natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Italy also pointed out the certification system to be implemented was, at least de facto, tied to the reform of the training institutions, by means of the agreement of May 2000, between central Government and Italian regions, pursuant to the provision of Article 17 of the law of 24 Juin 1997, No 196 (hereinafter referred to as law 196/97).
Taliansko okrem iného poznamenalo, že systém akreditácie, ktorý sa má prijať bol, aspoň de facto, spojený s reštrukturalizáciou vzdelávacích inštitúcií po dohode štátu a regiónov v máji 2000 na základe ustanovení článku 17 zákona č. 196 z 24. júna 1997 týkajúceho sa „Ustanovení v oblasti podpory zamestnanosti“ (ďalej len „zákon 196/97“).
This formulation was confirmed by Article 118, par.9 of law 388/2000 and implemented by MO 173/2001.
Toto vyjadrenie potvrdzuje článok 118 ods. 9 zákona 388/2000, implementovaného prostredníctvom MV 173/2001.
According to Italy, training institutions funding was intended to remove the correspondent organisation shortcomings of the beneficiaries, possibly susceptible to undermine the success of the certification process.
Podľa Talianska subvencovanie vzdelávacích inštitúcií sa zameralo na odstránenie príslušných organizačných nedostatkov príjemcov, eventuálne nedostatkov, ktoré sú schopné kompromitovať úspech v procese akreditácie.
As a matter of fact, only the certificated training agencies have been, in principle, allowed to implement training activities financed by public resources from July 2003 onward.
Totiž iba akreditované vzdelávacie inštitúcie boli oprávnené realizovať vzdelávacie aktivity financované z verejných zdrojov od júla 2003.
On the other hand, the training institutions were already free to supply “private” training -which is to say market training services on a competitive basis- since 1997, further to the evolution of the relevant legal national framework (namely the “pacchetto Treu”; national law 144/99 and the State-Regions agreement of March 2000) and in several cases indeed implemented it.
Na druhej strane vzdelávacie inštitúcie už mohli poskytovať typ „súkromného“ vzdelávania – t. j. služby komercionalizovaného vzdelávania na konkurenčnej báze - od r. 1997 vďaka vývoju v rámci príslušného vnútroštátneho právneho rámca (konkrétne „balíčka Treu“; zákon č. 144 zo 17. mája 1999, ktorý stanovuje: „Opatrenia v oblasti investícií, poverenie vlády na reformu stimulov na zamestnanie a predpisy pre INAIL, ako aj ustanovenia na reformu sociálnych inštitúcií“, a dohoda štátu a regiónov z marca 2000) a v mnohých prípadoch ju účinne zaviedli do praxe.
Nevertheless, according to Italy, the measure under scrutiny would not result in a competitive advantage, as it is intended to preserve the expertise and know-how of the “historical” agencies (for example, at least 3 to 5 years running covenant with the funding public body are asked to be eligible for aid) and was necessary at that stage to make them fulfil the conditions set down for certification in order to keep them carrying on training, on a liberalized market.
Napriek tomu podľa Talianska skúmané opatrenie nepredstavovalo konkurenčnú výhodu, keďže je zamerané na zachovanie skúseností a know-how „historických“ inštitúcií (napríklad jednou z podmienok na poskytnutie pomoci je minimálne 3 až 5 rokov trvajúca dohoda uzavretá s finančnými verejnými inštitúciami) a bolo v tej fáze nevyhnutné na to, aby takým inštitúciám umožnilo vyhovieť stanoveným podmienkam na akreditáciu, aby mohli pokračovať vo vzdelávacej činnosti na liberalizovanom trhu.
In addition, these agencies, operating mostly at local (sub regional) level, would be, in its opinion, incapable to affect trade.
Na doplnenie, tieto inštitúcie aktívne vo väčšine prípadov na miestnej (subregionálnej) úrovni by neboli schopné ovplyvniť obchod.
Only the Autonomous Province of Bolzano was not allowed any funding under M.O.
Regióny Toskánsko a Umbria po začatí konania v tomto prípade prijali rovnaké riešenie.
First of all, the Commission observed that only training agencies were in receipt of the aid, granted from a fund expressly conceived by a national rule.
Komisia podotkla predovšetkým to, že príjemcami pomoci, ktorá bola poskytnutá prostredníctvom fondu výslovne zriadeného v zmysle domácej normy, boli len vzdelávacie inštitúcie.
In addition they were selected on the basis of specific criteria, stipulated by the Regions, thus the measure was to be considered selective and implying public expenditure.
Ba čo viac, príjemcovia boli vyselektovaní na základe špeciálnych kritérií, ktoré stanovili regióny, a preto sa skúmané opatrenie považovalo za selektívne a zahŕňajúce investovanie z verejných zdrojov.
