natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It therefore concluded that HLB was probably favoured by state resources.
Na základe toho dospela k záveru, že HLB bola pravdepodobne zvýhodnená poskytnutím štátnych prostriedkov.
As regards the calculation of remuneration, the Commission stated that, as things stood and given the special circumstances of the present case, it intended to apply the method used in the WestLB Decision of 8 July 1999.
Čo sa týka výpočtu výšky odmeny, Komisia uviedla, že v tomto štádiu a vzhľadom na osobitné okolnosti tohto prípadu zamýšľa použiť metodiku, ktorá bola základom rozhodnutia vo veci WestLB z 8. júla 1999.
As part of its provisional assessment and in accordance with Article 1(b) of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, the Commission also assumed that, if there were aid, the measure constituted new aid and not existing aid and referred here to Article 15(2) of that Regulation.
V rámci svojho predbežného hodnotenia a v súlade s článkom 1 písm. b) nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES Komisia takisto vychádzala zo skutočnosti, že u týchto opatrení môže ísť o novú a nie o existujúcu pomoc, pričom poukázala aj na článok 15 ods. 2 uvedeného nariadenia.
In its view, the decision to initiate the procedure was a further Commission measure that interrupted the limitation period within the meaning of Article 15(2) and, as such, confirmed previous measures, including the Commission's requests for information dated 12 January, 10 November and 13 December 1993 and 1 September 1999 as well as the decisions to initiate the procedure in the WestLB case and in the case of Landesbank Berlin.
Začatie konania považovala za ďalšie opatrenie Komisie, ktorým sa preruší premlčacia lehota podľa článku 15 ods. 2, a tiež ako také potvrdila predchádzajúce opatrenia, vrátane listov Komisie z 12. januára 1993, 10. novembra 1993, 13. decembra 1993 a 1. septembra 1999 požadujúcich poskytnutie informácií a tiež rozhodnutie o začatí konania vo veci WestLB a rozhodnutie o začatí konania vo veci Landesbank Berlin, doručené HLB.
In its comments, Germany repeated first of all the view that the transfer on 1 January 1986 of 24 % of WK's capital (value transferred to the reserves: DEM 212,16 million) to HLB could not be recovered as unlawful aid in accordance with Article 15(2) of Regulation (EC) No 659/1999 since the ten-year period applicable to the transfer had expired on 1 January 1996.
Nemecko najprv vo svojom stanovisku zopakovalo názor, že prevod 24 % kapitálu WK na HLB k 1. januáru 1986 (hodnota poukázaná do rezervných fondov: 212,160 mil. DEM) podľa článku 15 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999 nemôže byť predmetom vrátenia ako nezákonne poskytnutá pomoc, pretože 1. januára 1996 už uplynula desaťročná premlčacia lehota tejto transakcie.
This transfer (‘1986 transfer’) was to be seen as a legally and economically independent process separate from the 1993 transfers.
Vklad kapitálu („prevod z roku 1986“) predstavuje právne a hospodársky samostatný akt, ktorý treba odlíšiť od prevodov, uskutočnených v roku 1993.
In so far as Germany had previously spoken of a ‘single intention to invest’, as the Commission had noted in its decision to initiate the procedure, this applied solely to the 1993 transfers.
Ak Nemecko predtým hovorilo o „jednotnej vôli investovať“, ako poznamenala Komisia pri začatí konania, vzťahovalo sa to výlučne na procesy z roku 1993.
The ‘side letter’ of 22 December 1992, which was referred to in Germany's letter of December 1999, also referred to — and was only concerned with — the 1986 transfer solely to the extent that the reassignment right to reassign the shares given to FHH in 1986 and 1993 was concerned.
Aj „Sideletter“ z 22. decembra 1992, na ktorý sa Nemecko odvoláva v liste z decembra 1999, sa týka – a zameriava sa len na – procesu z roku 1986 iba vtedy, keď sa poukazuje na právo FHH na spätný prevod podielov, udelené v rokoch 1986 a 1993.
In addition, Germany's statement that the direct remuneration of DEM [...] million each year corresponded to around [less than 3 %] of the total amount of all the transfers, was intended merely as an illustration.
