natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, between the months of September and December 2002, the State engineered a change in management the key feature of which was the change in the Company's CEO and closely monitored the drafting of a rebalancing plan while at the same time ensuring the support of private investors with a eye to the launch of a possible capital increase (see above for a detailed description of the State's intervention).
V období od septembra 2002 do decembra 2002 dal štát podnet na zmenu riadenia, ktorého podstatnou náležitosťou bola zmena šéfa firmy a dôsledne sledoval vypracúvanie plánu na rovnovážny stav pri zabezpečení podpory súkromných investorov v prípade neskoršieho vyhlásenia prípadného zvýšenia imania (pozri podrobný opis intervencie štátu vyššie v texte).
According to the French authorities, these operational measures had a decisive financial impact, were very well received by the financial markets and led to the recovery in France Télécom's share price.
Podľa francúzskych orgánov mali tieto operačné opatrenia značný finančný dopad a mali za následok veľmi priaznivé prijatie finančnými trhmi a zotavenie kurzu FT.
The French authorities stress that the State never indicated or suggested that it would give France Télécom its unconditional and unlimited support.
Francúzske orgány zdôrazňujú, že štát nikdy neuviedol a ani nenavrhol, že FT poskytne neviazanú a neobmedzenú podporu.
They add that ‘the State … emphasised in the summer [the French authorities are referring to the statement made by the Minister for Economic Affairs on 12 July] that it would act like a prudent private shareholder and not as a public authority and that it intended to intervene as a shareholder in a way (still to be defined) which would be no different from that which a private investor would choose, which necessarily ruled out the possibility that the State had already decided to intervene in an unconditional and irrevocable manner’.
Dodávajú, že „štát už od leta zdôrazňoval [francúzske orgány sa odvolávajú na vyhlásenie ministerstva z 12. júla], že sa správa ako uvedomelý súkromný akcionár a nie ako štátna zvrchovaná moc a že mieni intervenovať ako akcionár podľa pravidiel (ktoré sa ešte len stanovia), ktoré sa nebudú líšiť od tých, ktoré by si vybral súkromný investor, čo už teraz nevyhnutne vylučuje, že by sa štát rozhodol intervenovať bezpodmienečne a neodvolateľne“.
This declaration that the conditions would not differ from those of a private investor, excludes de facto any unconditional and irrevocable support.
Tieto vyhlásenia, ktoré sa vraj neodlišujú od pravidiel zvolených súkromným investorom, vylučujú de facto akúkoľvek bezpodmienečnú a neodvolateľnú podporu.
The French authorities also argue that the declarations made by the French authorities between July and October 2002 constituted ‘vague prior declarations’ without any ‘corresponding practical measures’.
Francúzske orgány zároveň upozornili na to, že vyhlásenia francúzskych orgánov v čase od júla 2002 do októbra 2002 sú „vágnymi predbežnými vyhláseniami“ bez „opatrení, ktoré by im dali materiálnu podobu“.
The French authorities state in this connection that the subsequent declarations were to be assessed in the light of the first declaration and that it is wrong to assert that as of 12 July 2002 the State had ‘committed itself irrevocably to supporting France Télécom’ and had, on that occasion, entered into ‘an irrevocable commitment to participate in the strengthening of the capital base’.
Francúzske orgány uviedli v tejto súvislosti, že neskoršie vyhlásenia mali byť posudzované z hľadiska prvého vyhlásenia a že nie je správne tvrdiť, že dňom 12. júla 2002 štát prijal „neodvolateľný záväzok podporiť FT“ a že pri tejto príležitosti prijal „neodvolateľný záväzok zúčastniť sa zvýšenia vlastného imania“.
The French authorities point out that the State shareholder announced its intention to participate in the strengthening of the Company's capital base for the first time in September 2002 and that ‘this would take the form of a transaction followed by the market (reference to a timetable to be defined in the light of market conditions)’.
