natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By derogation from Article 6(1) and 6(3) of Directive 1999/105/EC, the Czech Republic, Estonia, Cyprus and Lithuania are authorised to market in their territories until 30 April 2007, reproductive material produced between 1 January 2003 and the date of accession which has not been officially produced in accordance with the provisions of that Directive.
Na základe výnimky z článku 6 ods. 1 a 3 smernice 1999/105/ES sa Českej republike, Estónsku, Cypru a Litve povoľuje uvádzať na trh do 30. apríla 2007 na ich územiach množiteľský materiál vyprodukovaný od 1. januára 2003 do dňa pristúpenia, ktorý v súlade s ustanoveniami tejto smernice nebol oficiálne predložený.
During that period, such reproductive material shall only be marketed in the territory of the respective Member States concerned.
Počas tohto obdobia sa tento množiteľský materiál uvádza na trh na území príslušného členského štátu.
Any label or document, official or otherwise, which is affixed to or accompanies the reproductive material under the provisions of this Decision, shall clearly indicate that the reproductive material is intended to be marketed exclusively in the territory of the country concerned.
Na každej nálepke alebo doklade, úradnom alebo inom, ktorý sa pripája alebo prikladá k množiteľskému materiálu podľa ustanovení tohto rozhodnutia, sa musí jasne uviesť, že materiál je určený na obchodovanie výlučne na území príslušnej krajiny.
Done at Brussels, 16 December 2005.
V Bruseli 16. decembra 2005
Direct tax incentives in favour of companies taking part in trade fairs abroad
o priamych daňových výhodách v prospech spoločností zúčastňujúcich sa na výstavách v zahraničí
(notified under document number C(2004) 4746)
[oznámené pod číslom K(2004) 4746]
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1],
po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými článkami [1],
Italy enacted Decree-Law No 269 of 30 September 2003 laying down urgent measures to promote development and correct the trend in public finances (DL 269/2003), published in Official Gazette of the Italian Republic No 229 of 2 October 2003.
Taliansko prijalo vládne nariadenie Decreto-Legge č. 269 z 30. septembra 2003, týkajúce sa „Disposizioni urgenti per favorire lo sviluppo e la correzione dell’andamento dei conti pubblici“ („DL 269/2003“) uverejnené v Úradnom vestníku Talianskej republiky č. 229 z 2. októbra 2003.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides for specific tax incentives for participation in trade fairs abroad and was subsequently converted, without amendments, into Law No 326 of 24 November 2003 (L 326/2003), published in Official Gazette of the Italian Republic No 274 of 25 November 2003.
Článok 1 ods. 1 písm. b) vládneho nariadenia DL 269/2003 ustanovuje špecifické daňové výhody pri účasti na vystavovaní výrobkov na veľtrhoch v zahraničí a neskôr bolo zmenené bezo zmien a doplnení na zákon č. 326 z 24. novembra 2003 („L 326/2003“) uverejnený v Úradnom vestníku Talianskej republiky č. 274 z 25. novembra 2003.
By letter dated 22 October 2003 (D/56756), the Commission invited the Italian authorities to provide information about the incentives in question and their entry into force, with a view to establishing whether they constituted aid within the meaning of Article 87 of the EC Treaty.
V liste z 22. októbra 2003 (D/56756) Komisia vyzvala talianske orgány, aby poskytli informácie o predmetných výhodách a o ich uvedení do platnosti, s cieľom zistiť ich prípadný charakter štátnej pomoci v zmysle článku 87 zmluvy.
By the same letter, the Commission reminded Italy of its obligation under Article 88(3) of the EC Treaty to notify the Commission of any measures constituting aid before their implementation.
V tom istom liste Komisia Taliansku pripomenula jeho povinnosť oznamovať Komisii, pred samotným zavedením do platnosti, všetky opatrenia, ktoré by mohli predstavovať pomoc v zmysle článku 88 ods. 3 zmluvy.
