natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Core capital is of much greater use to an undertaking because it can be used to raise additional own funds (such as profit participation certificates) up to the same amount in order to increase the bank's own funds.
Základný kapitál predstavuje pre podnik väčší úžitok, keďže má schopnosť získať doplnkové vlastné zdroje (napr. pôžitkové listy) do rovnakej výšky, a tak rozšíriť základňu vlastných zdrojov.
For the capital provided to be recognised as basic own funds, there must be greater exposure to risk, which as a general rule is also reflected in a higher market remuneration for such instruments.
Predpokladom uznania za základné vlastné zdroje je zvýšená riziková expozícia poskytnutého kapitálu, ktorá sa v zásade odráža aj vo vyššej bežnej trhovej odmene za takéto nástroje.
In the view of the BdB, however, the only legal form properly available to Helaba for this specific investment was that of share capital.
Podľa názoru BdB však mala Helaba po správnosti pre konkrétnu investíciu k dispozícii jedine právnu formu základného, resp. kmeňového imania.
In the view of Germany, another legal form available was that of a silent partnership contribution of unlimited duration (perpetual), which met the requirements of Section 10(4) of the German Banking Act (KWG) and at the same time the criteria of the ‘Sydney Declaration’ of the Committee on Banking Supervision of the Bank for International Settlements in Basle, which in turn guided the decisions taken by the German banking supervisory authority BAKred.
Podľa názoru Nemecka mala k dispozícii i právnu formu vkladu tichého spoločníka s neobmedzenou dobou vkladu (perpetual), ktorá spĺňa požiadavky § 10 ods. 4 zákona o bankovníctve, ako i kritériá tzv. „Vyhlásenia zo Sydney“ Výboru pre bankový dohľad Banky pre medzinárodné zúčtovanie v Bazileji, ktorým sa riadi rozhodovacia prax nemeckého úradu pre bankový dohľad BAKred.
The subject of the agreement between the Land of Hessen and Helaba was, therefore, the legal form of a silent partnership contribution of unlimited duration, which was recognised as such both by the competent banking supervisory authority BAKred and also by the competent tax authority.
Predmetom dohody medzi spolkovou krajinou Hesensko a Helaba preto bola právna forma vkladu tichého spoločníka s neobmedzenou dobou vkladu, ktorú ako takú uznal aj príslušný úrad pre bankový dohľad BAKred, ako i príslušný daňový úrad.
In the Commission's view, Germany has demonstrated sufficiently that the BdB's argument will not stand up.
Podľa názoru Komisie Nemecko dostatočne dokázalo, že vyjadrenia BdB nie sú presvedčivé.
The BdB argues that the silent partnership of the Land of Hessen represented a formal abuse of a ‘normal’ silent partnership.
BdB argumentuje tým, že vklad spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva predstavuje zneužitie formy „bežného“ vkladu tichého spoločníka.
In economic terms, the silent partnership contribution had so many points in common with share capital that an investor would have insisted on the payment of interest corresponding to the remuneration of share capital.
Podľa BdB vraj tento vklad tichého spoločníka z hospodárskeho hľadiska vykazuje toľko spoločných znakov s kmeňovým imaním, že by bol investor trval na úročení zodpovedajúcom odmene za kmeňové imanie.
The Commission notes firstly that the silent partnership contribution was expressly agreed as such between the Land of Hessen and Helaba and accepted as such by the competent German authorities.
Komisia berie predbežne na vedomie, že spolková krajina a Helaba sa dohodli vyslovene na vklade tichého spoločníka ako takom, pričom tento vklad tichého spoločníka ako taký bol uznaný i zo strany príslušných nemeckých úradov.
In order to be able to assume that there was an abuse of form, it would have to be beyond question that the competent German authority wrongly recognised the silent partnership of the Land of Hessen as such.
Na to, aby sa mohlo predpokladať zneužitie formy, muselo by byť možné bez akýchkoľvek pochybností konštatovať, že príslušné nemecké orgány uznali vklad spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva ako taký neprávom.
