natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Market information
Údaje o trhu
France states that maintaining three ship repair companies in Marseille (Marine Technologie, Travofer and CMdR) until 2000 when they were taken over by Cammell Laird exceeded the capacity of the market.
Francúzsko vyhlasuje, že udržiavať tri spoločnosti na opravu lodí v Marseille (Marine Technologie, Travofer a CMdR) do roku 2000, v ktorom ich odkúpila Cammell Laird, znamenalo prekračovať kapacity trhu.
France argues, however, that the existence of a single ship repair company in Marseille is in line with market requirements.
Podľa Francúzska však existencia jedinej spoločnosti na opravu lodí v Marseille zodpovedá potrebám trhu.
As regards CMR’s workforce, CMR had 100 production workers in March 2003, compared with an average of 184 in the five preceding years.
Čo sa týka počtu zamestnancov CMR, v marci 2003 pracovalo v odvetví výroby 100 osôb oproti priemernému počtu 184 osôb v priebehu predchádzajúcich piatich rokov.
This reduction was also due to departures related to the protection of asbestos-affected workers (30 persons).
Tento pokles počtu zamestnancov bol spôsobený aj „odchodmi kvôli azbestu“ (30 osôb).
France notes, however, that these workers will be replaced in line with CMR’s recruitment requirements.
Francúzsko však poznamenáva, že ak u CMR vznikne potreba uskutočniť nábor pracovníkov, uvedené osoby budú nahradené.
According to France, a capacity reduction at CMR was nevertheless achieved by the closure of the former Marine Technologie site and the Travofer site, which have been returned to the port of Marseille and will no longer be used for ship repair.
Francúzsko upresňuje, že kapacity CMR sa znížili vďaka uzavretiu bývalého závodu Marine Technologie a závodu Travofer, ktoré boli premiestnené do prístavu v Marseille a už sa nebudú využívať na práce opravy lodí.
The decision to initiate proceedings under Article 88(2) of the EC Treaty
Rozhodnutie začať konanie ustanovené článkom 88 ods. 2 zmluvy
In the decision to initiate the formal investigation procedure (hereinafter referred to as the decision to initiate proceedings), the Commission took the view that the measures constituted state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
V rozhodnutí začať formálne vyšetrovacie konanie (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“) sa Komisia vyjadrila, že uvedené opatrenia sú štátnou pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
The measures were then assessed under Council Regulation (EC) No 1540/98 of 29 June 1998 establishing new rules on aid to shipbuilding [7] (hereinafter referred to as the Shipbuilding Regulation) as well as the Community Guidelines on State aid for rescuing and restructuring firms in difficulty [8] (hereinafter referred to as the Restructuring Guidelines).
Tieto opatrenia sa následne posudzovali podľa nariadenia Rady (ES) č. 1540/98 z 29. júna 1998 o pomoci na výstavbu lodí [7] (ďalej len „nariadenie o výstavbe lodí“) a usmernení Spoločenstva o štátnej pomoci na výstavbu lodí a na záchranu a reštrukturalizáciu podnikov v ťažkostiach [8] (ďalej len „usmernenia o reštrukturalizácii“).
In the decision to initiate proceedings, the Commission expressed doubts whether the financial measures in question could be authorised as restructuring aid, considering, on the one hand, that CMR seemed to be a newly created firm emerging from the liquidation of CMdR and bearing in mind, on the other hand, point 7 of the Restructuring Guidelines, according to which a newly created firm is not eligible for rescue or restructuring aid, even if its initial financial position is insecure.
V rozhodnutí o začatí konania vyslovila Komisia pochybnosti o možnosti schváliť uvedené finančné opatrenia ako pomoc reštrukturalizácii jednak so zreteľom na to, že CMR je podnik novo založený, pochádzajúci z likvidácie CMdR, a jednak so zreteľom na to, že v bode 7 usmernení o reštrukturalizácii sa uvádza, že novo založený podnik nie je oprávnený získať pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu, a to ani vtedy, keď je jeho východisková finančná situácia ťažká.
