natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Contrary to what was argued by Germany, the capital injection cannot be regarded as being covered by the existing state aid scheme for ‘institutional responsibility’ (Anstaltslast) and ‘guarantor liability’ (Gewährträgerhaftung), but must be regarded instead as new aid.
Napriek vyjadreniam Nemecka nemožno prísun kapitálu považovať ani za inštitucionálnu povinnosť ani za povinnosť ručiteľa v rámci existujúcej úpravy pomoci, ale skôr za novú pomoc.
Gewährträgerhaftung is a default guarantee offered to creditors in the event that the bank's assets are no longer sufficient to satisfy their claims, and this is not the case here from the outset.
Na jednej strane skutkový stav povinnosti ručiteľa ručiť v prípade neplnenia voči veriteľom pre prípad, že majetok banky už nestačí na ich uspokojenie, už vopred nie je splnený.
The capital injection is not intended to satisfy the Landesbank's creditors and the bank's assets have not been exhausted.
Prínos kapitálu sa jednak nezameriava na uspokojenie veriteľov krajinskej banky, pričom na druhej strane ani majetok krajinskej banky nebol vyčerpaný.
Nor does Anstaltslast apply.
Na druhej strane nie je uplatniteľný ani skutkový stav inštitucionálnej povinnosti.
Anstaltslast requires the guarantor, the Land of Bavaria, to provide BayernLB with the resources it needs to function properly for as long as the Land decides to maintain it in existence.
Inštitucionálna povinnosť zaväzuje zriaďovateľa, slobodný štát Bavorsko, vybaviť BayernLB prostriedkami potrebnými na riadnu prevádzku, pokiaľ sa rozhodne pre jej ďalšiu existenciu.
However, at the time of the capital injection, BayernLB was far from being in a situation where it was no longer able to operate properly for lack of sufficient resources.
BayernLB však v čase prísunu kapitálu v žiadnom prípade nebola v stave, v akom by riadna prevádzka napríklad pre nedostatok vlastných zdrojov nebola už možná.
The capital injection was not needed in order to keep the Landesbank in operation.
Prísun kapitálu teda nebol nevyhnutný na udržanie riadnej prevádzky krajinskej banky.
Indeed, according to the legislation, the injection was made to enable the Landesbank ‘to continue its successful business activities’ in the light of the tighter rules on core capital and equity ratios introduced on 30 June 1993.
K prísunu kapitálu skôr došlo v súlade so zákonnou úpravou v snahe umožniť krajinskej banke vzhľadom na sprísnenie predpisov týkajúcich sa podielu jadrového kapitálu/vlastných zdrojov z 30. júna 1993„pokračovanie jej úspešnej obchodnej činnosti“.
This conscious economic calculation by the Land as (joint) owner also enabled the Landesbank to seize future market opportunities in its competitive business.
Krajinská banka mohla preto v zmysle vedomého hospodárskeho zreteľa spolkovej krajiny ako (spolu)vlastníka aj v budúcnosti využívať trhové príležitosti v rámci hospodárskej súťaže.
The ‘emergency provision’ of institutional liability is not applicable to such a normal economic decision by the Land.
Na takéto normálne hospodárske rozhodnutie spolkovej krajiny ako (spolu)vlastníka však nie je možné použiť „núdzový predpis“ inštitucionálnej povinnosti.
Since no other existing aid scheme under Articles 87(1) and 88(1) of the EC Treaty is applicable, the capital injection ranks as new aid within the meaning of Article 88(3) of the EC Treaty and must be investigated accordingly.
Vzhľadom na to, že žiadne z existujúcich ustanovení o pomoci podľa článku 87 ods. 1 a článku 88 ods. 1 Zmluvy o ES nie je uplatniteľné, prísun kapitálu je potrebné v zmysle článku 87 ods. 1 a článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES klasifikovať ako novú pomoc a príslušným spôsobom prešetriť.
The Commission finds that the Federal Republic of Germany has unlawfully implemented the aid in question contrary to Article 88(3) of the Treaty.
Komisia konštatuje, že Nemecko protiprávne poskytlo opatrenie pomoci v rozpore s článkom 88 ods. 3 Zmluvy o ES.
The aid cannot be regarded as compatible under either Article 87(2) or (3) or under any other provision of the Treaty.