However, there is no evidence of this.
Na to však neexistujú žiadne dôvody.
The Commission agrees here with Germany's view that the limited duration or withdrawability of a silent partnership contribution is, neither from the company law nor banking supervision points of view, a necessary characteristic feature for the recognition of a silent partnership as core capital pursuant to Section 10(4) of the German Banking Act.
Komisia sa teda v tejto otázke pripája k názoru Nemecka, podľa ktorého obmedzená doba a vypovedateľnosť vkladu tichého spoločníka nie sú ani podľa spoločenského práva ani podľa práva bankového dohľadu nevyhnutným podstatným znakom pre uznanie vkladu tichého spoločníka za základný kapitál v zmysle § 10 ods. 4 zákona o bankovníctve.
Furthermore, the Commission interprets the ‘Sydney Declaration’ of the Basel Committee on Banking Supervision of October 1998 as imposing a 15 % limit only for the recognition of certain innovative capital instruments, particularly those limited in time, as core capital.
Komisia ďalej interpretuje „Vyhlásenie zo Sydney“ Bazilejského výboru pre bankový dohľad z októbra 1998 tak, že toto vyhlásenie stanovuje 15 %-nú hranicu iba pre uznanie určitých, najmä časovo ohraničených inovatívnych kapitálových nástrojov za základný kapitál.
However, the converse conclusion may not be drawn that permanent innovative capital instruments may not at all be recognised as core capital or are also covered by this limit.
Z toho však automaticky nevyplýva, že trvalé inovatívne kapitálové nástroje vôbec nie je možné uznať za základný kapitál, alebo že tieto tiež spadajú pod túto hranicu.
Moreover, the usefulness of permanent innovative capital instruments as core capital above the 15 % limit is testified to by the practice of private banks as well in recent years, as was amply demonstrated by Germany.
O použiteľnosti stálych inovatívnych kapitálových nástrojov ako základného kapitálu nad hranicou 15 % okrem toho svedčí i prax súkromných bánk v posledných rokoch, ktorú Nemecko podložilo početnými dôkazmi.
Nor does the Commission regard the selective criteria adduced by the BdB as sufficiently convincing.
Ani selektívne kritériá uplatnené zo strany BdB Komisia nepovažuje za dostatočne presvedčivé.
From the risk analysis point of view, the silent partnership of the Land of Hessen is more similar in type to a ‘normal’ silent partnership than to share capital.
Na základe rizikovej analýzy je vklad spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva typologicky porovnateľný skôr s „bežným“ vkladom tichého spoločníka než s kmeňovým imaním.
The Commission agrees with Germany's comments here too.
Komisia sa teda aj v tejto otázke pripája k vyjadreniam Nemecka.
For the Commission, it is crucial in this context that both the silent partnership of the Land of Hessen and other ‘normal’, i.e. time-limited silent partnerships taken up on the capital market must in insolvency proceedings be paid back before share capital and that the investor thus gets the recovery percentage, whereas in the case of a share capital investment he gets nothing.
Pre Komisiu je v tejto súvislosti podstatné, že rovnako ako vklad spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva tak i ostatné „bežné“, t. j. časovo obmedzené vklady tichého spoločníka prijaté na kapitálovom trhu sa v prípade insolventnosti vyplácajú pred kmeňovým imaním, čím investor získava konkurzný podiel, kým pri investícii do kmeňového imania by vyšiel naprázdno.
Germany submitted a legal opinion demonstrating that, under the contractual provisions, the silent partnership contribution of the Land of Hessen will, in the event of solvency or liquidation, in so far as it has not been reduced or used up by losses, be met on a prior-ranking basis before share capital from any remaining assets.
Nemecko predložením právneho posudku doložilo, že v súlade so zmluvnou úpravou by vklad tichého spoločníka spolkovej krajiny Hesensko počas celej doby trvania vkladu v prípade insolventnosti alebo likvidácie, pokiaľ nebol znížený alebo vyčerpaný v dôsledku strát, bol uspokojený z konkurzného zostatku prednostne pred kmeňovým imaním.