The Commission also doubted whether, even if CMR were deemed eligible for restructuring aid, all the other criteria stipulated for the approval of restructuring aid were met.
Komisia ďalej pochybovala o tom, že hoci CMR mohla byť pokladaná za oprávnenú získať pomoc na reštrukturalizáciu, ostatné kritériá nevyhnutné na schválenie pomoci na reštrukturalizáciu sú splnené.
In particular, the Commission noted that France did not describe which structural difficulties needed to be addressed by restructuring and only stated that the difficulties at CMR resulted mainly from the bankruptcy of CMdR.
Komisia obzvlášť poznamenala, že Francúzsko nepopisuje štrukturálne ťažkosti, ktoré by reštrukturalizácia mala vyriešiť, pričom iba vyhlasuje, že ťažkosti CMR vyplývali hlavne z úpadku CMdR.
The Commission therefore doubted whether CMR in fact suffered from such structural difficulties. Consequently, the Commission also doubted whether the business plan for CMR was suitable for restoring CMR’s viability within a reasonable timescale.
Práve preto Komisia mala pochybnosti o tom, či CMR naozaj vedela o takých štrukturálnych ťažkostiach, a z toho dôvodu pochybovala aj o tom, že podnikový plán CMR je koncipovaný tak, aby zabezpečil opätovné dosiahnutie životaschopnosti CMR v primeraných lehotách.
In addition, the Commission doubted whether the capacity reductions required by Article 5 of the Shipbuilding Regulation would take place.
Komisia ďalej pochybovala o tom, že došlo k zníženiam kapacít požadovaným v článku 5 nariadenia o výstavbe lodí.
It noted that France had not provided more precise information on the workforce actually taken over by CMR and that there were indications that subcontracting activities would be significantly increased.
Uviedla, že Francúzsko neposkytlo presnejšie informácie ohľadne počtov zamestnancov, ktorých CMR skutočne prevzala, a že sa zdá, že subdodávateľské činnosti sa musia výrazne zintenzívniť.
The Commission further doubted whether the aid was in proportion to the restructuring costs and benefits.
Komisia vyslovila pochybnosti aj o tom, že pomoc je primeraná nákladom a výhodám plynúcim z reštrukturalizácie.
The Commission based its view here on the information that the restructuring costs amounted to EUR 3649494 and the total amount of public and private financial contributions to EUR 5930000. The financial sources thus exceeded the claimed restructuring needs.
Komisia v tomto prípade vychádzala z informácie, že náklady na reštrukturalizáciu predstavujú 3649494 EUR a že celková suma pomoci z verejných a súkromných zdrojov je 5930000 EUR. Financovanie teda prevyšuje potreby reštrukturalizácie tak, ako boli uvedené.
In the context of proportionality, the decision to initiate proceedings raised the issue of determination of the net grant equivalent of the loan granted to CMR by the state, noting that, in conformity with the Commission notice on the method for setting the reference and discount rates [9], the reference rate may be increased in situations involving a particular risk (for example, a company in difficulty) and, in such cases, the premium may amount to 400 basic points or more.
Z hľadiska proporcionality vyvolalo rozhodnutie o začatí konania problém určenia čistého ekvivalentu subvencie v súvislosti s pôžičkou, ktorú spoločnosti CMR poskytol štát, pretože v ňom bolo uvedené, že podľa oznámenia Komisie o metóde stanovenia referenčných a aktualizovaných sadzieb [9] nesmie byť referenčná sadzba vyššia v prípadoch mimoriadneho rizika (napríklad podnik v ťažkostiach) a že v takýchto prípadoch môže prémia dosiahnuť 400 základných bodov a viac.
The Commission therefore doubted whether the totality of the loan could be considered to be aid.
Komisia mala teda pochybnosti o tom, že celú pôžičku možno pokladať za pomoc.
Also in the context of proportionality, the Commission doubted whether all the costs could be admitted as restructuring costs, citing in particular the costs relating to the training of employees of CMR’s subcontractors.
Čo sa týka proporcionality, Komisia pochybovala o tom, že všetky náklady možno pokladať za náklady na reštrukturalizáciu, zmieňujúc sa hlavne o nákladoch spojených so vzdelávaním zamestnancov CMR.
