natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BGB is the holding company, with an atypical silent partnership which since 1994 has given it about 75 % of the assets and the profits of LBB, with the exception of the central Land promotion institution, IBB.
Ako holding sa BGB od roku 1994 formou netypických tichých vkladov podieľa približne na 75 % majetku a ziskov LBB – s výnimkou centrálnej krajinskej podpornej inštitúcie IBB.
In 1998 the Land, as LBB's guarantor, made over its claim to a share of LBB's profits to BGB; this made BGB the 100 % beneficial owner.
Po tom, ako spolková krajina ako zriaďovateľ krajinskej banky odstúpila v roku 1998 svoje nároky na podiel zo zisku BGB, sa BGB stala 100 %-ným majiteľom.
The BGB group had a balance-sheet total of just under €190 billion in 2001, some €175 billion in 2002 and some €153 billion in 2003. LBB's balance-sheet total was some €87 billion in 2001, some €85 billion in 2002 and some €93 billion in 2003.
Bilančná suma koncernu BGB dosahovala v roku 2001 takmer 190 mld. eur, v roku 2002 približne 175 mld. eur a v roku 2003 približne 153 mld. eur. Bilančná suma LBB predstavovala okolo 87 mld. eur v roku 2001, zhruba 85 mld. eur v roku 2002 a zhruba 93 mld. eur v roku 2003.
The Land of Berlin currently holds about 81 % of the shares in BGB.
V súčasnosti vlastní spolková krajina Berlín asi 81 % podielov v BGB.
Other shareholders are Norddeutsche Landesbank with around 11 % and Gothaer Finanzholding AG (Parion insurance group) with around 2 %.
Ostatnými vlastníkmi sú Norddeutsche Landesbank približne s 11 % a Gothaer Finanzholding AG (Parion Versicherungsgruppe/Skupina poist'ovní Parion/) približne s 2 %.
Some 6 % of the shares are dispersed among small shareholders.
Približne 6 % podielov majú drobní vlastníci.
In 2001 BGB found itself in serious difficulty, mainly as a result of high-risk real-estate transactions in the past; its own funds and core capital ratios were insufficient, which meant that supervisory measures might have to be taken by the Federal Banking Supervisory Authority (Bundesaufsichtsamt für das Kreditwesen — ‘BAKred’, now ‘BAFin’).
Počas roku 2001 sa BGB dostala do akútnej krízy, predovšetkým v dôsledku riskantných obchodov s nehnuteľnost'ami, a kvôli nedostatočným koeficientom vlastného, resp. základného vlastného kapitálu jej hrozili opatrenia zo strany Spolkového úradu bankového dohľadu (BAKred, dnes BAFin).
In August 2001 it received a capital injection of €2 billion, of which some €1,8 billion came from the Land of Berlin and was initially authorised by the Commission as short-term rescue aid.
Následne dostala BGB v auguste 2001 kapitálový vklad vo výške 2 mld. eur, z toho zhruba 1,8 mld. eur od spolkovej krajiny Berlín, ktorý Komisia najprv schválila ako krátkodobú pomoc na záchranu.
After new risks were identified, BGB received further assistance from the Land of Berlin, which, together with the capital investment, was notified to the Commission as restructuring aid and examined in detail by it.
Po objavení nových rizík dostala BGB od spolkovej krajiny Berlín ďalšiu pomoc, ktorá bola spolu s kapitálovým vkladom oznámená Komisii ako reštrukturalizačné opatrenie a ktorú Komisia podrobila dôkladnému skúmaniu.
On 18 February 2004 the Commission closed its investigation and approved aid with a total financial value of some €9,7 billion. Besides the capital injection and the extensive guarantees in the form of a ‘risk shield’, the decision also covered an agreement concluded on 23 December 2002 by the Land of Berlin and the BGB on the treatment of any claims to repayment brought by the Land of Berlin and arising out of the present state aid investigation (‘repayment agreement’).
februára 2004 Komisia prieskumné konanie ukončila a schválila poskytnutie pomoci v celkovej hodnote približne 9,7 mld. eur. Toto rozhodnutie zastrešilo okrem prísunu kapitálu a ďalekosiahlych garancií v rámci tzv. odvrátenia rizík aj dohodu medzi spolkovou krajinou Berlín a BGB o prístupe k eventuálnym nárokom spolkovej krajiny Berlín na vrátenie pomoci z tohto konania o posúdení pomoci, ktorá bola uzatvorená 23. decembra 2002 („Dohoda o vrátení pomoci“).