Pomoc nie je možné považovať za zlučiteľnú ani na základe článku 87 ods. 2, resp. ods. 3, ani na základe akéhokoľvek iného zmluvného predpisu.
The aid is therefore declared incompatible with the common market and must be discontinued, and the aid element of the measure illegally put into effect must be recovered by the German Government,
Preto je potrebné pomoc vyhlásiť za nezlučiteľnú so spoločným trhom a žiadať od Nemecka vrátenie prvku pomoci protiprávneho opatrenia.
The state aid which Germany has implemented for Bayerische Landesbank — Girozentrale, amounting to EUR 260479690 in the period from 31 December 1994 to 5 March 2004 is incompatible with the common market.
Štátna pomoc vo výške 260479690 eur, ktorú Nemecko v období od 31. decembra 1994 do 5. marca 2004 poskytlo v prospech Bayerische Landesbank – Girozentrale, je nezlučiteľná so spoločným trhom.
Germany shall take all necessary measures to discontinue and recover from the beneficiary the aid referred to in Article 1 and unlawfully made available to it.
Nemecko príjme všetky potrebné opatrenia, aby príjemca vrátil pomoc uvedenú v článku 1, ktorá mu bola poskytnutá protiprávne.
The aid to be recovered shall include interest from the date on which it was at the disposal of the beneficiary until the date of its recovery.
Suma vrátenia pomoci zahŕňa úroky splatné od momentu, keď mal príjemca pomoc protiprávne k dispozícii až do jej skutočného vrátenia.
Germany shall inform the Commission, within two months of notification of this Decision, of the measures which were taken and which it intends to take in order to meet the commitments described in this Decision.
Nemecko Komisii do dvoch mesiacov po oznámení tohto rozhodnutia oznámi opatrenia prijaté na jeho vykonanie použitím dotazníka uvedeného v jeho prílohe.
Brussels, 20 October 2004.
V Bruseli, 20. októbra 2004.
OJ C 81, 4.4.2003, p. 13.
Ú. v. EÚ C 81, 4.4.2003, s. 13.
OJ C 140, 5.5.1998, p. 9 (opening decision).
Ú. v. ES C 140, 5.5.1998, s. 9 (rozhodnutie o začatí konania).
OJ L 150, 23.6.2000, p. 1; actions challenging that decision have been brought by Germany (before the Court of Justice, Case C-376/99), by North Rhine-Westphalia (before the Court of First Instance, Case T-233/99) and by WestLB (before the Court of First Instance, Case T-228/99). The Commission has also brought proceedings for infringement of the Treaty (before the Court of Justice, Case C-209/00).
Ú. v. ES L 150, 23.6.2000, s. 1, opravné prostriedky podali Nemecko (ESD C 376/99), spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko (ESPI; T 233/99) a WestLB (ESPI; T 228/99), Komisia začala konanie vo veci porušenia zmluvy (ESD; C 209/00).
Joined Cases T-228/99 and T-233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale and Land Nordrhein-Westfalen v Commission [2003] ECR II-435.
Rozsudok v spojených právnych prípadoch T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko/Komisia, Zb. 2003, II-435.
Norddeutsche Landesbank: OJ C 81, 4.4.2003, p. 2; Bayerische Landesbank: OJ C 81, 4.4.2003, p. 13; Hamburgische Landesbank: OJ C 81, 4.4.2003, p. 24; Landesbank Hessen-Thüringen: OJ C 73, 26.3.2003, p. 3 and Landesbank Schleswig-Holstein: OJ C 76, 28.3.2003, p. 2.
Norddeutsche Landesbank: Ú. v. EÚ C 81, 4.4.2003, s. 2; Bayerische Landesbank: Ú. v. EÚ C 81, 4.4.2003, s. 13; Hamburgische Landesbank: Ú. v. EÚ. C 81, 4.4.2003, s. 24; Landesbank Hessen-Thüringen: Ú. v. EÚ. C 73, 26.3.2003, s. 3 a Landesbank Schleswig-Holstein: Ú. v. EÚ. C 76, 28.3.2003, s. 2.
Article 1 of the Act establishing the Bayerische Landesbank — Girozentrale (Gesetz über die Errichtung der Bayerischen Landesbank — Girozentrale).
Článok 1 zákona o zriadení Bayerische Landesbank – Girozentrale.
Bavarian Official Gazette [Bayerisches Gesetz- und Verordnungsblatt], No 18/1994, p. 602.
