natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The United Kingdom claims that, on the contrary, the NDA would be a ‘champion of public information’.
Spojené kráľovstvo naopak tvrdí, že NDA bude „šampiónom verejnej informovanosti“.
Its statutes would include several transparency mechanisms for its accounts, expenditures and overall programming.
Jeho stanovy budú zahŕňať viaceré mechanizmy transparentnosti pre jeho účtovníctvo, výdavky a celkové programovanie.
At least part of the Measure concerns issues covered by the Euratom Treaty and therefore has to be assessed accordingly.
Aspoň časť opatrenia sa týka otázok zahrnutých do Zmluvy o Euratome, a preto sa musí podľa toho hodnotiť.
However, to the extent that it is not necessary for or goes beyond the objectives of the Euratom Treaty or distorts or threatens to distort competition in the internal market, it has to be assessed under the EC Treaty.
No pokiaľ toto nie je nevyhnutné pre ciele Zmluvy o Euratome, alebo presahuje tieto ciele, alebo skresľuje, či hrozí, že bude skresľovať hospodársku súťaž na vnútornom trhu, musí sa hodnotiť podľa Zmluvy o ES.
Euratom treaty
Zmluva o euratome
The establishment of the NDA and the manner in which it will be funded will, by definition, have an impact on the management and funding of nuclear liabilities, including the decommissioning of many nuclear installations and the treatment of large quantities of radioactive waste.
Zriadenie NDA a spôsob, akým bude financovaný, bude mať podľa definície vplyv na riadenie a financovanie jadrových záväzkov, vrátane likvidácie mnohých jadrových zariadení a spracovania veľkých množstiev rádioaktívneho odpadu.
Decommissioning and waste management constitute an important part of the life-cycle of the nuclear industry, giving rise to risks which have to be responsibly addressed, and of the costs covered by the sector.
Likvidácia jadrových zariadení a manipulácia s odpadom predstavuje dôležitú súčasť životného cyklu jadrového odvetvia, vytvárajúc riziká, ktorými sa treba zodpovedne zaoberať, a náklady, ktoré financuje sektor.
In fact, the need to address the risks linked to the dangers arising from ionising radiation constitutes one of the major priorities of the nuclear sector.
Skutočne, nutnosť zaoberať sa rizikami súvisiacimi s nebezpečenstvami, ktoré vznikajú z ionizujúceho žiarenia, predstavuje jednu z hlavných priorít jadrového sektoru.
The Commission notes that after over 50 years of operation of the nuclear industry in the United Kingdom, the issues of decommissioning and waste management are becoming increasingly important, as more facilities reach the end of their lives and important decisions and efforts are required to ensure the health and safety of workers and of the population.
Komisia zdôrazňuje, že po viac ako 50 rokoch prevádzkovania jadrového odvetvia v Spojenom kráľovstve sa otázky likvidácie jadrových zariadení a manipulácie s odpadom stávajú čoraz dôležitejšími, keď viac zariadení sa dostáva na koniec svojej životnosti a na zabezpečenie ochrany zdravia a bezpečnosti pracovníkov a obyvateľstva sú potrebné dôležité rozhodnutia a úsilia.
Article 2(c) of the Euratom Treaty also provides that the Community must facilitate investment where appropriate in the nuclear sector.
Článkom 2 písm. c) Zmluvy o Euratome sa ustanovuje aj to, že Spoločenstvo musí umožniť investovanie do jadrového sektoru tam, kde je to vhodné.
On this basis, the Euratom Treaty establishes the European Atomic Energy Community, creating the necessary instruments and attributing responsibilities to achieve these objectives.
Na základe toho Zmluva o Euratome zriaďuje Európske spoločenstvo pre atómovú energiu s cieľom vytvoriť nevyhnutné nástroje a prideliť zodpovednosti na dosiahnutie týchto cieľov.
In this regard, and as confirmed by the Court of Justice, nuclear safety is a Community competence which must be linked to the protection against the dangers arising from ionising radiations laid down in Article 30, Chapter 3 of the Euratom Treaty, relating to Health and Supply.