This agreement governs the undertaking given by the Land of Berlin that, in the event of a Commission decision requiring repayment in the present case, it would provide as a contribution to LBB's capital a reorganisation grant to the value necessary to prevent the threatened repayment requirement from forcing LBB or the BGB group, or both, to fall below the minimum capital ratios specified in the agreement.
Táto dohoda pre prípad, že Komisia v tomto konaní rozhodne o vrátení pomoci, upravuje povinnost' spolkovej krajiny Berlín vložit' do LBB príspevok na ozdravenie vo výške, ktorá je potrebná na to, aby sa zabránilo poddimenzovaniu dohodou stanovených kapitálových kvót v LBB a/alebo v koncerne BGB v dôsledku hroziacej povinnosti vrátenia pomoci.
This measure was considered necessary in 2002 in view of the considerable risk represented by possible repayment to the restoration of the BGB group's profitability.
Toto ďalšie opatrenie bolo považované za potrebné v roku 2002 na obnovenie rentability koncernu BGB z dôvodu vysokého rizika možného vrátenia pomoci.
It was not possible in the BGB decision to determine the precise financial value of the measure as the present proceedings had not yet been completed.
Presná hospodárska hodnota tohto opatrenia sa v rámci rozhodnutia o BGB ešte nedala vyčíslit', pretože šetrenie ešte nebolo uzatvorené.
For the purpose of assessing the restructuring aid under the competition rules, and in particular the appropriateness of the compensatory measures proposed by Germany to reduce the group's market presence, the theoretical ceiling for this measure was set at €1,8 billion.
Pre účely vyhodnotenia vplyvu reštrukturalizačnej pomoci na hospodársku sút'až, najmä pre posúdenie primeranosti kompenzačných opatrení zameraných na redukciu prítomnosti na trhu, ktoré ponúklo Nemecko, bola teoretická horná hranica tohto opatrenia stanovená na 1,8 mld. eur.
To sum up, the repayment agreement was taken into account as additional aid to the BGB group in setting Germany's compensatory measures, although its scope was restricted to a situation where the Commission ordered repayment and where this resulted in the bank's capital ratios falling below the levels set in the agreement.
Na záver možno zhrnút', že dohoda o vrátení pomoci bola pri výške kompenzačných opatrení Nemecka považovaná za ďalšiu pomoc v prospech koncernu BGB, hoci uplatnenie tejto dohody je obmedzené len na prípad rozhodnutia Komisie o vrátení pomoci a na tým prípadne spôsobený deficit kapitálových kvót uvedených v dohode.
TRANSFER OF WBK TO LBB
PREVOD WBK NA LBB
The restructuring of the Land of Berlin's banking holdings, which culminated in the setting up of the BGB group in 1994, began in 1990 with the setting up of LBB; the savings banks, first of West Berlin and then of East Berlin, were then transferred to LBB.
V rámci reštrukturalizácie bankových podielov spolkovej krajiny Berlín, ktorá nakoniec v roku 1994 vyústila do vytvorenia skupiny BGB, bola v roku 1990 najskôr zriadená LBB, na ktorú boli potom prevedené sporiteľne – najprv zo Západného, potom z Východného Berlína.
In 1992 IBB was set up by, among others, the Land as a public-law institution within LBB which was independent in organisational and economic terms but had no authority to act in its own right; it was to act as the central promotion institution of the Land.
V ďalšom kroku sa v roku 1992 spolková krajina Berlín o.i. rozhodla zriadit' IBB ako organizačne a hospodársky samostatnú verejnoprávnu inštitúciu bez právnej subjektivity v rámci LBB, ktorá by plnila úlohu centrálneho podporného ústavu spolkovej krajiny.