Francúzske orgány upresňujú, že akcionár uviedol svoj zámer zúčastniť sa na zvýšení vlastného imania firmy v septembri 2002 a že vraj „ide o operáciu sledovanú trhom (odkaz na splátkový kalendár, ktorý sa má stanoviť so zreteľom na trhové podmienky)“.
Concerning the declaration of 2 October 2002, the French authorities argue that this confirmed that the presentation of a credible plan was a precondition for the State's participation.
Čo sa týka vyhlásenia z 2. októbra 2002, francúzske orgány poukázali na to, že vyhlásenie je potvrdením toho, že plán považovaný za spoľahlivý je podmienkou účasti štátu.
The French authorities state that, at all events, it was not possible ‘to deduce from the lack of precision of the State's declarations concerning France Télécom between July and October 2002, despite the State having indicated that it would act like a prudent investor, any intention on the State's part — nor a fortiori any commitment- to take measures which would contravene the Community rules on state aid.
Francúzske orgány uviedli,, že v nijakom prípade nie je možné „vyvodiť z nepresnosti vyhlásení štátu ohľadne FT z júla a októbra 2002, aj keď štát uviedol, že bude konať ako uvedomelý investor, akýkoľvek zámer štátu, ani a fortiori akýkoľvek záväzok prijať oparenia, ktoré by boli v rozpore s predpismi spoločenstva o štátnych podporách.
Infringement of the Treaty rules cannot be presumed and cannot be caused by vague declarations prior to a decision without any measures translating them into practice’.
Porušenie ustanovení zmluvy nemožno totiž predpokladať a nemôže vyplynúť z neurčitých vyhlásení urobených pred prijatím rozhodnutia bez akéhokoľvek opatrenia, ktoré by im dalo materiálnu podobu“.
The French authorities maintain that ‘the only specific measures envisaged by the State in its capacity as majority shareholder in France Télécom are those set out in the information/notification dossier forwarded to the Commission and announced publicly on 5 December 2002, namely the participation alongside private shareholders in a EUR 15 billion capital increase in proportion to the share held by the State in France Télécom's capital and a possible shareholder loan remunerated at market rates upfront of the capital increase.
Francúzske orgány ďalej zdôraznili, že „Jedinými špecifickými opatreniami naplánovanými štátom ako väčšinovým akcionárom FT sú opatrenia, ktoré boli vysvetlené v informačných podkladoch/oznámení doručených Komisii a uverejnených 5. decembra 2002, t.j. účasť po boku súkromných investorov na zvýšení imania o 15 mld. EUR vo výške podielu štátu na imaní FT a prípadné oznámenie akcionára o pôžičke za trhových podmienok ešte pred zvýšením imania.
The indication by the State that it would play its role of prudent shareholder in no way constitutes a state guarantee.
Samotná skutočnosť, že štát pripomenul, že bude plniť úlohu uvedomelého akcionára nie je žiadnou štátnou zárukou.
Such an approach would be contrary to the principle of neutrality of Community law as recognised by Article 295 of the EC Treaty’.
Takýto prístup by bol v priamom rozpore so zásadou neutrality práva spoločenstva uznanej článkom 295 Zmluvy o ES“.
Movements in France Télécom's share price and spreads
Vývoj kurzu akcie a spreads FT
The French authorities argue that only the operational measures had an impact on France Télécom's share price.
Francúzske orgány tvrdia, že dopad na kurzy FT na burze majú iba operačné opatrenia.
Thus, the Company's share price rebounded on 2 October 2002 (up more than 10,4 % on the previous week) following the announcement of the appointment of the new CEO, indicative of a new operational management style, and the share price's progress continued upwards with the announcement of the TOP plan and of the new executive board on 5 December 2002, which led to a rise of more than 25 % in two days.
Kurz akcie firmy prudko stúpol 2. októbra 2002 (nárast o viac ako 10,4 % v týždni kolo 2. októbra) po oznámení o vymenovaní nového šéfa, ktorým sa oznámilo nové operačné riadenie a zvyšovanie kurzu pokračovalo a zintenzívnilo sa vďaka oznámeniu plánu TOP a nového výkonného výboru dňa 5. decembra 2002, ktoré v priebehu dvoch dní spôsobil vzostup kurzu o viac ako 25 %.