By letters of 11 November 2003 (A/37737) and 26 November 2003 (A/38138), the Italian authorities provided the information requested.
V listoch z 11. novembra 2003 (A/37737) a z 26. novembra 2003 (A/38138) talianske orgány predložili požadované informácie.
By letter dated 19 December 2003 (D/58192), the Commission again reminded Italy of its obligations under Article 88(3) of the EC Treaty and invited the Italian authorities to inform the possible beneficiaries of the tax incentives in question of the consequences envisaged by the Treaty and by Article 14 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [2] in the event that the incentives in question were found to constitute aid implemented without prior authorisation by the Commission.
Dňa 19. decembra 2003 (D/58192) Komisia opäť pripomenula Taliansku povinnosti, ktoré mu vyplývajú z článku 88 ods. 3 Zmluvy o ES, a vyzvala talianske orgány, aby informovali prípadných príjemcov predmetných výhod o dôsledkoch vyplývajúcich zo zmluvy a článku 14 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES [2], z prípadného zistenia, že výhody predstavujú nelegálnu pomoc uplatňovanú bez predchádzajúceho povolenia zo strany Komisie.
By letter of 18 March 2004 (SG 2004 D/201066), the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 88(2) of the EC Treaty in respect of Italy’s tax incentives in favour of undertakings taking part in trade fairs abroad.
V liste z 18. marca 2004 (SG 2004 D/201066) Komisia informovala Taliansko o svojom rozhodnutí začať konanie ustanovené v článku 88 ods. 2 zmluvy v súvislosti s daňovými výhodami udeľovanými Talianskom v prospech spoločností zúčastňujúcich sa na výstavách v zahraničí.
By letter of 1 June 2004 (A/35042), the Italian authorities submitted their observations.
V liste z 1. júna 2004 (A/35042) talianske orgány predložili svoje pripomienky.
The Commission decision to initiate the formal investigation procedure was published in the Official Journal of the European Communities, with an invitation to interested parties to submit their observations [3].
Rozhodnutie Komisie o začatí konania vo veci formálneho zisťovania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev, v ktorom boli zúčastnené strany vyzvané predložiť svoje pripomienky [3].
No comments were received.
Komisia nedostala žiadnu pripomienku.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides that any undertakings liable to corporate income tax in Italy and in business on the date the scheme entered into force may reduce their taxable income by the amount of the expenses directly incurred with respect to their participation in trade fairs abroad.
Článok 1 ods. 1 písm. b) vládneho nariadenia DL 269/2003 ustanovuje, že pre podniky podliehajúce dani z príjmu právnických osôb v Taliansku, ktoré vykonávajú činnosť v deň nadobudnutia platnosti nariadenia, nepodliehajú zdaňovaniu priamo vynaložené výdavky na účasť na vystavovaní výrobkov na veľtrhoch v zahraničí.
The provision applies exclusively to the expenses incurred by beneficiaries during the first tax year following the one when DL 269/2003 entered into force (2 October 2003); thus, for undertakings whose business cycle follows the calendar year, the measure affects the determination of their 2004 taxable income.
Toto ustanovenie sa vzťahuje výhradne na výdavky vynaložené príjemcami v daňovom období nasledujúcom po bežnom daňovom období v čase nadobudnutia platnosti vládneho nariadenia DL 269/2003 (2. októbra 2003), a preto pre podniky, ktorých prevádzkové obdobie sa zhoduje s kalendárnym rokom, má opatrenie vplyv na výpočet ich zdaniteľného základu pre rok 2004.
Article 1(1)(b) of DL 269/2003 provides that the reduction in taxable income is in addition to the ordinary deduction from the beneficiary’s declared income of the costs associated with participation in trade fairs abroad.
