natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH (‘HLB-BG’), which is controlled by FHH and the holding company Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH (‘HGV’), owns a de facto share of 1 % via an atypical silent partnership.
Okrem toho bola netypickým tichým účastníkom s faktickým podielom vo výške 1 % HLB-Beteiligungsgesellschaft mbH („HLB-BG“), kontrolovaná FHH a jej holdingovou spoločnosťou, Hamburger Gesellschaft für Beteiligungsverwaltung mbH („HGV“).
On 2 June 2003 (for tax and balance-sheet purposes, 1 January 2003) HLB and LSH merged to form HSH.
Nová banka HSH Nordbank AG vznikla 2. júna 2003 (na účely daňových a finančných výkazov k 1. januáru 2003) fúziou HLB s LSH.
The owners are FHH with over 35 %, the Land of Schleswig-Holstein with just under 20 %, WestLB with just under 27 % and the Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein with over 18 %.
Vlastníkmi sú FHH s 35 %, spolková krajina Šlezvicko-Holštajnsko s necelými 20 %, WestLB s takmer 27 % a Sparkassen- und Giroverband Schleswig-Holstein (Sporiteľničný zväz Šlezvicka-Holštajnska) s 18 %.
With a balance-sheet total of some EUR 180 billion and some 4500 employees in all, HSH is today one of the larger credit institutions in Germany.
Podľa bilančnej sumy približne 180 mld. eur a celkového počtu približne 4500 zamestnancov sa fúzovaná banka radí v Nemecku k väčším úverovým ústavom.
When the two transfers took place, HLB had a balance-sheet total of DEM 36,5 billion (1986) and just under DEM 60 billion (1992).
K termínu oboch prevodov predstavovala bilančná hodnota HLB 36,5 mld. DEM (1986), resp. takmer 60 mld. DEM (1992).
In 2002, the year preceding the merger creating HSH, HLB had a group balance-sheet total of just under EUR 93 billion and an own-funds ratio of 11 %.
V roku 2002, v poslednom roku pred fúziou na HSH Nordbank, dosahovala bilančná suma koncernu HLB takmer 93 mld. eur (koncern), a podiel vlastných zdrojov 11 %.
That same year it had 2700 employees at group level.
V tom istom roku v koncerne pracovalo 2700 zamestnancov.
As a state-owned bank, HLB took charge of FHH's banking business and that of its public and private legal persons.
Ako štátna banka vykonávala HLB bankové obchody FHH a jeho právnických osôb verejného a súkromného práva.
As a commercial bank, HLB was active especially in the areas of shipping and real estate finance, corporate and private customer business and international capital market business.
Ako obchodná banka sa HLB angažovala predovšetkým vo financovaní lodí a nehnuteľností, v obchode s firemnými a privátnymi klientmi a tiež na medzinárodnom kapitálovom trhu.
In the field of shipping finance, HSH describes itself as the world leader.
V oblasti financovania lodí je HSH Nordbank podľa vlastných údajov v súčasnosti najväčším poskytovateľom tohto druhu úverov na svete.
TRANSFER OF WK SHARES TO HLB
PREVOD PODIELOV WK NA HLB
Under Article 1 of the Act amending the sponsorship of the Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt of 1 July 1986, FHH transferred 24 % of WK's equity and special capital to HLB with effect from 1 January 1986.
Článkom 1 „Zákona o zmene zriaďovateľa Hamburgische Wohnungsbaukreditanstalt“ z 1. júla 1986 FHH s účinnosťou k 1. januáru 1986 previedlo 24 % základného a osobitného imania WK na HLB.
According to the relevant contract of 10 July 1986 concluded between FHH and HLB, this was done as a means of increasing the latter's capital.
Podľa zmluvy o vklade kapitálu uzatvorenej medzi FHH a HLB 10. júla 1986 mal tento vklad charakter opatrenia na zvýšenie kapitálu.
In accordance with the Act increasing the capital of Hamburgische Landesbank — Girozentrale of 22 December 1992, FHH transferred with effect from 1 January 1993 a further 38 % of its shares in WK to HGV and the remaining shares (a further 38 %) directly to HLB.
