natgillin/translations-raw huggingface dataset:
With reference to the expert reports by […]dated 5 October 1994 and 30 April 1996, Germany argued that, without the default guarantee provided by the Land, the capitalisation interest rate of 7,5 % used to calculate the cash value of the claims would have had to have been increased by a risk premium.
Nemecko so zreteľom na posudky [...] z 5. októbra 1994 a z 30. apríla 1996 taktiež poukazuje na to, že tzv. kapitalizačná úroková miera reálnej hodnoty pôžičiek by sa bez prevzatia záruky pre prípad neplnenia zo strany slobodného štátu Bavorsko, ktorá sa odhaduje na 7,5 %, bola musela zvýšiť o dodatočnú rizikovú prirážku.
A lower cash value would have resulted and so only a lower amount could have been recognised by BAKred.
V dôsledku toho by sa z tohto dôvodu dospelo k nižšej reálnej hodnote, a tak by BAKred bol mohol uznať iba nižšiu sumu.
In the course of the proceedings, Germany expressly abandoned its earlier standpoint that the interest on intermediate investments and the interest payments by borrowers accruing to the Land could be viewed as elements of remuneration.
Od svojho pôvodného postoja, že aj úroky z dočasných investícií ako aj prijaté úroky z pôžičiek, ktorých príjemcom zostáva i naďalej slobodný štát Bavorsko, je potrebné vnímať ako prvky odmeny, sa Nemecko v priebehu konania vyslovene odklonilo.
As for the normal market remuneration, Germany stated that, since the assets were comparable to BayernLB's silent partnerships, the initial rate should be that paid by BayernLB to its silent partners in the relevant period, i.e. some 7-8 % per annum of their nominal value.
Pokiaľ ide o to, či poskytovaná odmena je bežnou trhovou odmenou, Nemecko sa vyjadrilo, že vzhľadom na porovnateľnosť s tichými vkladmi BayernLB musí byť východiskovým bodom sadzba, ktorú BayernLB v čase relevantnom pre štátnu pomoc vyplácala svojim tichým spoločníkom, ktorá výsledne predstavovala asi 7 – 8 % p. a. príslušnej menovitej hodnoty vkladu.
It argued that the lack of liquidity alone should lead to a considerable reduction in this initial rate.
Už samotná neexistencia likvidity pritom musela viesť k značnej zrážke z tejto východiskovej sadzby.
In this case, not only the net refinancing costs should be deducted, as in the WestLB case, but also the gross refinancing costs.
Okrem toho je v tomto prípade potrebné odpočítať nielen čisté náklady na refinacovanie ako v prípade WestLB ale hrubé náklady na refinancovanie.
Given that the capital injection into BayernLB made up only 8 % of equity capital and not 50 % as in the WestLB case, a private investor could not have deducted the net refinancing costs alone.
Súkromný investor by už len vzhľadom na skutočnosť, že výška kapitálu vložená do BayernLB predstavovala iba 8 % jej vlastných zdrojov a nie 50 % ako v prípade WestLB, nebol schopný presadiť aby sa odpočítavali iba čisté náklady na refinancovanie.
FAILURE TO CHANGE OWNERSHIP STRUCTURE AND OWNER EFFECT
NEUSKUTOČNENÁ ZMENA ŠTRUKTÚRY VLASTNÍKOV A VLASTNÍCKY EFEKT
In its comments on the Commission's decision to initiate proceedings, Germany also pointed out that, given that the special-purpose assets only involved capital that was comparable to silent partnerships, Germany felt that a change in the ownership of BayernLB in favour of the Land was not necessary.
Nemecko vo svojom stanovisku k rozhodnutiu Komisie o začatí konania poukázalo na to, že vychádzajúc z predpokladu, že v prípade účelového majetku ide vlastne o kapitál porovnateľný s tichými vkladmi, zmena podielových pomerov v BayernLB v prospech slobodného štátu Bavorsko nebola potrebná.
Even so, the Sparkassenverband would scarcely have agreed to a change in ownership to its detriment since there was no need for additional capital at the time of the transfer and since it had itself previously invested DEM 900 million in the bank in the form of silent partnership contributions , without the Land of Bavaria making a comparable contribution.
