natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See in particular, in the case of measures adopted by central authorities, the Commission Decision of 21 May 1997, aid N 847/96, on the creation of priority outermost regions and measures on improved economic access in the French Overseas Territories (OJ C 245, 12.8.1997), the Commission Decision of 16 December 1997, aid N 144/A/96, on the scheme of regional aid to investment and operating aid which amends the economic and tax system of the Canary Islands (OJ C 65, 28.2.1998) and Commission Decision 2002/780/EC of 28 February 2001 on the aid scheme ‘Investment allowance 1999’, which Germany is planning to implement for certain undertakings in the new Länder, including Berlin (OJ L 282, 19.10.2002, p. 15).
Pozri najmä prípad opatrení prijatých centrálnymi orgánmi, rozhodnutie Komisie z 21. mája 1997, pomoc N 847/96, o vytvorení prioritných najvzdialenejších regiónoch a opatreniach na zlepšenie hospodárskeho prístupu vo francúzskych zámorských územiach (Ú. v. ES C 245, 12.8.1997), rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 1997, pomoc N 144/A/96, o systéme regionálnej pomoci pre investičnú a prevádzkovú pomoc, ktorá dopĺňa hospodársky a daňový systém Kanárskych ostrovov (Ú. v. ES C 65, 28.2.1998), a rozhodnutie Komisie 2002/780/ES z 28. februára 2001 o systéme pomoci „Investičný prídel 1999“, ktorým plánuje Nemecko realizovať pre niektoré podniky na nových územiach, vrátane Berlína ( Ú. v. ES L 282, 19.10.2002, s. 15).
See also Commission Decision 98/476/EC of 21 January 1998 on tax concessions under Article 52(8) of the German Income Tax Act (Einkommensteuergesetz) (OJ L 212, 30.7.1998, p. 50), on which the Court of Justice delivered judgment on 19 September 2000 in Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857.
Pozri tiež rozhodnutie Komisie 98/476/ES z 21. januára 1998 o daňových koncesiách poskytnutých podľa článku 52(8) nemeckého zákona o dani z príjmov (Einkommensteuergesetz) (Ú. v. ES L 212, 30.7.1998, s. 50), o ktorom vydal súdny dvor rozsudok dňa 19. septembra 2000 v prípade C-156/98 Nemecko vs. Komisia (2000) Zb. súd. rozh. ESD I-6857.
In the case of measures granted by regional authorities, see Commission Decision 93/337/EEC of 10 May 1993 concerning a scheme of tax concessions for investment in the Basque country and Commission Decision 2003/442/EC of 11 December 2002 on the part of the scheme adapting the national tax system to the specific characteristics of the Autonomous Region of the Azores which concerns reductions in the rates of income and corporation tax (OJ L 150, 18.6.2003, p. 52).
V prípade opatrení poskytnutých regionálnymi orgánmi pozri rozhodnutie Komisie 93/337/EHS z 10. mája 1993 týkajúce sa systému daňových koncesií pre investície v baskickej oblasti a rozhodnutie Komisie 2003/442/ES z 11. decembra 2002 o časti systému prispôsobujúceho vnútroštátny daňový systém konkrétnym charakteristikám autonómneho regiónu Azory, ktoré sa týka zníženia sadzieb dane z príjmu a dane zo ziskov spoločnosti (Ú. v. ES L 150, 18.6.2003, s. 52).
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 713, Case 323/82 Intermills v Commission [1984] ECR 3809 and Case C-248/84 Germany v Commission [1987] ECR 4013.
Prípad 173/73 Taliansko vs. Komisia (1974) Zb. súd. rozh. ESD 713, prípad 323/82 Intermills vs. Komisia (1984) Zb. súd. rozh. ESD 3809 a prípad C-248/84 Nemecko vs. Komisia (1987) Zb. súd. rozh. ESD 4013.
Cited above.
Uvedené vyššie.
See in this respect the judgment of the Court in Joined Cases T-127/99, T-129/99 and T-148/99 Territorio Histórico de Álava and Others v Commission [2002] ECR II-1275, paragraph 237.
Pozri po tejto stránke rozsudok súdneho dvora v spojených prípadoch T-127/99, T-129/99 a T-148/99 Territorio Histórico de Álava a ostatní vs. Komisia (2002) Zb. súd. rozh. ESD II-1275, ods. 237.
See, for instance, Commission Decision 2000/795/EC of 22 December 1999 on the State aid implemented by Spain for Ramondín SA and Ramondín Cápsulas SA (OJ L 318, 16.12.2000, p. 36).