Furthermore, so long as the undertaking is not making a loss, both the Land of Hessen and the investor of a time-limited silent partnership get the entire agreed remuneration, whereas the investor in share capital can claim only payment of a dividend that is in proportion to profits.
Okrem toho, pokiaľ podnik nedosahuje straty, spolková krajina Hesensko ako investor časovo obmedzeného vkladu tichého spoločníka dostane vyplatenú celú dohodnutú odmenu, kým investor do kmeňového imania má nárok iba na výplatu dividendy zo svojho podielu na zisku.
In this respect too, the silent partnership contribution of the Land of Hessen is a typical silent partnership contribution within the meaning of Section 10(4) of the German Banking Act.
Aj z tohto hľadiska predstavuje vklad spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva typický vklad tichého spoločníka v zmysle § 10 ods. 4 zákona o bankovníctve.
Nor is the BdB's objection convincing that the silent partnership was equivalent to share capital because in the long term it had resulted in an increase of almost 50 % in Helaba's core capital.
Ani námietka BdB, že vklad tichého spoločníka je potrebné zrovnať s kmeňovým imaním už len z toho dôvodu, že dlhodobo viedol k zvýšeniu základného kapitálu Helaba takmer o 50 %, nie je presvedčivá.
Account should be taken here firstly of the phased arrangement which the Land of Hessen and Helaba had agreed and under which, in the period from 1999 to 2002, in line with its actual capital requirement, Helaba could use only an annual increasing partial amount of the usable core capital to actually cover core business.
Tu je najmä potrebné poukázať na stupňovitú úpravu dohodnutú medzi spolkovou krajinou Hesensko a Helaba, podľa ktorej Helaba v rokoch 1999 až 2002 v závislosti od skutočnej potreby kapitálu mohla použiť na krytie jadrového obchodu iba každoročne narastajúcu časť základného kapitálu použiteľného na takéto krytie.
Furthermore, the Commission would in this context draw explicit attention to the fact that, in the WestLB case too, the large volume of the capital injection is merely an indicator, but not on its own decisive in assuming similarity to share capital.
Okrem toho Komisia v tejto súvislosti vyslovene poukazuje na to, že aj v prípade WestLB vysoký objem kapitálového prísunu bol náznakom, avšak nebol rozhodujúci pre predpoklad podobnosti s kmeňovým imaním.
In the WestLB decision, the Commission concluded, on the basis of an overall assessment, that the similarity of the transaction being examined to a share capital investment was predominant.
V rozhodnutí v prípade WestLB 2000/392/ES, ako aj v obnovenom rozhodnutí z 20. októbra 2004 Komisia na základe celkového posúdenia dospela k záveru, že prevažuje podobnosť posudzovanej transakcie s investíciou do kmeňového imania.
An essential consideration in this respect was, for example, the fact that the WfA assets had, like share capital, been exposed to the full risk of loss in the event of solvency or liquidation.
Dôležitým hľadiskom tu bola napríklad okolnosť, že majetok Wfa bol rovnako ako kmeňové imanie vystavený úplnému riziku straty v prípade insolventnosti, resp. likvidácie.
Furthermore, in the WestLB case, the Commission also took account of the fact that, at the time of the transfer of the WfA assets in 1991 — in contrast to the time of the transfer of the silent partnership contribution of the Land of Hessen to Helaba in 1998 — there was not yet a developed market for hybrid core capital instruments in Germany and a credit institution such as WestLB could have taken up a comparable core capital volume on the market only in the form of share capital.
Okrem toho Komisia v prípade WestLB zohľadnila aj skutočnosť, že v čase vkladu majetku Wfa v roku 1991 – na rozdiel od momentu umiestnenia vkladu spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva v Helaba v roku 1998 – trh pre hybridné nástroje základného kapitálu v Nemecku ešte nebol vyvinutý a úverová inštitúcia ako WestLB mohla získať porovnateľný objem základného kapitálu na trhu iba vo forme kmeňového imania.
