natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Reclassification of the replacement provisions which have become unwarranted (FRF 38520943408) as surplus carried forward, in accordance with National Accountancy Council Opinion No 97-06 of 18 June 1997 on accountancy changes.’
Preradenie rezerv pre obnovu RAG (38520943408 FRF) k položke ‚prevedené výsledky hospodárenia‘, ktoré sa ukázalo ako neoprávnené, uplatnením stanoviska Národnej účtovnej rady č. 97-06 z 18. júna 1997, ktoré sa týka účtovných zmien.“
Annex 3 to the letter from the Minister for Economic Affairs also sets out the tax implications of the reorganisation of EDF's balance sheet.
Príloha 3 listu ministra hospodárstva rovnako určuje fiškálne dôsledky reorganizácie súvahy spoločnosti EDF.
A net asset variation is observed as a result of the reclassification of the unused replacement provisions amounting to FRF 38,5 billion as surplus carried forward and subjected to corporation tax at the rate of 41,66 % applicable in 1997.
Hodnota majetku spoločnosti bolo zvýšená preradením rezerv pre obnovu RAG vo výške 38,5 miliardy FRF, ktoré ešte nebolo použité, k položke „prevedené výsledky hospodárenia“, ktorá podlieha dani z činnosti obchodných spoločností, pričom uplatniteľná sadzba je z roku 1997 a dosahuje 41,66 %.
The unused provisions amounting to FRF 38,5 billion were thus correctly taxed by the French authorities, while the share of the provisions corresponding to grantor rights were not taxed.
Rezervy, ktoré ešte neboli použité a ktoré dosahujú 38,5 miliardy FRF, teda boli francúzskymi orgánmi zdanené podľa zákona, ale časť rezerv zodpovedajúca záväzkom z koncesie zdanená nebola.
In accordance with Act No 97-1026 of 10 November 1997 and the letter from the Minister for Economic Affairs, the revaluation differences were transferred to the item ‘Own assets’ without incurring any tax since they corresponded to revaluation surpluses realised free of tax or under a tax neutrality arrangement pursuant to the 1959 and 1976 revaluation acts.
V súlade so zákonom č. 97-1026 z 10. novembra 1997 a s listom ministra hospodárstva boli odchýlky vyplývajúce z ocenenia zaradené pod položku „základné imanie“ bez fiškálneho dosahu, lebo zodpovedajú nadhodnotám vyplývajúcim z ocenenia uskutočneného v rámci daňových úľav alebo v rámci režimu fiškálnej neutrality vyplývajúcej zo zákonov o precenení z rokov 1959 a 1976.
In reorganising EDF's balance sheet, the French authorities followed National Accountancy Council Opinion No 97-06 of 18 June 1997 on changes to accounting methods, changes to estimates, changes to tax options and corrections to errors (hereinafter the National Accountancy Council Opinion), which States that corrections to accounting errors, which by their very nature relate to the posting of past transactions, ‘should be posted in the accounts for the financial year in which they are discovered’.
V rámci reorganizácie súvahy spoločnosti EDF sa francúzske orgány riadili stanoviskom Národnej účtovnej rady č. 97.06 z 18. júna 1997, ktoré sa týka zmien účtovných metód, zmien oceňovania, zmien fiškálnych možností a opravovania účtovných chýb (ďalej už len stanovisko Národnej účtovnej rady), ktoré určuje, že opravy účtovných chýb, ktoré sa vzhľadom na ich povahu týkajú účtovania predošlých transakcií, „sú účtované vo výsledku účtovného roka, počas ktorého boli zistené“.
In its injunction of 15 October 2002, the Commission requested the French authorities to let it have all the necessary documents, information and data for assessing the compatibility of that aid measure, and in particular full copies of the confidential reports issued by the French Court of Auditors on EDF.