V tejto súvislosti, a ako to potvrdil Európsky súdny dvor, jadrová bezpečnosť spadá do kompetencie Spoločenstva, ktorá musí byť spojená s ochranou pred nebezpečenstvami vyplývajúcimi z ionizujúceho žiarenia, ktoré sú uvedené v článku 30, kapitole 3 Zmluvy o Euratome týkajúcej sa zdravia a zásobovania.
The Commission must ensure that the provisions of this Treaty are applied and can therefore adopt decisions in the manner provided for in this Treaty or deliver opinions if it considers it necessary.
Komisia musí zabezpečiť uplatňovanie ustanovení tejto zmluvy a môže preto prijímať rozhodnutia spôsobom ustanoveným v tejto zmluve alebo predkladať stanoviská, ak to bude považovať za nevyhnutné.
The Commission takes note of the elements provided by the United Kingdom authorities that the effects of the notified measure will be, inter alia, to ensure the safety of nuclear facilities both active and obsolete, to provide for the correct, timely and safe decommissioning of obsolete nuclear facilities, and to store and provide long-term solutions for spent nuclear fuel and radioactive waste.
Komisia berie na vedomie prvky, ktoré poskytli orgány Spojeného kráľovstva, že výsledkom oznámeného opatrenia bude, okrem iného, zaručiť bezpečnosť jadrových zariadení tak aktívnych, ako aj zastaraných, postarať sa o správnu, včasnú a bezpečnú likvidáciu zastaraných jadrových zariadení, ukladať vyhorené jadrové palivo a rádioaktívny odpad a poskytnúť pre ne dlhodobé riešenia.
When assessing this information, and notably in determining whether the Measure is necessary or falls within the objectives of the Euratom Treaty, the Commission notes that the financial support granted by the Government to the NDA is designed to facilitate the previously mentioned objectives of the Treaty.
Pri hodnotení týchto informácií, a najmä pri určovaní, či je opatrenie nevyhnutné, alebo či spadá medzi ciele Zmluvy o Euratome, Komisia poznamenáva, že účelom finančnej podpory, ktorú poskytuje vláda orgánu NDA, je umožniť dosiahnutie predtým uvedených cieľov Zmluvy.
The United Kingdom authorities have decided to create and fund the NDA to ensure the correct establishment of a process of decommissioning and management of the wastes that would adequately protect the health and safety of the workers and the population.
Orgány Spojeného kráľovstva sa rozhodli zriadiť a financovať NDA, aby zabezpečili správne zavedenie procesu likvidácie jadrových zariadení a manipulácie s odpadom, ktorý bude adekvátne chrániť zdravie a bezpečnosť pracovníkov a obyvateľstva.
The Commission therefore acknowledges that the United Kingdom authorities have addressed their obligations under the Euratom Treaty to provide for safe and adequately provisioned decommissioning in a correct and responsible manner which is compatible with the objectives of the Euratom Treaty.
Komisia preto potvrdzuje, že orgány Spojeného kráľovstva splnili svoje povinnosti podľa Zmluvy o Euratome zaručiť bezpečnú a adekvátne zabezpečenú likvidáciu jadrových zariadení správnym a zodpovedným spôsobom, ktorý je zlučiteľný s cieľmi Zmluvy o Euratome.
The notified measure further reinforces the fulfilment of the Euratom Treaty objectives by ensuring that the public intervention will not be used for other purposes than the decommissioning of obsolete nuclear facilities and the safe management of radioactive waste in the context of the discharge of nuclear liabilities.
Oznámené opatrenie ďalej posilňuje plnenie cieľov Zmluvy o Euratome tým, že zabezpečuje, aby sa intervencia štátu nepoužívala na iné účely ako likvidovanie zastaraných jadrových zariadení a bezpečná manipulácia s rádioaktívnym odpadom v súvislosti s plnením jadrových záväzkov.
A system of cap and threshold will ensure that enough funds are available for the fulfilment of these goals, while restricting the intervention to the minimum necessary for their achievement.