V zmysle ustanovení článku 1 ods. 1 písm. b) vládneho nariadenia DL 269/2003 sa výnimka z dane z príjmu právnických osôb pripočítava k bežnému odpočtu nákladov spojených s organizáciou výstavníckých veľtrhov v zahraničí, ktoré sa uvádzajú v daňovom priznaní príjemcov.
As regards the general rules for deducting business costs associated with participation in trade fairs abroad, Article 108(2) of the Italian Income Tax Code (TUIR) makes a distinction between advertising and promotion costs, including trade fair costs, on the one hand, and agency costs, on the other.
Čo sa týka všeobecných predpisov v oblasti odpočtu podnikových výdavkov, spojených s účasťou na výstavných veľtrhoch v zahraničí, na základe zásad uvedených v článku 108 ods. 2 Jednotného textu o dani z príjmov (TUIR) existuje rozdiel medzi reklamnými výdavkami, propagačnými výdavkami (vrátane výdavkov na výstavy) na jednej stane a reprezentačnými výdavkami na druhej strane.
While advertising and promotion costs are deductible in full in the tax year in which they are incurred or in equal instalments in that and the following four years, agency costs may only be deducted up to one third of their amount, in equal instalments over a period of five years.
Zatiaľ čo prvé výdavky sú odpočítateľné v daňovom období, počas ktorého boli vynaložené alebo rovnakými dielmi v samotnom daňovom období a v štyroch nasledujúcich daňových obdobiach, reprezentačné náklady je možné odpočítať len do tretiny ich výšky a tieto výdavky je taktiež možné odpočítavať v rovnakých dieloch počas obdobia piatich rokov.
With respect to the possible different categories of expenses associated with participation in trade fairs, the wording of Article 1(1)(b) of DL 269/2003 indicates that the incentives provided under the scheme are limited to the costs of exhibiting products and that no other costs incurred in connection with participation in trade fairs are included in the amount eligible for aid under the scheme.
Čo sa týka rôznych kategórií výdavkov týkajúcich sa účasti na výstavách, ustanovenia článku 1 ods. 1 písm. b) vládneho nariadenia DL 269/2003 uvádzajú, že výhody ustanovené touto schémou sú obmedzené na účasť na výstavách výrobkov a že v sumách, pre ktoré je možné poskytnúť štátnu pomoc, nie sú zahrnuté ostatné náklady, ktoré boli prípadne vynaložené v súvislosti s účasťou na výstavách.
The Italian authorities have indicated that the benefit applies irrespective of the classification of the expenses, which are usually subject to differentiated tax treatment, as seen above.
Talianske orgány uviedli, že predmetné výhody platia nezávisle od druhu výdavkov, ktoré podliehajú podľa zákona vyššie uvedeným rôznym daňovým režimom.
Italy explained that all the expenses associated with participation in trade fairs are treated alike in order to overcome the difficulty in classifying expenditure items in the various categories.
Taliansko v podstate spresnilo, že všetky výdavky spojené s účasťou na veľtrhoch sú spracovávané rovnakým spôsobom, aby sa predišlo ťažkostiam klasifikácie do rôznych kategórií výdavkov.
However, Article 1(1)(b) of DL 269/2003 expressly excludes from the eligible amount sponsoring costs, which form part of advertising costs and are ordinarily deductible in full under Article 108(2) TUIR.
Článok 1 ods. 1 písm. b) vládneho nariadenia DL 269/2003 však výslovne vyníma z prijateľnej čiastky sponzorské výdavky, ktoré predstavujú časť reklamných výdavkov, ktoré sú zvyčajne odpočítateľné v celkovej výške podľa uvedeného článku 108 ods. 2 TUIR.
In its letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, the Commission considered that the measure fulfilled the criteria for being classed as state aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
V liste z 18. marca 2004, ktorým sa začalo konanie vo veci formálneho zisťovania, Komisia uviedla, že opatrenie spĺňa ustanovené kritériá na to, aby bolo považované za štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
In particular, the Commission took the view that the scheme conferred a selective advantage on the beneficiaries because it appeared to benefit only companies engaged in exhibiting products for export, while excluding other business activities.
