natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the course of the exchange of letters that followed, it appeared that two power plants mentioned in the background description of the notified measure benefited from another state support scheme.
Na základe následnej výmeny listov sa zistilo, že dve elektrárne, ktoré sú uvedené v popise oznámeného opatrenia, boli príjemcami pomoci v rámci inej schémy štátnej pomoci.
This other State aid scheme (hereinafter ‘the scheme’) was registered as received on 6 December 2004 by the Commission under State aid case number NN 80/04.
Túto inú schému štátnu pomoci (ďalej len „schéma“) Komisia zaregistrovala 6. decembra 2004 pod číslom štátnej pomoci NN 80/04.
Based on the information at its disposal, the Commission had doubts as to the compatibility of certain parts of the scheme with the common market.
Na základe dostupných informácii Komisia mala pochybnosti týkajúce sa súladu niektorých častí schémy so spoločným trhom.
Thus, on 2 February 2005, it adopted a decision to open a formal investigation under Article 88(2) of the EC Treaty (hereinafter ‘the decision to open proceedings’) and called on Slovenia to submit its comments.
Preto 2. februára 2005 prijala rozhodnutie, ktorým začala konanie vo veci formálneho zisťovania podľa článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“) a vyzvala Slovinsko, aby predložilo svoje pripomienky.
The decision to open proceedings was published on 15 March 2005 in the Official Journal of the European Union [2].
Rozhodnutie o začatí konania bolo uverejnené 15. marca 2005 v Úradnom vestníku Európskej únie [2].
All interested parties were invited to submit their comments within one month of the date of publication.
Všetky zainteresované strany boli vyzvané na predloženie svojich pripomienok v lehote jedného mesiaca odo dňa uverejnenia tohto rozhodnutia.
By letter dated 11 March 2005, registered as received on 14 March 2005, Slovenia submitted its comments with regard to the doubts raised in the decision to open proceedings.
Listom z 11. marca 2005, zaregistrovanom 14. marca 2005, Slovinsko predložilo svoje pripomienky týkajúce sa pochybností uvedených v rozhodnutí o začatí konania.
On 25 April 2005, 11 July 2005, 23 November 2005 and 22 June 2006 the Commission sent further questions to Slovenia, which were answered respectively by letters dated 14 June 2005, registered as received by the Commission on the same day, 20 September 2005, registered as received by the Commission on the same day, 31 January 2006, registered as received by the Commission on the same day and 7 July 2006, registered as received by the Commission on 14 July 2006.
Dňa 25. apríla 2005, 11. júla 2005, 23. novembra 2005 a 22. júna 2006 Komisia zaslala Slovinsku ďalšie otázky, na ktoré Slovinsko zaslalo odpoveď listami zo 14. júna 2005, ktorý Komisia zaregistrovala v ten istý deň, z 20. septembra 2005, ktorý Komisia zaregistrovala v ten istý deň, z 31. januára 2006, ktorý Komisia zaregistrovala v ten istý deň, a zo 7. júla 2006, ktorý Komisia zaregistrovala 14. júla 2006.
The Commission did not receive any comments from other interested parties.
Komisia nedostala žiadne pripomienky od ostatných zainteresovaných strán.
A technical meeting between the Commission and the Slovenian authorities was held on 25 October 2006 and as a result Slovenia provided the Commission with additional information by letter dated 23 November 2006, registered as received by the Commission on 24 November 2006.
Medzi Komisiou a slovinskými orgánmi sa konalo 25. októbra 2006 technické stretnutie a v nadväznosti na toto stretnutie Slovinsko poskytlo Komisii dodatočné informácie v liste z 23. novembra 2006, ktorý Komisia zaregistrovala 24. novembra 2006.
The scheme was introduced in 2001 in order to support the generation of electricity from renewable sources and combined heat and power generation in Slovenia and to secure a reliable supply of energy from indigenous sources.
Schéma sa začala uplatňovať v roku 2001 s cieľom podporiť výrobu elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov a kombinovanú výrobu tepla a elektrickej energie v Slovinsku a zabezpečiť spoľahlivosť dodávok energie z miestnych zdrojov.