In its reply to the decision to initiate proceedings and in the supplementary information which it subsequently provided, France submitted the following information and comments.
Francúzsko vo svojej odpovedi na rozhodnutie o začatí konania a v doplňujúcich informáciách uviedlo nasledujúce pripomienky a údaje.
As regards the doubts as to whether CMR was a firm eligible for restructuring aid, France argued that despite the fact that CMR was a new company, it still faced difficulties.
Čo sa týka pochybností o skutočnosti, že CMR je oprávnená získať pomoc na reštrukturalizáciu, Francúzsko tvrdí, že CMR je v ťažkostiach napriek tomu, že je novou spoločnosťou.
While recognising that taking over human and physical resources potentially constituted an asset for a new company, France maintained that such resources also imposed a substantial burden.
Francúzsko uznáva, že prevzatie ľudských a materiálnych zdrojov je pre novú spoločnosť potenciálne tromfom, a tvrdí, že tieto zdroje sú aj veľkou záťažou.
France thereby confirmed its initial position that although CMR was a new company, it was similar to an existing company experiencing difficulties.
Takto potvrdzuje svoje počiatočné stanovisko, že CMR napriek tomu, že je novou spoločnosťou, je postavená na roveň existujúcej spoločnosti, ktorá je v ťažkostiach.
France also confirmed that CMR began its activity without debts.
Francúzsko takisto potvrdzuje, že CMR začala svoje činnosti bez dlhov.
According to French bankruptcy law, a company in difficulties could, before filing for bankruptcy, attempt to stabilise its situation by concluding an agreement with its creditors with the help of an ad hoc administrator appointed by a commercial court.
Podľa francúzskych právnych predpisov týkajúcich sa súdneho vyrovnania podnikov, spoločnosť v ťažkostiach sa môže pred ohlásením úpadku usilovať stabilizovať situáciu uzavretím dohody so svojimi veriteľmi s pomocou súdneho správcu ustanoveného obchodným súdom.
Such an administrator was appointed at the request of CMdR.
CMdR požadovala, aby bol ustanovený súdny správca.
Under his supervision, all work in progress was finished and the creditors paid.
Pod jeho kontrolou boli dokončené všetky práce a veritelia boli vyplatení.
However, the attempt to stabilise the situation in CMdR was not successful and, due to a decrease in its assets and a lack of orders, CMdR eventually filed for bankruptcy on 31 July 2001.
Úsilie o stabilizovanie situácie CMdR však skončilo neúspechom kvôli zníženiu aktív a nedostatku zákaziek a spoločnosť bola nútená ohlásiť úpadok 31. júla 2001.
Therefore, at the time of the takeover, CMdR no longer had any debts.
Práve preto CMdR už nemala v čase odkúpenia dlhy.
Furthermore, it was stated that, contrary to what France initially asserted, all the work in progress was finished by CMdR before it filed for bankruptcy and that one of the reasons for filing for bankruptcy was an empty order book (see paragraph 44 above).
Okrem toho sa upresnilo, že na rozdiel od toho, čo Francúzsko pôvodne tvrdilo, CMdR dokončilo všetky nedokončené práce ešte pred ohlásením svojho úpadku a že jedným z dôvodov ohlásenia úpadku bola práve skutočnosť, že jej kniha zákaziek bola prázdna (pozri odôvodnenie 44).
As regards the doubts as to the viability of the restructuring plan for CMR, France specified further elements of this plan.
Čo sa týka pochybností ohľadne životaschopnosti plánu reštrukturalizácie CMR, Francúzsko upresnilo niektoré prvky tohto plánu.
CMR would resume the ship repair activity abandoned by CMdR in favour of ship conversion.
CMR oživí činnosti opravy lodí, ktorých sa CMdR vzdala, v prospech transformácie lodí.
CMR planned to replace some of the ‘asbestos departures’ by young workers with higher qualifications and make unprecedented efforts to train its staff.