WBK had until then been an independent public-law institution, with the Land of Berlin bearing institutional and guarantor liability for it.
WBK bola dovtedy samostatnou verejno-právnou inštitúciou, ktorej zriaďovateľ, spolková krajina Berlín, niesla zo zákona zodpovednost' a ručenie.
It had been assigned a task in the public interest, namely the provision and maintenance of housing.
Bola jej zverená všeobecno-prospešná úloha vytvárat' a udržiavat' bytové priestory.
WBK was now to be transferred with its tasks to IBB, which was given broader promotion-related assignments, e.g. in the fields of infrastructure and environmental protection.
WBK mala teraz so svojimi úlohami prejst' na IBB, ktorá bola poverená úlohami rozšírenej podpory, napr. v oblasti infraštruktúry a ochrany životného prostredia.
The transaction took place on 31 December 1992: WBK was transferred to LBB, with all its assets, by way of universal succession.
Transakcia sa uskutočnila k 31. decembru 1992, pričom celý majetok WBK bol formou univerzálneho právneho následníctva prevedený na LBB.
This increased LBB's nominal capital by the former nominal capital of the WBK worth DEM 187,5 million.
Prevodom sa základný kapitál LBB zvýšil o bývalý základný kapitál WBK vo výške 187,5 mil. DEM.
This amount was thereafter no longer attributed to IBB's assets.
Táto suma sa odvtedy nepočíta do majetku IBB.
WBK's revenue reserves stood at DEM 1905800 million on 31 December 1992.
Fondy zo zisku WBK predstavovali k 31. decembru 1992 sumu 1,9058 mld. DEM.
These revenue reserves were and are shown as a special-purpose reserve for IBB.
Tieto rezervné fondy WBK boli a sú vykazované ako účelový rezervný fond IBB.
BAKred set LBB's liable equity capital as at 31 December 1992 at DEM 3127714 million, which corresponded to an increase of DEM 1902714 million.
BAKred stanovil vlastný kapitál LBB na ručenie k 31. decembru 1992 na 3,127714 mld. DEM, čo predstavuje zvýšenie o 1,902714 mld. DEM.
BAKred took account of the DEM 187,5 million increase in nominal capital and of WBK's revenue reserves without the net profit for 1992.
BAKred pritom zohľadnil zvýšenie základného kapitálu o 187,5 mil. DEM a fondy rezerv WBK bez výsledku roku 1992.
In the years that followed, IBB's liable equity capital in the form of the special-purpose reserve continued to grow.
V nasledujúcich rokoch kapitál IBB na ručenie prevedený ako účelový rezervný fond neustále narastal.
CAPITAL REQUIREMENTS UNDER THE OWN FUNDS AND SOLVENCY DIRECTIVES
KAPITÁLOVÉ POŽIADAVKY PODĽA SMERNÍC O VLASTNÝCH ZDROJOCH A PLATOBNEJ SCHOPNOSTI
The German Banking Act (Kreditwesengesetz, or KWG) was amended for the fourth time in 1993 in line with Council Directive 89/647/EEC of 18 December 1989 on a solvency ratio for credit institutions (the ‘Solvency Directive’) and Council Directive 89/299/EEC of 17 April 1989 on the own funds of credit institutions (the ‘Own Funds Directive’), which require banks to have a level of own funds equal to 8 % of their risk-adjusted assets.
Podľa smernice Rady 89/647/EHS z 18. decembra 1989 o ukazovateli platobnej schopnosti úverových inštitúcií (ďalej v texte „Smernica o platobnej schopnosti“) a smernice Rady 89/299/EHS zo 17. apríla 1989 o vlastných zdrojoch úverových inštitúcií (ďalej len „Smernica o vlastných zdrojoch“), ktorými sa mení zákon o bankovníctve („KWG“) štvrtou novelou KWG z roku 1993, musia banky disponovat' vlastnými zdrojmi vo výške 8 % svojich rizikovo vážených aktív.
At least 4 percentage points of that amount must consist of what is termed core capital, or ‘tier 1’ capital, meaning capital items which are at the credit institution's disposal without restriction and immediately in order to cover risks or losses as soon as they arise.