In order to benefit from the scheme, a generator must be designated as a ‘qualified producer’ by the Ministry of Environment, Spatial Planning and Energy [3].
Aby mohol výrobca využiť podporu zo schémy pomoci, musí byť posúdený ako „kvalifikovaný výrobca“ Ministerstvom životného prostredia, územného plánovania a energetiky [3].
The status of qualified producer can be attributed to three types of electricity generators:
Štatút kvalifikovaného výrobcu je možné udeliť trom druhom výrobcov elektrickej energie:
power stations generating electricity from renewable sources of energy, except hydro power plants of more than 10 MW capacity;
elektrárňam, ktoré vyrábajú elektrickú energiu z obnoviteľných zdrojov pomocou obnoviteľných zdrojov energie, okrem vodných elektrární s výkonom vyšším ako 10 MW;
generators using combined heat and power production with an above-average efficiency, except municipal heating stations of more than 10 MW capacity and industrial heating stations of more than 1 MW capacity;
výrobcom, ktorí používajú kombinovanú výrobu tepla a elektrickej energie s nadpriemernou účinnosťou, okrem mestských kotolní s výkonom vyšším ako 10 MW a priemyselných kotolní s výkonom vyšším ako 1 MW;
the Trbovlje Thermoelectric Power Station (hereinafter ‘the Trbovlje plant’), for that part of its production that uses up to 15 % of the domestic primary energy necessary to cover the consumption of electricity in Slovenia.
tepelnej elektrárni Trbovlje (ďalej len „elektráreň Trbovlje“) za tú časť jej výroby, ktorá využíva 15 % domácej primárnej energie potrebnej na pokrytie spotreby elektrickej energie v Slovinsku.
In 2003, qualified producers had a share of approximately 11,2 % of the electricity generation market in Slovenia.
V roku 2003 mali kvalifikovaní výrobcovia približne 11,2 % podiel na trhu výroby elektrickej energie v Slovinsku.
After excluding the Trbovlje plant and the combined heat and power station at Ljubljana, this share drops to around 2,7 %.
Po odpočítaní elektrárne Trbovlje a kombinovanej kotolne a elektrárne v Ľubľane, tento podiel klesne na približne 2,7 %.
Qualified producers have the right to have their whole production purchased by the network operator to which they are connected, at a price that is fixed and adjusted every year by the State.
Kvalifikovaní výrobcovia majú právo na nákup celej svojej výroby sieťovým operátorom, s ktorým sú spojení, za cenu, ktorú každoročne stanovuje a upravuje štát.
This price is higher than the market price.
Táto cena je vyššia ako trhová cena.
Qualified producers can also choose to sell their electricity directly on the market, in which case they are entitled to receive from the State a premium payment equal to the difference between the revenues they would have received should they have chosen to sell their electricity to their network operator and the revenue they received from the market.
Kvalifikovaní výrobcovia sa môžu tiež rozhodnúť predávať svoju elektrickú energiu priamo na trhu a v tomto prípade majú právo dostať od štátu prémiu, ktorá sa rovná rozdielu medzi príjmami, ktoré by získali predajom svojej elektrickej energie svojmu sieťovému operátorovi, a príjmom, ktorý získajú z priameho predaja na trhu.
Network operators recover the losses they incur from the purchase obligation through payments from a fund established by law.
Sieťoví operátori vykrývajú straty spôsobené touto nákupnou povinnosťou prostredníctvom platieb z fondu zriadeného legislatívou.
Monies from the fund are also used to pay the premiums to qualified producers which choose to sell their electricity on the market.
Prostriedky tohto fondu sa tiež používajú na úhradu prémie kvalifikovaným výrobcom, ktorí sa rozhodli predať svoju elektrickú energiu priamo na trhu.
The fund is fed by the proceeds of a parafiscal levy on the consumption of electricity which is imposed on all electricity consumers in Slovenia.