The French authorities maintain that the participation by the State in a strengthening of the capital base and in a possible shareholder loan constituted measures described in the press before 5 December 2002 and cannot therefore be considered as being behind the share price increase.
Francúzske orgány zdôrazňujú, že účasť štátu na zvýšení vlastného imania a na prípadnej akcionárskej pôžičke sú opatrenia, ktoré boli opísané v tlačí ešte pred 5. decembrom 2002, a že ich teda nemožno považovať za príčinu vzostupu kurzu akcie.
The declarations of principle made by the State between July and October 2002 were not the determining factor in this increase and as long as there were no operational measures the share price fluctuated, reflecting the market's uncertainty about the Company's situation, and the Mobilcom risk in particular.
Francúzske orgány tvrdia, že zásadné vyhlásenia štátu z júla až októbra 2002 neboli rozhodujúcimi faktormi vzostupu kurzu a pretože neboli prijaté operačné opatrenia, vývoj kurzu bol stále kolísavý, čo vysvetľuje neistotu trhu ohľadne situácie firmy a hlavne rizika v súvislosti s Mobilcom.
This perception led to a fall in the share price, which reached its lowest point on 30 September 2002 following a period of relative stability during the summer in the absence of any specific announcements or rumours.
Francúzske orgány zdôrazňujú, že takéto vnímanie daných okolností malo za následok pokles kurzu na burze, ktorý dosiahol svoju najnižšiu úroveň 30. septembra 2002 s prívlastkom relatívnej stability v priebehu leta, bez osobitných oznámení alebo povestí.
During that period, the State's declarations as to its intention to play fully its role of shareholder did not stop the downward trend in France Télécom's share price.
Francúzske orgány tvrdia, že v tomto období nemali vyhlásenia štátu o jeho zámere plniť si v plnom rozsahu úlohu akcionára vplyv na tendenciu klesania akcie FT.
As to movements in France Télécom's spreads, the French authorities state that they cannot be relied upon to highlight alleged support for the Company linked to the July declarations.
Čo sa týka vývoja spreads FT, francúzske orgány uvádzajú, že na tento vývoj sa nemožno odvolávať v snahe presvedčiť o existencii údajnej podpory firme spojenej s júlovými vyhláseniami.
A comparative analysis of the spreads of France Télécom and Deutsche Telekom since January 2002 shows a certain similarity throughout the period concerned: France Télécom's spreads narrowed in July 2002, reflecting the assessment of the telecoms risk independently of the State's declarations.
Z porovnávacej analýzy spreads FT a Deutsche Telekom od januára 2002 vyplýva istá podobnosť počas celého obdobia: spreads FT poklesli v júli 2002, čo je dôkazom posúdenia rizika telekomunikácií nezávisle od vyhlásení štátu.
Moreover, the spreads widened in December 2002 following the announcement by the State of the operational measures it was considering taking.
Spreads navyše stúpol v decembri 2002 po oznámení štátom operačných opatrení, ktorých prijatie štát plánoval.
The French authorities conclude that the movements in France Télécom's spreads are linked to trends in the telecommunications sector and that the State's declarations were not a decisive factor.
Francúzske orgány z toho vyvodzujú záver, že spreads FT súvisí s vývojom sektora telekomunikácií., pričom vyhlásenia štátu neboli určujúce.
In response to the dispatch of the consultant's legal report and economic report on 9 and 10 June 2003, the French authorities maintained that remarks made by the Minister for Economic Affairs and Finance in an interview published in Les Échos on 12 July 2002 are outside the scope of the investigation procedure opened by the Commission on 30 January 2003.
