natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a covering letter accompanying the financial protocol signed by […] bank on 12 September 2002 concerning the bank's commitment in relation to the Company's planned capital increase, the bank's representative is unambiguous on this point: ‘We feel that the planned transaction would be difficult under present conditions and that a favourable reaction by the markets to the declarations and official statements to be published at the end of the week will be a key factor in creating the necessary conditions for carrying out the transaction’.
V samostatnom liste v záhlaví finančného protokolu podpísaného bankou [...] 12. septembra 2002, ktorý sa týka záväzku predmetnej banky v súvislosti s plánovaným zvýšením imania podniku, zástupca banky sa jednoznačne vyjadril týmito slovami: „Nazdávame sa, že plánovaná operácia bude za súčasných podmienok obtiažna a že pozitívna reakcia trhov na vyhlásenia a tlačové správy, ktoré budú uverejnené koncom týždňa, bude kľúčovým predpokladom na vytvorenie podmienok nutných na uskutočnenie tejto operácie“.
See FT form 20-F, March 2003, pp. 15-16: ‘a decrease of one notch in its long term debt rating by S & P's and Moody's would automatically increase its annual interest expense by approximately € 75 million.’
Pozri FT form 20-F, March 2003, P15-16 „zníženie o jeden stupeň ratingu dlhodobého dlhu agentúrou S & P a Moody’s by automaticky zvýšil náklady spojené s ročnými úrokmi o zhruba 75 miliónov eur“ ( „a decrease of one notch in its long term debt rating by S & P’s and Moody’s would automatically increase its annual interest expense by approximately € 75 million.“)
A step-up clause determines an increase in a bond's coupon rate and in the interest rates on credit lines as the credit rating declines.
Klauzula „step up“ určuje zvýšenie kupónu dlhopisov a úrokových sadzieb úverovej linky postupne tak, ako sa bude znižovať rating.
Memoranda of understanding signed on 11 and 12 September 2002 between the State and the banks (condition h).
Protokoly o dohodách podpísané 11. a 12. septembra 2002 medzi štátom a bankami (podmienka h).
See in this connection the Seleco decision, referred to above, paragraph 84.
Pozri k tejto téme rozhodnutie Seleco, bod 84.
See also the Opinion of Advocate General Geelhoed delivered on 27.9.2001 in Joined Cases C-328/99 and C-399/00 Italy v Commission [2001] ECR I-4035, which states (unofficial translation): ‘Hence it is conceivable that these private investors were willing to contribute only after the authorities decided to grant new aid.
Pozri aj závery generálneho advokáta L.A Geelhoeda z 27. septembra 2001 v spojených prípadoch C-328/99 a C-399/00, Taliansko proti. Komisii, Zb.
The fact that these private investors were then willing to contribute at the same time is no longer relevant’.
2003, s. I-4035, v ktorých sa uvádza: „Môžeme sa preto nazdávať, že títo súkromní investori boli ochotní intervenovať až po tom, čo sa orgány rozhodli poskytnúť nové podpory. Skutočnosť, že títo súkromní investori sú ochotní intervenovať v rovnakom čase, už nie je právne relevantná“.
See point 3.1.1.
Pozri bod 3.1.1.
See France Télécom's comments contained in Mr Ehlermann's report of 21.1.2004: ‘… during the first half of 2002, the market gradually lost confidence in France Télécom's capacity to cope with its debt and in the management team's ability to solve the problem (point 7) … once the first half's figures were known and in view of the management team's inability to reassure the markets, the French State intervened in September 2002 (point 8).’
Pozri pripomienky France Télécom v Ehlermannovej správe z 21. januára 2004: „… v prvom polroku 2002 prestáva trh postupne dôverovať schopnosti FT prekonať problém svojho zadĺženia a schopnosti manažmentu tento problém vyriešiť (bod 7) … akonáhle boli známe výsledky za prvý polrok a vzhľadom na neschopnosť manažmentu obnoviť dôveru trhov, štát intervenoval v septembri 2002 (bod 8).“
The appointment of a new management team and the launching of a study to prepare the ground for a new industrial plan would appear to be the first steps to take in order to regain the market's confidence (see, for example, the above-mentioned HSBC report, p. 6: ‘… the normal attitude of a prudent investor when faced with such a situation is: (i) to re-establish confidence in the company's future by appointing a management with fresh credibility’.