Najmenej 4 percentuálne body z neho musia predstavovat' takzvaný základný vlastný kapitál (kapitál prvej triedy), ktorý sa skladá z tých častí kapitálu, ktoré sú úverovej inštitúcii k dispozícii neobmedzene a bezprostredne na krytie rizík a strát, akonáhle sa tieto vyskytnú.
The core capital is of decisive importance because additional capital, or ‘tier 2’ capital, is accepted as underpinning for risk-bearing transactions only up to the amount of the available core capital.
Základný vlastný kapitál má pre celkové vybavenie banky vlastnými zdrojmi v zmysle bankového práva rozhodujúci význam, pretože doplnkový kapitál (kapitál druhej triedy) sa na krytie bankových obchodov zat'ažených rizikom uznáva iba do výšky základného vlastného kapitálu.
Under the fourth KWG Amending Act, German banks had to adapt their own funds to the new requirements by 30 June 1993.
V rámci štvrtej novely KWG museli nemecké banky k 30.6.1993 prispôsobit' svoje vlastné zdroje novým požiadavkám.
EFFECTS OF THE TRANSFER ON LBB'S CAPITAL BASE
DÔSLEDKY PREVODU NA VLASTNÝ KAPITÁL LBB
According to Germany, the new rules were not the reason for WBK's transfer to LBB as the latter clearly met the new capital requirements even without WBK's revenue reserves.
Podľa Nemecka neboli nové pravidlá pre prevod WBK na LBB rozhodujúce, pretože LBB by aj bez rezervného fondu z WBK bola jednoznačne splnila nové kapitálové požiadavky.
However, in the early 1990s a surge in growth was expected as a result of unification especially in Berlin, which would open up the potential for business expansion in the financial sector too.
Treba však povedat', že na začiatku 90. rokov sa predovšetkým v Berlíne vychádzalo z očakávania rastu po zjednotení, ktoré otváralo perspektívy na rozšírenie obchodov aj vo finančnom sektore.
If banks wanted to increase their business volume significantly, a larger capital base was needed, especially in the light of the new solvency rules.
Keď však chceli banky svoje obchodné objemy podstatne zvýšit', vyžadovalo si to, najmä z hľadiska nových pravidiel pre platobnú schopnost', väčšiu kapitálovú základňu.
The transfer of WBK gave LBB a considerably stronger capital base for its commercial, competitive lending business, allowing it to extend its operations significantly.
Prevodom WBK získala LBB podstatne silnejšiu kapitálovú základňu pre svoje obchodné úvery na voľnom trhu, čo jej umožnilo značne rozšírit' obchodnú činnost'.
LBB paid or pays 0,25 % on average for calling on IBB's special-purpose reserve, but only on the amount actually used.
LBB platila, resp. platí v priemere 0,25 % za možnost' disponovat' účelovým rezervným fondom IBB, samozrejme, len za použitú sumu.
Payment is made not to the Land of Berlin, but to IBB.
Platby nesmerujú spolkovej krajine Berlín, ale idú IBB.
Account should be taken of the fact that the part of IBB's special-purpose reserve which could be used as liable equity capital was far higher than the amount actually used.
Pritom treba mat' na zreteli, že suma účelového rezervného fondu IBB bola podstatne vyššia ako suma, ktorá bola čerpaná.
Recourse was had to it for the first time in 1995.
S čerpaním sa začalo až od roku 1995.
The starting point for the investigation was the principle of the market-economy investor.
Východiskovým bodom posudzovania zo strany Komisie bola zásada trhovo konajúceho investora.
According to this principle, the fact that undertakings are publicly owned and receive funding from the public authorities does not in itself constitute state aid.
Podľa tejto zásady skutočnost', že sa podniky nachádzajú vo verejnom vlastníctve a teda získavajú prostriedky od štátu, nepredstavuje štátnu pomoc.
The provision of public money confers an advantage only if own funds are made available to such an undertaking on terms which it would not have obtained under normal market conditions.