V odpovedi na právnu správu doručenú 9. júna 2003 a správu o hospodárení doručenú 10. júna 2003 francúzske orgány zdôraznili, že argumenty ministra hospodárstva a financií počas interview, ktoré bolo uverejnené v Les Echos12. júla 2002, už nepatria do rámca vyšetrovacieho konania, ktoré Komisia začala 30. januára 2003.
The Commission was, they claimed, no longer able to extend the procedure to include these remarks as the 18-month period provided for in Article 7(6) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty had almost expired.
Komisia vraj už nemôže rozšíriť konanie a skúmať tieto argumenty, pretože 18 mesačná lehota stanovená v článku 7 ods. 6 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 o pravidlách uplatňovania článku 93 Zmluvy o ES takmer uplynula.
At all events, they reserved the right to present to the Commission further expert opinions on the consultant's reports.
Francúzske orgány si však v každom prípade vyhradzujú právo predložiť Komisii doplňujúce znalecké posudky ohľadne správy poradcu.
The French authorities have presented the following comments on the legal report:
Čo sa týka právnej správy, francúzske orgány predložili nasledujúce pripomienky:
They point out ‘first of all that the legal report is based on an erroneous (not to say tendentious) interpretation of the facts.
Najskôr uvádzajú „že právna správa vychádza z nesprávnej interpretácie (ba až tendenčnej) skutočností.
In particular, … the report manifestly twists — albeit clear — remarks made by the Minister for Economic Affairs in the course of an interview with a journalist published in July 2002.
Táto správa predovšetkým zjavne skresľuje jasné vyjadrenia ministra hospodárstva v rozhovore s novinárom, ktorý bol uverejnený v júli 2002.
The French authorities strongly contest that it is possible to propose interpretations as unfounded as these in order to draw legal conclusions and in particular to assert that there exists any guarantee granted by the State to France Télécom’.
Francúzske orgány vznášajú námietky proti tomu, aby z interpretácií, ktoré sú tak nepodložené, boli vyvodené právne závery a hlavne aby sa na ich základe vyhlasovala existencia akejkoľvek záruky, ktorú vraj štát poskytol France Télécom“.
‘They reiterate … that the State as shareholder in France Télécom has not only always intended to behave like a prudent investor with regard to France Télécom but has also chosen to express clearly and publicly that this position would be the point of departure for all of its potential actions in this area …’.
„Opakujú, … že štát, ktorý je akcionárom France Télécom, nielenže vždy počítal s tým, že sa bude správať voči France Télécom ako uvedomelý investor, ale zároveň sa rozhodol vyjadriť sa jasne a verejne, že sa takto bude správať pred každou prípadnou intervenciou v prospech firmy...“.
The Minister's July 2002 interview makes no mention of any decision being taken.
Interview ministra z júla 2002 nesvedčí o prijatí žiadneho rozhodnutia.
‘… [W]hile remaining confident in the company's viability, the State was merely taking note of the market's doubts about France Télécom's situation and, in its capacity as majority shareholder, was trying to refine its analysis without being able, at that stage, to make an accurate diagnosis or take any decision’.
„… [M]ajúc dôveru v životaschopnosť firmy štát iba konštatoval pochybnosti trhu ohľadne situácie France Télécom a ako väčšinový akcionár sa usiloval spresniť svoju analýzu, aj keď v tomto štádiu nemohol stanoviť presnú analýzu, ani urobiť akékoľvek rozhodnutie“.
‘Moreover, there was no reason to suppose a priori that the phrase “appropriate steps” referred specifically to financial measures’.
„Navyše nie je žiadny dôvod predpokladať a priori, že slovné spojenie primerané opatrenia vyjadrovalo práve finančné opatrenia“.
‘The French authorities have also noted numerous inaccuracies in the reasoning set out in the legal report.
„Francúzske orgány navyše poukázali na mnohé nepresnosti v tvrdeniach obsiahnutých v právnej správe.