Okrem toho by druhý podielový vlastník Sparkassenverband so zmenou podielových vzťahov vo svoj neprospech nebol vôbec súhlasil, keďže v čase vkladu neexistovala žiadna potreba dodatočného kapitálu a Sparkassenverband predtým sám do banky vložil približne 900 miliónov DEM vo forme tichých vkladov bez toho, aby bol v pozícii porovnateľnej s postavením slobodného štátu Bavorsko.
Germany also stated that, as a 50 % shareholder, the Land could assume that it would benefit from very favourable capital returns compared with other credit institutions.
Nemecko ďalej uviedlo, že slobodný štát Bavorsko ako vlastník polovičného podielu mohol vychádzať z toho, že v porovnaní s inými úverovými inštitúciami bude profitovať z veľmi výhodného výnosu z vlastného imania.
The Land would therefore not have been content with a limited return or no return at all.
Slobodný štát Bavorsko sa teda neuspokojil s obmedzeným alebo dokonca chýbajúcim výnosom.
This should be taken into account by the Commission in its assessment of the investment.
Komisia musí túto skutočnosť zohľadniť pri posudzovaní investície.
V. COMMENTS FROM THE COMPLAINANT BDB
V. STANOVISKO SŤAŽOVATEĽA BDB
The BdB submitted that BayernLB did not pay an appropriate remuneration for the transferred core capital and was therefore in receipt of state aid.
Podľa názoru BdB BayernLB neplatila za poskytnutý jadrový kapitál primeranú odmenu a dostala teda štátnu pomoc.
In its comments of 29 July 2003 on the proceedings initiated in respect of the Landesbanks on 13 November 2002, the BdB stated that the question of whether the remuneration was appropriate should be determined using the method employed by the Commission in its WestLB decision of 8 July 1999.
Vo svojom stanovisku z 29. júla 2003 ku konaniu vo veci krajinské banky, ktoré sa začalo 13. novembra 2002, sa BdB vyjadril, že odpoveď na otázku, aká odmena by bola primeraná, sa určuje pomocou metodiky, ktorá bola podkladom rozhodnutia Komisie v prípade WestLB z 8. júla 1999.
The first step is therefore to compare the capital provided with other equity instruments.
Podľa tejto metodiky je v prvom kroku potrebné uskutočniť porovnanie poskytnutého kapitálu s inými nástrojmi vlastného imania.
The second step is to determine the minimum remuneration which an investor would expect for a real equity-capital investment in the Landesbank.
V druhom kroku je potrebné stanoviť minimálnu odmenu, ktorú by investor očakával za konkrétnu investíciu do vlastného imania krajinskej banky.
Finally, a calculation must be made of any premiums and discounts applied by virtue of the particularities of the transfer.
No a nakoniec je potrebné vyčísliť prípadné prirážky a zrážky vzhľadom na osobitosti daného prevodu.
COMPARISON WITH OTHER EQUITY INSTRUMENTS
POROVNANIE S INÝMI NÁSTROJMI VLASTNÉHO IMANIA
In its comments of 29 July 2003 the BdB came to the conclusion that the transfer of housing-construction and promotion assets in the BayernLB case and in the other above-mentioned Landesbank cases can be compared to an injection of share capital.
BdB v spomínanom stanovisku dospel k záveru, že v prípade BayernLB ako i v prípade ostatných uvedených konaní vo veci krajinských bánk je vklad majetku na podporu bytovej výstavby porovnateľný s poskytnutím kmeňového imania.
Nearly all the Landesbanks are said to have required fresh core capital from 1992 onwards in order to meet the stricter requirements arising from the new Solvency Directive.
Takmer všetky krajinské banky od roku 1992 potrebovali nový jadrový kapitál, aby boli schopné vyhovieť prísnejším požiadavkám podľa novej smernice o platobnej schopnosti.
Without these increases in capital, the Landesbanks would have had to scale down their business.
Bez zvýšenia imania by krajinské banky boli museli zredukovať svoje obchody.
It can therefore be concluded, the BdB argues, that the capital injected can be compared only with equity instruments that were recognised as core capital (‘tier I capital’) and available in Germany in the year of the transfer.