In the current case, Helaba could also easily have covered its estimated capital requirement in the period from 1998 to 2002 on the market by taking up, at intervals, several smaller silent partnership contributions from a number of different institutional investors.
V predmetnom prípade Helaba mohla bez problémov svoju odhadovanú potrebu kapitálu v rokoch 1998 až 2002 pokryť aj prostredníctvom časovo odstupňovaného prijatia objemovo menších vkladov tichého spoločníka od rozličných inštitucionálnych investorov na trhu.
The BdB also points out that, with the silent partnership contribution of the Land of Hessen, Helaba's share capital buffer was only 50 %, whereas, in the case of private credit institutions, the share of hybrid instruments in core capital is below 20 % and hence the share capital buffer amounts to more than 80 %.
BdB ďalej poukazuje na to, že po vložení vkladu spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva zásoby kmeňového imania Helaba prestavovali iba 50 %, kým v prípade súkromných úverových inštitúcií podiel hybridných nástrojov na jadrovom kapitále bol nižší ako 20 %, pričom zásoby kmeňového imania predstavovali viac než 80 %.
An institutional investor would, according to the BdB, against the background of this high share in Helaba's overall core capital, not have agreed to a comparable contribution.
Inštitucionálny investor by podľa BdB vzhľadom na vysoký podiel na celkovom jadrovom kapitále Helaba nebol ochotný pristúpiť k porovnateľnému vkladu.
Germany confirmed that the proportion of core capital accounted for by the silent partnership contribution in 2003, i.e. after the last stage of the phased arrangement had been reached, was [...] % and that the proportion accounted for by all the silent partnership contributions (i.e. not only the silent partnership contribution of the Land of Hessen) in 2003 amounted to [...] %.
Nemecko potvrdzuje, že podiel vkladov tichého spoločníka na jadrovom kapitále v roku 2003, po tom, čo sa dosiahol posledný stupeň v rámci stupňovitého modelu, predstavoval […] % a podiel všetkých vkladov tichého spoločníka (t. j. nielen vkladu spolkovej krajiny Hesensko do tichého spoločníctva) v roku 2003 dosahoval […] %.
Nevertheless, in the Commission's view, it cannot necessarily be deduced from this that an institutional investor would not have made a comparable silent partnership contribution because of the high proportion of total equity capital it represented.
Napriek tomu z uvedeného podľa názoru Komisie nie je potrebné nutne odvodzovať, že inštitucionálny investor by vzhľadom na vysoký podiel na celkovom vlastnom imaní nebol uskutočnil porovnateľný vklad tichého spoločníka.
Germany pointed out that Landesbanks generally make greater use of silent partnership contributions beyond the 15 % limit as instruments of core capital procurement, and do so predominantly from amongst their guarantors, but also from third-party investors.
Nemecko uviedlo, že krajinské banky vo všeobecnosti vo veľkej miere využívajú vklady tichého spoločníka prekračujúce 15 %-nú hranicu ako nástroj získavania základného kapitálu, a to najmä z kruhu zriaďovateľov, ale i od nezávislých investorov.
For example, according to the information provided by Germany, the share of silent partnership contributions of in 2003 was 72 % in the case of [...], 39 % in the case of [...] , 33 % in the case of [...] 39 %, in the case of [...] and 42 % in the case of [...].
Podiel vkladov tichého spoločníka podľa informácií Nemecka predstavoval v […] roku 2003 72 %, v […] i 39 %, v […] ii 33 %, v […] v 39 % a v […] 42 %.
The reasons for this high share of hybrid instruments have to do with the fact that, because of their public-law structure, the Landesbanks are not allowed to raise capital on the stock markets.
Dôvody tohto vysokého podielu hybridných nástrojov spočívajú v tom, že krajinské banky vzhľadom na ich verejno-právnu štruktúru nesmú získavať kapitál na akciových trhoch.