The report is thus manifestly short on objectivity, adopting highly contestable legal analyses (for example regarding the characterisation of letters of intent and the scope of a unilateral commitment in civil and commercial law) and making an unjustified application to the facts at issue of certain irrelevant legal precepts (this is the case, for example, with the application of the theory of business management or of the rules of public international law in relations between a company and its majority shareholder’.
Táto správa je len dôkazom zjavného nedostatku objektívnosti jednak vzhľadom na to, že vychádza z veľmi sporných právnych analýz (najmä vo veci kvalifikácie oznámenia o zámere a dosahu jednostranného záväzku v občianskom a obchodnom práve) a jednak vzhľadom na neopodstatnené odvolávanie sa na skúmané skutočnosti niektorých nesúvisiacich právnych tvrdení (tak je to napríklad s uplatňovaním teórie obchodného manažmentu alebo predpisov verejného medzinárodného práva vo vzťahoch medzi spoločnosťou a jej väčšinovým akcionárom)“.
‘The legal report's finding of the existence of an “unlimited guarantee”, granted by the State to France Télécom, is in any event totally baseless in Community law’.
„Závery z právnej správy s cieľom dokázať existenciu ‚neobmedzenej záruky‘, ktorú štát údajne poskytol France Télécom, sú koniec koncov z hľadiska práva spoločenstva celkom nepodložené“.
In accordance with the Compagnie nationale Air France judgment, the remarks in question cannot give rise to any firm and unconditional commitment on the part of the State.
Podľa judikatúry Compagnie nationale Air France nemôžu inkriminované tvrdenia obsahovať pevný a bezpodmienečný záväzok štátu.
Similarly, ‘the solution adopted in the Crédit foncier de France case — assuming it is in keeping with Community law, which is not certain as the decision has not been the subject of an appeal — relates to radically different circumstances’.
Okrem toho sa „riešenie prijaté v prípade Crédit foncier de France – predpokladajme, že je v zhode s judikatúrou spoločenstva, čo však nie je isté, keďže rozhodnutie nebolo predmetom žiadnej žaloby – vzťahuje na celkom odlišné okolnosti“.
‘What is involved here is not even an official communiqué from the Government or from France Télécom, but merely a press article reproducing the text of an interview with the Minister for Economic Affairs in the wider context of the Government's priorities and therefore lacking any probative force’.
„Nejde ani o úradné oznámenie vlády alebo France Télécom, ale iba o článok v tlači reprodukujúci znenie interview s ministrom hospodárstva v širšom kontexte týkajúcom sa priorít vlády, ktorý teda nemá žiadny preukazný účinok“.
‘Attempts to place the Minister's remarks of 12 July 2002 in some domestic-law legal categories (especially company law and administrative law) likewise do not succeed in proving the existence of any guarantee in favour of France Télécom’.
Snahy o kvalifikáciu tvrdení ministra z 12. júla 2002 z hľadiska právnych kategórií vnútroštátneho práva (hlavne právo obchodných spoločností a správne právo) neumožňuje preukázať existenciu akejkoľvek záruky v prospech France Télécom.
With regard to the comparison between the Minister's July declarations and a letter of intent, the French authorities stress that ‘(i) firstly, it is of the essence of the letter of intent that it is addressed to a beneficiary; (ii) secondly, and as an extension of the preceding observation, the effectiveness of the method is dependent on acceptance by the said beneficiary; and (iii), lastly, the scope of the commitment given (both as regards its object and as regards the force which its author wishes to give to it) depends exclusively on the terms employed’.
Čo sa týka porovnania júlových vyhlásení ministra s oznámením zámeru, francúzske orgány zdôrazňujú, že „(i) po prvé, z povahy oznámenia zámeru vyplýva, že je určené príjemcovi, (ii) po druhé, v nadväznosti na predošlé tvrdenie je účinnosť postupu podmienená odsúhlasením predmetného príjemcu, (iii) po tretie, dosah daného záväzku (tak z hľadiska jeho predmetu, ako aj z hľadiska účinku, ktorý mu jeho autor mieni prisúdiť) závisí výlučne od použitých výrazov“.