Okrem toho interpretácia Nemecka, že priama výplata odmeny vo výške [...] mil. DEM ročne – keď porovnáme túto sumu s celkovou hodnotou prevodu -zodpovedá približne [menej ako 3 %], slúži výlučne na ilustráciu.
However, in its view, this in no way altered the fact that de facto and de jure the 1986 transfer was a quite separate process.
To však nič nemení na skutočnosti, že prevod z roku 1986 je z právneho a vecného hľadiska úplne samostatnou transakciou.
If, however, the 1986 transfer was to be viewed separately from the 1993 transfers, action by the Commission within the meaning of Article 15(2) of Regulation (EC) No 659/1999 could interrupt the limitation period only if it were taken before 1 January 1996.
Ak je prevod z roku 1986 potrebné oddeliť od vkladu v roku 1993, premlčaciu lehotu môže prerušiť pred 1. januárom 1996 len opatrenie Komisie v zmysle článku 15 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999.
However, the Commission's requests for information that preceded the one dated 1 September 1999 were of a general nature, had not even mentioned HLB and so did not meet the conditions for them to be regarded materially as action interrupting the limitation period within the meaning of Article 15(2).
Žiadosti Komisie o poskytnutie informácií, ktoré predchádzali žiadosti z 1. septembra 1999, majú však všeobecný charakter a HLB sa v nich ani nespomína, a preto nespĺňajú požiadavky kladené na konkrétnosť opatrení prerušujúcich premlčaciu lehotu v zmysle článku 15 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999.
Germany also mentioned in this respect the judgment by the Court of First Instance of 10 April 2003 in Case T-369/00 Département du Loiret v Commission (hereinafter ‘Scott’).
Nemecko uviedlo v tejto súvislosti aj rozsudok Súdu prvého stupňa z 10. apríla 2003 vo veci T-369/00, Département du Loiret/Komisia (ďalej len „Scott“).
The Court ruled that a Commission letter requesting information regarding a possible aid element was a measure interrupting the limitation period within the meaning of Article 15(2) of Regulation (EC) No 659/1999.
V tomto rozsudku súd konštatoval, že list Komisie, v ktorom žiada o poskytnutie informácií o možnej skutkovej podstate pomoci, môže byť opatrením v zmysle článku 15 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999 schopným prerušiť premlčaciu lehotu.
According to Germany, the Court had thus laid down the minimum requirements that a request for information must meet in order to be regarded as action interrupting the limitation period.
Podľa názoru Nemecka tým súd stanovil minimálne požiadavky, ktoré musí obsahovať žiadosť o informácie, aby mohla byť považovaná za opatrenie schopné prerušiť premlčaciu lehotu.
In the present case, the Commission, with its requests for information of 12 January, 10 November and 13 December 1993, which were mentioned by it in the decision to initiate the procedure and were addressed to Germany, fell far short of these requirements.
Žiadosti o informácie z 12. januára 1993, 10. novembra 1993 a 13. decembra 1993, ktoré Komisia uvádza v rozhodnutí o začatí konania a ktoré adresuje Nemecku, ani zďaleka nespĺňajú tieto požiadavky.
These letters had referred simply to Westdeutsche Landesbank and to a general request regarding possible similar transfers to other Landesbanks.
Tieto listy sa týkali len Westdeutsche Landesbank a všeobecnej žiadosti o informácie o možných podobných prevodoch na iné krajinské banky.
HLB and FHH had not been mentioned in any of those letters.
HLB ani FHH sa v žiadnom z týchto listov nespomína.
According to Germany, the triggering of the limitation period prevented further examination of the 1986 transfer.
Podľa názoru Nemecka stojí ďalšiemu preskúmaniu procesu z roku 1986 v ceste námietka premlčania. .
As for the economic assessment of the capital transfer, Germany confirmed first of all that the total value of the WK shares transferred in 1986 and 1993 (DEM 1171,522 million) had been made available to HLB as equity capital.
Čo sa týka ekonomickej stránky vkladu kapitálu, Nemecko najprv potvrdilo, že celá hodnota podielov WKA, vložených v roku 1986 a 1993 vo výške 1171,522 mil. DEM, bola HLB v nezmenenej výške k dispozícii ako vlastné imanie.