It also seems that investors in Landesbanks are more prepared to accept a smaller share capital buffer, since, because of the different business orientation and the accompanying reduced risk structure of the institutions, the capital is exposed to a generally smaller risk.
Okrem toho sa zdá, že investori sú v prípade krajinských bánk skôr ochotní akceptovať nižšie zásoby kmeňového imania, keďže kapitál vložený do krajinských bánk vzhľadom na ich odlišné komerčné zameranie a s tým spojenú nižšiu rizikovú štruktúru inštitúcie podlieha nižšiemu riziku.
At least in the case of Helaba, which, even within the group of the above-mentioned Landesbanks, must be regarded as a comparatively low-risk credit institution, the Commission cannot therefore exclude the possibility that, despite a share capital buffer of (only) some 50 %, an institutional investor would have made a comparable investment in the form of a silent partnership contribution to Helaba.
Prinajmenšom v prípade Helaba, ktorá sa i v rámci samotnej skupiny menovaných krajinských bánk v porovnaní s ostatnými považuje za málo rizikovú úverovú inštitúciu, nemôže teda Komisia vylúčiť, že by napriek tomu, že zásoby kmeňového imania predstavujú (iba) asi 50 %, inštitucionálny investor nebol realizoval porovnateľnú investíciu do Helaba vo forme vkladu tichého spoločníka.
The Commission also examined in detail to what extent the perpetuity of the contribution, i.e. the fact that it is of unlimited duration and not withdrawable subject to notice by the Land of Hessen, affects the risk analysis to be carried out here.
Komisia ďalej dôkladne preskúmala, do akej miery trvalosť vkladu, teda skutočnosť, že vklad je časovo neobmedzený a zo strany spolkovej krajiny Hesensko nevypovedateľný, má vplyv na predmetnú rizikovú analýzu.
The BdB argues here that no hybrid instruments of unlimited duration exist on the capital market.
BdB k tejto otázke uvádza, že na kapitálovom trhu neexistujú žiadne časovo neobmedzené hybridné nástroje.
Institutional investors were in principle prepared to acquire only hybrid equity instruments of fixed duration or instruments for which repayment could be assumed, because the payout rate was higher (so-called step-up) or the instrument was transformed into another form of investment at a given point in time.
Inštitucionálni investori sú v zásade ochotní nadobudnúť iba hybridné nástroje vlastného imania s časovo ohraničenou dobou alebo také nástroje, pri ktorých je možné počítať s ich spätným vyplatením, keďže sa u nich časom zvyšuje vyplácaná sadzba, alebo pri ktorých v určitom momente dochádza k zmene nástroja na inú formu vkladu.
Step-up clauses gave the debtor (issuer) a strong economic incentive to repay the silent partnership contribution.
Klauzuly o postupnom zvyšovaní sadzby (ďalej len klauzuly „step-up“) pritom pre dlžníka (emitenta) predstavujú silný hospodársky stimul, aby vklady tichého spoločníka čo najskôr vrátil.
A step-up clause thus made a perpetual in actual fact into an instrument with a fixed term.
Klauzula „step-up“ o postupnom zvyšovaní sadzby de facto v konečnom dôsledku mení perpetual na nástroj s pevnou dobou vkladu.
Furthermore, innovative core capital instruments were typically placed only by private investors.
Okrem toho inovatívne nástroje základného kapitálu podľa BdB využívajú typicky iba súkromní investori.
Germany and Helaba argue in response to this that, even in the case of perpetuals, investors have to reckon with step-up, that, contrary to possible expectations, at the time when the step-up clauses become effective, there is no ‘on-schedule’ repayment and that thus the perpetuity risk exists.
Nemecko a Helaba sú naopak toho názoru, že investori aj v prípade perpetuals s klauzulou „step-up“ musia počítať s tým, že napriek možným očakávaniam v momente nadobudnutia účinnosti tejto klauzuly nedôjde k vráteniu vkladu „načas“, a aj tu teda existuje riziko trvalosti vkladu.