Iba ak takýto verejný podnik dostane k dispozícii prostriedky za podmienok, ktoré by nebol získal za normálnych trhových podmienok, ide o zvýhodnenie prostredníctvom prísunu štátnych prostriedkov.
The Commission took the view that the investigation in this case therefore had to examine whether the resources had been made available by the Land of Berlin on terms which a private investor — an ‘investor operating in a market economy’ — would also have found acceptable in providing funds to a private company.
Podľa názoru Komisie bolo preto v danom prípade potrebné preskúmat', či spolková krajina Berlín poskytla predmetné prostriedky za podmienok, za ktorých by bol aj súkromný investor – takzvaný trhovo konajúci investor – ochotný prenechat' svoje peniaze súkromnému podniku.
Such a market investor would not be prepared to provide funds in particular if a normal return could not be expected within a reasonable time from the capital invested.
Poskytnutie prostriedkov je pre trhovo konajúceho investora neprijateľné najmä vtedy, ak nemôže v primeranom časovom období od takejto investície očakávat' úročenie, bežné na trhu.
In the Commission's view, a rate of 0,25 % on average payable on the sums actually used could hardly be regarded as appropriate remuneration for the Land, when even the long-term risk-free rate (for 10-year Federal bonds) was a good 7 % in 1992.
Pri priemernej sadzbe 0,25 % za príslušné čerpané sumy nemohlo, podľa názoru Komisie, íst' o primeranú odmenu pre spolkovú krajinu, keďže dlhodobá bezriziková úroková miera (dlhopisy spolkovej vlády s 10-ročnou splatnost'ou) bola v roku 1992 na úrovni dobrých 7 %.
The Commission also noted that the remuneration was not paid directly to the Land, but to IBB, which is a division of LBB even though, as a dependent public-law institution and central promotional institution for the Land, it operates as an organisationally and financially separate unit within LBB.
Ďalej Komisia poznamenala, že odmena nie je adresovaná priamo spolkovej krajine, ale IBB, ktorá je oddelením LBB, aj keď je ako verejnoprávna inštitúcia bez právnej subjektivity a centrálna podporná inštitúcia spolkovej krajiny v rámci LBB organizačne a ekonomicky samostatná.
Moreover, the sums used, as far as the Commission knew, lay well below the amounts of the special-purpose reserve available to LBB for use as liable equity capital.
Okrem toho boli čerpané sumy podľa dostupných informácií značne nižšie ako hodnota účelového rezervného fondu, ktorú mala LBB k dispozícii ako vlastný kapitál na ručenie.
However, the increased equity base allowed LBB to expand its lending capacity and thus its business.
Zvýšený základ vlastného kapitálu LBB však práve umožnil zvýšit' kapacitu poskytovania úverov, a tým rozšírit' svoj obchod.
The Commission established in its preliminary assessment that the data regarding the amount of IBB's capital available for covering liabilities, the amount used and the remuneration paid were incomplete or even unavailable and took as an initial, provisional amount for the transferred and usable funds a figure of ‘approximately DEM 2 billion’.
V rámci predbežného posúdenia Komisia konštatovala, že údaje o príslušnej výške kapitálu IBB, použiteľného na ručenie, o čerpaní a odmene nie sú úplné, resp. vôbec neexistujú a pre začiatok vychádzala z predbežnej výšky prevedených a použiteľných prostriedkov „okolo 2 mld. DEM“.
However, the Commission acknowledged that the special-purpose reserve did not provide LBB with any liquidity because, under the Act of 25 November 1992 setting up IBB, WBK's revenue reserve, which now became a special-purpose reserve earmarked for IBB, was to be used in the first place to finance IBB's promotional work, notwithstanding its function as own funds within the meaning of the Banking Act, and LBB could not use the funds transferred directly for its banking business.
Komisia však pripustila, že účelový rezervný fond LBB nezabezpečil žiadnu likviditu, pretože rezervný fond zo zisku WBK vykazovaný ako účelový rezervný fond IBB, bol podľa zákona o zriadení IBB z 25. novembra 1992 bez ohľadu na jeho funkciu ako vlastný kapitál na ručenie v zmysle KWG určený prednostne na financovanie podporných úloh IBB a LBB nemohla použit' prevedené prostriedky priamo pre svoje úverové obchody.