Systém hornej hranice a prahu zabezpečí, že bude k dispozícii dostatok finančných prostriedkov na splnenie týchto cieľov pri súčasnom obmedzení intervencie na minimum nevyhnutné na ich dosiahnutie.
The Commission concludes that the measures proposed by the United Kingdom authorities are appropriate to address the combination of objectives pursued and are fully in line with the objectives of the Euratom Treaty.
Komisia dospela k záveru, že opatrenia, ktoré navrhli orgány Spojeného kráľovstva, sú vhodné na dosiahnutie kombinácie sledovaných cieľov a sú plne v súlade s cieľmi Zmluvy o Euratome.
Aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty — Application of the polluter-pays principle.
Pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES – Uplatňovanie zásady „platí znečisťovateľ“.
According to Article 87(1) of the EC Treaty, State aid is defined as aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods and affects trade between Member States.
Podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES je štátna pomoc definovaná ako pomoc poskytovaná členským štátom alebo prostredníctvom štátnych zdrojov v ľubovoľnej forme, ktorá skresľuje, alebo hrozí, že bude skresľovať hospodársku súťaž uprednostňovaním niektorých podnikov alebo výroby niektorých tovarov, a ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
In order to analyse whether the Measure includes State aid to BNFL and/or to the NDA, the Commission first assessed whether it provided an advantage to these entities.
S cieľom analyzovať, či opatrenie zahŕňa štátnu pomoc spoločnosti BNFL a/alebo orgánu NDA, Komisia najprv posúdila, či táto pomoc poskytla uvedeným subjektom nejakú výhodu.
Providing an advantage has to be understood in this respect as the State paying for costs that should normally have been borne by each of the two companies.
Poskytnutie výhody sa má v tejto súvislosti chápať v tom zmysle, že štát hradí náklady, ktoré mali obvykle vzniknúť každej z týchto dvoch spoločností.
It is therefore necessary to first establish a benchmark for normal costs to be borne by a company in order to analyse later whether the State is paying part of these costs.
Preto je nevyhnutné najprv určiť referenčnú hodnotu pre bežné náklady, ktoré znáša spoločnosť, aby bolo neskôr možné analyzovať, či štát uhrádza časť týchto nákladov.
Under Article 174 of the EC Treaty, the Community policy on the environment shall be based in particular on the principle that the polluter should pay.
Podľa článku 174 Zmluvy o ES sa politika Spoločenstva v oblasti životného prostredia zakladá najmä na zásade, že má platiť znečisťovateľ.
Under Article 6 of the EC Treaty, environmental protection requirements must be integrated into the definition and implementation of the Community policies.
Podľa článku 6 Zmluvy o ES musia byť požiadavky ochrany životného prostredia začlenené do definície a realizácie politík Spoločenstva.
In practical terms, it is Commission practice to consider that the implementation in State aid policy of the polluter-pays principle requires that the costs of pollution be internalised by polluters.
V praktickom vyjadrení je praxou Komisie zohľadniť, že uplatňovanie zásady „platí znečisťovateľ“ v politike štátnej pomoci vyžaduje, aby sa náklady spojené so znečisťovaním internalizovali znečisťovateľmi.
This means that such costs should be considered precisely as costs normally to be borne by the polluter, which, in turn, means that their payment by the State should be considered as an advantage granted by the State.
To znamená, že tieto náklady sa majú zohľadňovať práve tak ako náklady, ktoré bežne vznikajú znečisťovateľovi, čo zase znamená, že ich uhrádzanie štátom sa má považovať za výhodu poskytnutú štátom.
In the present case, the State will undertake to cover any shortfall in the NDA's ability to cover the costs linked to the nuclear liabilities of the assets that will be transferred to the NDA.
V tomto prípade sa štát zaväzuje kryť každý nedostatok v schopnosti NDA hradiť náklady spojené s jadrovými záväzkami aktív, ktoré sa prevedú na NDA.