„Zákonom o posilnení kapitálu Hamburgische Landesbank – Girozentrale“ z 22. decembra 1992 previedlo FHH s účinnosťou k 1.1.1993 ďalších 38 % podielov vo WK na HGV a zostávajúce podiely, ďalších 38 %, priamo na HLB.
The FHH holding HGV in turn acquired an interest in HLB in the form of a typical silent partnership contribution with 19,86 % of the shares transferred to it.
FHH- Holding HGV sa potom vo forme typického vkladu tichého spoločníka s 19,86 % podielov, ktoré boli naň prevedené, podieľal na HLB.
Consequently, according to the information supplied by Germany, FHH transferred 81,86% of its shares in WK to HLB, some directly, some indirectly.
Podľa informácií nemeckej strany takto FHH vložilo, čiastočne priamo, čiastočne nepriamo, spolu 81,86 % svojich podielov v WK do HLB.
The transfer contract of 22 December 1992 also provided for a call option whereby FHH could at any time demand that the Landesbank transfer the WK shares transferred directly to it either to FHH itself or to a third-party designated by it.
Zmluva o vklade kapitálu z 22. decembra 1992 ďalej predpokladala nákupnú opciu. Na základe toho mohlo FHH kedykoľvek požiadať krajinskú banku o prevod priamo vložených podielov WK na seba alebo na akúkoľvek tretiu osobu podľa jeho výberu.
This option also included the right to receive back the shares transferred in 1986 (cf. a so-called ‘side letter’ of 22 December 1992).
Zahŕňalo to aj právo na spätný prevod podielov vložených v roku 1986, čo je predmetom tzv. „Sideletter“ z 22. decembra 1992.
In the event of such a reassignment, payment would be based on the value of the WK shares as determined by an expert valuation for the financial year prior to the reassignment.
Protihodnota podielov WK sa pri spätnom prevode stanoví na základe znaleckého hodnotenia obchodného roka, predchádzajúceho spätnému prevodu.
In an addendum adopted on 21 April 1997 to the contract of 22 December 1992, it was laid down that, in the event of a reassignment, any increase in undisclosed reserves brought about by a readjustment of the WK aid scheme would accrue not to HLB but to FHH.
V dodatku ku zmluve z 22. decembra 1992, schválenom 21. apríla 1997, sa stanovuje, že prírastok tichých rezerv, spôsobený zmenou podporného systému WK, nepripadne pri spätnom prevode HLB ale FHH.
CAPITAL REQUIREMENTS UNDER THE OWN FUNDS AND SOLVENCY DIRECTIVES
POŽIADAVKY NA IMANIE PODĽA SMERNICE O VLASTNÝCH ZDROJOCH A SMERNICE O KAPITÁLOVEJ PRIMERANOSTI
The German Banking Act (Kreditwesengesetz — KWG) has been amended in line with Council Directive 89/647/EEC on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have own funds equivalent to 8 % of their risk-adjusted assets.
Podľa smernice Rady 89/647/EHS z 18. decembra 1989 o kapitálovej primeranosti úverových inštitúcií (ďalej len „Smernica o kapitálovej primeranosti“) a smernice Rady 89/299/EHS zo 17. apríla 1989 o vlastných zdrojoch úverových inštitúcií (ďalej len „smernica o vlastných zdrojoch“), ktorými sa mení a dopĺňa zákon o bankovníctve (KWG), musia banky disponovať ručiacim imaním vo výške 8 % svojich rizikovo vážených aktív.
At least 4 percentage points of this amount must consist of what is termed core capital, or ‘tier I’ capital, meaning items of capital which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately to cover risks or losses as soon as they arise.
Najmenej 4 percentuálne body z toho musia predstavovať tzv. základný kapitál (kapitál prvej triedy), ktorý sa skladá z tých častí imania, ktoré sú úverovej inštitúcii k dispozícii neobmedzene a bezprostredne na krytie rizík a strát, hneď ako sa vyskytnú.
In determining the total own funds available to a bank for supervisory purposes, the core capital is of decisive importance because additional capital, or ‘tier II’ capital, is accepted as underpinning for risk-bearing transactions only up to the amount of the available core capital.
Základný kapitál má pre celkové vybavenie banky vlastnými zdrojmi v zmysle bankového dohľadu rozhodujúci význam, pretože doplnkový kapitál (kapitál druhej triedy) sa na krytie rizikových bankových obchodov uznáva iba do výšky základného kapitálu prvej triedy.