Tento fond je financovaný výnosmi parafiškálnych poplatkov zo spotreby elektrickej energie, ktoré sa uplatňujú na všetkých spotrebiteľov elektrickej energie v Slovinsku.
DOUBTS EXPRESSED IN THE DECISION TO OPEN PROCEEDINGS
POCHYBNOSTI VYJADRENÉ V ROZHODNUTÍ O ZAČATÍ KONANIA
After the analysis of information at its disposal, the Commission came to the preliminary conclusion that the support was State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty since it met the four cumulative criteria of the relevant definition.
Komisia po analýze informácií, ktoré mala k dispozícii, dospela k predbežnému záveru, že táto podpora bola štátnou pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES, pretože spĺňala všetky štyri kumulatívne kritériá príslušnej definície.
The Commission also doubted whether the scheme could be considered compatible with the common market.
Komisia mala tiež pochybnosti o tom, či bolo možné túto schému považovať za zlúčiteľnú so spoločným trhom.
Firstly, the Commission analysed the aid in the light of the Community guidelines on State aid for environmental protection [4] (hereinafter ‘the environmental guidelines’).
Po prvé, Komisia analyzovala túto pomoc na základe smerníc Spoločenstva o štátnej pomoci pre ochranu životného prostredia [4] (ďalej len „environmentálne usmernenia“).
This analysis led to doubts as to the compatibility of the aid with the environmental guidelines, in particular as regards the definition of producers using renewable energy and efficient combined heat and power generation, and as regards the level of the aid as compared to the real excess costs borne by the producers.
Táto analýza viedla k pochybnostiam o zlučiteľnosti pomoci s environmentálnymi usmerneniami, najmä v súvislosti s definíciou výrobcov používajúcich obnoviteľnú energiu a účinnú kombinovanú výrobu (CHP) tepla a elektrickej energie a v súvislosti s úrovňou pomoci v porovnaní so skutočnými nadbytočnými nákladmi týchto výrobcov.
Secondly, it analysed the aid in the light of the Commission Communication relating to the methodology for analysing State aid linked to stranded costs [5] (hereinafter ‘the methodology’).
Po druhé, Komisia analyzovala pomoc podľa oznámenia Komisie týkajúceho sa metodológie pre analyzovanie štátnej pomoci spojenej s uviaznutými nákladmi [5] (ďalej len „metodológia“).
This analysis led to doubts as to the compatibility of the scheme with the methodology.
Táto analýza viedla k pochybnostiam týkajúcim sa zlučiteľnosti schémy s uvedenou metodológiou.
In particular, the Commission was not in a position to conclude that the aid had been calculated in a way that was sufficiently precise to enable the power plant by power plant calculation that is necessary under this methodology.
Komisia najmä nemohla dospieť k záveru, že pomoc bola vypočítaná dostatočne presným spôsobom, ktorý by umožňoval samostatné výpočty pre jednotlivé elektrárne, ktoré sú podľa tejto metodológie nutné.
Thirdly, it analysed the aid as compensation for charges linked to services of general economic interest.
Po tretie, Komisia zhodnotila pomoc ako kompenzáciu za náklady spojené so službami poskytovanými vo všeobecnom hospodárskom záujme.
This analysis led to doubts as to the compatibility of the aid since, for most of the beneficiaries, the Commission was not in a position to define a sufficiently precise service of general economic interest with which they would have been entrusted and, for the only beneficiary for which this service could have been precisely defined, it was not in a position to assess the proportionality of the compensation.
Táto analýza viedla k pochybnostiam týkajúcim sa zlučiteľnosti pomoci, pretože pre väčšinu príjemcov Komisia nebola schopná stanoviť dostatočne presne, aká služba poskytovaná vo verejnom záujme by im bola zverená, a v prípade jediného príjemcu, pre ktorého bolo možné takúto službu definovať, Komisia nebola schopná prehodnotiť pomernosť tejto kompenzácie.
The Commission also had doubts whether the aid, which is financed via a parafiscal levy imposed on electricity consumers, is compatible with Articles 25 and 90 of the EC Treaty.