Bavorský vestník zákonov a nariadení č. 18/1994, s. 602.
Bavarian Land Parliament, 12th session, document 12/15851 of 7 June 1994.
Bavorský krajinský snem, 12. volebné obdobie, tlačovina 12/15851 zo 7. júna 1994.
Transfer agreement between the Land of Bavaria and Bayerische Landesbank — Girozentrale of 15 December 1994.
Zmluva o vklade medzi slobodným štátom Bavorsko a Bayerische Landesbank Girozentrale z 15. decembra 1994.
Transfer agreement between the Land of Bavaria and Bayerische Landesbank Girozentrale of 28 December 1995, which refers entirely to the rules of the transfer agreement of 15 December 1994.
Zmluva o vklade pre druhú tranžu medzi slobodným štátom Bavorsko a Bayerische Landesbank Girozentrale z 28. decembra 1995, ktorá sa v plnom rozsahu odvoláva na ustanovenia zmluvy o vklade z 15. decembra 1994.
OJ L 386, 30.12.1989; repealed and replaced by European Parliament and Council Directive 2000/12/EC, OJ L 126, 26.5.2000.
Ú. v. ES. L 386, 30.12.1989, zrušená a nahradená smernicou 2000/12/ES, Ú. v. ES L 126, 26.5.2000.
OJ L 124, 5.5.1989; repealed and replaced by Directive 2000/12/EC.
Ú. v. ES L 124, 5.5.1989, zrušená a nahradená smernicou 2000/12/ES, Ú. v. ES L 126, 26.5.2000.
Under the Solvency Directive, credit insitutions must have own funds equivalent to at least 8 % of their risk-adjusted assets, whereas the previous German legislation required a ratio of 5,6 %; however, this ratio was based on a narrower definition of own funds than that which has applied since the entry into force of the Own Funds Directive.
Podľa smernice o platobnej schopnosti musia úverové inštitúcie vlastniť vlastné zdroje vo výške najmenej 8 % svojich aktív po zohľadnení rizika, kým podľa starej nemeckej úpravy bol potrebný podiel vo výške 5,6 %. Tento podiel sa však zakladal na definícii vlastných zdrojov, ktorá bola užšia ako definícia platná v čase nadobudnutia účinnosti smernice o vlastných zdrojoch.
Confidential information.
Dôverná informácia
Now the Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (‘BaFin’).
Teraz Spolkový ústav pre dohľad nad finančnými službami (ďalej len „BaFin“).
Letter of 20 December 1996 from BAKred.
List BAKred z 20. decembra 1996.
As Germany has submitted, this could lower the cash value of the special-purpose assets where the average maturity was long and lead to a higher cash value where the average maturity was shorter.
Toto mohlo podľa tvrdení Nemecka pri dlhšej priemernej lehote, ako sa pôvodne plánovalo, viesť k nižšej reálnej hodnote a pri priemernej kratšej lehote k vyššej reálnej hodnote.
Where the actual cash value exceeded the sum of DEM 1197 million recognised by BAKred and entered in the balance sheet, the difference was booked as a provision to offset risks arising from changes in the cash value.
Pokiaľ skutočná reálna hodnota prekročila sumu uznanú BAKred a vyjadrenú v súvahe vo výške 1,197 miliardy DEM, rozdiel sa zúčtoval ako rezerva na vyrovnanie rizík zo zmeny reálnej hodnoty.
The only reason why this fall of DEM […] brought the cash value to a level that was only DEM […] million below the upper limit recognised for supervisory purposes (DEM 1197 million) was the (chance) circumstance that the cash value had exceeded that upper limit in 1997.
To, že znížením o [...] DEM došlo k nedosiahnutiu sumy, ktorú orgán dohľadu uznal ako hornú hranicu vo výške 1,197 miliardy DEM iba o [...] DEM, je výlučne dôsledkom (náhodnej) skutočnosti, že v roku 1997 reálna hodnota túto hranicu prekročila.
Transfer agreement of 15 December 1994, Section 4(3).
Článok 4 ods. 3 zmluvy o vklade z 15. decembra 1994.
Transfer agreement of 15 December 1994, Section 4(1).
Článok 4 ods. 1 zmluvy o vklade z 15.decembra 1994.
Transfer agreement of 15 December 1994, Section 2(1).