Vytvorenie nového manažmentu a vypracovanie štúdie na prípravu nového priemyselného plánu by mali byť prvými opatreniami, ktoré treba prijať, keď existuje vôľa znovu si získať dôveru trhu (pozri napríklad správu HSBC, s. 6 „… Normálny postoj uvedomelého investora v danej situácii takýto: (i) obnoviť dôveru v budúcnosť spoločnosti zriadením nového dôveryhodného manažmentu“.
In the same vein, see the Deutsche Bank study of 22.7.2002, referred to above: ‘If we assume a management change which would be necessary for any deal ()… With a new management the equity story could then perhaps be sold to the markets’, p. 33.
V tejto súvislosti pozri aj štúdiu Deutsche Bank z 22. júla 2002: ak navrhujeme zmenu vedenia, čo je nutné pre každú operáciu (…) S novým vedením by sa snáď operácia zvýšenia imania dala predať trhom („If we assume a management change which would be necessary for any deal ()… With a new management the equity story could then perhaps be sold to the markets“ s. 33).
During the meeting with the Commission on 22.1.2003, the French authorities explained that their conduct had been comparable to that of a prudent investor as, before acting, they had awaited: the change of management, verification of the Company's financial situation, preparation of the TOP plan, the announcement of the State's support and of its intention to participate in the operation to strengthen the Company's capital base, and, lastly, the recovery of the market's confidence.
Na zasadnutí Komisie z 22. januára 2003 francúzske orgány vysvetlili, že ich správanie bolo porovnateľné so správaním uvedomelého investora, pretože prv, než začali konať, počkali si na: zmenu manažmentu, previerku finančnej situácie podniku, prípravu plánu TOP a oznámenie o podpore štátu a jeho zámeru zúčastniť sa operácie zvýšenia vlastného imania podniku a nakoniec znovuzískanie dôvery trhu.
The Commission agrees with the French authorities that these steps are those which any prudent private investor would have taken before entering into any commitment to support the Company.
Komisia súhlasí s francúzskymi orgánmi, že každý uvedomelý súkromný investor by bol býval zvolil takýto postup ešte predtým, než by na seba vzal akýkoľvek záväzok podporiť podnik.
However, as shown above, the Commission has concluded that the State had committed itself to supporting France Télécom well before any of these steps had been taken.
Ako už bolo uvedené, Komisia dospela k záveru, že štát sa zaviazal podporiť FT, hoci predtým nepodnikol žiadny z uvedených krokov.
As mentioned above, the rating agencies downgraded France Télécom's rating during the months of June and July 2002 to just above that of junk bond, stating in their press release that the rating would have been lower still had it been based solely on France Télécom's fundamentals.
Ako už bolo uvedené predtým, ratingové agentúry znížili rating FT v mesiacoch jún a júl 2002 na úroveň tesne nad „junk bond“ s upresnením v tlačovej správe, že hodnotenie bonity by bolo ešte nižšie, keby vychádzalo iba z výsledkov FT.
See the above-mentioned Deutsche Bank study of 22.7.2002: ‘In our view the risk reward balance is not currently very attractive for investors to participate in a capital increase’.
Pozri štúdiu Deutsche Bank z 22. júla 2002: „Podľa nás správa o aktuálnom riziku/výnose nijako zvlášť nepodnecuje investorov k tomu, aby sa zúčastnili zvýšenia imania“. ( „in our view the risk reward balance is not currently very attractive for investor to participate in a capital increase“.)
Information which was considered partial by the above-mentioned commission of enquiry.
Informácia, ktorú vyšetrovacia komisia posúdila ako čiastkovú.
See inter alia: ‘The State thus comes across as being both very present and too often ineffective ... The State has difficulty in giving public undertakings clear guidelines … Moreover, the State's means of control are considerably weakened by the forms taken by external growth, that is to say, the development of subsidiaries.