Z toho je možné podľa BdB usúdiť, že poskytnutý kapitál je možné porovnávať iba s takými nástrojmi vlastného imania, ktoré v roku vkladu v Nemecku boli uznané za jadrový kapitál (kapitál prvej triedy) a boli dostupné.
This immediately excluded from any comparison non-voting preference shares, profit participation rights and perpetual preferred shares.
Z tohto dôvodu boli z porovnania vopred vylúčené prioritné akcie, ktoré nemajú hlasovacie právo, užívacie práva a tzv. perpetual preferred shares.
In Germany these three equity instruments are recognised not as core capital but as additional capital (‘tier II capital’).
Tieto tri nástroje vlastného imania v Nemecku nepredstavovali uznaný jadrový kapitál, ale iba doplnkový kapitál (kapitál druhej triedy).
Moreover, perpetual preferred shares did not exist in Germany at the beginning of the 1990s.
Perpetual preferred shares okrem toho začiatkom deväťdesiatych rokov v Nemecku ešte vôbec neexistovali.
At the time of the respective transfers, only share capital and silent partnership contributions were recognised as core capital in Germany.
V Nemecku sa v čase jednotlivých vkladov za jadrový kapitál uznávalo iba kmeňové imanie a tiché podiely.
Any comparison with silent partnership contributions could be ruled out across the board.
Porovnanie s tichými podielmi je však podľa Bdb v každom prípade vylúčené.
First, unlike share capital, silent partnerships were valid for a limited period only or could be terminated and had to be paid back to the investor on maturity.
Po prvé, tiché podiely sú na rozdiel od poskytnutia kmeňového kapitálu časovo ohraničené a po uplynutí ich doby je ich potrebné vrátiť investorovi.
An investor could not therefore expect to receive the same remuneration for a silent partnership contribution as for equity instruments recognised for supervisory purposes for an unlimited period.
Investor preto nemôže očakávať za tichý podiel rovnakú odmenu ako za nástroje vlastného imania právne uznané bankovým dohľadom za nástroje bez časového obmedzenia.
Second, although in some cases it was asserted that the transferred capital was subordinate in liability to share capital pursuant to agreements between the Landesbanks' owners, this did not necessarily mean a lower risk for the investor.
Hoci sa, po druhé, v niektorých prípadoch presadilo, že poskytnutý kapitál ručí podľa dohôd medzi vlastníkmi krajinskej banky až na druhom mieste po kmeňovom imaní, z tejto skutočnosti nie je možné odvodzovať znížené riziko pre investora.
In all the cases the transferred capital made up a significant proportion of the total core capital, sometimes even more than 50 %.
Vo všetkých prípadoch prevodu predstavuje poskytnutý kapitál významnú časť celkového jadrového kapitálu, v niektorých prípadoch dokonca viac ako 50 %.
This made it extremely likely that the injected capital could be drawn on — at least in part — in the event of losses.
V dôsledku toho vzniká vysoká pravdepodobnosť, že poskytnutý kapitál by v prípade strát mohol byť použitý aspoň čiastočne.
Third, the BdB submits that the difference in quality between silent partnership contributions and share capital is confirmed by the definition of core capital for supervisory purposes adopted by the Basle Committee for Banking Supervision.
Po tretie, odlišnosť kvality tichých vkladov v porovnaní s kmeňovým imaním potvrdil aj Bazilejský výbor pre bankový dohľad so zreteľom na definíciu jadrového kapitálu na účely bankového dohľadu. Podľa nej je tiché vklady na účely bankového dohľadu možné uznať iba za tzv. kapitál lower-tier-1.
According to this definition, silent partnership contributions must be recognised for supervisory purposes as no more than lower tier I capital, which may account for no more than 15 % of the requisite core-capital ratio. In other words, where the core-capital ratio is 4 %, 3,4 % must be made up of nominal capital and open reserves (e.g. the special-purpose reserve transferred to the Landesbanks).
Tento kapitál môže tvoriť iba 15 % požadovaného podielu jadrového kapitálu, t. j. pri podieli jadrového kapitálu vo výške 4 % by muselo 3,4 % pozostávať zo základného imania a otvorených rezervných fondov (napr. účelové rezervné fondy vložené do krajinských bánk).