CMR plánuje čiastočne nahradiť „pracovníkov, ktorí odišli zo zamestnania kvôli azbestu“, mladými, kvalifikovanejšími pracovníkmi, a bude sa usilovať bezprecedentne vyškoliť svojich zamestnancov.
Also CMR envisaged introducing annualisation of the working schedule within the framework of the regulation limiting weekly working hours to 35 hours and harmonising differences in staff status.
Zároveň plánuje zaviesť ročné vymedzenie pracovnej doby podľa právnych predpisov skracujúcich pracovnú dobu na 35 hodín v týždni a zosúladiť rôzne štatúty svojich zamestnancov.
Furthermore, CMR would modernise its plant and working methods, improve safety conditions and draw up an ISO 9001 quality plan.
Okrem toho bude modernizovať svoje zariadenia a pracovné metódy, zlepší podmienky bezpečnosti a vypracuje plán kvality ISO 9001.
These measures, in addition to the measures notified initially, would, according to France, ensure the viability of CMR within a reasonable timescale.
Tieto opatrenia, pripojené k tým, ktoré boli oznámené na začiatku, umožnia podľa Francúzska zaručiť životaschopnosť CMR v primeraných lehotách.
France also stated that the viability of the plan was ensured by realistic market hypotheses based on the actual operations of the ship repair companies in Marseille prior to their integration into Cammell Laird.
Francúzsko ďalej tvrdí, že životaschopnosť plánu je zaručená realistickými obchodnými predpokladmi, založenými na reálnej činnosti spoločností na opravu lodí podnikajúcich v Marseille ešte pred integráciou do skupiny Cammell Laird.
In addition, France noted that CMR had concluded an agreement with its employees guaranteeing social peace on the site.
Francúzsko ďalej uvádza, že CMR uzavrela so svojimi zamestnancami dohodu, ktorou im zaručuje sociálny zmier na pracovisku.
Lastly, France observed that CMR’s operating results in 2002 and in the first half of 2003 proved that the company would probably become viable as from 2003, as anticipated in the restructuring plan.
Francúzsko ďalej upozorňuje, že prevádzkové výsledky CMR v roku 2002 a počas prvého polroka 2003 dokazujú, že spoločnosť bude pravdepodobne životaschopná od roku 2003 tak, ako to predpokladá plán reštrukturalizácie.
As to the need to ensure that competition would not be distorted, France argued that the reduction of ship repair capacities was ensured by the closing of the other two ship repair sites in Marseille (Marine Technologie and Travofer).
Čo sa týka nutnosti zabrániť akémukoľvek narušeniu hospodárskej súťaže, Francúzsko tvrdí, že zníženie kapacít opravy lodí je zaručené uzavretím oboch závodov na opravu lodí v Marseille (Marine Technologie a Travofer).
Moreover, France argued in this context that ship repair yards in the northern Mediterranean were if anything complementary and not in real competition.
Francúzsko ďalej tvrdí, že z tohto hľadiska sú lodenice na opravu lodí zo severnej časti Stredomoria skôr doplnkové a že v skutočnosti si nekonkurujú.
France further confirmed that CMR was an SME within the meaning of Article 2(b) of Commission Regulation (EC) No 70/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to State aid to small and medium-sized enterprises [10] (hereinafter referred to as the SME Regulation).
Francúzsko takisto potvrdzuje, že CMR patrí k malým a stredným podnikom v zmysle článku 2 písm. b) nariadenia Komisie (ES) č. 70/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na pomoc, ktorú štáty poskytujú malým a stredným podnikom [10].
Lastly, France stated that 132 CMR employees had been taken over by CMR and that a total number of 58 workers were due to leave in the period 2002 to 2004 for reasons related to asbestos exposure.
Nakoniec Francúzsko upresňuje, že 132 zamestnancov CMdR prevzala CMR a že 58 osôb odíde z podniku v priebehu rokov 2002 – 2004 z dôvodov spojených s vystavovaním sa účinkom azbestu.
As to the proportionality of the financial measures in question, France stated that the amount of EUR 5930000 in public and private contributions covered, on the one hand, restructuring costs (EUR 3649494) and, on the other, part of the company’s working capital requirements over and above restructuring requirements.