Prostredníctvom príkazu z 15. októbra 2002 si Komisia vyžiadala od francúzskych orgánov postúpenie všetkých dokumentov, informácií a údajov potrebných na posúdenie tejto štátnej pomoci z účtovného hľadiska, najmä úplné kópie dôverných správ francúzskeho Dvora audítorov týkajúce sa spoločnosti EDF.
The French authorities confined themselves to communicating extracts from those reports on the ground that only those extracts had to do with the Commission's investigation and that ‘the Court of Auditors’ special reports on EDF contain names of individuals and/or business secrets'.
Francúzske orgány sa obmedzili na postúpenie výňatkov menovaných správ s odôvodnením, že iba postúpené výňatky sa týkajú vyšetrovania Komisie a že „osobitné správy Dvora audítorov o spoločnosti EDF obsahujú citlivé informácie alebo informácie, ktoré sú predmetom obchodného tajomstva“.
The Commission notes that the documents forwarded were heavily censored.
Komisia konštatuje, že postúpené dokumenty boli v podstatnej miere zoškrtané.
It would stress that it is not for the Member State but for the Commission to assess the relevance of such documents in the context of its investigation.
Komisia preto pripomína, že hodnotenie náležitosti týchto dokumentov pre prebiehajúce vyšetrovanie neprísluší štátu, ale Komisii.
Neither does the existence of business secrets constitute a valid ground for refusing to transmit a document to the Commission, since the Commission is required to treat in confidence any information classed as a business secret.
Okrem iného ani existencia obchodného tajomstva nepredstavuje právoplatný dôvod pre odmietnutie postúpenia dokumentu Komisii, keďže táto je zaviazaná použiť diskrétne každú informáciu, na ktorú sa toto obchodné tajomstvo vzťahuje.
In accordance with Article 13(1) of Regulation (EC) No 659/1999, the refusal by a Member State to provide a document requested by the Commission entitles the latter to take a decision exclusively on the basis of the information available to it.
Odmietnutie členského štátu postúpiť vyžiadaný dokument umožňuje Komisii rozhodnúť iba na základe dostupných informácií v súlade s článkom 13 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999.
COMMENTS FROM AN INTERESTED PARTY
PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH OSÔB
By letter dated 6 January 2003, the National Association of Independent Thermal Electricity Producers (SNPIET) submitted comments to the Commission in the context of the formal investigation procedure initiated in respect of the non-payment by EDF, in 1997, of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the RAG.
Listom zo 6. januára 2003 Národný odborový zväz nezávislých výrobcov tepelnej elektrickej energie (SNPIET) adresoval Komisii svoje pripomienky v rámci formálneho postupu preskúmania otvoreného z dôvodu, že v roku 1997 spoločnosť EDF nezaplatila daň z činnosti obchodných spoločností z časti rezerv oslobodených od dane vytvorených na obnovu RAG.
The SNPIET alleged that EDF had not complied in its operations with normal practice in industrial and commercial enterprises, contrary to the provisions of Act No 46-628 of 8 April 1946.
Podľa týchto pripomienok sa spoločnosť EDF v rámci svojej činnosti neriadila pravidlami uplatňovanými pre priemyselné a obchodné spoločnosti, v rozpore so zákonom č. 46-628 z 8. apríla 1946.
COMMENTS FROM THE FRENCH AUTHORITIES IN THE CONTEXT OF THE FORMAL INVESTIGATION PROCEDURES
PRIPOMIENKY FRANCÚZSKYCH ORGÁNOV V RÁMCI FORMÁLNYCH POSTUPOV PRESKÚMANIA
The French authorities submitted comments to the Commission in the context of the two formal investigation procedures.
Francúzske orgány postúpili Komisii svoje pripomienky v rámci dvoch formálnych postupov preskúmania.
The French authorities submitted their comments to the Commission by letter dated 12 June 2003, in which they reiterated and supplemented the arguments set out in their letter of 11 December 2002.
Francúzske orgány postúpili Komisii svoje pripomienky prostredníctvom listu z 12. júna 2003, v ktorom opäť opakujú a dopĺňajú argumenty predložené vo svojom liste z 11. decembra 2002.