Pozri najmä: „Štát sa zdá byť jednak veľmi rýchle pôsobiaci a zároveň príliš často neúčinkujúci... Štát má problém dať štátnym podnikom jasné pokyny … Okrem toho sú kontrolné prostriedky štátu výrazne oslabené formami, vznikajúcimi pri externom raste, t.j. rozvojom dcérskych spoločností.
Decisions that are fundamental to public groups are being taken at the level of subsidiaries, something which, owing to their strong identity (Orange or Equant in the case of France Télécom) and the specific details of their governance (the number of “direct” representatives of the State on their boards is small or non-existent, notwithstanding the State ' s controlling majority), reduces still further the time available for and the quality of the information transmitted to the public shareholder ’.
Zásadné rozhodnutia skupín štátnych podnikov na úrovni dcérskych spoločností, čo z dôvodu ich výraznej identity (Orange alebo Equant v prípade France Télécom) a špecifických podmienok ich vedenia (počet ‚priamych‘ zástupcov štátu v predstavenstvách je nízky alebo nulový, s výhradou účasti štátu na kontrole) skracuje lehoty, ale zároveň zmenšuje i kvalitu informácií poskytovaných verejnému akcionárovi “.
It cannot but be concluded that, as Mr Elie Cohen said, “both Crédit Lyonnais and France Télécom were subject to control by the State, to the tutelage of the Treasury and to monitoring by the Court of Auditors, that is to say, to a whole series of external controls, which, in the last analysis, failed to work”’.
Na záver netreba spomenúť nič iné než to, čo povedal Elie Cohen: Crédit Lyonnais, ako aj France Télécom, podliehali kontrole štátu, dohľadu štátnej pokladnice, kontrole Súdneho dvora, teda radu kontrol vykonávaných zvonka, ktoré v tomto prípade nefungovali “.
Which was, in fact, done only in October after the appointment of Mr Thierry Breton as CEO.
Čo sa v skutočnosti udialo až v októbri po vymenovaní Thierry Bretona.
See France Télécom's comments as set out in Mr Ehlermann's report of 21.1.2004, point 90.
Pozri pripomienky France Télécom obsiahnuté v Ehlermannovej správe z 21. januára 2004, bod 90.
Point 5(a) of the Guidelines.
Bod 5 a) usmernení.
Mention is made here only of criteria applicable to a company in the telecommunications sector.
Tu sú uvedené iba tie kritériá, ktoré platia pre podnik pôsobiaci v telekomunikačnom sektore.
Mr Douste-Blazy, chairman of the commission of enquiry, said: ‘The downgrading of the company's credit rating denied it access to the bond market and hence compromised its ability to borrow’.
Douste-Blazy, predseda vyšetrovacej komisie „Upresňujeme, že zníženie finančného ratingu firmy uzavrelo firme prístup na trh s dlhopismi a následne malo dopad na jej zadĺženie“.
The downgrading to which he is referring is that of May 2002.
Zníženie ratingu, ktoré predseda komisie spomína, je zníženie z mája 2002.
Sara Husband, High Yield Report, 1.7.2002.
Sara Husband, High Yield Report, 1. júl 2002.
See the statements by the previous CEO of France Télécom, Michel Bon, reported in the press: article in La Tribune of 16.9.2002‘… the fall in credit rating is preventing the planned refinancing’; article in Le Monde of 16.9.2002‘the downgrading at the end of June of the rating for FT's debt by the Moody's rating agency … has denied us access to the market’; article in the Financial Times of 16.9.2002‘FT cannot continue to survive when no one wants to lend us money and, on the contrary, when everyone wants to be paid on the nail.
Pozri vyhlásenia predošlého predsedu predstavenstva a generálneho riaditeľa FT Michela Bona, ktoré sa objavili v tlači: článok v la Tribune zo 16. septembra 2002„… poles ratingu bráni plánovaným refundáciám“; článok v le Monde zo 16. septembra 2002„zníženie koncom júna ratingu dlhu FT, ktorý mu pridelila ratingová agentúa Moody’s [….] nám uzavrela prístup na trh“; článok vo Financial Times zo 16. septembra 2002„FT cannot continue to survive when no one wants to lend us money and, on the contrary, when everyone wants to be paid on the nail.