Komisia pri tejto príležitosti zdôraznila najmä skutočnosť, že táto schéma udeľuje selektívnu výhodu príjemcom, pretože ju môžu zjavne využívať len podniky, ktoré vykonávajú výstavníckú činnosť výrobkov určených na vývoz, čím sa vylučujú ostatné podnikateľské činnosti.
For example, Italian companies trading their goods exclusively on the Italian market, those providing services, companies trading in goods that are not suitable for being exhibited at trade fairs, and those taking part in trade fairs in Italy are excluded from the scheme.
Z prípadných príjemcov schémy sú vylúčené napríklad talianske podniky, ktoré predávajú svoje výrobky výhradne na talianskom trhu, podniky, ktoré poskytujú služby, podniky, ktoré predávajú výrobky nevhodné na výstavné umiestnenie na veľtrhoch, a podniky, ktoré sa zúčastňujú veľtrhov v Taliansku.
The Commission was also of the opinion that the scheme favoured Italian undertakings participating in trade fairs abroad, thereby strengthening their position with respect to their foreign competitors, including both foreign traders competing with the undertakings in question in the Italian and foreign markets and foreign competitors established in Italy competing with the beneficiaries on the Italian market.
Komisia okrem toho uviedla, že schéma zvýhodňuje talianske podniky zúčastňujúce sa na uvedených výstavníckých veľtrhoch v zahraničí, posilňujúc ich pozíciu voči ich zahraničným konkurentom, vrátane tak zahraničných obchodníkov, ktorí sa nachádzajú v hospodárskej súťaži s predmetnými podnikmi na talianskom a na zahraničných trhoch, ako aj zahraničných konkurentov etablovaných v Taliansku, ktorí sa nachádzajú v hospodárskej súťaži s príjemcami na talianskom trhu.
The Commission finally considered that the selective character of the tax advantages at issue could not be justified by the nature or general scheme of the Italian tax system, nor did it appear to compensate for possible expenses incurred abroad on account of participation in such trade fairs, as the aid is not contingent upon any specific foreign tax or financial burden being imposed.
Komisia nakoniec uviedla, že selektívny charakter predmetných daňových výhod nemôže byť oprávnený charakterom alebo štruktúrou talianskeho daňového systému a taktiež že neposkytuje kompenzáciu za prípadné výdavky vynaložené v zahraničí z dôvodu účasti na takýchto veľtrhoch, pretože pomoc nie je podriadená zdaňovaniu žiadneho špecifického daňového alebo finančného bremena v zahraničí.
Neither did any of the exceptions provided for in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty seem to apply.
Okrem toho sa nepreukázalo, že by sa uplatňovala niektorá z výnimiek uvedených v článku 87 ods. 2 a 3 Zmluvy o ES.
The advantages were linked to expenses not eligible for aid under any of the block exemption regulations or Community guidelines; under the Block Exemption Regulation for SMEs in particular, aid for participation in trade fairs is admissible only if it does not exceed 50 % of the eligible costs and for the first participation by an SME in a particular fair or exhibition, while the tax incentive in question concerns all companies and all costs associated with taking part in any trade fairs abroad.
Výhody boli spojené s výdavkami, ktoré neboli prijateľné pre pomoc v zmysle nariadení o kategorických výnimkách alebo v zmysle usmernení Spoločenstva; čo sa týka najmä nariadenia o kategorických výnimkách týkajúceho sa pomoci pre malé a stredné podniky (MSP), pomoc pre účasť na veľtrhoch je možná, len ak nepresahuje 50 % prijateľných nákladov, a pre prvú účasť MSP na stanovenom veľtrhu alebo výstave, zatiaľ čo predmetná daňová výhoda sa týka všetkých podnikov a všetkých nákladov spojených s účasťou na akomkoľvek výstavníckom veľtrhu v zahraničí.