In their letter of 11 December 2002, the French authorities disputed the classification of the State guarantee as aid, developing their case at length on the basis of the following arguments:
V liste z 11. decembra 2002 francúzske orgány popreli označenie svojej činnosti ako pomoc spoločnosti EDF s týmto odôvodnením:
Under Act No 80-539 of 16 July 1980 on periodic penalty payments imposed in administrative proceedings and compliance with judgments by legal persons governed by public law, a public enterprise was responsible for settling its debts out of its own assets.
Podľa zákona č. 80-539 zo 16. júla 1980, ktorý sa týka pokút udelených v správnej oblasti a výkonu rozhodnutí prostredníctvom právnických osôb podľa verejného práva, spoločnosť so štatútom EPIC zodpovedá za svoje dlhy svojím vlastným majetkom.
If it had insufficient funds, it had to create the necessary resources either by reducing the funds allocated to other expenditures or by increasing its revenues.
V prípade nedostatku zdrojov má spoločnosť so štatútom EPIC vytvoriť nutné prostriedky buď znížením zdrojov pridelených na iné výdavky, alebo zvýšením svojich prostriedkov.
Where the public enterprise failed to act, the supervisory authority served formal notice for it to do so.
V opačnom prípade orgán spravujúci spoločnosť so štatútom EPIC adresuje úradnú výzvu konať.
If the public enterprise did not comply, the supervisory authority itself issued a mandatory payment order for the expenditure in question, where necessary having first released the necessary resources.
Ak je táto výzva neúčinná, spravujúci orgán pristúpi k úradnej správe výdavkov spoločnosti po tom, ako sa mu prípadne podarilo získať potrebné zdroje.
According to the French authorities, the State did not therefore take the place of the public enterprise in order to pay its debts; it merely ordered the expenditure should the public enterprise fail to act.
Podľa francúzskych orgánov štát nenahrádza spoločnosť so štatútom EPIC, čo sa týka splácania jej dlhov; iba v nevyhnutnom prípade spravuje výdavky spoločnosti.
According to the Commission, it was not the public enterprise status that constituted aid, but the more favourable credit terms it enabled such enterprises to obtain.
Samotný štatút EPIC nepredstavuje štátnu pomoc, ale umožňuje získanie úverov za výhodnejších podmienok.
However, the Commission had not demonstrated in what way the special status enjoyed by public enterprises had actually enabled EDF to obtain real advantages linked to a particular loan or another financial obligation it had entered into.
Komisia však nedokázala, v čom výnimočný režim štatútu EPIC reálne umožnil spoločnosti EDF získať výhody spojené k konkrétnou pôžičkou alebo s iným finančným záväzkom spoločnosti.
The Commission should have carried out an overall assessment of the prerogatives and constraints of public enterprises rather than confining itself to highlighting certain privileges.
Komisia by mala výsady a obmedzenia štatútu EPIC posúdiť z globálneho hľadiska a nemala by sa uspokojiť s poukazovaním na niektoré privilégiá.
Public enterprises were subject to certain statutory constraints, such as the principle of specialisation and the ban on arbitration clauses, which disadvantaged them in relation to commercial enterprises.
Zo štatútu EPIC v skutočnosti vyplýva niekoľko obmedzení, ako napríklad princíp špecializácie a zákaz arbitrážnych klauzúl, ktoré znevýhodňujú spoločnosti so štatútom EPIC v porovnaní s obchodnými spoločnosťami.
Neither did the Commission take account of the public service obligations incumbent on EDF.
Okrem iného Komisia neberie do úvahy záväzky verejnej služby, ktorú spoločnosť EDF vykonáva.
If it were found that there was an implicit State guarantee, it would in any event be necessary in order to ensure continuity of the public service.
Ak by bola konštatovaná implicitná štátna záruka, bola by v každom prípade odôvodnená zaisťovaním kontinuity verejnej služby.