In the current markets, the refinancing of our debt is simply out of the question’.
In the current markets, the refinancing of our debt is simply out of question“.
See also the statement by the French authorities: ‘achieving a net debt reduction and a reconstitution of the company capital [is] a sine qua non for the ultimate restoration of the company's reputation in credit markets …’, p. 26 of the French authorities ' letter of 3.12.2002.
Pozri aj tvrdenia francúzskych orgánov: „realizácia čistého oddĺženia a obnovy vlastného imania [je] podmienkou sine qua non vrátenia cti zadĺženému podniku …“ s. 26 listu francúzskych orgánov z 3. decembra 2002.
Committee on Finance, the General Economy and the Plan, record No 26, sitting of 5.12.2002, hearing of Mr Thierry Breton, France Télécom's CEO.
Komisia pre financie, všeobecnú ekonomiku a plánovanie, správa č. 26, zasadnutie z 5. decembra 2002, záznam z vypočutia Thierry Bretona, predsedu predstavenstva a generálneho riaditeľa France Télécom.
See also hearing of Mr Thierry Breton, France Télécom's CEO, before the Economic Affairs Committee on 11.12.2002: ‘[Mr Thierry Breton] Dwelling on the refound confidence, as witnessed by the very good reception accorded to the EUR 1,5 billion bond issue launched the previous day for the first time since 2001’.
Pozri aj záznam z vypočutia Thierry Bretona, predsedu predstavenstva a generálneho riaditeľa FT pred komisiou pre hospodárske veci z 11. decembra 2002: „[Thierry Breton] nástojac na obnovenej dôvere, o ktorej svedčí najmä veľmi dobré prijatie emisie dlhopisov v sume 1,5 miliardy eur z predchádzajúceho dňa, prvej od roku 2001“.
Barclays' proposal for an exchange offer: ‘We provide below preliminary thoughts on such a transaction’.
Barclays Proposal for an exchange offer : „We provide below preliminary thoughts on such a transaction“.
See the French authorities' letter of 16.2.2004.
Pozri list od francúzskych orgánov zo 16. februára 2004.
See the French authorities' comments of 4.12.2003, 22.1.2004 and 16.2.2004.
Pozri pripomienky francúzskych orgánov zo 4. decembra 2003, z 22. januára 2004 a 16. februára 2004.
The French authorities refer to five bond issues made between 26.7.2002 and 23.12.2002, worth in the case of the bonds issued before the announcement of the Ambition 2005 plan (5.12.2002) a total of EUR 220 million, to which must be added an amount of EUR 442,2 million corresponding to the issuance of ORA.
Francúzske orgány poukázali na 5 emisií dlhopisov a upísaných v období 26. júl 2002 – 23. december 2002 v celkovej výške 220 miliónov eur, ktoré patrili k emisiám dlhopisov ešte pred oznámením plánu Ambition 2005 (5. decembra 2002), a k nim sa pripočíta 442,2 milióna eur v rámci emisie ORAs.
Over the period prior to the announcement of the Ambition 2005 plan on 5.12.2002.
Za obdobie pred plánom Ambition 2005, teda 5. decembra 2002.
The average is EUR 1,5 billion.
Priemer je 1,5 miliárd eur.
EUR 442,2 million.
442,2 miliónov eur.
Such issues were made in December 2002 and January 2003.
Takéto emisie sa uskutočnili v decembri 2002 a v januári 2003.
It is worth recalling in this connection certain passages from the hearing before the commission of enquiry of France Télécom's auditors:‘Mr Edouard Salustro: Mr Deputy, allow me to draw attention to something you know better than anyone else.
K tejto téme sú zaujímavé niektoré pasáže z vypočúvania audítorov FT pred vyšetrovacou komisiou:„Edouard Salustro: Pán poslanec, M. Treba pripomenúť jednu vec, ktorú poznáte lepšie než ktokoľvek iný.