At no time had the transferred capital been assigned to a special purpose or made subject to any other restriction as to its use.
Vložený kapitál v žiadnom časovom úseku nepodliehal účelovému viazaniu alebo inému obmedzeniu použitia.
It should be borne in mind here that the capital transferred in 1986 was recognised from then on by BAKred as liable capital.
V tejto súvislosti si treba uvedomiť, že kapitál prevedený v roku 1986 bol od tohto momentu klasifikovaný zo strany BAKred ako ručiace vlastné imanie.
However, the total amount, i.e. including the 1993 transfer of around DEM 959 million (of which 38 % was directly transferred WK shares which were assigned to HLB's open reserves with a value of DEM 659,362 million, and 19,86 % was WK shares transferred indirectly via HGV, which were transferred to HLB as a silent partnership contribution amounting to DEM 300 million), was recognised by BAKred as liable capital only in 1997.
Celkovú sumu, teda vrátane prevodu z roku 1993 vo výške približne 959 mil. DEM (38 % priamo prevedené podiely WK, poukázané vo výške 659,362 mil. DEM do otvorených rezerv HLB, a 19,86 % nepriamo prevedených podielov WK prostredníctvom HGV, ktoré boli poskytnuté HLB ako vklad tichého spoločníka vo výške 300 mil. DEM), uznal BAKred ako ručiace vlastné imanie až v roku 1997.
This was because the WK Act was amended only on 25 June 1997 and because HLB as shareholder was granted the right to dissolve or liquidate WK.
Súviselo to s tým, že zákon o WK bol zmenený až 25. júna 1997 a HLB ako vlastníkovi podielov bolo priznané právo na rozpustenie, resp. likvidáciu WK.
Germany stated that the transferred funds had, therefore, been made available to HLB in full as liability cover only retrospectively on 1 January 1997.
Nemecko uviedlo, že HLB mala preto prevedené prostriedky v ich ručiacej funkcii k dispozícii v plnej miere so spätnou platnosťou od 1. januára 1997.
Even so, as Germany later explained, HLB had before that date used part of the capital reserve as liability cover, viz. DEM 183 million in 1993, more than DEM 436 million in 1994, DEM 255 million in 1995 and DEM 208 million in 1996 (figures rounded; see also the table in paragraph 183).
Napriek tomu však HLB, ako Nemecko neskôr informovalo, už pred týmto dátumom použila časť kapitálovej rezervy vo funkcii ručenia, a to – zaokrúhlene – od 183 mil. DEM v roku 1993, vyše 436 mil. DEM (1994) a 255 mil. DEM (1995) do 208 mil. DEM v roku 1996 (pozri aj tabuľku v bode 183).
The remaining amount of the capital reserve had not been used and had not been recognised as liable core capital.
Zvyšné prostriedky z kapitálovej rezervy neboli použité a neboli uznané za ručiace vlastné imanie.
It was only after 1 January 1997 and until the divestment of WK at the time of the merger with LSH to form HSH on 2 June 2003 that the amount of DEM 659,4 million had been available.
Až od 1. januára 1997 nepretržite do odčlenenia WK pri príležitosti fúzie s LSH na HSH Nordbank 2. júna 2003 bola k dispozícii suma vo výške 659,4 mil. DEM.
The silent partnership contribution of DEM 300 million had also been available in full as liable core capital until that date.
Vklad tichého spoločníka vo výške 300 mil. DEM bol rovnako od roku 1997 až do tohto dátumu k dispozícii v plnej miere ako ručiace vlastné imanie.
Prior to 1997 these funds had not been used and had not been recognised as core capital.
Pred rokom 1997 neboli tieto prostriedky použité a ani uznané ako vlastné imanie.
As regards the remuneration, the maximum fixed amount of DEM [...] million [...], corresponding to [not more than 10 %], was paid throughout on the silent partnership contribution.
Čo sa týka odmeny, za vklad tichého spoločníka sa priebežne vyplácala maximálna suma vo výške [...] mil. DEM [...], zodpovedajúca [maximálne 10 %].
No remuneration was paid on the capital reserve of some DEM 659 million.