In order to be able actually to expand its business, LBB therefore had to refinance the additional volume of credit in full on the capital markets, meaning that the Land could not expect the same return as a provider of liquid capital could.
Aby skutočne mohla rozšírit' svoju obchodnú činnost', musela preto LBB dodatočný objem úverov refinancovat' v plnej výške na kapitálovom trhu, takže spolková krajina nemohla očakávat' rovnaké výnosy ako investor, ktorý vložil likvidný kapitál.
As regards the calculation of a remuneration in conformity with the market-economy investor principle, the Commission stated that, at this stage, it intended to apply the methodology set out in Decision 2000/392/EC, while taking into account the specific circumstances of the case in question.
Čo sa týka výpočtu odmeny podľa zásady trhovo konajúceho investora, Komisia informovala, že v tomto štádiu zamýšľa, so zreteľom na osobitné okolnosti prípadu, použit' metodiku, popísanú v rozhodnutí 2000/392/ES.
According to this methodology, the appropriate remuneration for the capital usable to underpin the bank's commercial business is calculated starting from the market remuneration for liquid ordinary capital investment.
Podľa tejto metodiky sa primeraná odmena za kapitál, ktorý môže byt' použitý na krytie obchodov na voľnom trhu, vypočíta na základe trhovo obvyklej odmeny za normálnu, likvidnú investíciu základného kapitálu.
A premium or a discount is then applied, in order to take account of the particularities of the measure concerned (before investor taxes).
V súvislosti s tým je potom potrebné uplatnit' prirážku alebo zrážku, ktorá by zohľadnila osobitosti predmetného opatrenia (pred zdanením investície).
So as to take into account the liquidity cost arising from the lack of liquidity of the capital investment in question, the net refinancing costs (total refinancing costs minus applicable taxes, in particular corporation tax) are deducted from this rate.
Aby sa zohľadnila absencia likvidity v predmetnej nelikvidnej investícii do základného kapitálu, treba okrem toho odpočítat' čisté náklady na refinancovanie (hrubé náklady na refinancovanie mínus príslušné dane, najmä daň z príjmu právnických osôb).
Germany had stated that in the years both before and after the transfer LBB was a high-return institution, with a return on equity stated to be 5,37 % in 1991, 13,5 % in 1992 and 30,83 % in 1993.
Nemecko uviedlo, že LBB bola tak pred prevodom, ako aj po prevode podnikom s dobrými výnosmi a výnos vlastného kapitálu údajne dosahoval 5,37 % v roku 1991 a 13,5 % v roku 1992 ako aj 30,88 % v roku 1993.
The Commission commented that the basis for this calculation had not been clarified.
Na margo toho Komisia poznamenala, že základ týchto výpočtov nebol doložený.
Without further information, it was unable to assess this argument regarding the absence of any aid element in the measure.
Bez ďalších informácií nebolo skúmanie tohto argumentu, ktorý podľa Nemecka dokazoval, že opatrenie nemalo charakter pomoci, možné.
The German authorities had also argued that the Land of Berlin had secured proper remuneration for the function of IBB's capital as liable own funds for supervisory purposes on the basis of the Land’s sale to BGB of its silent partnership in 1994 and of its claim to profits in 1998, excluding IBB in both cases.
Nemecké úrady okrem toho tvrdili, že spolková krajina Berlín dostala predajom tichého vkladu v roku 1994, resp. nárokov zo zisku v roku 1994 – v oboch prípadoch bez IBB – spoločnosti BGB dostatočnú odmenu za ručiacu funkciu kapitálu IBB uznaného bankovým dohľadom.
However, further details had not been given.
Aj v tomto smere však chýbali ďalšie údaje a informácie.
The Commission summed up by stating that it lacked important information for a proper and sufficiently detailed assessment of the capital injection and the remuneration paid.
Na záver Komisia konštatovala, že chýbajú dôležité údaje pre primerané a dostatočne podrobné posúdenie prísunu prostriedkov a odmenu zaň.