Článok 2 ods. 1 zmluvy o vklade z 15. decembra 1994.
See explanatory memorandum to Article 3, on the default guarantee, of the Act of 23 July 1994 on the formation of special-purpose assets through the transfer of trustee claims belonging to the Land of Bavaria to the liable equity capital of Bayerische Landesbank — Girozentrale (Bavarian Land Parliament, document 12/15851).
Pozri odôvodnenie k článku 3 „zákona o tvorbe účelového majetku prevodom pohľadávok v správe slobodného štátu Bavorsko do ručiaceho vlastného imania Bayerische Landesbank – Girozentrale“ z 23. júla 1994, ktorý upravuje záruku pre prípad neplnenia (tlačovina bavorského krajinského snemu 12/15851).
Germany also argues that, without the guarantee, the assets would have been given a 100 % weighting in accordance with Principle 1 of the German Banking Act and would in principle have had to have been covered by 8 % of equity capital.
Nemecko ďalej uvádza, že bez záruky by sa majetok podľa zásady zákona o bankovníctve považoval za 100 %-ne rizikový a musel by teda v zásade byť krytý 8 % vlastného imania.
The loan claims did not meet the particularly favourable conditions for a weighting as real-estate loans within the meaning of the Act.
Pohľadávky z pôžičiek totiž nespĺňajú osobitné privilegované predpoklady na to, aby sa mohli považovať za reálne (zabezpečené) úvery v zmysle zákona o bankovníctve.
The transferred lending volumes would accordingly have had to be covered by some DEM 400 million in equity capital and would have reduced the recognised amount by the same figure.
V dôsledku toho by prevedený objem pôžičiek musel byť podložený približne 400 miliónmi DEM vlastných zdrojov a uznaná výška by sa musela znížiť o cca 400 miliónov DEM.
At the end of 1995, when the second instalment was transferred, the figure was already DEM 1100 million, according to the information in the Commission's possession.
Koncom roka 1995 – teda v čase vkladu druhej tranže – podľa informácií, ktoré má Komisia k dispozícii, už išlo o 1,1 miliardy DEM.
Moreover, a risk or liability premium was paid primarily because of the risk of loss in the event of insolvency.
Okrem toho sa riziková, resp. ručiaca prémia platí v prvom rade vzhľadom na riziko straty v prípade insolventnosti.
If this were to happen, the capital would be irretrievably lost.
V takom prípade dochádza k nenávratnej strate imania.
In the event of ongoing (partial) losses, i.e. outside insolvency, there was always a chance that the equity capital might be replenished through profits.
Pri bežnej (čiastočnej) strate, teda nie pri insolventnosti, vždy existuje šanca, že sa vlastné imanie prostredníctvom ziskov znova naplní.
To offset the effects of inflation, the rate of return on a long-term government bond should be determined for each transfer period, initially disregarding the inflation expectations.
V snahe odstrániť inflačné vplyvy je pritom pri každom vklade potrebné stanoviť sadzbu výnosu z dlhodobého štátneho dlhopisu najskôr bez zohľadnenia inflačných očakávaní.
Then, to estimate the long-term risk-free base rate, the estimated figure for average long-term inflation expectations (3,60 %) is added to the ‘real base rate’ at the time in question.
Na účely odhadu dlhodobej bezrizikovej základnej úrokovej sadzby sa potom k „reálnej základnej úrokovej sadzbe“ v rozhodujúcom momente pripočíta odhad dlhodobých priemerných inflačných očakávaní vo výške 3,60 %.
For the purposes of comparison, the BdB also gives the theoretical beta values calculated using the Capital Asset Pricing Model (CAPM), which, as it indicates, differ very little from the empirically determined values.
BdB na porovnanie uvádza aj teoretické betahodnoty podľa metódy Capital Asset Pricing Model (ďalej len „CAPM“), ktoré sa, ako konštatuje, takmer nelíšia od empiricky určených hodnôt.
See footnote 4.
Rozsudok v spojených prípadoch T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko/Komisia, Zb. 2003, II-435.
Commission communication to the Member States: Application of Articles 92 and 93 of the EEC Treaty and of Article 5 of Commission Directive 80/723/EEC to public undertakings in the manufacturing sector (OJ C 307, 13.11.1993, p. 3; see paragraph 11.