Furthermore, banks only ever took up subordinate equity instruments such as preference shares or profit participation rights in small volumes.
Okrem toho banky nástroje vlastného imania nižšieho stupňa, ako napr. prioritné akcie alebo upisovacie práva, vždy prijímajú iba v malom rozsahu.
Under pressure from the rating agencies, such instruments hardly ever accounted for more than 10 % of a bank's total core capital — a very different situation from that in the cases under examination.
Na nátlak ratingových agentúr – na rozdiel od posudzovaných prípadov – tieto nástroje takmer nikdy neprekročia hranicu 10 % celkového jadrového kapitálu banky.
Against this background, silent partnership contributions could not be used for large volumes invested by a single investor.
Z týchto dôvodov nie je možné tiché podiely použiť pre veľké objemy, ktoré by investor investoval sám.
MINIMUM REMUNERATION FOR A SHARE-CAPITAL INVESTMENT IN BAYERNLB
MINIMÁLNA ODMENA ZA INVESTÍCIU DO KMEŇOVÉHO IMANIA BAYERNLB
The BdB argues that all methods of determining an appropriate remuneration (return) for the provision of share capital start from a risk-free return and add a risk premium.
BdB uvádza, že všetky metódy na výpočet primeranej odmeny (výnosu) za poskytnuté základné imanie vychádzajú z výnosu bezrizikovej investície, ku ktorému sa pripočíta riziková prémia.
They can be traced back to the following basic principle:
Všetky metódy sa zakladajú na nasledujúcej zásade:
Expected return on a risky investment
Očakávaný výnos z investície spojenej s rizikom
= risk-free return + risk premium for the risky investment
= bezrizikový výnos + riziková prémia investície spojenej s rizikom
To determine the risk-free return, the BdB used the returns on long-term government bonds, fixed-rate securities issued by state bodies being the form of investment with the least or no risk.
Na výpočet bezrizikového výnosu BdB používa výnos z dlhodobých štátnych dlhopisov, keďže cenné papiere štátneho emitenta s pevným úročením predstavujú investíciu s najnižším alebo žiadnym rizikom.
To derive the risk premium, the BdB first worked out the ‘market risk premium’, i.e. the difference between the long-term average return on shares and that on government bonds.
Na odvodenie rizikovej prémie BdB najskôr stanovil tzv. trhovú rizikovú prémiu, teda rozdiel medzi dlhodobým priemerným výnosom z akcií a dlhodobým priemerným výnosom zo štátnych dlhopisov.
In its comments of 29 July 2003, it assumed in the first place a long-term market risk premium of a uniform 4,6 %, with reference to a 1991 study by Stehle-Hartmond.
Vo svojom stanovisku z 29. júla 2003 BdB so zreteľom na štúdiu Stehle/Hartmond z roku 1991 stanovil dlhodobú trhovú rizikovú prémiu v jednotnej výške 4,6 %.
The BdB then determined the beta value for the Landesbanks, i.e. the individual risk premium for the banks by which the general market risk premium was to be adjusted.
Následne BdB určil betahodnotu krajinských bánk, t. j. individuálnu rizikovú prémiu bánk, s ktorou sa porovnáva všeobecná trhová riziková prémia.
The BdB stated in its comments that it had determined the beta values statistically, which means that it estimated them on the basis of a historical data sample.
Betahodnoty pritom BdB stanovil v spomínanom stanovisku podľa vlastných informácií štatistickým spôsobom, čo znamená, že betahodnoty odhadol na základe vzorky historických údajov.
The BdB came to the initial conclusion that all the beta values for all the Landesbanks and periods considered were greater than one.
BdB pritom dospel k záveru, že všetky betahodnoty pre všetky krajinské banky v týchto obdobiach boli vyššie než 1.
Assuming a risk-free basic interest rate of 8,37 % (for the first instalment) and 6,57 % (for the second instalment) and a beta factor for BayernLB of 1,0803 (when the first instalment was made) and 1,0739 (when the second instalment was made), the BdB calculated the expected minimum remuneration for a hypothetical investment in the capital of BayernLB at the time when the building-loan claims were transferred to be 13,34 % per annum on 31 December 1994 and 12,87 % per annum on 31 December 1995.
