transparent structures such as EIGs.
Totiž aj keď výnimky z principiálnej maximálnej výšky odpisovania ustanovenej v článku 39 C druhom pododseku VZD sú prípustné, tieto výnimky by mali byť založené len na podmienkach, ktorých splnenie by malo taký charakter, že by zabraňovalo využiť na účely daňovej optimalizácie financovanie uvedeného majetku prostredníctvom daňovo transparentných štruktúr ako ZHZ.
Firstly, the limitation of the scope of the derogation in question to the financing of assets depreciable over a period of at least eight years cannot be justified, either in itself or in combination with the other approval grant criteria, in the light of the objective pursued by the French authorities.
Na jednej strane obmedzenie rozsahu pôsobnosti uvedenej výnimky na financovanie majetku odpisovateľného za obdobie aspoň ôsmich rokov nemožno odôvodniť ako také alebo v kombinácii s ostatnými podmienkami udelenia súhlasu so zreteľom na cieľ sledovaný francúzskymi orgánmi.
During the course of the present administrative procedure, those authorities have provided no explanation as to why, in the light of the objective of combating tax avoidance, the derogation was limited to assets having such a depreciation period.
Tie okrem toho neposkytli v rámci tohto správneho konania nijaké vysvetlenie, pokiaľ ide o voľbu, so zreteľom na sledovaný cieľa boja proti daňovému úniku, obmedziť túto výnimku na majetok, ktorý má takéto obdobie odpisovania.