Pozri napríklad rozhodnutie Komisie 2000/795/ES z 22. decembra 1999 o štátnej pomoci realizovanej Španielskom pre Ramondín SA a Ramondín Cápsulas SA (Ú. v. ES L 318, 16.12.2000, s. 36).
See Joined Cases T-92/00 and T-103/00, cited above, concerning Decision 2000/795/EC.
Pozri spojené prípady T-92/00 a T-103/00, uvedené vyššie, týkajúce sa rozhodnutia 2000/795/ES.
See in particular Commission Decision 2003/28/EC of 20 December 2001 on a State aid scheme implemented by Spain in 1993 for certain newly established firms in Álava (Spain) (OJ L 17, 22.1.2003, p. 20), Commission Decision 2003/86/EC of 20 December 2001 on a State aid scheme implemented by Spain in 1993 for certain newly established firms in Vizcaya (Spain) (OJ L 40, 14.2.2003, p. 11) and Commission Decision 2003/192/EC of 20 December 2001 on a State aid scheme implemented by Spain in 1993 for certain newly established firms in Guipúzcoa (Spain) (OJ L 77, 24.3.2003, p. 1).
Pozri najmä rozhodnutie Komisie 2003/28/ES z 20. decembra 2001 o systéme štátnej pomoci realizovanom Španielskom v roku 1993 pre niektoré novo vytvorené firmy v Álave (Španielsko) (Ú. v. ES L 17, 22.1.2003, s. 20), rozhodnutie Komisie 2003/86/ES z 20. decembra 2001 o systéme štátnej pomoci realizovanom Španielskom v roku 1993 pre niektoré novo vytvorené firmy vo Vizcaya (Španielsko) (Ú. v. ES L 40, 14.2.2003, s. 11) a rozhodnutie Komisie 2003/192/ES z 20. decembra 2001 o systéme štátnej pomoci realizovanom Španielskom v roku 1993 pre niektoré novo vytvorené firmy v Guipúzcoa (Španielsko) (Ú. v. ES L 77, 24.3.2003, s. 1).
See Decision 2003/442/EC, cited above.
Pozri rozhodnutie 2003/442/ES, citované vyššie.
Cases C-351/98 Spain v Commission [2002] ECR I-8031, point 44, and C-409/00 Spain v Commission [2003] ECR I-1487, point 56.
Prípady C-351/98 Španielsko vs. Komisia (2002) Zb. súd. rozh. ESD I-8031, bod 44, a C-409/00, Španielsko vs. Komisia (2003) Zb. súd. rozh. ESD I-1487, bod 56.
Case C-218/02 Commission v United Kingdom, judgment of 29 January 2004 not yet reported, point 15 of the grounds and point 1 of the operative part.
Prípad C-218/02, Komisia vs. Spojené kráľovstvo, rozsudok z 29. januára 2004 ešte nie je oznámený, bod 15 zdôvodnenia a bod 1 operatívnej časti.
Case 248/84 Germany v Commission ECR [1987] 4013, p. 17.
Prípad 248/84 Nemecko vs. Komisia (1987) Zb. súd. rozh. ESD 4013, s. 17.
The Gibraltar Government website (www.gibraltar.gov.gi) states that ‘wages [in Gibraltar] are broadly in line with the United Kingdom’.
Internetová stránka gibraltárskej vlády (www.gibraltar.gov.gi) uvádza, že „mzdy [v Gibraltári] sú všeobecne v súlade so Spojeným kráľovstvom“.
Average full-time wages in the United Kingdom are around GBP 24000 (source: New Earnings Survey 2002, http://www.statistics.gov.uk/pdfdir/nes1002.pdf).
Priemerné mzdy na plný úväzok v Spojenom kráľovstve sú zhruba 24000 GBP (zdroj: Nový prehľad miezd 2002, http://www.statistics.gov.uk/pdfdir/nes1002.pdf).
Labour costs to employers include other costs (e.g. social security contributions).
Mzdové náklady zamestnávateľov zahrnujú iné náklady (napr. príspevky na sociálne zabezpečenie).
Government of Gibraltar Press Release 008/2003, 14 January 2003.
Komuniké gibraltárskej vlády pre tlač 008/2003, 14. januára 2003.
See Commission Regulation (EC) No 69/2001 on de minimis aid (OJ L 10, 13.1.2001, p. 30).