Čo sa týka primeranosti uvedených opatrení, Francúzsko upresňuje, že suma 5930000 EUR pomoci z verejných a súkromných zdrojov pokrýva jednak náklady na reštrukturalizáciu (3649494 EUR), a jednak časť potreby prevádzkového kapitálu podniku nesúvisiaceho s reštrukturalizáciou.
France explained that it considered the costs of training of subcontractors to be part of restructuring costs.
Francúzsko vysvetľuje, že náklady na vzdelávanie subdodávateľov pokladá za súčasť nákladov na reštrukturalizáciu.
In this context, France noted that many activities essential to CMR’s operation were carried out by external specialised companies.
V tejto súvislosti Francúzsko uvádza, že mnohé činnosti dôležité pre chod CMR realizujú externé špecializované spoločnosti.
The latter, which as subcontractors were affected by the problems of the ship repair industry in Marseille, were not in a position to finance the training of their employees.
Tieto spoločnosti, ktorých sa ako subdodávateľov dotýkajú problémy odvetvia opravy lodí v Marseille, nie sú schopné financovať vzdelávanie svojich zamestnancov.
This was why CMR was shouldering this financing, in its capacity as the contractor, who had full responsibility vis-à-vis the ship owner.
Práve preto CMR preberá toto financovanie na svoju ťarchu ako príkazca, ktorý nesie plnú zodpovednosť voči vlastníkovi lode.
Alternatively to its claim in terms of restructuring aid, France asked the Commission to consider the compatibility of the financial measures with the common market directly on the basis of the EC Treaty (Article 87(3)(c)), if the aid was not compatible under the Restructuring Guidelines.
V čase podania žiadosti o pomoc na reštrukturalizáciu požiadalo Francúzsko Komisiu o preskúmanie zlučiteľnosti uvedených finančných opatrení so spoločným trhom priamo na základe článku 87 ods. 3 písm. c) zmluvy, v prípade, že by neboli zlučiteľné v zmysle usmernení o reštrukturalizácii.
France argued that ship repair was essential to the proper functioning of the port of Marseille, i.e. it was necessary in order to accommodate ships and ensure the provision of ship maintenance services indispensable for the activity of the port, services related to maritime safety and services related to tourism (repair of pleasure craft).
Francúzsko tvrdí, že výstavba lodí je činnosťou, ktorá je dôležitá pre dobré fungovanie prístavu Marseille, to znamená, že je nutná na zabezpečenie prijímania lodí, údržbu lodí, čo sú činnosti dôležité pre činnosť prístavu, ako aj služby spojené s námornou bezpečnosťou a služby spojené s cestovným ruchom (oprava výletných lodí).
France also argued that the safeguarding of ship repair in Marseille was in the Community’s interest since it was in line with the common transport policy, which promoted maritime transport.
Francúzsko ďalej tvrdí, že zachovanie opravy lodí v Marseille je v záujme Spoločenstva, pretože je v súlade so spoločnou dopravnou politikou, ktorá podporuje námornú dopravu.
Finally, France stressed historic and strategic reasons of preserving ship repair in Marseille.
Francúzsko nakoniec zdôrazňuje historické a strategické dôvody, ktoré odôvodňujú zachovanie opravy lodí v prístave.
ASSESSMENT
VYHODNOTENIE
According to Article 87(1) of the EC Treaty, any aid granted by a Member State or through state resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market.
Podľa článku 87 ods. 1 zmluvy „štátna pomoc alebo akákoľvek pomoc zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša alebo hrozí narušením súťaže tým, že zvýhodňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovarov, je – pokiaľ to ovplyvňuje trh medzi členskými štátmi – nezlučiteľná so spoločným trhom.“
Firstly, the loan of EUR 1600000 given to CMR by the French government constitutes a financial advantage made available from state resources.
Po prvé, pomoc vo výške 1600000 EUR, ktorú CMR poskytol francúzsky štát, je finančným zvýhodnením poskytnutým zo štátnych prostriedkov. Okrem toho sa kritérium štátnych prostriedkov uplatňuje aj na hospodárske zvýhodnenia poskytnuté regionálnymi alebo miestnymi samosprávami členských štátov.