This was due, firstly, to the fact that the right of withdrawal lay solely with the debtor (issuer); secondly, the economic situation of the issuer at the time the step-up clause became effective was crucial for on-schedule repayment; thirdly, the supervisory authority had to approve the withdrawal, and it gave its approval only if the debtor had, at the time of the withdrawal, a comfortable equity capital base or carried out a replacement transaction on the market.
Vyplýva to po prvé z toho, že „právo vypovedať vklad“ má výlučne dlžník (emitent), po druhé pre „včasné“ vrátenie je rozhodujúca hospodárska situácia emitenta v momente účinnosti klauzuly „step-up“, a po tretie s výpoveďou musí súhlasiť orgán dohľadu, ktorý súhlas udelí iba v prípade, keď dlžník v momente výpovede z hľadiska dozorného práva disponuje vyhovujúcim vybavením vlastným imaním, resp. ak na trh uvedie náhradnú transakciu.
Furthermore, examples showed that even institutional investors placed hybrid instruments with unlimited duration and without step-up, one instance cited by Germany being a junior-ranking Air Canada loan of unlimited duration from 1987 which, as the Commission ascertained, did indeed not have any step-up arrangement.
Okrem toho príklady dokazujú, že aj inštitucionálni investori využívajú hybridné nástroje s neobmedzenou dobou vkladu, a to aj bez klauzuly „step-up“, pričom Nemecko uviedlo ako príklad druhoradý, časovo neobmedzený dlhopis spoločnosti Air Canada z roku 1987, ktorý, ako sa Komisia presvedčila, naozaj neobsahuje klauzulu „step-up“.
Germany also argued that, although the existence of withdrawal rights was taken into account in the prices, the remuneration corridor was not wide.
Nemecko ďalej uviedlo, že existencia výpovedného práva sa síce zohľadňuje v cenách, avšak rozpätie odmeny sa tým veľmi nerozširuje.
For the Commission, the key point in the situation to be assessed here is the fact that the perpetuity of the contribution in this instance involves primarily the risk for the investor of not being able to profit from interest rate increases on the market, since, on the one hand, he has no possibility of withdrawal and, on the other, cannot rely on a step-up.
Pre Komisiu je v predmetnej súvislosti rozhodujúce predovšetkým to, že stálosť vkladu sa v danom prípade v prvom rade týka rizika investora, že tento nebude môcť využiť zvýšenie úrokov na trhu, keďže nemá možnosť vklad vypovedať a na druhej strane sa nemôže spoľahnúť na klauzulu „step-up“.
The perpetuity aspect does not, however, involve the risk of loss in the event of insolvency or liquidation.
Trvalosť vkladu sa však netýka rizika straty v prípade insolventnosti alebo likvidácie.
Against this background and taking account of the market description provided by Germany, the Commission therefore takes the view that the unlimited duration of the contribution does not in this instance justify changing the reference to the product from ‘silent partnership contribution’ to ‘share capital’.
Na tomto pozadí a pri zohľadnení opisu trhu, ktorý Nemecko poskytlo, Komisia preto dospela k názoru, že časová neobmedzenosť vkladu v predmetnom prípade neopodstatňuje zmenu referenčného produktu „vklad tichého spoločníka“ na „kmeňové imanie“.
However, the Commission will later examine whether the perpetuity aspect justifies a premium on the usual market remuneration for the silent partnership contribution.
Komisia však neskôr bližšie preskúma, či vzhľadom na trvalosť nie je potrebné poskytnúť prirážku k bežnej trhovej odmene za vklady tichého spoločníka.
The conclusion must be, therefore, that in the case of Helaba the transfer was undoubtedly made in the legal form of a silent partnership that has much more in common with other silent partnerships than with share capital.
Výsledne je potrebné konštatovať, že v prípade Helaba sa vklad bez pochýb uskutočnil vo forme vkladu tichého spoločníka, ktorý vykazuje viac spoločných znakov s inými vkladmi tichého spoločníka než s kmeňovým imaním.