The Commission decision deprived Article 295 of the Treaty of its effectiveness and ran counter to the principle of equal treatment in that it treated public enterprises and commercial enterprises in the same way although they did not operate in comparable conditions.
Rozhodnutie Komisie posúva do úzadia účinok článku 295 Zmluvy a protirečí princípu rovnosti zaobchádzania, keďže porovnáva verejné spoločnosti a obchodné spoločnosti napriek tomu, že sa nenachádzajú v porovnateľnej situácii.
In their letter dated 12 June 2003, the French authorities added further points as set out below.
V liste z 12. júna 2003 francúzske orgány pripojili niekoľko ďalších faktov, ktoré sú rozvinuté nižšie.
As regards the use of State resources, they considered that the Commission's interpretation of Act No 80-539 of 16 July 1980 was incorrect.
Čo sa týka štátnych prostriedkov, francúzske orgány považujú interpretáciu zákona č. 80-539 zo 16. júla 1980 zo strany Komisie za chybnú.
They stressed that no legal instrument or court decision provided for or sanctioned the existence of an automatic guarantee for the benefit either of EDF or of public enterprises in general.
Francúzske orgány pripomínajú, že žiaden právny text ani žiadne právne rozhodnutie nepredpokladajú ani neschvaľujú existenciu automatickej štátnej záruky v prospech spoločnosti EDF a spoločností so štatútom EPIC vo všeobecnosti.
They reiterated that Act No 80-539 of 16 July 1980 had neither the object nor the effect of transferring the burden of a debt to the State and emphasised that, even when public entities in France had faced extremely serious financial difficulties, financial solutions had been found without State intervention.
Francúzske orgány znovu potvrdzujú, že zákon č. 80-539 zo 16. júla 1980 nemá za cieľ a ani nevedie k presunu výdavkov spojených s dlhom na štát, a pripomínajú, že aj v prípadoch, keď sa verejné inštitúcie vo Francúzsku dostali do vážnych finančných ťažkostí, finančné riešenia sa našli aj bez štátneho zásahu.
They furthermore took the view that the fact that a public supervisory authority was empowered to increase the resources of a public entity in financial difficulty did not suffice to demonstrate either the existence of a State guarantee of last resort or the use of State resources within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Okrem iného francúzske orgány nepovažujú fakt, že spravujúci verejný orgán má možnosť zvýšiť prostriedky verejnej inštitúcie s finančnými ťažkosťami za dostatočný na to, aby bola preukázaná štátna záruka poslednej inštancie, ani na dokázanie prítomnosti štátnych prostriedkov v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
With regard to the grant of a selective advantage, the French authorities claimed that the selective nature of the aid measure under examination had not been proven.
Čo sa týka selektívnej výhody, francúzske orgány naznačujú, že prvok selekcie spomínanej štátnej pomoci nie je jednoznačný.
They argued that the arrangements established by Act No 80-539 of 16 July 1980 formed part of the general scheme of the system that derived from the general principle of the unseizability of the assets of public entities under French law.
Francúzske orgány na jednej strane zdôrazňujú, že režim ustanovený zákonom č. 80-539 zo 16. júla 1980 zapadá do všeobecnej ekonomiky systému vyplývajúceho zo všeobecného princípu francúzskeho práva, podľa ktorého majetok verejných inštitúcií nepodlieha exekúcii.
They also took the view that the Commission had not demonstrated that they enjoyed any discretionary power to assess the appropriateness of issuing a mandatory payment order, for a sum of money that had become due for payment following a court decision, on behalf of a public entity.
Na druhej strane sa francúzske orgány domnievajú, že Komisia nedokázala, že francúzske orgány disponujú právomocou, podľa ktorej môžu poskytnúť prostriedky vymáhané súdnym rozhodnutím v prospech verejnej inštitúcie.