Since these liabilities relate to the clean-up of sites contaminated by radioactivity, the Commission considers that they are pollution costs which, as explained above, should normally be borne by the polluters, namely, the operators of the sites.
Keďže tieto záväzky súvisia so sanáciou zariadení kontaminovaných rádioaktivitou. Komisia usudzuje, že sú to náklady spojené so znečisťovaním, ktoré, ako sa už uviedlo, majú obvykle znášať znečisťovatelia, menovite prevádzkovatelia zariadení.
Since the State will pay for part of these costs, these payments should be considered as granting an advantage to the polluters.
Keďže štát bude hradiť časť týchto nákladov, tieto platby sa majú považovať za poskytnutie výhody znečisťovateľom.
In this respect, the Commission disagrees with the United Kingdom's claim that the Measure fulfils the polluter-pays principle because, according to the United Kingdom's figures, over 88 % of these costs will be paid for by the operators.
V tejto súvislosti Komisia nesúhlasí s tvrdením Spojeného kráľovstva, že opatrenie dodržiava zásadu „platí znečisťovateľ“, pretože, podľa číselných údajov Spojeného kráľovstva, 88 % týchto nákladov uhradia prevádzkovatelia.
The Commission considers that these estimates show that about 12 % of the pollution costs will not be covered by the polluters, which demonstrates that the Measure does not fully implement the polluter-pays principle.
Komisia usudzuje, že z týchto odhadov vyplýva, že približne 12 % nákladov spojených so znečisťovaním nebudú kryť znečisťovatelia, čo dokazuje, že opatrenie neuplatňuje zásadu „platí znečisťovateľ“ v plnom rozsahu.
Whilst, as explained above, it is relatively easy to determine in this case that the Measure results globally in polluters being granted an advantage because they do not pay the full costs arising from their pollution, it is more difficult to determine the precise extent to which each of the operators is a polluter, and therefore the precise extent to which each of them is relieved of bearing its pollution costs.
Hoci, ako sa už uviedlo, je v tomto prípade pomerne ľahké zistiť, že opatrenie globálne vedie k poskytovaniu výhody znečisťovateľom, pretože títo neuhrádzajú v plnej výške náklady vznikajúce z nimi spôsobeného znečisťovania, je oveľa ťažšie určiť presný rozsah, v akom je každý z prevádzkovateľov znečisťovateľom, a teda ani presný rozsah, v akom je každý z nich oslobodený od znášania svojich nákladov spojených so znečisťovaním.
Indeed, the majority of the pollution costs at stake in this case are costs linked to the decommissioning of nuclear power plants that were operated by several operators during their total lifetime.
Skutočne, väčšina nákladov spojených so znečisťovaním, o ktoré ide v tomto prípade, sú náklady spojené s likvidáciou tých jadrových elektrární, ktoré v priebehu ich celej životnosti prevádzkovali viacerí prevádzkovatelia.
Implementing the polluter-pays principle in this case requires the ability to decide which of the successive operators is responsible for what part of these costs.
Uplatňovanie zásady „platí znečisťovateľ“ v tomto prípade vyžaduje schopnosť rozhodnúť, ktorý z prevádzkovateľov nasledujúcich po sebe je zodpovedný za ktorú časť týchto nákladov.
Decommissioning costs are generated in one go in the very first moments of the operation of the plants.
Náklady spojené s likvidáciou jadrových zariadení vznikajú už od prvých okamihov prevádzkovania elektrárne.
Later increments in these costs are marginal as compared with those created at the outset.
Neskoršie prírastky týchto nákladov sú okrajové v porovnaní s nákladmi, ktoré sa vytvárajú na začiatku.
A completely direct implementation of the internalisation of costs principle, which is the translation of the polluter-pays principle, would therefore require that all the plant's decommissioning costs be factored in the price of the first units of energy sold by the plant.
Úplné priame uplatňovanie zásady internalizácie nákladov, čo je vlastne preklad zásady „platí znečisťovateľ“, bude preto vyžadovať, aby sa všetky náklady spojené s likvidáciou jadrovej elektrárne zahrnuli do ceny prvých jednotiek energie predaných elektrárňou.