As economic benefits granted by regional or local bodies in the Member States are also considered to be state resources, the first criterion for the application of Article 87(1) of the EC Treaty is also met with regard to the grants (each amounting to EUR 630000) received from the region of Provence Alpes-Côte d’Azur, the department of Bouches-du-Rhône and the city of Marseille.
Preto prvé kritérium uplatnenia článku 87 ods. 1 zmluvy je takisto splnené, čo sa týka pomoci (každej vo výške 630000 EUR), ktoré CMR poskytol región Provence-Alpes Côte d'Azur, departement Bouches-du-Rhône a mesto Marseille.
Secondly, the public contributions were directed to a particular undertaking, CMR. The selectivity criterion governing the application of Article 87(1) of the EC Treaty is thus met.
Po druhé, pretože uvedená pomoc bola určená podniku, konkrétne CMR, kritérium selektívnosti, ktoré podmieňuje uplatniteľnosť článku 87 ods. 1 zmluvy, je splnené.
Thirdly, the three grants from the regional and local authorities as well as the interest-free loan from the French government confer on CMR an economic benefit which would be hard to obtain from the private sector.
Po tretie, všetky tri podpory poskytnuté regionálnymi a miestnymi samosprávami, ako aj bezúročná pôžička poskytnutá francúzskou vládou, poskytujú CMR hospodárske zvýhodnenie, ktoré by jej neposkytol súkromný sektor.
Hence, by their very nature, such measures are likely to distort competition.
Preto tieto opatrenia môžu vzhľadom na svoj charakter narušiť hospodársku súťaž.
Fourthly, the criterion of trade being affected is met if the recipient carries out an economic activity involving trade between Member States.
Po štvrté, kritérium, že opatrenie musí ovplyvniť trh, je splnené, keď príjemca pomoci vykonáva hospodársku činnosť, pri ktorej dochádza k obchodovaniu medzi členskými štátmi.
This is indeed the case with the ship repair activities carried out by CMR.
Takýto je v skutočnosti prípad činností opravy lodí, ktoré vykonáva CMR.
In a sensitive sector such as ship repair, it may be assumed that trade is affected, at least potentially.
V tak citlivom odvetví, akým je oprava lodí, možno predpokladať ovplyvnenie trhu prinajmenšom potenciálne.
This assumption underlies the long-term policy pursued with regard to the special rules applicable to state aid in the shipbuilding industry.
Tento predpoklad je totiž základom uplatňovanej trvalo udržateľnej politiky, čo sa týka osobitných pravidiel vzťahujúcich sa na štátnu pomoc v odvetví opravy lodí.
Those rules apply fully to ship repair, which is subject to the same principles as shipbuilding.
Tieto pravidlá sa v plnom rozsahu vzťahujú na opravu lodí, ktorá podlieha rovnakým zásadám ako výstavba lodí.
Furthermore, because of its geographical position, CMR is, at least potentially, in competition with ship repair yards in Italy and Spain.
Okrem toho CMR konkuruje z dôvodu svojej geografickej polohy, prinajmenšom potenciálne, lodeniciam na opravu lodí v Taliansku a Španielsku.
The Commission thus concludes that the public contributions to CMR as outlined in Part 1 of Table 3 all constitute state aid within the meaning of Article 87(1) of the EC Treaty.
Komisia z toho vyvodila záver, že pomoc z verejných prostriedkov poskytnutá CMR, ktorá sa uvádza v časti 1 tabuľky 3, je štátnou pomocou v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
The Commission also notes that France failed to comply with its obligation under Article 88(3) of the EC Treaty not to put its proposed measures into effect until the Commission proceedings had resulted in a final decision (stand-still clause).
Komisia ďalej uvádza, že Francúzsko nesplnilo povinnosť, ktorá mu prislúcha podľa článku 88 ods. 3 zmluvy, vykonať navrhované opatrenia, pokiaľ konanie nedospeje ku konečnému rozhodnutiu (odkladná doložka).