Before expressing his opinion on a set of financial data, the auditor asks himself whether the company is capable of the economically justified pursuit of its business.
Ešte pred vyjadrením svojho názoru na všetky finančné údaje si audítor kladie otázku, či je spoločnosť v stave ekonomicky opodstatneného udržiavania prevádzky.
It is the first question, a basic principle which he goes on to state in the accounts.
To je prvá otázka, základný princíp, ktorý sa sleduje v účtoch.
Afterwards, the question no longer arises ... as it has already been answered.Mr Xavier de Roux: You considered, therefore, that the continuation of the business went without saying.Mr Edouard Salustro: No!
Potom sa už otázka nekladie, pretože už bola predtým zodpovedaná.Xavier de Roux: Dospeli ste teda k názoru, že udržanie prevádzky je opodstatnené.Edouard Salustro: Nie!
I mean, of course!… I wasn't there!…Mr Vincent de La Bachelerie: It did not necessarily go without saying, and we are in fact monitoring …’.
Totiž áno!… Nedospel som k žiadnemu názoru!…Vincent de La Bachelerie: Nemusela byť opodstatnená, tento bod starosltivo skúmame …“.
Even clearer on this score is the explanation given by Mr Bon, France Télécom's former CEO, before the same commission of enquiry:‘There is one fundamental point that the black scenario never included: the fact that access to the capital market was closed off to us.
Ešte jasnejšie vysvetlil túto situáciu pred vyšetrovacou komisiou p. Bon, bývalý šéf FT:„Pravdou je, že v čiernom scenári sa nikdy nepočítalo s tým, že prístup na kapitálový trh bude pre nás uzavretý.
We had never entertained that possibility because we thought that the State's presence as majority shareholder would prevent the market for contemplating France Télécom's bankruptcy without its even being necessary for the State to voice its support.
Nikdy sme o tejto možnosti nehovorili, pretože sme považovali za samozrejmé, že prítomnosť štátu ako väčšinového akcionára zabráni trhu pomýšľať na úpadok France Télécom a nebude ani nutné, aby štát vyjadril svoju podporu.
This view was shared by almost all market operators up until the time when one of the three rating agencies — and one only — decided that France Télécom was on the verge of insolvency and reviewed its rating, denying it any market access overnight ... When, in June, that one rating agency delivered its opinion and we were denied market access, I knew that, unable to borrow again, France Télécom would be in payment difficulties a year later, towards the end of the first half of 2003’.
Tento názor zdieľali takmer všetky subjekty trhu, až kým jedna z troch ratingových agentúr – a jediná – nerozhodla, že France Télécom je na pokraji platobnej neschopnosti a upravila jej rating, čím jej doslova zo dňa na deň úplne uzavrela prístup na trh ... Keď tá istá ratingová agentúra v júni vydala svoje stanovisko, a keď bol pre nás uzavretý prístup na trh, vedel som, že ak si France Télécom nebude môcť znova požičať, ocitne s o rok neskôr koncom prvého polroka 2003 v platobnej neschopnosti“.
See, along the same lines, the HSBC report of 12.6.2004, page 11: ‘all in all, FT was not a firm in difficulty inasmuch as its business was healthy, but it did suffer from an unsuitable financing structure with a lack of capital and excessively short debt-refinancing periods, coupled with a crisis of confidence on the part of the markets born of the uncertainties to which this state of affairs gave rise’.
K tejto téme pozri aj správu HSBC z 12. júna 2004, strana 11: „vcelku nebola FT spoločnosťou v ťažkostiach v tom zmysle, že jej činnosti sú zdravé, ale nemala vyhovujúcu štruktúru financovania, chýbali jej vlastné zdroje a lehoty splatnosti dlhu boli príliš krátke, k čomu sa ešte pridružila kríza dôvery trhov kvôli neistote vyvolanej týmto stavom“.
Case 223/85 RSV v Commission [1987] ECR 4617.
Rozsudok Súdneho dvora z 24. novembra 1987, prípad 223/85, RSV proti Komisii, Zb., s. 4617.
Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437.