It is obvious that such an interpretation of the polluter-pays principle would be in complete contradiction with the economics of electricity generation and would be so impracticable that it would not even achieve its own goal.
Je evidentné, že takýto výklad zásady „platí znečisťovateľ“ by bol v úplnom rozpore s ekonomikou výroby elektriny a bol by natoľko nerealizovateľný, že by dokonca nedosiahol svoj vlastný cieľ.
It is therefore generally accepted that, in order to apply the polluter-pays principle to these costs in a way that would be practical, a means should be found of spreading the pollution costs (or, to be more exact, the legal duty to cover them) over at least the expected lifetime of the plant.
Preto sa všeobecne akceptuje, že v záujme uplatňovania zásady „platí znečisťovateľ“ na tieto náklady spôsobom, ktorý by bol realizovateľný, treba nájsť prostriedok ako rozložiť náklady spojené so znečisťovaním (alebo, aby sme boli presnejší, právnu povinnosť uhradiť ich) aspoň na celú predpokladanú životnosť elektrárne.
The way these pollution costs are spread has a particular relevance for the application of State aid rules where the State intervenes to pay the decommissioning costs of plants that have been owned by several owners.
Spôsob, akým sa rozložia tieto náklady spojené so znečisťovaním má osobitný význam pre uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci, keď štát intervenuje, aby uhradil náklady spojené s likvidáciou tých elektrární, ktoré vlastnili viacerí vlastníci.
Indeed, in such a case, the spread of the pollution costs between the successive owners also drives the spread of the potential advantage granted by the State to each of them.
Skutočne, v takom prípade rozloženie nákladov spojených so znečisťovaním medzi vlastníkov nasledujúcich po sebe má za následok aj rozloženie potenciálnej výhody, ktorú štát poskytol každému z nich.
There is no harmonised Community-wide system for allocating decommissioning costs to the successive owners of a nuclear plant.
Neexistuje žiadny zosúladený systém uplatňovaný v celom Spoločenstve určený na prideľovanie nákladov spojených s likvidáciou jadrových zariadení vlastníkom jadrovej elektrárne nasledujúcim po sebe.
Member States have different systems for implementing a legal duty to meet nuclear liabilities, these systems resulting in different possible attributions of costs between successive plant owners.
Členské štáty majú odlišné systémy, ktoré vedú k rozdielnym možným rozdeľovaniam nákladov medzi vlastníkov elektrární nasledujúcich po sebe.
Despite the lack of a harmonised system, the Commission considers that it is still possible to identify two broad categories.
Napriek chýbajúcemu zosúladenému systému Komisia usudzuje, že je predsa len možné označiť dve široké kategórie.
The first type of system consists in treating decommissioning liabilities as investment costs.
Prvý typ systému spočíva v posudzovaní záväzkov spojených s likvidáciou jadrových zariadení ako investičné náklady.
In this case, the liability to cover these costs is created at the time the plant is turned on, and the cost becomes unavoidable from then on.
V tomto prípade záväzok kryť tieto náklady sa vytvára v čase spustenia elektrárne a náklady sa od tohto okamihu stávajú nevyhnuteľnými.
In accounting terms, liabilities are similar to a debt to a hypothetical decommissioning operator.
V účtovnom vyjadrení sú záväzky podobné dlhu voči hypotetickému subjektu, ktorý bude likvidovať jadrové zariadenie.
Like all debt, this one may be repaid in instalments, as well as purchased or sold by various parties.
Toto sa podobne ako každý dlh môže splácať formou splátok, a taktiež to môžu kupovať alebo predávať rôzne strany.
But it is in any event completely triggered as from the beginning of operations.
V plnom rozsahu sa to však spúšťa od samého začatia prevádzky.
The second type of system consists in treating decommissioning liabilities as operating costs.
Druhý typ systému spočíva v posudzovaní záväzkov spojených s likvidáciou jadrových zariadení ako prevádzkové náklady.