Na základe bezrizikovej základnej úrokovej sadzby vo výške 8,37 % (za prvú tranžu) a 6,57 % (za druhú tranžu) a betafaktora BayernLB vo výške 1,0803 (v čase vkladu prvej tranže) resp 1,0739 (v čase vkladu druhej tranže) BdB vypočítal očakávanú minimálnu odmenu za investíciu do kmeňového kapitálu BayernLB v čase prevodu pohľadávok z pôžičiek na bytovú výstavbu k 31. decembru 1994 vo výške 13,34 % p. a. a k 31. decembru 1995 vo výške 12,87 % p. a.
PREMIUMS AND DISCOUNTS ON ACCOUNT OF THE PARTICULARITIES OF THE TRANSACTIONS
PRIRÁŽKY A ZRÁŽKY VZHĽADOM NA OSOBITOSTI TRANSAKCIÍ
The BdB also noted that the Commission's deduction, in its WestLB decision, from the minimum remuneration to allow for the lack of liquidity of the Wfa's assets was upheld by the Court of First Instance.
BdB ďalej konštatoval, že sadzbu, ktorú Komisia odpočítala od minimálnej odmeny v rozhodnutí v prípade WestLB vzhľadom na chýbajúcu likviditu majetku Wfa, potvrdil súd prvého stupňa.
It therefore saw no reason to depart from this method in the present case, with the result that a deduction for liquidity should also be made here.
Podľa názoru BdB neexistuje dôvod odkloniť sa v týchto prípadoch od tejto metódy, a aj tu je potrebné uskutočniť zrážku vzhľadom na likviditu.
The amount of the discount for lack of liquidity would be calculated, using the WestLB method, on the basis of net refinancing costs (gross refinancing costs minus the applicable corporation tax).
Výška odpočtu za chýbajúcu likviditu sa stanoví podľa metodiky WestLB na základe čistých nákladov na refinancovanie (hrubé náklady na refinancovanie mínus príslušná daň z príjmu podnikov).
In the BdB's view, the premium added by the Commission in the WestLB case (1,5 %) and upheld as such by the Court of First Instance should also be applied in the BayernLB case.
Podľa názoru BdB je potrebné prirážku, ktorú Komisia uplatnila v prípade WestLB (vo výške 1,5 %), a ktorú ako takú potvrdil súd prvého stupňa, uplatniť aj v prípade BayernLB.
The three factors cited in the WestLB decision as increasing risk as compared with a ‘normal share capital investment’ also came into play here: the in part exceptionally high volume of assets transferred, the failure to issue new company shares and the associated absence of additional voting rights, and the lack of marketability of the investment, i.e. the impossibility of withdrawing the invested capital from the company again at any time
Aj tu pôsobili na zvýšenie rizika v porovnaní s „normálnou investíciou do kmeňového imania“ tri hľadiská uvedené v rozhodnutí v prípade WestLB, a to sčasti mimoriadne vysoký objem majetkového prevodu, neuskutočnené vydanie nových obchodných podielov a s tým spojené nepridelenie dodatočných hlasovacích práv ako i chýbajúca fungibilita investície, t. j. chýbajúca možnosť investovaný kapitál kedykoľvek z podniku stiahnuť.
CAPITAL BASIS AND ELEMENTS OF REMUNERATION
KAPITÁLOVÁ ZÁKLADŇA A PRVKY ODMENY
Lastly, the BdB argued that, in calculating the appropriate remuneration in BayernLB's case, the entire amount recognised as core capital should be taken into account, and not just the part which was actually used.
BdB na záver zdôraznil, že základom výpočtu primeranej odmeny v prípade BayernLB musí byť celková suma, ktorú bankový dohľad uznal ako jadrový kapitál, a nie iba jej skutočne čerpaná časť.
It backed up this argument by stating that a market-economy investor would never agree to limit his remuneration to the portion of funds actually used.
Toto tvrdenie zdôvodnil tým, že trhovohospodársky konajúci investor by neakceptoval odmenu obmedzujúcu sa iba na skutočne použitú časť svojej investície.
For a private investor bearing the risk of losing his investment, it is irrelevant whether the credit institution actually uses the injected capital to expand its business.