COMMENTS FROM ITALY
PRIPOMIENKY TALIANSKA
In response to the appraisal made by the Commission in its letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation, the Italian authorities raised three main observations aimed at demonstrating that the scheme at issue does not discriminate between potential beneficiaries in the different branches of the distributive trades, but constitutes a general measure open to all undertakings engaged in trading activities.
V odpovedi na hodnotenie Komisie v liste z 18. marca 2004 o začatí konania talianske orgány predložili tri hlavné pripomienky s cieľom dokázať skutočnosť, že predmetná schéma nerozlišuje medzi potenciálnymi príjemcami v rôznych sektoroch obchodu, ale prestavuje opatrenie všeobecného rozsahu, ktoré je prístupné všetkým podnikom vykonávajúcim obchodnú činnosť.
First, according to the Italian authorities, the measure is applicable without distinction to all sectors of the economy and is open to all undertakings liable to Italian business taxation, provided they incur costs with respect to participation in trade fairs abroad.
V prvom rade sa opatrenie podľa talianskych orgánov uplatňuje bez rozdielu na všetky sektory hospodárstva a je dostupné všetkým podnikom podliehajúcim daňovej povinnosti Talianskej republiky z príjmov právnických osôb za predpokladu, že vynaložia náklady spojené s účasťou na veľtrhoch v zahraničí.
The Italian authorities also point out that the tax incentive in question also applies to undertakings having a permanent establishment abroad.
Talianske orgány okrem toho podčiarkujú, že predmetné daňové úľavy platia taktiež pre podniky so stabilnou organizáciou v zahraničí.
They add that the tax incentive is strictly linked to the costs incurred in taking part in trade fairs abroad, and does not provide any disproportionate tax benefits.
Talianske orgány okrem toho poznamenávajú, že predmetná daňová úľava je úzko spojená s výdavkami vynaloženými na účasť na výstavných veľtrhoch v zahraniční a neudeľuje neúmerné daňové výhody.
The Italian authorities consider that the scheme does not promote participation in trade fairs abroad as a separate business activity, but as an investment open to all undertakings, which the Italian Government intends to encourage as a general economic policy objective.
Talianske orgány uvádzajú, že schéma nepodporuje účasť na výstavných veľtrhoch v zahraničí ako samostatnú hospodársku činnosť, ale ako investíciu prístupnú všetkým podnikom, ktoré chce talianska vláda povzbudiť v zmysle cieľa všeobecnej hospodárskej politiky.
The Italian authorities finally clarify that the advantage applies to undertakings having a permanent establishment abroad insofar as the expenditure incurred in taking part in trade fairs is charged to the head office in Italy.
Talianske orgány nakoniec vysvetľujú, že výhoda platí pre podniky so stabilnou organizáciou v zahraničí, za predpokladu, že výdavky na účasť na výstavných veľtrhoch vynakladá hlavné sídlo v Taliansku.
Second, the Italian authorities argue that the measure does not put non-exporting undertakings at a disadvantage, but that, on the contrary, it offers an incentive for them to find it worthwhile to participate in fairs of this kind.
V druhom rade talianske orgány tvrdia, že opatrenie neznevýhodňuje podniky, ktoré nevyvážajú, ale naopak predstavuje podnet, aby tieto podniky mali výhodnejšie podmienky na účasť na týchto druhoch veľtrhov.
Where an undertaking operated in a sector producing goods or services that cannot be traded or exported, it would not be in competition with other undertakings operating in sectors producing the same goods or services.
Ak niektorý podnik pôsobí v sektore, ktorý vyrába výrobky alebo poskytuje služby, ktoré v skutočnosti nie je možné predávať a vyvážať, tento podnik nebude v hospodárskej súťaži s podnikmi, ktoré pôsobia v sektoroch vyrábajúcich uvedené výrobky alebo poskytujúcich uvedené služby.