German banks had to adapt their own funds to the new requirements of the Solvency Directive and the Own Funds Directive by 30 June 1993.
Nemecké banky museli k 30. júnu 1993 prispôsobiť svoje vybavenie ručiacim imaním novým požiadavkám podľa smernice o kapitálovej primeranosti a smernice o vlastných zdrojoch .
Even before the Solvency Directive was transposed into German law, many Landesbanks had relatively weak own-funds positions.
Už pred zavedením smernice o kapitálovej primeranosti do nemeckého práva boli mnohé krajinské banky pomerne slabo vybavené ručiacim imaním.
They now had to strengthen their own-funds base as a matter of urgency in order to avoid restrictions on their business expansion and indeed to maintain their current level of activities.
Tieto úverové ústavy museli preto nevyhnutne zvýšiť svoju kapitálovú základňu, aby zabránili obmedzeniu svojho podnikateľského rozvoja alebo aby si vôbec mohli udržať svoj doterajší objem obchodov.
However, because the budgetary situation was tight, public shareholders were unable to provide any fresh capital, but neither were they prepared to privatise and to raise additional capital on the capital markets.
Z dôvodu napätej situácie v rozpočte verejní vlastníci nemohli zabezpečiť prísun nového kapitálu, na druhej strane však nechceli ani privatizovať a financovať doplnkový kapitál prostredníctvom kapitálových trhov.
The public banks thus decided to undertake asset and capital transfers: in the case of WestLB, the assets of the WfA and, in the case of HLB, the aforementioned WK shares, which were transferred to HLB's capital reserves and silent partnership reserve.
Banky vo verejnom vlastníctve sa rozhodli vykonať majetkové, resp. kapitálové prevody, napr. v prípade WestLB prevod majetku Ústavu na podporu bytovej výstavby spolkovej krajiny Severné Porýnie-Vestfálsko („WfA“), v prípade HLB uvedené podiely WK, ktoré boli prevedené do kapitálových rezerv, resp. ako vklad tichého spoločníka HLB.
EFFECTS OF THE TRANSFER ON LBB'S CAPITAL BASE
DÔSLEDKY PREVODU NA VLASTNÉ IMANIE HLB
The reason for the transfers was indicated as being capital requirements and/or a need to improve capital resources for the purpose of expanding HLB's business.
Dôvodom prevodov bola potreba imania, resp. zlepšenie kapitálovej vybavenosti na rozširovanie obchodov HLB.
The transfer of WK shares presented the advantage of allowing this to happen without the need for an additional capital contribution from FHH's budget.
Prevod podielov vo WK mal tú výhodu, že sa to dalo uskutočniť bez dodatočného kapitálu z rozpočtu FHH.
Back in the 1980s, business expansion had given rise to a steadily growing need for capital.
Už v osemdesiatych rokoch si rozširovanie obchodnej činnosti vyžadovalo stále vyššiu potrebu kapitálu.
According to the available information, the bank therefore regularly transferred part of its balance-sheet profit to its interest-bearing share capital.
Podľa dostupných informácií preto banka časť bilančného zisku odvádzala pravidelne do úročeného základného imania.
However, since this was clearly insufficient, FHH decided as early as 1986 to contribute 24 % of its WK shares (DEM 212,16 million) to HLB.
Keďže to zrejme nestačilo, rozhodlo sa FHH už v roku 1986 pre vklad 24 % podielov WK (212,160 mil. DEM) do HLB.
At the beginning of the 1990s, a further increase in HLB's equity capital was urgently required in view of the fourth amendment to the German Banking Act (‘KWG’) since HLB would have otherwise failed to comply with the new capital requirements laid down.
Začiatkom deväťdesiatych rokov bolo na základe 4. novely Bankového zákona („KWG“) nevyhnutné ďalšie zvýšenie vlastného imania HLB, lebo inak by nedosiahla nové podiely kapitálovej vybavenosti.
Since FHH also did not have adequate liquid budgetary funds available at the time, it opted for a contribution of non-monetary capital and, on 1 January 1993, transferred the 57,68 % of WK shares (DEM 959,362 million) directly and via HGV to HLB.