Pozri nariadenie (ES) č. 69/2001 o zanedbateľnej pomoci (Ú. v. ES L 10, 13.1.2001, s. 30).
Figures for the number of companies are approximate.
Údaje pre viacero spoločností sú približné.
Source: information supplied by the United Kingdom and/or Gibraltar in the course of this investigation and the investigations into exempt and qualifying companies.
Zdroj — informácie dodané Spojeným kráľovstvom a/alebo Gibraltárom v priebehu tohto vyšetrovania a šetrení o oslobodených a oprávnených spoločnostiach.
Assuming that the financial services top-up tax would be set at 5 %.
Ignorovanie verejnoprospešných služieb, ktoré by boli zdanené sadzbou 35 %.
Ignoring utilities, which would be taxed at 35 %.
Predpokladá sa, že oslobodené spoločnosti nemajú fyzickú prítomnosť v Gibraltári, a preto by nemali povinnosť ohľadne dane zo mzdy alebo dane z vlastníctva firemného majetku.
Assuming that exempt companies have no physical presence in Gibraltar and would therefore have no liability for payroll or business property occupation tax.
Predpokladá sa, že doplňujúca daň finančných služieb by bola stanovená na 5 %.
The majority of qualifying companies.
Väčšina oprávnených spoločností.
A few have tax rates outside this range.
Málo z nich má sadzbu daní mimo tohto rozpätia.
Assuming they are taxed at the full, standard corporation tax rate.
Predpokladá sa, že sú zdanené v celom rozsahu štandardnou sadzbou dane zo zisku spoločnosti.
Case E7/2002, appropriate measures proposed by letter C(2002) 4481 final of 27 November 2002.
Prípad E7/2002, vhodné opatrenia navrhnuté listom C(2002) 4481 fin z 27. novembra 2002.
Case C-52/2001.
Prípad C 52/2001.
See Case 284/84 Germany v Commission [1987] ECR 4013, point 17.
Pozri prípad 284/84 Nemecko vs. Komisia (1987) Zb. súd. rozh. ESD 4013, bod 17.
See Cases 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, 142/87 Belgium v Commission [1990] ECR I-959, Joined Cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92 Spain v Commission [1994] ECR I-4103, paragraphs 40 to 42, and Case C-310/99 Italy v Commission [2002] ECR I-2289, paragraphs 84 to 86.
Pozri prípady 730/79 Philip Morris vs. Komisia (1980) Zb. súd. rozh. ESD 2671, 142/87 Belgicko vs. Komisia (1990) Zb. súd. rozh. ESD I-959, spojené prípady C-278/92, C-279/92 a C-280/92 Španielsko vs. Komisia (1994) Zb. súd. rozh. ESD I-4103, odseky 40-42, a prípad C-310/99 Taliansko vs. Komisia (2002) Zb. súd. rozh. ESD I-2289, odseky 84-86.
See conclusions of the meeting of the Council of Economic and Finance Ministers, 3.6.2003.
Pozri závery stretnutia rady hospodárskych a finančných ministrov, 3.6.2003.
OJ C 272, 23.9.2000, p. 43.
Ú. v. ES C 272, 23.09.2000, s. 43.
See previous footnote.
Pozri predchádzajúcu poznámku pod čiarou.
auditor.
audítor.
This advantage is not effectively open to all firms on an equal basis in the sense of the second sentence of point 13 of the Notice. Indeed, the practical effect of the advantage is restricted to certain enterprises.
Táto výhoda nie je účinne prístupná všetkým firmám na rovnakom základe v zmysle druhej vety bodu 13 oznámenia. praktický účinok tejto výhody je skutočne obmedzený na určité podniky.
credit institution, moneylender,
osoba, ktorej predmetom činnosti je požičiavanie peňazí,
The allegations relating to, inter alia, tax evasion and money laundering are unfounded and irrelevant to the current State aid procedure. It would not therefore be appropriate to make a detailed rebuttal.