Third, the Italian authorities stress that the measure is in force for one year only, and that therefore the advantage given to undertakings participating in trade fairs abroad does not significantly distort the functioning of the common market.
V treťom rade talianske orgány podčiarkujú skutočnosť, že opatrenie je v platnosti len jeden rok a že výhody spojené s podnikmi zúčastňujúcimi sa výstavných veľtrhov v zahraničí preto nepredstavujú podstatné narušenie fungovania spoločného trhu.
V. ASSESSMENT OF THE MEASURE
V. HODNOTENIE OPATRENIA
State aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty
Štátna pomoc podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES
Having considered the observations submitted by the Italian authorities, the Commission maintains the position it expressed in the letter of 18 March 2004 initiating the formal investigation procedure, namely that the scheme under examination constitutes state aid because it cumulatively fulfils all the relevant criteria laid down in Article 87(1) of the EC Treaty.
Po zohľadnení pripomienok predložených talianskymi orgánmi Komisia potvrdzuje svoju pozíciu, ktorú vyjadrila v liste z 18. marca 2004 o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, podľa ktorej predmetná schéma predstavuje štátnu pomoc, pretože kumulatívne spĺňa kritériá uvedené v článku 87 ods. 1 Zmluvy o ES.
First, to be considered aid a measure must afford the beneficiaries an advantage that reduces the costs they would normally bear in the course of their business.
Po prvé, opatrenie môže byť považované za štátnu pomoc, ak udeľuje príjemcom výhodu, ktorá znižuje náklady, ktoré by museli títo príjemcovia normálne znášať v rámci svojej bežnej obchodnej činnosti.
All undertakings in Italy are liable for corporate income tax charged on their net profits resulting from the difference between their gross revenues and their business expenses as indicated in their accounts.
Všetky podniky v Taliansku podliehajú dani z príjmu právnických osôb, ktorá sa počíta z čistého zisku vyplývajúceho z rozdielu medzi hrubými príjmami a podnikovými výdavkami, ktoré sú uvedené v ich účtovníctve.
The scheme affords the beneficiaries an economic advantage consisting in the reduction of their taxable profits by an amount corresponding to the costs incurred through taking part in trade fairs abroad, in addition to the ordinary deduction from gross revenues permitted for tax purposes.
Schéma udeľuje príjemcom hospodársku výhodu zodpovedajúcu zníženiu zdaniteľného základu o čiastku rovnú výdavkom vynaloženým na účasť na výstavách v zahraničí, ktoré sa pripočítavajú k bežnému odpočtu od bežných hrubých výnosov podniku, ktorý má daňový charakter.
A beneficiary undertaking incurring such costs posts in its accounts a corresponding negative adjustment having the effect of lowering the corporate income tax burden for the tax year in question.
Podnik prijímajúci pomoc, ktorý vynakladá takéto náklady, zapíše do súvahy negatívnu opravnú položku, ktorá obsahuje zníženie dane zo zdaniteľného príjmu podniku v predmetnom daňovom roku.
This advantage finally results in lower payments of tax due for the year, constituting a financial benefit for the beneficiary.
Výhoda sa nakoniec premietne do nižšej úhrady dane za dané obdobie, čo predstavuje pre príjemcu finančnú výhodu.
In its submissions, Italy observed that the scheme in question does not confer any significant competitive advantages on its beneficiaries in that its effects are limited to the costs actually incurred, and the same mechanisms are applied as for the other deductions allowed by the Italian Income Tax Code (TUIR).
V predložených pripomienkach Taliansko pripomína, že predmetná schéma neobsahuje podstatné výhody na úrovni hospodárskej súťaže pre príjemcov, pretože jej účinky sú obmedzené na skutočne vynaložené náklady, a že platia tie isté mechanizmy, ktoré sú ustanovené pre ostatné odpočty podľa TUIR.