Secondly, the Commission expressed strong doubts as to whether vocational training in its whole, could be considered as a non-market activity of general interest, as pointed out in the beginning by the Italian authorities.
Po druhé Komisia vyjadrila silné pochybnosti o skutočnosti, že odborné vzdelávanie ako celok by sa mohlo považovať za nekomerčnú aktivitu všeobecného záujmu, ako to na začiatku tvrdili talianske orgány.
In that respect, the Commission took the view that these contributions were able to improve the financial situation of the recipients of the aid, as they reduced the costs that the beneficiaries would have normally had to bear by themselves.
V tomto ohľade Komisia vyjadrila postoj, že tieto príspevky by boli schopné zlepšiť finančnú situáciu príjemcov pomoci, od tej chvíle, čo znížia náklady, ktoré by príjemcovia za bežných okolností museli znášať sami.
Finally, although training is likely to constitute a limited object of intra-community exchanges, it could not be excluded that some training companies were active at the community level.
Napokon hoci vzdelávanie je pravdepodobne len zriedkavo predmetom obchodu v rámci Spoločenstva, nedá sa vylúčiť, že niektoré vzdelávacie podnikateľské subjekty vyvíjajú aktivitu na úrovni Spoločenstva.
These undertakings might be interested to enter the Italian training market.
Tieto podnikateľské subjekty by mohli mať záujem o vstup na taliansky trh.
The Commission therefore considered that the measure might constitute State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Komisia sa preto domnieva, že uvedené opatrenie by mohlo predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
Provided it had to be qualified as State aid, the measure at hand should have been assessed on the basis of the provisions of the Treaty and of the other relevant Community rules.
Ak by bola považovaná za štátnu pomoc, skúmané opatrenie by sa malo zhodnotiť na báze ustanovení vyplývajúcich zo zmluvy a iných dôležitých predpisov Spoločenstva.
In this respect, the Commission took the view that just part of the aid for the adaptation of premises and equipment, might benefit of an exemption, provided it referred to additional costs of employment of disabled workers.
V tomto ohľade Komisia vyjadrila názor, že len časť pomoci na „úpravu a údržbu výrobných štruktúr a zariadení“ by mohla predstavovať výnimku za predpokladu, že sa vzťahuje na vedľajšie náklady spojené so zamestnávaním telesne postihnutých osôb.
Likewise, aid under the sub-programme “training of trainers” might benefit of an exemption, as long as it met the criteria laid down in Commission Regulation (EC) No68/2001 of 12 January 2001 on the application of Articles 87 and 88 of the EC Treaty to training aid [4].
Podobne by mohla predstavovať výnimku pomoc na „vzdelávanie učiteľov“ za predpokladu, že spĺňa kritéria stanovené nariadením Komisie (ES) č. 68/2001 z 12. januára 2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES na pomoc vzdelávaniu [4].
On the contrary, at that stage of the dossier, all the other measures had to be qualified, to the Commission’s mind, as operating aid, hence not susceptible to be granted any exemption, under any provisions of the Treaty.
Naopak, na úrovni spisu, všetky ostatné vedľajšie programy mali byť podľa Komisie kvalifikované ako pomoc na prevádzku, a teda podľa žiadneho ustanovenia zmluvy nemohli predstavovať výnimku.
Comments from interested parties has only been submitted to the Commission by an Italian training agency, allegedly active at least at national level, which is also a beneficiary of the measure taken into consideration.
Pripomienky tretích strán predložila Komisii iba jedna talianska vzdelávacia inštitúcia, otvorene aktívna aspoň na národnej úrovni, ktorá je na základe skúmaného opatrenia aj príjemcom.
While it is of the opinion that the Italian rules for accession to the training market are the same for national and other Community undertakings, it also points out that the operational units of the training institutions are requested, in order to be charged with training supported by public funding, to have reached an efficiency threshold in the activity carried on in the past and to have a close link with the productive and social environment, according to criteria established by the Regions.
Zatiaľ čo spomínaná inštitúcia sa domnieva, že talianske normy na vstup na trh vzdelávania sú rovnaké tak pre národné podnikateľské subjekty, ako aj pre iné podnikateľské subjekty Spoločenstva, poukazuje aj na to, že, aby mohli mať prevádzkové jednotky vzdelávacích inštitúcií v pracovnej náplni vzdelávanie financované z verejných zdrojov, musia dosiahnuť hranicu efektivity v činnosti, ktorú predtým vykonávali a musia byť úzko prepojené so sociálnym a podnikateľským prostredím, podľa kritérií, ktoré stanovili regióny.
This is why no foreign training agency would have been able to fulfil the conditions set down.