Tvrdenia súvisiace okrem iného s daňovými únikmi a praním špinavých peňazí sú neopodstatnené a bezpredmetné pre súčasný postup štátnej pomoci, preto by nebolo primerané zaoberať sa podrobným vyvracaním dôkazov.
on the aid implemented by France in favour of the Coopérative d'exportation du livre français (CELF)
o pomoci poskytnutej Francúzskom v prospech Družstva pre vývoz francúzskej knihy (CELF)
(notified under document number C(2004) 1361)
[oznámené pod číslo C(2004) 1361]
THE COMMISSION OF THE EUROPEAN COMMUNTIES,
KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
Having regard to the Treaty establishing the European Community, and in particular the first subparagraph of Article 88(2) thereof,
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na článok 88 ods. 2 prvý pododsek,
Having called on interested parties to submit their comments in accordance with the above Articles [1], and having regard to those comments,
po vyzvaní zúčastnených strán, aby vyjadrili svoje pripomienky v súlade s uvedenými článkami [1], a so zreteľom na tieto pripomienky,
I. PROCEDURE
PROCEDÚRA
By judgment of 28 February 2002 [2], the Court of First Instance of the European Communities annulled the last sentence of the Article 1 of Commission Decision 1999/133/EC of 10 June 1998 concerning State aid in favour of the Coopérative d'exportation du livre français (CELF) [3], which stated that:
Rozhodnutím z 28. februára 2002 [2] zrušil Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev poslednú vetu článku 1 rozhodnutia Komisie 1999/133/ES z 10. júna 1998 o štátnej pomoci v prospech Družstva pre vývoz francúzskej knihy (CELF) [3], ktorá ustanovovala, že:
‘The aid granted to CELF for the handling of small orders of books in the French language constitutes aid within the meaning of Article 92(1) of the EC Treaty.
„Pomoc priznaná CELF-u na spracúvanie malých objednávok kníh vo francúzskom jazyku predstavuje pomoc v zmysle článku 92 ods. 1 Zmluvy o založení ES.
As the French Government failed to notify the aid to the Commission prior to its implementation, the aid has been granted unlawfully.
Vzhľadom na to, že francúzska vláda zabudla oznámiť túto pomoc Komisii pred jej zrealizovaním, bola táto pomoc priznaná nezákonne.
It is, however, compatible aid as it satisfies the conditions for derogation under Article 92(3)(d) of the Treaty’ [4].
Pomoc je však kompatibilná vzhľadom na skutočnosť, že spĺňa podmienky na udelenie výnimky ustanovenej v článku 92 ods. 3 písm. d) zmluvy.“ [4]
The judgment followed a long procedure, the principle stages of which are set out below.
Toto rozhodnutie nasleduje po dlhej procedúre, ktorej hlavné etapy sú uvedené ďalej.
FIRST STAGE OF THE PROCEDURE
Prvá fáza procedúry
By letter dated 20 March 1992, the Société internationale de diffusion et d'édition (SIDE), which presented itself as ‘a French firm that exports books and has to compete with a publishers' cooperative receiving State aid’ [5], drew the Commission's attention to aid measures for promotion, transport and marketing granted by the French authorities to CELF, which aid had not been notified to the Commission's services in advance in breach of Article 93(3) (now Article 88(3)) of the Treaty.
Listom z 20. marca 1992 Medzinárodná distribučná a vydavateľská spoločnosť (SIDE), predstavujúca sa ako „francúzska spoločnosť pôsobiaca na trhu exportu kníh, ktorá je vystavená hospodárskej súťaži družstva vydavateľov, ktorým sa poskytuje štátna pomoc“ [5], pritiahla pozornosť Komisie na pomocné opatrenia na podporu, transport a komercializáciu, priznané francúzskymi orgánmi družstvu CELF, pomoc, ktorá vraj nebola predmetom predbežného oznámenia sekcií Komisie, čím bol porušený článok 93 ods. 3 (v súčasnosti článok 88 ods. 3) zmluvy.
By letter dated 2 April 1992, the Commission pointed out to the French authorities that any plans to grant or alter aid must be notified in advance to its services and asked the said authorities to inform it about the nature and purpose of the aid measures referred to by SIDE.
Listom z 2. apríla 1992 Komisia požiadala francúzske orgány o poskytnutie informácií o charaktere a predmete pomocných opatrení spomenutých spoločnosťou SIDE, pripomínajúc týmto orgánom, že každý projekt smerujúci k ustanoveniu alebo k úprave pomoci mal byť predmetom predbežnej notifikácie jej sekciami.
By letter dated 29 June 1992, the French authorities confirmed to the Commission the existence of grants to CELF.
Francúzske orgány listom z 29. júna 1992 potvrdili Komisii existenciu subvencií v prospech CELF-u.
They explained that the measures were designed to make French literature and language known in non-French-speaking countries and that Celf had been asked to manage three schemes of ad hoc aid designed to facilitate access by readers in far-off places to French books.