Oznámenie Komisie členským štátom: Uplatnenie článkov 92 a 93 Zmluvy o ES a článku 5 smernice Komisie 80/723/EHS o verejných podnikoch v spracovateľskom priemysle, Ú. v. ES C 307, 13.11.1993, s. 3, pozri bod 11.
Although this communication deals expressly with manufacturing, the principle doubtless applies likewise to all other sectors of the economy.
Hoci v tomto oznámení ide vyslovene o spracovateľský priemysel, zásada bez pochýb rovnako platí aj pre všetky ostatné priemyselné odvetvia.
As regards financial services, this approach was confirmed by a number of Commission decisions, e.g. in Crédit Lyonnais (OJ L 221, 8.8.1998, p. 28) and GAN (OJ L 78, 16.3.1998, p. 1).
Pokiaľ ide o finančné služby, túto skutočnosť podporil rad rozhodnutí Komisie, napr. v prípadoch Crédit Lyonnais (Ú. v. ES L 221, 8.8.1998, s. 28) a GAN (Ú. v. ES L 78, 16.3.1998, s. 1).
Public authorities' holdings in company capital — Commission position (Bull.-EC 9-1984, pp.93-95).
Podiely verejných prostriedkov na imaní podnikov – Stanovisko Komisie, Buletin ES 9-1984, s. 93 a nasl.
See footnote 4 and paragraphs 206 et seq of the judgment.
Rozsudok zo 6. marca 2003 v spojených prípadoch T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko/Komisia, Zb. 2003, II-435, bod 206 a nasl.
See footnote 4 and paragraphs 241, 314 of the judgment.
Rozsudok európskeho súdu prvého stupňa zo 6. marca 2003 v spojených prípadoch T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko/Komisia, Zb. 2003, II-435, body 241, 314.
See footnote 4 and paragraphs 320 and 335 of the judgment.
Rozsudok európskeho súdu prvého stupňa zo 6. marca 2003 v spojených prípadoch T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko/Komisia, Zb. 2003, II-435, body 320, 335.
Nor can this be inferred from the law or the by-laws, which merely state that the ‘share capital’ is to be supplied by the two shareholders or — in the case of the Sparkassenverband — by the savings banks themselves.
Takýto záväzok nie je možné odvodiť ani zo zákona alebo zo stanov. Z tých iba vyplýva, že „základný kapitál“ musia podielovo zložiť obaja vlastníci podielov, resp. na strane zväzu sporiteľní Sparkassenverband– aj sporiteľne samotné.
Judgment given on 12 December 2000 in Case T-296/97 [2000] ECR II 3871.
Rozsudok z 12. decembra 2000, T-296/97.
See footnote 4 and paragraph 316.
Rozsudok zo 6. marca 2003 v spojených prípadoch T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko/Komisia, Zb. 2003, II-435, bod 316.
Contrast this with the WestLB case, in which only part of the established cash value of the housing-promotion assets shown in the balance sheet as own funds was recognised as equity capital for supervisory purposes.
Predmetný prípad sa teda líši od skutkového stavu v konaní WestLB, v ktorom orgán bankového dohľadu právne uznal iba časť reálnej hodnoty majetku na podporu bytovej výstavby vykázaného v súvahe ako vlastné imanie.
Moreover, where the cash value of the special-purpose reserve exceeded the value recognised for supervisory purposes, the difference was entered as a provision under liabilities so that none of BayernLB's equity capital was entered on the liabilities side either in terms of commercial law or for supervisory purposes.
Pokiaľ reálna hodnota účelového rezervného fondu prekročila hodnotu právne uznanú zo strany bankového dohľadu, vzniknutý rozdiel bol zúčtovaný v pasívach ako rezerva, čím nedošlo k zvýšeniu vlastného imania BayernLB ani z hľadiska obchodného, ani z hľadiska dozorného práva.
In the course of the procedure, Germany even felt that a further flat-rate reduction of 25 % should be made to the cash value recognised by BAKred.
Nemecko okrem toho v priebehu konania zastávalo stanovisko, že sa musí uskutočniť paušálna bezpečnostná zrážka vo výške 25 % reálnej hodnoty uznanej zo strany BAKred.
After examining this argument, the Commission concluded that a drastic reduction in the cash value was unlikely, given the close cooperation between the Land and the bank.