To je dôvod, pre ktorý by žiadna zahraničná vzdelávacia inštitúcia nebola až doteraz schopná splniť stanovené podmienky.
According to Italy, the measure at hand does not affect trade between Member States, as the certification system (sistema di accreditamento), which is based on objective criteria laid down in regional implementing rules, does not establish any barrier or limit to the establishment right of agencies coming from other regions or MS.
Podľa Talianska spomínané opatrenie neovplyvňuje obchod v rámci Spoločenstva, pretože akreditačný systém, ktorý je založený na objektívnych kritériách stanovených vo vykonávacích regionálnych normách, nekladie žiadnu prekážku alebo limit v práve na zakladanie vzdelávacích agentúr pochádzajúcich z iných regiónov alebo členských štátov EÚ.
Moreover, to the Italian authorities' mind, the newcomers would not be damaged by the aid allowed to the Italian agencies which are supposed to be already in trouble to serve their own area, as confirmed by the losses suffered in the past, the measure under examination was intended to compensate for.
Naviac podľa talianskych orgánov nové inštitúcie by neboli poškodené, ak by sa poskytla pomoc talianskym vzdelávacím inštitúciám, ktoré, ako sa zdá, už majú ťažkosti slúžiť na domácej pôde, ako to potvrdzujú straty, utrpené v minulosti, ktoré malo kompenzovať skúmané opatrenie.
Thus, in particular, aid in the form of compensation for losses suffered in the past, engendered by the implementation of vocational training, the training institutions were entrusted with, given in the framework of the public educational system, would not constitute aid in the meaning of Art.87§1, according to Italy.
Podľa Talianska by tak najmä pomoc vo forme kompenzácie predtým utrpených strát, ktoré vyvolalo vykonávanie aktivity spojenej s odborným vzdelávaním, ktorou vzdelávacie inštitúcie boli poverené a ktorá sa vykonávala v prostredí štátneho systému vzdelávania, by nepredstavovala pomoc v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy.
Furthermore, in Italy's view, there would be no interest for foreign undertakings to enter the Italian “public” training market, because of its lack of profitability. This would be proved inter alia by the need for the aid under examination.
Okrem toho podľa názoru Talianska zahraničné podnikateľské subjekty by nemali žiadny záujem o vstup na taliansky trh „verejného“ vzdelávania, pretože je nerentabilný, ako to dokazuje okrem iného nevyhnutnosť skúmanej pomoci.
Finally, non-profitable vocational training, subsidised by public resources, not directly paid by the beneficiaries, given in the framework of the public educational system, should not be qualified as market activity, in Italian authorities' opinion, an this in particular in the light of the case law “Humbel” [5] and “Wirth” [6].
Napokon odborné vzdelávanie, ktoré je nerentabilné, financované z verejných zdrojov, neplatia ho priamo príjemcovia, poskytuje sa v prostredí systému verejného vzdelávania by sa na základe mienky talianskych orgánov nemalo považovať za komerčnú aktivitu, a to predovšetkým vo svetle judikatúry „Humbel“ [5] a „Wirth“ [6].
Piemonte region, while agreeing that the measure is selective and involves State resources, denied that advantage and effects on intra-community trade were involved.
Zatiaľ čo Región Piemont súhlasí s tvrdením, že opatrenie je selektívne a zahŕňa používanie verejných zdrojov, nesúhlasí s názorom, že prináša nejaké výhody alebo má účinok na obchod v rámci Spoločenstva.
With regard to the former, it took the view that the grants allowed only represented the compensation for services provided by the training agencies, as long as training supplied in the framework of public education is at stake; concerning the latter, in its opinion there is no training services trade among MS, the major obstacles being represented by language and lack of link to the territory.
S prihliadnutím na prvý aspekt región je toho názoru, že poskytnutá pomoc predstavovala iba kompenzáciu za poskytnuté služby zo strany vzdelávacích inštitúcií pokiaľ malo povahu vzdelávania poskytovaného v prostredí verejného vzdelávania. Pokiaľ ide o druhý aspekt domnieva sa, že neexistuje obchod so vzdelávacími službami medzi členskými štátmi, keďže najväčšou prekážkou je jazyk a chýbajúce spojenie s daným územím.
On the contrary a community market of the “private” training (i.e. competitive market training services), in its mind, can indeed exist.
Napriek tomu, podľa zastáva názor, že môže skutočne jestvovať trh Spoločenstva so „súkromným“ vzdelávaním (alebo konkurenčné komerčné vzdelávacie služby).
In any event, no prejudice would be brought to the newcomers by these measures, as they would have not had to undertake the costs the beneficiaries of the aid were obliged to face in the past.