The French authorities thus again disputed the Commission's claim that, by virtue of its status as a public enterprise, EDF enjoyed an unlimited State guarantee constituting aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Francúzske orgány teda opäť popierajú tvrdenie Komisie, podľa ktorého spoločnosť EDF mala prospech, na základe svojho štatútu EPIC, z neobmedzenej štátnej záruky, ktorá predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
Non-payment by EDF of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network
Nezaplatenie dane z činnosti obchodných spoločností z časti rezerv oslobodených od dane vytvorených spoločnosťou EDF pre obnovu RAG
The French authorities submitted their comments to the Commission by letter dated 11 December 2002.
Francúzske orgány postúpili Komisii svoje pripomienky prostredníctvom listu z 11. decembra 2002.
They disputed the classification as State aid of the non-payment in 1987 of corporation tax on some of the accounting provisions created free of tax for the renewal of the high-voltage transmission network (RAG).
Francúzske orgány popierajú, že by nezaplatenie dane v roku 1997 z činnosti obchodných spoločností z časti rezerv oslobodených od dane vytvorených pre obnovu RAG malo charakter štátnej pomoci.
The French authorities first disputed the amount of the provisions for renewal of the RAG advanced by the Commission.
Francúzske orgány predbežne popreli výšku rezerv pre obnovu RAG predloženú Komisiou.
They then argued that, even if EDF had not set aside provisions for the renewal of the RAG, it would still not have been liable for payment of corporation tax between 1987 and 1996 because of the carryover of large tax losses.
Francúzske orgány ďalej tvrdia, že aj v prípade, že by rezervy pre obnovu RAG neboli vytvorené, spoločnosť EDF by nebola v období rokov 1987 až 1996 schopná zaplatiť daň z činnosti obchodných spoločností vzhľadom na výrazný deficit jej daňových priznaní.
Furthermore, since the State was both the owner of EDF and the grantor of the concession on the RAG, they considered that the grantor rights did not provide it with a genuinely enforceable claim.
Keďže štát je zároveň vlastníkom spoločnosti EDF a orgánu, ktorý koncesoval RAG, francúzske orgány si nemyslia, že by záväzky z koncesie pre neho predstavovali reálne vymáhateľný dlh.
Consequently, when the balance sheet was restructured in 1997, they assigned those rights to EDF's capital and reserves in order to correct its undercapitalisation, but without subjecting them to corporation tax.
Francúzske orgány teda počas reštrukturalizácie súvahy v roku 1997 priradili tieto záväzky z koncesie medzi dlhodobý hmotný majetok spoločnosti EDF, aby zmiernili podkapitalizáciu spoločnosti, ale bez toho, aby ich podriadili dani z činnosti obchodných spoločností.
The French authorities took the view that the restructuring of EDF's accounts in 1997 could be interpreted as a capital injection of an amount equivalent to the partial tax exemption.
Francúzske orgány tvrdia, že účtovná reštrukturalizácia uskutočnená v roku 1997 môže byť interpretovaná ako zvýšenie kapitálu spoločnosti o sumu ekvivalentnú čiastočnému oslobodeniu od dane.
They also denied that the remuneration of the State was unduly reduced between 1987 and 1996 as a result of the creation of the provisions in question.
Francúzske orgány rovnako popierajú fakt, že štátna dividenda bola po vytvorení spomínaných rezerv v období rokov 1987 až 1996 nepatrične znížená.
They argued that, even if the net result had been higher, the remuneration of the State would not have been increased since, during that period, the level of that remuneration did not correspond to a predetermined percentage of EDF's net result: it was determined freely by the State in absolute terms and did not necessarily depend on EDF's financial situation; neither did the remuneration have to be deducted from the net profits for each year.
Naznačujú, že aj keby bol čistý zisk spoločnosti vyšší, štátna dividenda by nebola vyššia z dôvodu, že počas tohto obdobia nebola úroveň dividendy počítaná prostredníctvom preddefinovanej percentuálnej sadzby z čistého zisku spoločnosti. Úroveň dividendy bola slobodne určená štátom a nemohla sa stanoviť na základe finančnej situácie spoločnosti. Táto dividenda nebola nutne vyplácaná z čistého zisku každého účtovného obdobia.