Komisia mala tiež pochybnosti o skutočnosti, či je pomoc, financovaná prostredníctvom parafiškálnych poplatkov hradených spotrebiteľmi elektrickej energie, v súlade s článkami 25 a 90 Zmluvy o ES.
COMMENTS FROM OTHER INTERESTED PARTIES
PRIPOMIENKY OD INÝCH ZAINTERESOVANÝCH STRÁN
Following the decision to open proceedings the Commission did not receive any comments from other interested parties.
Po vydaní rozhodnutia o začatí konania Komisia nedostala žiadne pripomienky od iných zainteresovaných strán.
INITIAL COMMENTS OF THE MEMBER STATE
POČIATOČNÉ PRIPOMIENKY ČLENSKÉHO ŠTÁTU
These comments referred only to the problem of the definition of State aid and the notion of a parafiscal levy.
Tieto pripomienky sa týkali len problému definície štátnej pomoci a pojmu parafiškálneho poplatku.
Slovenia pointed out that the Slovenian distribution companies are not 100 % State-owned.
Slovinsko zdôraznilo, že slovinské distribučné spoločnosti nie sú v 100 % štátnom vlastníctve.
Slovenia states that, in fact, the ownership of the operators is divided between the State (approximately 80 %) and private investment funds and others (approximately 20 %).
Slovinsko v skutočnosti uvádza, že vlastníctvo operátorov je rozdelené medzi štát (približne 80 %) a súkromné investičné a iné spoločnosti (približne 20 %).
Moreover, for the purposes of the purchase obligation scheme, Slovenian legislation draws no distinction between State-owned and privately owned operators.
Okrem toho na účely povinnej nákupnej schémy slovinská legislatíva nerozlišuje medzi štátnymi a súkromnými operátormi.
The Energy Act [6] imposes no condition that the operator must be State-owned and allows operators to be privately or State-owned.
Zákon o energetike [6] neukladá žiadne podmienky v tom zmysle, že operátori musia byť v štátnom vlastníctve, a umožňuje im byť v súkromnom vlastníctve.
In Slovenia’s opinion, the fact that a particular entity involved in the purchase obligation scheme is State-owned does not mean that, on those grounds alone, this constitutes State aid.
Podľa názoru Slovinska skutočnosť, že konkrétna právnická osoba zúčastnená na povinnej nákupnej schéme je vo vlastníctve štátu, ešte neznamená, že z tohto samotného dôvodu ide o štátnu pomoc.
Reference was made to the judgment by the European Court of Justice of 13 March 2001 in Case C-379/98.
Slovinsko sa odkazuje na rozsudok Európskeho súdneho dvora z 13. marca 2001 vo veci C-379/98.
Furthermore, Slovenia argues that the system of purchasing electricity from qualified producers, as laid down by Slovenian regulations, is very similar to other schemes examined by the Commission, e.g. in cases NN 27/2000 and NN 68/2000 [7], where the Commission concluded that no State aid was involved.
Slovinsko ďalej tvrdí, že systém nákupu elektrickej energie od kvalifikovaných výrobcov podľa slovinských právnych prepisov sa vo veľkej miere podobá ostatným schémam, ktoré prehodnocovala Komisia, napríklad veciam NN 27/2000 a NN 68/2000 [7], v ktorých Komisia dospela k záveru, že nešlo o štátnu pomoc.
According to Slovenia, in the decisions on those two cases, the Commission found that, since the obligation applied to both numerous private and some public network operators, the laws — or rather the cases in question — could not be deemed to involve state resources.
Podľa Slovinska v rozhodnutiach v týchto dvoch prípadoch Komisia dospela k záveru, že keďže povinnosť platila pre mnohých súkromných aj pre niektorých štátnych sieťových operátorov, zákony alebo skôr predmetné prípady nebolo možné prejednávať ako prípady zahŕňajúce štátne zdroje.
In view of the above considerations and taking into account the system as it stands, Slovenia considered that, in so far as the funds do not by their nature come from state resources, the question of the ownership of the entities involved cannot on its own alter that nature.