Spresnili, že tieto opatrenia mali za cieľ oboznámiť nefrankofónne krajiny s francúzskou literatúrou a francúzskym jazykom a že CELF-u bola napokon zverená správa troch systémov špecifickej pomoci, majúcich za cieľ uľahčiť prístup vzdialených čitateľov k francúzskym knihám.
By letter dated 7 August 1992, the Commission confirmed to SIDE the existence of aid to CELF, explained its purpose and informed the company that the measures in question had not been notified.
Listom zo 7. augusta 1992 Komisia potvrdila spoločnosti SIDE existenciu pomoci v prospech CELF-u, spresnila jej predmet a informovala ju, že dané opatrenia neboli notifikované.
It stated, however, that the disputed aid did not seem likely to adversely affect trade between Member States.
Spresnila však, že zistená pomoc nie je taká, aby mohla zhoršiť výmeny medzi členskými štátmi.
SIDE was accordingly asked to submit its comments.
Za týchto podmienok bola SIDE vyzvaná, aby vyjadrila svoje pripomienky.
By letter dated 7 September 1992, SIDE informed the Commission that it intended to object to the discriminatory nature [6] of the measures and the consequences for intra-Community trade, without however disputing the cultural objective of the Ministry of Culture, which was to see the spread of the French language and French literature.
Listom zo 7. septembra 1992 SIDE oznámila Komisii, že má v úmysle odsúdiť diskriminačný charakter [6] opatrení a dôsledky, ktoré z toho vyplývajú pre obchod v rámci Spoločenstva, avšak bez spochybnenia kultúrneho cieľa sledovaného ministerstvom kultúry, konajúcim v snahe sledovať šírenie francúzskeho jazyka a francúzskej literatúry.
Having assessed the disputed measures, the Commission did not endorse SIDE's objections and considered, by Decision dated 18 May 1993 [7], that, given the special nature of competition in the book trade and the cultural purpose of the aid schemes in question, the derogation provided for in Article 92(3)(c) (now Article 87(3)(d)) of the Treaty applied to them.
Po tom, ako Komisia posúdila dané opatrenia, nevzala do úvahy námietky SIDE a rozhodnutím z 18. mája 1993 [7] uvážila, že vzhľadom na špecifickú situáciu hospodárskej súťaže v sektore knihy a kultúrneho cieľa daných pomocných režimov je výnimka ustanovená v článku 92 ods. 3 písm. c) [v súčasnosti článok 87 ods. 3 písm. d)] zmluvy uplatniteľná.
SIDE, by application dated 2 August 1993, filed an action for annulment of the Decision with the Court.
SIDE odvolaním z 2. augusta 1993 podala na súde žiadosť o zrušenie tohto rozhodnutia.
By judgment of 18 September 1995 [8], the Court partially granted SIDE's request, annulling the Commission Decision of 18 May 1993 but only as regards certain measures in favour of small orders.
Rozhodnutím z 18. septembra 1995 [8] súd čiastočne vyhovel žiadosti SIDE zrušením rozhodnutia Komisie z 18. mája 1993, ale iba pokiaľ ide o niektoré opatrenia v prospech malých objednávok.
The Court also upheld the following three aid schemes administered by CELF on behalf of the State:
Súd vyhlásil za platné nasledujúce tri pomocné režimy riadené CELF-om na účet štátu:
subsidies for air freight or airmail;
podporu na letecký tovar alebo na letecké poštovné vrecia;
the Page à page programme [9] (aid for the dissemination of French-language books in the countries of central and eastern Europe);
program „Stránka po stránke“ [9] (podpora šírenia kníh vo francúzskom jazyku v krajinách strednej a východnej Európy);
Programme Plus (university textbooks in French for students in sub-Saharan Africa).
„Program Plus“ (vysokoškolské skriptá vo francúzskom jazyku, určené študentom podsaharskej Afriky).
The Court held that the Commission had obtained sufficient information on the three schemes to justify the finding that the impact of their operation on the rules of competition was negligible.
Súd usúdil, že Komisia získala dostatočné informácie o týchto troch režimoch na to, aby odôvodnila zistenie, že ich dosah na fungovanie pravidiel hospodárskej súťaže je zanedbateľný.
The Court pointed out in particular that it was possible for any operator meeting the specific conditions of the schemes to apply to CELF for a grant.
Súd predovšetkým pripomína, že každý operátor spĺňajúci špecifické podmienky stanovené týmito režimami môže CELF-u predložiť žiadosť o subvencie.