Za kapitálovú rezervu vo výške približne 659 mil. DEM sa žiadna odmena neplatila.
Germany nevertheless repeated the view that it was not only the agreed, direct remuneration for the silent partnership contribution that should be taken into account as a remuneration component.
Nemecko však opakovane vyhlásilo, že za súčasť odmeny treba považovať nielen dohodnuté priame úročenie vkladu tichého spoločníka.
For one thing, the dividend payments to the sole shareholder FHH had to be taken into consideration since the profits earned by HLB were necessarily also attributable to the funds transferred by FHH.
Po prvé, treba zohľadniť aj výplatu dividend výlučnému vlastníkovi podielov FHH, pretože zisky, ktoré dosiahla HLB, sa nevyhnutne týkajú aj prostriedkov, ktoré previedlo FHH.
And so, as the sole shareholder until 1997, FHH had received the highest dividend of 6 % laid down in the statutes and from 1997 onwards had received varying, but increasing dividends on its share of the share capital.
FHH ako jediný vlastník podielov dostávalo do roku 1997 maximálnu dividendu vo výške 6 %, určenú stanovami a od roku 1997 premenlivé ale narastajúce dividendy zo svojho podielu na základnom kapitále.
These dividend payments rose from EUR [...] million in 1985 to EUR [...] million in 1996, when FHH had still been the only shareholder.
Z [...] mil. eur v roku 1985 až do roku 1996, keď FHH bolo ešte jediným vlastníkom, sa tieto dividendy zvýšili na [...] mil. eur v roku 1996.
As they were then payable only on 50,5 % of FHH's shares, they amounted to EUR [...] million in 1997 and to EUR [...] million in 2001.
V roku 1997 pripadalo na už iba 50,5 % podielov FHH [...] mil. eur dividend, a táto suma do roku 2001 narástla na [...] mil. eur.
Moreover, the reserves that HLB had itself built up were regularly converted into equity capital, which rose from EUR 228,3 million in 1985 to EUR 250,9 million in 1997 and has remained unchanged since.
Okrem toho, rezervy, ktoré HLB dosiahla sama, sa pravidelne transformovali na základný kapitál. Základný kapitál sa z 228,3 mil. eur v roku 1985 zvýšil na 250,9 mil. eur v roku 1997 a odvtedy zostal nezmenený.
The revenue reserves had also risen steadily, from EUR 93,1 million in 1985 to EUR 321,8 million in 2001.
Od roku 1985 sa neprerušene zvyšovali rezervy zo zisku, a to z 93,1 mil. eur v roku 1985 na 321,8 mil. eur v roku 2001.
All of these facts indicated a substantial increase in revenue.
Toto všetko svedčí o značnom náraste výnosov.
Account must also be taken of the increases in value that has been produced by the transferred capital and were attributable solely to FHH.
Okrem toho je potrebné zohľadniť nárast hodnoty, ktorý bol dosiahnutý vďaka vloženému kapitálu a pripísaný samotnému FHH.
There was an increase in value of between some [...] % and [...] % that was attributable solely to the transfer of WK shares.
Ide pritom o nárast hodnoty o približne [...] %, resp. [...] %, súvisiaci výlučne s prevodom podielov WK.
Germany provided more detailed calculations based on the capitalised value method.
Presnejšie výpočty, spočívajúce na metóde výnosových hodnôt, predložilo Nemecko vo svojom stanovisku.
Between 1985 and 1992 the value of HLB had risen by DEM [...] million, or just under DEM [...] million a year, giving a return of [...] % in terms of the WK shares transferred in 1986.
Podľa toho sa hodnota HLB medzi rokom 1985 a 1992 zvýšila o [...] mil. DEM, resp. ročne takmer o [...] mil. DEM, čo vzhľadom na podiel WK vložený v roku 1986 predstavuje výnosovosť [...] %.
Between 1992 and 1995 the company's value had risen by DEM [...] million a year, giving an annual yield of [...] % in terms of the WK shares transferred on 1 January 1993.
V období medzi rokom 1992 a 1995 narastala hodnota podniku o [...] mil. DEM ročne, čo vzhľadom na podiel WK vložený k 1. januáru 1993 predstavuje výnosovosť [...] % ročne.