Pre súkromného investora, ktorý znáša riziko straty svojho vkladu, je nepodstatné, či úverová inštitúcia poskytnutý kapitál skutočne použila na rozšírenie obchodu.
What matters to the investor is that he himself can no longer invest that amount and obtain a corresponding return.
Pre neho je skôr rozhodujúce, že on sám s poskytnutou sumou už nemôže hospodáriť a tým pádom dosiahnuť zodpovedajúci výnos.
Nor does the BdB regard the guarantee fee mentioned by Germany as forming an element of remuneration.
Podľa názoru BdB ani poplatok za záruku, ktorý Nemecko uviedlo, nemožno považovať za súčasť odmeny.
This was in particular because the transfer was made at its cash value (DEM 1197 million) and not at its nominal value (DEM 5027 million).
Táto skutočnosť vyplýva predovšetkým z toho, že vklad podporného majetku od začiatku prebiehal v reálnej hodnote (1,197 miliardy DEM) a nie v menovitej hodnote (5,027 miliardy DEM).
The fact that the cash value was used meant that account was already taken of the (default) risks connected with uncollectible loan claims and that there was no justification for any additional remuneration for the default guarantee.
V reálnej hodnote sú už zohľadnené riziká (neplnenia) spojené s nedobytnosťou pohľadávok z pôžičiek a dodatočná odmena za prevzatie záruky pre prípad neplnenia teda nie je opodstatnená.
Applying the WestLB method, a guarantee commission of 0,3 % per annum should also be paid for the period between the transfer of the capital and its recognition as core capital, since the injected capital had at least a guarantee function up to that point.
V súlade s metodikou použitou v prípade WestLB je naviac za obdobie medzi vkladom kapitálu a jeho uznaním ako jadrový kapitál potrebné poskytnúť províziu za ručenie vo výške 0,3 % p. a., pretože aj v tomto medziobdobí plnil poskytnutý kapitál prinajmenšom záručnú funkciu.
This applied up to 8 May 1996 for the full amount of DEM 1197 million and between 8 May and 23 December 1996 for the amount of DEM 542 million.
Platí to pre obdobie do 8. mája 1996 pre celkovú sumu vo výške 1,197 miliardy DEM a pre obdobie medzi 8. májom a 23. decembrom 1996 pre sumu vo výške 542 miliónov DEM.
GERMANY'S RESPONSE TO THE BDB'S COMMENTS
ODPOVEĎ NEMECKA NA STANOVISKO BDB
In its reply to the above-mentioned comments from the BdB, Germany pointed out that an investment in the share capital of a public limited company does not guarantee either dividends or an increase in equity price or value and that an investor naturally bears the risk of his return expectations not actually being fulfilled.
Vo svojom stanovisku k uvedeným tvrdeniam BdB Nemecko poukázalo na skutočnosť, že pri investícii do kmeňového imania akciovej spoločnosti nie je garantovaná ani dividenda ani zvýšenie kurzu či hodnoty a investor prirodzene znáša riziko, či sa jeho očakávania ohľadne výnosov skutočne naplnia alebo nie.
Setting a fixed remuneration, as in the case of BayernLB, removed forecasting risks and the return was therefore generally lower.
Pri dohode o pevnej odmene, ako tomu bolo v prípade BayernLB, odpadá riziko prognózy, a z tohto dôvodu je výnos spravidla nižší.
This shows that it would not have been normal market practice if BayernLB had, at the time of the injection of the special-purpose assets, guaranteed the Land of Bavaria a return that was merely expected, thereby placing the investor in special assets on a better footing than an investor in shares.
Táto skutočnosť ukazuje, že by nezodpovedalo bežnej trhovej praxi, keby BayernLB slobodnému štátu Bavorsko v čase poskytnutia účelového majetku bola zmluvne garantovala skutočne očakávaný výnos, keďže by sa tak investor účelového majetku bol ocitol v lepšom postavení ako investor do akcií.
The BdB's method was also problematic in that an investor in shares could realise the increase in value only by selling his shares, without burdening the company.
Postup BdB je problematický už len z toho dôvodu, že v prípade investície do akcií môže investor realizovať zvýšenie hodnoty iba predajom svojho podielu, a to bez akéhokoľvek zaťaženia spoločnosti.