It stated that SIDE had not provided any evidence to show that the granting of aid under the three schemes was likely to affect trade between Member States.
Spresňuje, že žalujúca strana nepredložila žiadny fakt, ktorý by dokázal, že priznanie týchto troch pomocných režimov mohlo ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.
The Court concluded that the Commission was able to adopt a favourable decision concerning the three aid schemes administered by CELF and that it could therefore reject SIDE's arguments as unfounded.
Súd dospel k záveru, že Komisia bola schopná prijať priaznivé rozhodnutie týkajúce sa týchto troch pomocných režimov riadených CELF-om a že teda mohla zamietnuť argumentáciu SIDE ako nepodloženú.
The Court stated that ‘as regards the cultural purpose of the aids at issue, it is common ground that the aim of the French Government is the spread of the French language and French literature’.
Napokon súd uvádza, že „pokiaľ ide o kultúrny cieľ spornej pomoci, je medzi stranami isté, že cieľom sledovaným francúzskou vládou je šírenie francúzskeho jazyka a francúzskej kultúry“.
The Court also found that the information available to the Commission when it adopted its Decision of 18 May 1993, including the facts contained in the letter from SIDE's board, dated 7 September 1992, was capable of supporting its assessment that that aim was a real and proper one.
Okrem toho súd konštatuje, že fakty, ktoré mala Komisia k dispozícii pri prijímaní rozhodnutia z 18. mája 1993, vrátane tých, ktoré boli uvedené v liste Rady zo 7. septembra 1992 adresovanom SIDE, boli také, že mohli podporiť hodnotenie, ktoré vyslovila o realite a legitimite tohto cieľa.
Accordingly, it felt bound to conclude that determining the cultural aim of the aid at issue did not pose any particular difficulties for the Commission and that it was not necessary for it to obtain further information in order to accept that their purpose was cultural.
Za týchto okolností súd usúdil, že je vhodné dospieť k názoru, že hodnotenie kultúrneho cieľa spornej pomoci nekládlo Komisii špecifické ťažkosti a že nebolo potrebné získať ďalšie informácie na uznanie kultúrneho charakteru tohto cieľa.
As regards the compensation granted exclusively to CELF for small orders, the Court found, however, that the Commission should have thoroughly examined the conditions of competition in the sector concerned before expressing an opinion on the compatibility of the measures with the common market.
Pokiaľ ide o kompenzáciu priznanú výlučne CELF-u na malé objednávky, súd sa, naopak, domnieva, že Komisia mala dôkladne prešetriť podmienky hospodárskej súťaže v danom sektore skôr, ako sa vyjadrila ku kompatibilite opatrení so spoločným trhom.
It concluded (paragraph 76 of the judgment) that the Commission should have initiated the inter partes procedure provided for by Article 93(2) (now Article 87(2)) of the Treaty and that the Commission Decision of 18 May 1993 should be dissolved, ‘in so far as it concerns the aid granted exclusively to CELF for the purpose of offsetting the extra cost involved in handling small orders of French-language books placed by booksellers established abroad’.
V bode 76 rozhodnutia dospel súd k názoru, že Komisia mala začať kontradičnú procedúru k článku 93 ods. 2 (v súčasnosti článok 87 ods. 2) zmluvy, a teda je potrebné zrušiť rozhodnutie Komisie z 18. mája 1993, „pokiaľ sa týka subvencie priznanej výlučne CELF-u na kompenzáciu zvýšených nákladov na spracovanie malých objednávok kníh vo francúzskom jazyku, zadaných kníhkupcami sídliacimi v zahraničí“.
SECOND STAGE OF THE PROCEDURE
Druhá fáza procedúry
By Decision dated 30 July 1996, the Commission decided, in accordance with the Court's judgment of 18 September 1995, to initiate a formal investigation into the aid in question.
Rozhodnutím z 30. júla 1996 Komisia v súlade s rozhodnutím súdu z 18. septembra 1995 rozhodla otvoriť formálnu procedúru šetrenia proti danej pomoci.
The decision to initiate was published in the Official Journal of the European Communities [10].
Rozhodnutie o otvorení procedúry bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev [10].
Interested third parties were invited to submit their comments, and these were received in December 1996 and January 1997.
Tretie zúčastnené strany, vyzvané predložiť svoje pripomienky Komisii, jej adresovali svoje komentáre v priebehu mesiaca decembra 1996 a januára 1997.