Na základe vyššie uvedených úvah a vzhľadom na súčasný systém sa Slovinsko domnievalo, že keďže prostriedky nepochádzajú vo svojej podstate zo štátnych zdrojov, samotná otázka vlastníctva zúčastnených právnických osôb nemôže zmeniť charakter týchto prostriedkov.
Furthermore, according to Slovenia, mandatory contributions received by a public undertaking do not constitute State aid where the undertaking in question does not have the right to dispose freely of those funds.
Okrem toho podľa Slovinska povinné príspevky, ktoré prijímajú štátne podniky, nepredstavujú štátnu pomoc, ak predmetný podnik nemá právo voľne disponovať s týmito prostriedkami.
In the case of the purchase obligation, the source of financing of the scheme is the fee for network use paid by all electricity users, part of which is collected by the network operators in separate accounts for a pre-determined purpose.
V prípade povinného nákupu je zdrojom financovania schémy poplatok za používanie siete, ktorý platia všetci spotrebitelia elektrickej energie a ktorého časť zhromažďujú sieťoví operátori na zvláštnych účtoch na presne stanovený účel.
Parafiscal levy
Parafiškálny poplatok
Slovenia pointed out that the purchase obligation scheme is financed from part of the fee for network use paid by all electricity users under identical conditions that are known in advance.
Slovinsko zdôraznilo, že povinná nákupná schéma je financovaná časťou poplatku za používanie siete, ktorý platia všetci spotrebitelia elektrickej energie za rovnakých podmienok, ktoré sú vopred známe.
The components of the fee for network use are determined by the Energy Agency (energy market regulator) and the Government.
Zložky poplatku za používanie siete stanovuje Agentúra pre energetiku (regulátor energetického trhu) a vláda.
Differences in price are covered by a mechanism whereby the network operators buy electricity at a fixed price and sell it at the market price.
Rozdiely v cene pokrýva mechanizmus, prostredníctvom ktorého sieťoví operátori nakupujú elektrickú energiu za pevnú cenu a predávajú ju za trhovú cenu.
Any loss they incur as a result is covered from part of the fee for network use.
Akékoľvek prípadné straty, ktoré týmto utrpia, sa vykrývajú časťou poplatku za používanie siete.
So operators under the purchase obligation receive funds not from the State, but from part of the fee for network use.
Preto operátori, na ktorých sa vzťahuje nákupná povinnosť, dostávajú tieto prostriedky nie od štátu, ale z časti poplatku za používanie siete.
The operators have to allocate these funds to a special account.
Operátori sú povinní prideliť tieto prostriedky na zvláštny účet.
The funds also serve as a source for paying the additional premium where qualified producers sell part of their electricity independently or through an intermediary.
Tieto prostriedky tiež slúžia ako zdroj na platbu dodatočnej prémie v prípadoch, v ktorých kvalifikovaní výrobcovia predávajú časť svojej elektrickej energie nezávisle alebo prostredníctvom sprostredkovateľa.
Slovenia claimed that the scheme incorporates neither a state fund nor any other sort of fund through which the resources are transited.
Slovinsko tvrdilo, že táto schéma neobsahovala ani žiaden štátny fond ani žiaden iný fond, cez ktorý prostriedky prechádzali.
The resources to fund the scheme cannot be perceived as stemming from a parafiscal levy as they do not stem from the State budget and are not attributable to the State.
Zdroje, ktoré slúžia na financovanie tejto schémy, nie je možné považovať za pochádzajúce z parafiškálneho poplatku, keďže nepochádzajú od štátu a nie je ich ani možné pripísať štátu.
FURTHER INFORMATION SUBMITTED BY SLOVENIA
ĎALŠIE INFORMÁCIE, KTORÉ PREDLOŽILO SLOVINSKO
By further correspondence with the Commission, Slovenia submitted additional information and commitments on the scheme.
V ďalšej korešpondencii s Komisiou Slovinsko predložilo ďalšie informácie a pripomienky k tejto schéme.