This again demonstrated that, all factors being taken into consideration, FHH had received appropriate returns.
To opätovne dokazuje, že pri zohľadnení všetkých faktorov dosiahlo FHH primerané výnosy.
Lastly, FHH could have expected appropriate returns at the time of the two investments.
A nakoniec, FHH mohlo očakávať primerané výnosy v oboch momentoch investícií.
At the end of 1985 and at the end of 1992 HLB had been a profitable company with equity returns (before tax), given here as examples, of over 19 % in 1985, 8 %-9 % in 1989 and 1990 and over 12 % in 1992.
V prípade HLB išlo koncom roka 1985, resp. koncom roka 1992 o hospodársky podnik s uvedenými príkladnými výnosmi vlastného imania (pred zdanením) vo výške viac ako 19 % v roku 1985 a 8 – 9 % v rokoch 1989/90 až po 12 % v roku 1992.
For purposes of comparison, Germany communicated capital returns it had itself calculated for five private German banks which showed that in the years 1980-92 HLB had not or had in only a few years lagged behind the relevant annual average of the other five institutions by some 1 %-6 % (before tax) and 1 %-4 % (after tax).
Na porovnanie Nemecko predložilo ním vypočítané výnosy vlastného imania piatich súkromných nemeckých bánk, ktoré podľa jeho názoru dokazujú, že HLB v jednotlivých rokoch od 1980 do 1992 nebola pod príslušným ročným priemerom týchto piatich bánk, resp. v niektorých rokoch bola pod týmto priemerom o približne 1 – 6 % (pred zdanením), resp. 1 – 4 % (po zdanení).
In other words, HLB ‘does not lag behind’ the other private banks.
Na základe toho možno povedať, že HLB „nezaostáva“ za ostatnými súkromnými bankami.
For the rest, Germany took the view that the transfers were to be compared to a non-monetary capital contribution because of the lack of liquidity of the funds made available.
V ostatných smeroch zastávalo Nemecko názor, že prevody sú kvôli chýbajúcej likvidite prostriedkov porovnateľné s vecným vkladom.
For a calculation of return, what mattered therefore was the difference between a non-monetary contribution and a cash contribution, which consisted in the refinancing costs for the lending to promote business expansion or in the disadvantage represented by the fact that the cash value of the deposit cannot be invested directly.
Pri výpočte výnosnosti by preto záležalo na rozdiele medzi vecným vkladom a vkladom v hotovosti, ktorý spočíva na i refinančných nákladoch na poskytovanie úverov za účelom rozšírenia obchodov, resp. na nevýhode, že peňažná hodnota vkladu sa nedá priamo investovať.
According to the calculations provided, the interest-rate difference relative to a cash contribution in the case of the non-monetary capital transferred in 1986 was some 6,8 % in respect of lending and some 6,8 % in respect of income-producing, risk-free investments.
Podľa poskytnutých výpočtov predstavuje úrokový rozdiel vecného vkladu za rok 1986 oproti vkladu v hotovosti asi 7,6 % pri poskytovaní úverov a asi 6,8 % prii bezrizikovch výnosových investíciách.
For the contribution made on 1 January 1993, the difference was around 8,3 % for lending and 7,36 % for risk-free investments.
Pre vklad k 1. 1. 1993 rozdiel predstavuje približne 8,3 % pri poskytovaní úverov a 7,36 % pri bezrizikových investíciách.
In terms of the gross return, this represented a difference of some 6 % (1996) and 6,6 % (1993) between capital assumed to be provided in cash and the illiquid capital actually provided.
Z hľadiska hrubého výnosu to pre hypoteticky v hotovosti vložený a skutočne vložený nelikvidný kapitál znamená rozdiel približne 6 % (1986), resp. 6,6 % (1993).
A market-economy investor too must take this disadvantage into account when assessing whether his remuneration is appropriate.
Túto nevýhodu by musel pri posudzovaní primeranosti svojej odmeny zohľadniť aj trhovo konajúci investor.
V. COMMENTS FROM THE BDB
V. STANOVISKO BDB
The BdB considers the remuneration that was actually paid to be insufficient.
BdB považuje odmenu, ktorá bola v skutočnosti vyplatená, za nedostatočnú.