Keďže ani FHH nemalo v tom čase dostatočné likvidné rozpočtové prostriedky, rozhodlo sa pre vecný vklad a k 1. januáru 1993 vložilo do HLB 57,68 % podielov WK (959,362 mil. DEM), a to priamo, ako aj prostredníctvom HGV.
The total stated value of the transfers was DEM 1171,552 million.
Celková hodnota prevodov bola vyčíslená na 1171,522 mil. DEM.
Of this amount, DEM 212,16 million corresponded to the contribution to the open reserves in 1986 (24 % of the WK shares), DEM 659,362 million to the contribution to the open reserves in 1993 (38 % of the WK shares) and DEM 300 million to HGV's silent partnership reserve of the same year.
Z toho pripadlo 212,160 mil. DEM na dotovanie otvorených rezerv v roku 1986 (24 % podielov WK), 659,362 mil. DEM na dotovanie otvorených rezerv v roku 1993 (38 % podielov WK) a 300 mil. DEM na vklad tichého spoločníka HGV v tom istom roku (19,86 % WK).
This calculation was based on WK valuation reports by two auditing firms in 1986 and 1993.
Výpočet sa opiera o znalecký posudok dvoch audítorských spoločností zisťujúcich hodnotu WK v rokoch 1986 a 1993.
The total amount of DEM 1171,522 million was incorporated into the balance sheet for 1993 and subsequent financial years.
Celková hodnota 1171,522 mil. DEM sa zahrnula v roku 1993 a v nasledujúcich obchodných rokoch do súvahy.
The Federal Banking Supervisory Authority (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen or ‘BAKred’) recognised the capital amount of DEM 212,16million for 1986.
Spolkový úrad bankového dohľadu („BAKred“) uznal na rok 1986 kapitálový odhad vo výške 212,160 mil. DEM.
With regard to the overall capital valuation after the further transfers in 1993, BAKred did not initially approve the relevant application from HLB because it took the view that, for WK to be recognised as a valuable holding, HLB would have to be entitled to sell it off. After a amendment to the WK Act in 1997 under which a decision on dissolution could be taken by shareholders at the request of a single shareholder (including HLB), the problem was settled and the full value was recognised as HLB's liable capital.
Vzhľadom na určenie výšky celkového kapitálu po ďalších prevodoch v roku 1993 BAKred najprv nevyhovel príslušnej žiadosti HLB, pretože – aby mohol uznať WK ako hodnotnú účasť– zastával názor, že HLB by musela byť oprávnená na likvidáciu WK. Po zmene zákona o WK v roku 1997, ktorý predpokladal rozpustenie podielových vlastníkov na základe žiadosti jedného podielového vlastníka (aj HLB), bol tento problém vyriešený a hodnota bola v plnej výške uznaná ako ručiace vlastné imanie HLB.
According to Germany, HLB expanded its business significantly following the two transfers; in the period 1986-99 its balance-sheet total rose from DEM 36,5 billion to over DEM 145 billion.
Podľa údajov Nemecka HLB po obidvoch termínoch prevodu značne rozšírila svoje obchody: v období 1986 až 1999 sa bilančná suma zvýšila z 36,5 mld. DEM v roku 1986 na viac ako 145 mld.
REMUNERATION FOR THE OWN FUNDS TRANSFERRED
DEM v roku 1999. ODMENA ZA PREVEDENÉ VLASTNÉ PROSTRIEDKY
According to the available information, FHH received no remuneration for the shares transferred on 1 January 1986 (24 % or DEM 212,16 million).
Podľa poskytnutých informácií FHH za podiely, vložené k 1. januáru 1986 (24 %, čo zodpovedá 212,160 mil. DEM) nedostalo žiadnu odmenu.
Likewise, no remuneration was agreed for the shares transferred directly to HLB on 1 January 1993 (38 % or DEM 659,362 million); however, HGV received DEM [...] million each year from HLB for the contribution.
Za podiely, ktoré boli k 1. januáru 1993 prevedené priamo na HLB (38 %, čo zodpovedá 659,362 mil. DEM) takisto nebola dohodnutá nijaká odmena; HGV však za vklad dostal [...] mil. DEM od HLB.