Renewables
Obnoviteľné zdroje
Slovenia provided new information detailing the environmental protection objectives of the scheme.
Slovinsko poskytlo nové podrobné informácie o ochrane životného prostredia v rámci tejto schémy.
First of all, the scheme was designed to contribute to the general environmental policy objectives:
Táto schéma bola navrhnutá predovšetkým na to, aby prispela k plneniu všeobecných cieľov environmentálnej politiky:
more efficient energy use;
efektívnejšie využívanie energie;
increasing the proportion of renewable energy sources in the primary energy balance of the Community from 8,8 % in 2001 to 12 % by 2010.
zvyšovanie podielu zdrojov obnoviteľnej energie v primárnej energetickej bilancii Spoločenstva z 8,8 % v roku 2001 na 12 % do roku 2010.
The stated objectives include targets for co-generation and for renewable sources, both of which fall under the electricity purchase scheme.
Uvedené ciele sú cieľmi pre kombinovanú výrobu aj pre obnoviteľné zdroje, pričom oba sektory spadajú pod schému nákupu elektrickej energie.
These objectives are consistent with the targets set for Slovenia inter alia by Directive 2001/77/EC of the European Parliament and of the Council of 27 September 2001 on the promotion of electricity produced from renewable energy sources in the internal electricity market [8].
Tieto ciele sú v súlade s cieľmi, ktoré boli stanovené pre Slovinsko, okrem iného smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2001/77/ES z 27. septembra 2001 o podpore elektrickej energie vyrobenej z obnoviteľných zdrojov energie na vnútornom trhu s elektrickou energiou [8].
Directive 2001/77/EC sets indicative targets for individual Member States.
Smernica 2001/77/ES stanovuje približné ciele pre jednotlivé členské štáty.
For Slovenia, the objective is a share of electricity consumption coming from renewables of 32,6 % by 2010.
Pre Slovinsko je cieľom mať podiel spotreby elektrickej energie pochádzajúcej z obnoviteľných zdrojov vo výške 32,6 % do roku 2010.
The total number of power plants from which electricity is purchased under the scheme is 434, of which 430 are connected to the distribution network and four to the transmission network.
Celkovo je elektrární, z ktorých sa nakupuje elektrická energia v rámci uvedenej schémy, 434, z toho je 430 pripojených do rozvodnej siete a 4 do prenosovej siete.
More than 90 % of the power plants connected to the distribution network are hydroelectric plants, the remainder being biomass power plants, solar plants and CHP plants.
Viac ako 90 % elektrární pripojených do rozvodnej siete sú vodné elektrárne, ostatné sú elektrárne na biomasu, slnečné elektrárne a CHP elektrárne.
The scheme has been in force since the Decree on the rules for determining prices and purchasing of electricity from qualified electricity producers [9] entered into force on 4 April 2002.
Táto schéma nadobudla účinnosť po tom, ako 4. apríla 2002 nadobudol platnosť dekrét o pravidlách pre stanovovanie cien a nákup elektrickej energie od kvalifikovaných výrobcov elektrickej energie [9].
The electricity purchase agreements currently in force between qualified power plants and network or system operators have been concluded for a period of 10 years.
V súčasnosti platné zmluvy o nákupe elektrickej energie medzi kvalifikovanými elektrárňami a sieťou alebo systémom operátorov boli uzatvorené na obdobie desiatich rokov.
Slovenia explained that, according to Article 4 of the 1999 Energy Act, renewable sources of energy are defined as provided for in Directive 2001/77/EC.
Slovinsko vysvetlilo, že podľa článku 4 Zákona o energetike z roku 1999 sú obnoviteľné zdroje energie definované podľa ustanovení smernice 2001/77/ES.
The main aim of the scheme is to ensure appropriate economic conditions for the development and implementation of new qualified power plant projects.
Hlavným cieľom schémy je zabezpečiť primerané hospodárske podmienky na rozvoj a zavádzanie nových projektov kvalifikovaných elektrární.