Rozsudok Súdneho dvora z 20. septembra 1990, prípad C-5/89, Komisia proti Nemecku, Zb.
It maintains that the Commission may justifiably consider that the French State granted aid to France Télécom even before an agreement for the granting of a EUR 9 billion credit line was signed as the announcement of support was sufficient to render this emergency financing unnecessary.
Cégétel tvrdí, že Komisia sa oprávnene nazdáva, že francúzsky štát pomohol FT ešte pred podpisom dohody o poskytnutí úverovej linky vo výške 9 miliárd eur vzhľadom na to, že oznámenie o podpore stačilo na to, aby sa toto núdzové financovanie stalo nepotrebným.
Lenders were thus certain that France Télécom could never default on its payments inasmuch as the State would always be ready to grant it the funds it needed to honour its commitments, and this enabled France Télécom to obtain financing directly on the market.
Požičiavajúce subjekty mali istotu v tom, že nikdy nemôže dôjsť k neplateniu zo strany FT, pretože štát bude vždy pripravený poskytnúť jej potrebné finančné prostriedky, aby mohla plniť svoje finančné záväzky, čo jej umožnilo získať zdroje financovania priamo na trhu.
If the declarations made by the State between July and October 2002 had really been legally equivalent to, or even simply perceived by the market and the rating agencies as being, a promise to provide France Télécom with an “unlimited guarantee”, then there would not have been any downgrading of France Télécom's rating in July and the company's spreads and rating during that period would have reflected the state risk (AAA rating and very low spread).
Keby boli vyhlásenia štátu od júla do októbra 2002 naozaj právne ekvivalentné, dokonca jednoducho ponímané trhom a ratingovými agentúrami ako prísľub ‚neobmedzenej záruky‘ v prospech FT, v takom prípade by nedošlok zníženiu ratingu FT v júli a spreads a rating FT by v tomto období zohľadnili riziko štátu (rating AAA a veľmi nízky spread).
Lastly, any factoring in by the rating agencies of the State's presence as majority shareholder irrespective of any implicit or explicit guarantee or of any specific measure and irrespective of the company's specific financial situation at any given moment cannot in itself be considered state aid.
Nakoniec prípadné zohľadnenie ratingovými agentúrami prítomnosti štátu ako väčšinového akcionára nezávisle od akejkoľvek implicitnej alebo explicitnej záruky, alebo akéhokoľvek špecifického opatrenia a nezávisle od špecifickej finančnej situácie spoločnosti v danom okamihu nemožno považovať za štátnu pomoc.
Source: Rapports Annuels France Telecom 2001, 2002.
Zdroj: Výročná správa France Telecom 2001, 2002.
This indication is still valid today’.
This indication is still valid today“.
See the report drawn up on behalf of the commission of enquiry into the management of public undertakings with a view to improving the decision-making system, registered at the office of the President of the National Assembly on 3.7.2003 (‘the commission of enquiry report’, or ‘commission of enquiry’ for short): ‘The commission wished to carry out a precise analysis of the strategy and procedure with regard to the international acquisitions engaged in by France Télécom and EDF in view of their serious consequences for both companies' accounts (in the case of France Télécom, the losses attributable to the exceptional provisions and amortisations relating to acquisitions during the period 1998-2002 amounted to EUR 28,5 billion for 2001 and 2002).
Pozri správu prezentovanú v mene vyšetrovacej komisie o riadení štátnych podnikov s cieľom zlepšiť systém rozhodovania, zaprotokolovanú na predsedníctve Národného zhromaždenia 3. júla 2003 (ďalej len „správa vyšetrovacej komisie“, ale skrátene „vyšetrovacia komisia“): „Komisia chcela presne analyzovať stratégiu a postup medzinárodného obstarávania zo strany France Télécom a EDF so zreteľom na vážne dôsledky pre účty oboch týchto spoločností (čo sa týka France Télécom, straty, ktoré možno prisúdiť neplánovaným rezervám a odpisom spojeným s obstarávaním v období 1998 – 2002, predstavujú sumu 28,5 miliárd eur za rok 2001 a 2002).