It was agreed that, in return for its contribution, HGV would receive [...] of profits, subject to a ceiling of 10 % each year.
Dohodou sa stanovilo, že HGV dostane za svoj vklad podiel na zisku vo výške [...], maximálne však 10 % ročne.
According to the information supplied, a sum of DEM [...] million had been paid by HLB since this understanding of 23 December 1992 (effective as of 1 January 1993).
Podľa predložených informácií vyplatila HLB od prijatia dohody 23. decembra 1992 k 1. januáru 1993 [...] mil. DEM.
No further remuneration was agreed.
Iné druhy odmeny sa nedohodli.
Germany has nevertheless stated that, up to 1997, FHH, as HLB's sole shareholder, received the maximum annual dividend of 6 % laid down in the latter's statutes.
Nemecko však uviedlo, že FHH ako jediný vlastník podielov HLB, v súlade so stanovami, dostávalo do roku 1997 ročnú maximálnu dividendu vo výške 6 % .
In addition, HLB has regularly converted reserves which it had generated itself into interest-bearing share capital (according to Germany, comparable to the issue of free shares), and this, according to the data submitted, resulted in an effective after-tax return of more than [...] % (and a corresponding inflow) on the capital actually paid in by the shareholder; HLB is thus the Landesbank with the highest effective yield.
Okrem toho HLB pravidelne prevádzala rezervy z vlastnej činnosti do úročeného základného imania (čo je podľa nemeckej strany porovnateľné s vydaním bezplatných akcií), čo podľa poskytnutých údajov viedlo k reálnemu zúročeniu kapitálu skutočne splateného spoločníkom vo výške [...] % po zdanení (a zodpovedajúcemu prílivu kapitálu), čím sa HLB stala krajinskou bankou s najvyšším reálnym úročením.
In its decision of 13 November 2002 to initiate the procedure, the Commission explained that the provision of resources by FHH to HLB had to be investigated in the light of the market-economy investor principle.
Vo svojom rozhodnutí o začatí konania z 13. novembra 2002 Komisia vyhlásila, že poskytnutie prostriedkov FHH v prospech HLB treba preskúmať z hľadiska zásady trhovo konajúceho investora.
According to this principle, no aid elements are present even in the case of resources provided by a state investor where such funds are provided on terms on which a private investor operating under normal market economy conditions would be willing to provide funds to a private company.
Táto zásada hovorí, že prvky pomoci nie sú prítomné ani pri poskytovaní prostriedkov zo strany štátneho investora, ak sú tieto prostriedky poskytnuté za podmienok, za ktorých by aj súkromný kapitálový investor, konajúci za bežných trhových podmienok, bol ochotný prenechať svoje prostriedky súkromnému podniku („bežné trhové podmienky“).
For a credit institution, the economic benefit of a broader capital base created by the transfers of WK shares in question resides in the resulting greater capacity to lend and the opportunity to expand business.
Hospodársky úžitok zo širšej kapitálovej základne, vytvorenej predmetným prevodom podielov WK, spočíva pre úverovú inštitúciu v súvisiacom zvýšení kapacity na poskytovanie úverov a v možnosti rozšírenia obchodu.
If this broader capital base is provided by the public investor on terms that are more advantageous than normal market conditions, the company concerned is favoured by state resources.
Ak je táto širšia kapitálová základňa poskytnutá štátnym investorom za podmienok, ktoré sú priaznivejšie ako bežné trhové podmienky, predstavuje to zvýhodnenie na základe štátnych prostriedkov.
As a result, the Commission conducted a preliminary assessment as to whether FHH had provided the funds in question on normal market conditions.
Komisia sa preto zamerala na predbežné prešetrenie otázky, či FHH poskytlo dané prostriedky za bežných trhových podmienok.
Under normal market conditions, a remuneration corresponding to its value, its function and the risk incurred is expected for the contribution of capital.
Za bežných trhových podmienok sa kapitálové vklady odmeňujú v závislosti od ich hodnoty, funkcie a podstúpeného rizika.
On the basis of the information available to it at the time, the Commission doubted whether the remuneration received by FHH and its holding company HGV, which amounted to DEM [...] million [...], or some [less than 3 %] of the total funds transferred, had been paid under normal market conditions.