No remuneration at all had been agreed for the WK shares transferred on 1 January 1986 while, for the shares transferred in 1993, only the interest payable on the silent partnership contribution had been agreed.
Za podiely WK, prevedené k 1. januáru 1986, nebola vyplatená vôbec žiadna odmena, za podiely v roku 1993 to bolo len úročenie vkladu tichého spoločníka.
In terms of the total capital transferred, this corresponded to less than 3 % per annum and could not in any way be regarded as normal for the market.
V pomere k celkovému vloženému kapitálu je to menej ako 3 % ročne a teda to nemožno považovať za bežné trhové podmienky.
FHH's claim to an appropriate remuneration was not undermined, for instance, by the fact that it had been HLB's sole shareholder.
Nárok FHH na primeranú odmenu nemôže odpadnúť z toho dôvodu, že bolo výlučným vlastníkom HLB.
What mattered was the expectation at least of an average return that private banks too regularly associate with the provision of equity capital to their subsidiaries.
Do úvahy pripadá očakávanie minimálne priemerného výnosu, ktorý súkromné banky bežne spájajú s poskytnutím vlastného imania dcérskym spoločnostiam.
Admittedly, it is true that this anticipated return did not figure in the understanding on a fixed interest rate since the return to the parent company could be in the form not only of dividend payments but also of the increase in the revenue and associated value of the subsidiary.
Je síce pravda, ak toto očakávanie výnosov sa neodráža v dohodnutí pevného úroku, pretože odvedenie výnosov materskému podniku sa môže uskutočniť tak vo forme dividend ako aj stúpajúcich výnosov a s tým súvisiaceho prírastku hodnoty dcérskeho podniku.
Even so, the expected normal market return corresponded to the setting of a fixed interest rate.
Napriek tomu však očakávané bežné trhové výnosy zodpovedajú stanoveniu pevnej úrokovej sadzby.
As a market-economy investor, FHH should, therefore, have expected a normal market return from HLB.
FHH malo teda ako trhovo konajúci investor od HLB očakávať bežný trhový výnos.
However, it had by no means been able to count on this.
Z toho však FHH v žiadnom prípade nemohol vychádzať.
Even for the transfer on 1 January 1986, it appears that, according to the Land Government notice of 17 December 1985, a below-average return of between DEM 0,3 million and DEM 0,5 million (according to the BdB, corresponding to between 0,1 % and 0,2 %) was expected.
Pri vkladaní kapitálu k 1. januáru 1986 sa podľa oznámenia senátu zemskému parlamentu zo 17. decembra 1985 zjavne počítalo s podpriemerným výnosom od 0,3 do 0,5 mil. DEM (podľa BdB analogicky 0,1 až 0,2 %).
Since dividends were to be paid only after business had actually expanded, there had clearly been no remuneration at all for FHH in the early years.
Keďže dividendy sa mali vyplatiť až po skutočnom rozšírení obchodov, FHH v prvých rokoch zrejme nedostalo nijakú odmenu.
Even the dividends actually paid out subsequently to FHH were not to be taken into account since, under the circumstances obtaining, a private investor would have demanded a fixed annual remuneration.
Do úvahy nemožno brať ani dividendy, ktoré boli FHH naozaj vyplatené, pretože súkromný investor by za takýchto okolností vyžadoval fixnú ročnú odmenu.
Similarly, the reserves and revenue converted into share capital could not be taken into consideration.
Rovnako nemožno brať do úvahy rezervy a zisky prevedené do základného imania.
Possible increases in value could not have been expected here either since the shares in HLB had not been negotiable.
Takisto sa tu nedalo počítať za daných okolností ani s realizáciou inak očakávaného prírastku hodnoty, , pretože podiely v HLB neboli obchodovateľné.
In addition, therefore, the shares had not been subject to any ongoing assessment of their value.
Okrem toho tieto podiely nemohli ani podliehať nijakému priebežnému oceňovaniu.
The transfer in 1997 of 49,5 % of the shares to LSH had not removed the aid element.
K odstráneniu prvku pomoci prostredníctvom predaja podielov vo výške 49,5 % banke LSH v roku 1997 nedošlo.