‘Thus … the general — to say the least — character of the Minister's remarks … rules out without doubt any commitment in favour of France Télécom or its creditors, and a fortiori any obligation as to the result to be achieved (and hence any idea of guarantee) as well as any obligation as to the means’.
„Takýmto spôsobom … prinajmenšom všeobecný charakter vyhlásení ministra … vylučuje bez akýchkoľvek pochybností akýkoľvek záväzok v prospech France Télécom alebo jej veriteľov a a fortiori akúkoľvek povinnosť výsledku (a teda akúkoľvek myšlienku záruky) a takisto akúkoľvek povinnosť prostriedkov“.
‘The Minister's reply … only confirms that no decision — other than to act like a “prudent investor” — had as yet been taken by the State shareholder, which, while trusting in the operational quality of the company, was not at that time able to make a sufficiently accurate diagnosis or to take any decision’.
„Odpoveď ministra ... je iba potvrdením toho, že nebolo prijaté žiadne rozhodnutie – okrem rozhodnutia konať ako súkromný investor – akcionárom štátom, ktorý dôverujúc operačnej kvalite firmy nebol k uvedenému dátumu schopný urobiť dostatočne presnú analýzu a ani urobiť rozhodnutie“.
‘The courts have … never held that a guarantee commitment without a specific beneficiary or beneficiaries may thus be relied upon by any person who might have an interest therein.
„Judikatúra … nikdy neuvažovala o tom, že by záväzok záruky bez určenia jej príjemcu (príjemcov) mohol byť napadnutý nejakou osobou, ktorá by na tom mohla mať záujem.
This is not surprising as it is in the nature of a guarantee or of a letter of intent that it is addressed to one or more beneficiaries.
Na tom nie je nič udivujúce, pretože z povahy záruky alebo zámeru vypláva, že je adresovaná (adresovaný) jednému alebo viacerým príjemcom.
Nor is it surprising, since it was not intended for any specific beneficiary, that the alleged commitment was not accepted’.
Nemožno sa čudovať ani tomu, že údajný záväzok nebol odsúhlasený, pretože nebol určený žiadnemu konkrétnemu príjemcovi“.
As for the business management hypothesis, this concept is entirely inapplicable to the present case.
Čo sa týka predpokladu obstarania obchodu, táto koncepcia je v danom prípade úplne neplatná.
‘Regarding Article L.465-1 of the Monetary and Financial Code, the French authorities have stressed that supposing it to be transposable to the State, it would condemn, not the mere changing by the State of its intentions, but only the declaring of an intention that was false or misleading from the outset, which was manifestly not the case here inasmuch as the remarks only reflected the lack of any decision whatsoever in the then state of the shareholder's knowledge’.
„V súvislosti s článkom L.465-1 Menového a finančného zákona, FO [francúzske orgány] zdôraznili, že za predpokladu jeho uplatnenia na štát, článok nezakazuje štátu vyjadriť svoje zámery, ale iba vyhlásenie zámeru, ktorý by bol hneď od začiatku nepravdivý alebo klamný, čo nebol tento prípad, pretože z tvrdení iba vyplýva, že nebolo prijaté žiadne rozhodnutie vzhľadom na nedostatok informácií, ktoré mal akcionár k dispozícii“.
As far as administrative law is concerned, the French authorities maintain that ‘[f]irst of all, mere remarks made to a journalist — such as those made by the Minister for Economic Affairs on 12 July 2002 — do not constitute a “tortious act” capable of giving rise to rights and obligations, and even less a guarantee granted to France Télécom by the State.
Z pohľadu správneho práva francúzske orgány zdôrazňujú, že „[n]a jednej strane nie sú púhe tvrdenia vyslovené pred novinárom – ako tvrdenia vyslovené ministrom hospodárstva 12. júla 2002 – ‚aktom zakladajúcim dôvody k sťažnosti‘, ktorý môže založiť práva a povinnosti a už vôbec nie sú zárukou, ktorú vraj štát poskytol France Télécom.