Komisia sa tomuto tvrdeniu venovala a dospela k záveru, že drastický pokles reálnej hodnoty bol vzhľadom na úzky vzťah kooperácie medzi bankou a slobodným štátom Bavorsko nepravdepodobný.
Against this background it seems justified to take account only of the actual shortfalls below the recognised cash value.
Aj z tohto dôvodu sa preto javí ako opodstatnené, brať do úvahy iba skutočné prípady poklesu pod reálnu hodnotu.
In relation to the guarantee function, what matters is not the date when the balance sheet was established (31 December of the relevant business year), but the date when the actual transfer was made.
Pokiaľ ide o funkciu ručenia pritom nezáleží na momente schválenia súvahy k 31. decembru príslušného hospodárskeho roka. Rozhodujúci je skôr skutočný moment vkladu.
It can be assumed that a bank would have informed its creditors of a capital injection, at least in the case of a large transaction.
Je potrebné vychádzať z toho, že banka by svojich veriteľov prinajmenšom pri väčších transakciách bola informovala o prísune kapitálu.
The Commission therefore considers that the guarantee function comes into play as soon as the balance sheet takes effect.
Podľa názoru Komisie už skutočná účinnosť súvahy spúšťa funkciu ručenia.
Letter from the Federal Government of 3 July 2001, p. 9.
List Nemecka z 3. júla 2001, s. 9.
Letter from the Federal Government of 3 July 2001, p. 10.
List Nemecka z 3. júla 2001, s. 10.
For example the agreement on an ‘additional payment claim’ if the guarantee commission were not paid in a particular business year, as this would lead to a net loss (see Section 3 of the transfer agreement).
Napr. Dohoda o tzv. nároku na dodatočnú platbu v prípade, že by provízia za ručenie v niektorom hospodárskom roku odpadla vzhľadom na to, že by v dôsledku nej došlo k bilančnej strate (pozri článok 3 zmluvy o vklade).
Letter from Germany of 3 July 2001, p. 11.
List Nemecka z 3. júla 2001, s. 11.
Of course, in reality the situation is much more complex because of off-balance-sheet items, different risk weightings of assets or zero-risk items, etc. However, the principal reasoning holds.
V skutočnosti je situácia prirodzene oveľa komplikovanejšia, napr. vzhľadom na mimosúvahové položky, odlišné rizikové zaťaženie jednotlivých aktív a položky s nulovým rizikom. Jadro úvahy však zostáva nedotknuté.
The situation does not change if one takes into account the possibility of raising additional own funds up to the same amount of original own funds (a factor of 25 instead of 12,5 for original own funds).
Situácia je rovnaká, ak zohľadníme možnosť získať doplnkové vlastné zdroje až do výšky základných vlastných zdrojov (Faktor 25 namiesto 12,5 pre základné vlastné zdroje).
As confirmed by the European Court of First Instance in WestLB, paragraphs 321-331 (see footnote 4).
Potvrdené rozsudkom európskeho súdu prvého stupňa zo 6. marca 2003 v spojených prípadoch T-228/99 a T-233/99, body 321 až 331.
According to documents submitted by the German Government, the corporation tax rate was 42 % in 1995 and 1996. To this must be added the solidarity surcharge of 7,5 % (making 49,5 % in total).
Podľa podkladov predložených nemeckou vládou predstavovala daň z príjmu právnických osôb v rokoch 1995 a 1996 42 %, k čomu bolo potrebné pripočítať ešte tzv. Solidaritätszuschlag (prirážku zo solidarity) vo výške 7,5 % (čiže celkove 49,5 %).
The overall tax rate came down to 47,5 % in 1998.
Celková sadzba zdanenia sa v roku 1998 znížila na 47,5 %.
Only as of 2001 did it fall to 30,5 %.
Až od roku 2001 predstavuje celková sadzba zdanenia iba 30,5 %.
Decision 2000/392/EC.
Rozhodnutie 2000/392/ES.
As already explained above, the key point in time for the guarantee function is not when the balance sheet was established (31 December of the business year concerned), but the date of the transfer (see footnote 41).
Ako sme uviedli vyššie, pokiaľ ide o funkciou ručenia, nezáleží na momente schválenia súvahy k 31. decembru príslušného hospodárskeho roka. Rozhodujúci je skôr skutočný moment vkladu (pozri poznámku pod čiarou 41).
See footnote 49.
Pozri poznámku pod čiarou 49.