In view of the foregoing and given the losses carried over by EDF, the French authorities stressed that between 1987 and 1996 the State in fact took a dividend considerably in excess of the levels allowed by the ordinary law on commercial enterprises.
Z tohto pohľadu a vzhľadom na deficitné výsledky hospodárenia spoločnosti EDF francúzske orgány zdôrazňujú, že si štát nakoniec vybral v období rokov 1987 až 1996 dividendu, ktorej úroveň podstatne prekročila hranice všeobecného práva obchodných spoločností.
The French authorities also considered that even if the creation of provisions for the renewal of the RAG had resulted in an advantage, such an advantage had to be regarded as cancelled out by the increase in corporation tax paid in 1997.
Francúzske orgány okrem iného tvrdia, že ak sa aj vytvorenie rezerv pre obnovu RAG prejavilo ako výhoda, táto by sa mala považovať za neutralizovanú zvýšením dane z činnosti obchodných spoločností, ktorú EDF zaplatila v roku 1997.
They claimed that, over the period 1987 to 1996, EDF paid more to the State overall than the corporation tax that would have been paid by a commercial enterprise which did not create provisions for the renewal of the RAG and which paid its shareholder a dividend equal to 37,5 % of its net result after tax.
Francúzske orgány odhadujú, že v období rokov 1987 – 1996 spoločnosť EDF celkovo štátu vyplatila sumu vyššiu, ako je hodnota dane z činnosti obchodných spoločností, ktorú by podľa obchodného práva zaplatila spoločnosť, ktorá by nevytvorila rezervy pre obnovu RAG a ktorá by svojmu akcionárovi vyplatila dividendu na úrovni 37,5 % čistého zisku po zdanení.
The French authorities also argued that if EDF were found to have benefited from an undue advantage, it would constitute existing aid and not new aid on account of the expiry of the ten-year limitation period laid down in Article 15 of Regulation (EC) No 659/1999, which began to run from the date the initial aid was granted.
Okrem iného francúzske orgány pripomínajú, že ak by sa aj zistila nenáležitá výhoda na základe desaťročnej premlčacej doby, ktorá je stanovená v článku 15 nariadenia (ES) č. 659/1999 a ktorá sa počíta odo dňa poskytnutia prvých prvkov pomoci, išlo by o už existujúcu štátnu pomoc, a nie o novú štátnu pomoc.
Since the Commission's first request for information was made on 10 July 2001, any aid granted before 1991 would be time-barred.
Vzhľadom na to, že prvá žiadosť Komisie o informácie je z 10. júla 2001, eventuálne prvky štátnej pomoci poskytnutej pred rokom 1991 by boli premlčané.
The legislative measures adopted in 1997 did not suspend the limitation period since only action by the Commission could have that effect.
Francúzske orgány sa domnievajú, že legislatívny zásah v roku 1997 nemal za účinok plynutie premlčacej doby, keďže takýto účinok môžu mať iba opatrenia Komisie.
The French authorities argued finally that the measure would constitute existing aid in any event since it was granted prior to the liberalisation of the electricity market.
Francúzske orgány sa nakoniec domnievajú, že by v každom prípade išlo o existujúcu štátnu pomoc, keďže táto bola poskytnutá pred liberalizáciou trhu s elektrickou energiou.
In their letter dated 20 November 2003, the French authorities reiterated their arguments concerning the revaluation differences included in the amount of the grantor rights appearing in the accounts and concerning application of the limitation rule.
V liste z 20. novembra 2003 francúzske orgány pripomínajú svoje argumenty, čo sa týka odchýlok vyplývajúcich z ocenenia započítaných k záväzkom z koncesie nachádzajúcich sa v účtoch spoločnosti a čo sa týka uplatnenia pravidla premlčacej doby.