In such cases, the legal liability to cover these costs is created periodically, normally on a yearly basis, as a counterpart for the operation of the plant.
V týchto prípadoch sa právny záväzok kryť tieto náklady vytvára periodicky, obvykle každoročne, ako doplnok k prevádzkovaniu elektrárne.
Future instalments therefore remain avoidable.
Preto je možné vyhnúť sa budúcim splátkam.
In accounting terms, liabilities are similar to an annual tax paid to a hypothetical decommissioning operator.
V účtovnom vyjadrení sú záväzky podobné ročnej dani zaplatenej hypotetickému subjektu, ktorý bude likvidovať jadrové zariadenie.
The legal charge for this equivalent of a tax is not completely triggered as from the beginning of the operations, but on a continuous basis during the operation of the plant.
Právny poplatok za tento ekvivalent dane sa nespúšťa v plnom rozsahu od začatia prevádzky, ale nepretržite počas prevádzky elektrárne.
The two systems above may in practice lead to the same behaviour in many cases, in particular for economically efficient power plants.
Obidva uvedené systémy môžu v praxi viesť k rovnakému správaniu sa v mnohých prípadoch, najmä pre ekonomicky efektívne elektrárne.
In this case, operators covered by the first system would tend to put money aside to meet their originally triggered liability in the same regular way as they would if they had to meet an annual payment.
V tomto prípade prevádzkovatelia, na ktorých sa vzťahuje prvý systém, budú mať tendenciu odkladať peniaze, aby splnili svoj pôvodne spustený záväzok tým istým pravidelným spôsobom, ako by to robili v prípade, keby museli vykonať ročnú platbu.
However, they lead to two very different interpretations in State aid analysis in cases where an economically inefficient power plant is transferred from one owner to another under the promise by the State to pay for a shortfall in decommissioning costs.
Tieto systémy však vedú k dvom veľmi rozdielnym výkladom pri analýze štátnej pomoci v prípadoch, keď sa ekonomicky neefektívna elektráreň prevádza od jedného, vlastníka k druhému v rámci prísľubu štátu, že uhradí schodok v nákladoch spojených s likvidáciou jadrových zariadení.
Under the first system, liability for funding the whole decommissioning cannot be avoided by the first owner.
V rámci prvého systému sa prvý vlastník nemôže vyhnúť záväzku financovať celú likvidáciu jadrového zariadenia.
If he cannot sell a part of this liability under market conditions to the new owner he remains liable for this part, and the new owner cannot be held liable for it, irrespective of the size of this part as compared to the actual time during which the first owner operated the plant.
Ak nemôže predať časť svojho záväzku novému vlastníkovi za trhových podmienok, bude za túto časť naďalej zodpovedať, a nového vlastníka nemožno uznať za zodpovedného za túto časť bez ohľadu na jej veľkosť v porovnaní so skutočným časom, v priebehu ktorého prvý vlastník prevádzkoval elektráreň.
This can lead to a situation where the first owner has to face a burden which is disproportionately high in relation to the time during which it operated the plant and, conversely, the new owner is faced with a burden which is disproportionately low.
To môže viesť k situácii, keď prvý vlastník musí čeliť bremenu, ktoré je neúmerne vysoké v pomere k času, v priebehu ktorého prevádzkoval elektráreň, a naopak, nový vlastník čelí bremenu, ktoré je neúmerne nízke.
The economic situation of the power plant is the factor that determines the spread of liabilities.
Ekonomická situácia elektrárne je faktor, ktorý určuje rozloženie záväzkov.
In the extreme case where the power plant is so inefficient that it covers no more than its operating costs, the first owner would be liable for all decommissioning costs and the new one for none.
V krajnom prípade, keď je elektráreň natoľko neefektívna, že nekryje viac ako svoje prevádzkové náklady, prvý vlastník bude zodpovedať za všetky náklady spojené s jej likvidáciou, zatiaľ čo nový vlastník nebude zodpovedať za nič.