Komisia na základe informácií, ktoré mala v danom čase k dispozícii, vyjadrila pochybnosti, či odmena, ktorú dostalo FHH, resp. jeho holdingová spoločnosť HGV, zodpovedala bežným trhovým podmienkam. Po zohľadnení celkovej výšky prevedených prostriedkov zodpovedala vyplatená odmena vo výške [...] mil. DEM [...] približne [menej ako 3 %].
Since, at the time of the two transfers, even the return on outstanding ten-year Federal securities, i.e. risk-free assets, ranged from over 6 % to 7 %, the provision of capital can hardly be regarded as having taken place under normal market conditions.
Keďže v čase oboch prevodov majetku sa dlhodobé výnosy dlhopisov spolkovej vlády s 10-ročnou splatnosťou, teda bezrizikové vklady, pohybovali na úrovni medzi 6 % a 7 %, ťažko predpokladať, že kapitál bol poskytnutý za bežných trhových podmienok.
Even if the special features of the transaction, such as the transferred resources' lack of liquidity, were taken into consideration, the remuneration received by FHH and HGV can hardly be regarded as a normal market remuneration.
Dokonca aj pri zohľadnení osobitosti tejto transakcie, ako je nelikvidný charakter prevedených prostriedkov, nemožno odmenu, ktorú dostali FHH, resp. HGV, považovať za bežné trhové úročenie.
Germany, it is true, had stated that, at the time of the transfer, HLB was an economically sound company whose value as a going concern had increased year on year.
Nemecko síce vyhlásilo, že HLB bola v čase prevodu podnikom so zdravou ekonomikou, ktorého hodnota z roka na rok stúpala.
Proceeds were either distributed to FHH in the form of dividends or channelled into HLB's capital stock as revenue reserves, which, it is claimed, increased their value and benefited FHH as the only shareholder at the time.
Výnosy boli čiastočne vyplatené FHH ako dividendy, čiastočne začlenené ako rezervy zo zisku do kapitálovej vybavenosti HLB, čo zvýšilo jej hodnotu a z čoho mal prospech jej vtedajší jediný spoločník FHH.
On the basis of a report drawn up at the time of the sale of shares (49 %) to LSH, an earning capacity value of DEM [...] million had been calculated for HLB as at [...]. According to internal calculations, this had still amounted to DEM [...] million as at 31 December 1985 and at DEM [...] million as at31 December 1992, representing an annual average rise in value of [...] % between 1986 and 1992 and of [...] % between 1993 and 1996 which FHH, the only shareholder until 1997, had been able to use entirely for its own benefit and which had been able to be realised on a pro rata basis on the occasion of the sale to LSH.
Podľa znaleckého posudku, vypracovaného pri príležitosti predaja podielov (49 %) v prospech LSH, bola stanovená hodnota výnosov HLB vo výške [...] mil. DEM k rozhodnému dňu [...], ktorá podľa interných výpočtov k 31. decembru 1985 dosahovala ešte [...] mil. DEM a k 31. decembru 1992 [...] mil. DEM, z čoho vyplýva ročný priemerný prírastok hodnoty vo výške [...] % v období medzi rokom 1986 ž 1992 a vo výške [...] % medzi rokom 1993 a 1996, ktorý si mohlo FHH, do roku 1997 výlučný vlastník podielov, plne pripísať vo svoj prospech a pri predaji banke LSH aj alikvotne realizovať.
Since, however, no other information or calculations, e.g. relating to the increases in dividends and value attributable to the contribution of WK shares, were available, the Commission was unable to carry out an assessment.
Príslušné hodnotenie však Komisia vykonať nemohla, keďže chýbali ďalšie údaje a výpočty, napríklad čo sa týka nárastu dividend a prírastkov hodnoty pripadajúcich na vloženie podielov WK do majetku.
On the basis of the available information, the Commission thus had serious misgivings as to whether the conditions on which FHH had transferred the funds that were apparently available to HLB in full as liable capital were normal market conditions.
Na základe dostupných informácií Komisia vyjadrila vážne pochybnosti o tom, že podmienky, za ktorých FHH previedlo prostriedky, ktoré mala potom HLB zjavne úplne k dispozícii ako ručiaci kapitál, zodpovedali bežným trhovým podmienkam.