V každom prípade tieto opatrenia by nové inštitúcie nijako neznevýhodnili, pretože by neniesli náklady, ktorým príjemcovia boli nútení čeliť v minulosti.
And, even if this advantage would be proved, it would be, in the view of the Region Piemonte, matter of distortion of a merely local market, so that, in its opinion, Art.87(1) would not be applicable.
Napokon, keby sa ukázala táto výhoda, išlo by podľa regiónu Piemont iba o narušenie miestneho trhu a článok 87 ods. 1 zmluvy by sa nemohol podľa jeho názoru uplatniť.
The Commission's analysis concerns the aid scheme constituted by the general measures in question, and not individual grants of aid to particular subjects.
Analýzy komisie sa týkajú schémy pomoci založenej na spomínaných všeobecných opatreniach, a nie na individuálnom poskytovaní pomoci uvedeným subjektom.
Since the opening of the procedure, the Italian authorities have been fully aware of the Commission's doubts concerning the scheme.
Už od začiatku konania talianske orgány dokonale vedeli o pochybnostiach Komisie o danej schéme.
If they considered that some particular cases should have been assessed on an individual basis, they should have had informed the Commission of their specific features and provided all the information needed for an individual assessment to be made.
Keby si talianske orgány mysleli, že niektoré špecifické prípady by museli byť hodnotené na individuálnej báze, museli by informovať Komisiu o ich špecifických vlastnostiach a poskytnúť všetky informácie nevyhnutné na vykonanie individuálneho prieskumu.
Existence of aid under Article 87(1) of the EC Treaty
Uplatnenie pomoci v zmysle článku 87 ods. 1 zmluvy
Article 87(1) of the EC Treaty states that “any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, insofar as it affects trade between Member States, be incompatible with the common market”.
Článok 87 ods. 1 zmluvy stanovuje, že pomoc poskytovaná členským štátom alebo akoukoľvek formou zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná so spoločným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.
The aid under scrutiny is realised through the grant of public resources from a fund of 180 billion ITL (about 93million EUR) which was expressly conceived by a national rule and shared among almost all the Italian regions, as it comes out from the annexe to the MO 173/2001.
Skúmaná pomoc sa realizuje prostredníctvom poskytnutia verejných zdrojov pochádzajúcich z fondu 180 miliárd ITL (zhruba 93 miliónov eur), ktorý bol vytvorený výslovne na základe domácej normy a prerozdelený medzi takmer všetky talianske regióny ako vyplýva z prílohy MV 173/2001.
Therefore there is public fund expenditure.
Preto sa overujú podmienky použitia verejných zdrojov.
Only training agencies are beneficiaries of the aid scheme.
Príjemcami schémy pomoci sú iba vzdelávacie inštitúcie.
Furthermore the recipients of the aid are selected on a regional basis, in the light of the available budget and of possible additional criteria, in respect of each Italian region, thus the selectivity of the measure is twofold.
Okrem toho, príjemcovia sú vyberaní na regionálnej báze vo svetle dostupnej finančnej dotácie a eventuálnych doplnkových kritérií vo vzťahu ku každému talianskemu regiónu, preto je selektívnosť opatrenia dvojnásobná.
The presence of selectivity and public resources have been also confirmed by Italy, in its observations.
Uplatnenie výberu a verejných zdrojov okrem iného potvrdili vo svojich pripomienkach talianske orgány.
Presence of economic activity
Existencia ekonomickej aktivity
It has first to be underlined that, in general terms, “the concept of undertaking, in the context of competition law, covers any entity engaged in an economic activity, regardless of the legal status (e.g. non-profit-making) and of the entity or the way in which it is financed” and that “any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity” [7]
Predovšetkým treba podčiarknuť, že vo všeobecnosti koncept podnikateľského subjektu v kontexte práva hospodárskej súťaže zahŕňa, ako vyplýva z judikatúry Súdneho dvora [7], akúkoľvek ekonomickú aktivitu jednotky nezávislú od jej právneho statusu (napríklad bez účelu dosiahnutia zisku) podľa opatrenia alebo podľa spôsobu financovania, a že akákoľvek aktivita pozostávajúca z ponuky majetku alebo služieb na stanovenom trhu je ekonomická aktivita.
This view was also expressed in the 1996 [8] and 2000 [9] communications by the Commission on services of general interest in Europe as well as in the Commission report to the Laeken European Council [10].
Tento postoj bol vyjadrený v oznámení Komisie z roku 1996 [8] a 2000 [9] o službách všeobecného záujmu v Európe, ako aj v správe Komisie o Európskej rade v Laekene [10].
As regards in particular the distinction between services of an economic nature and services of a non-economic nature, it has been recently underlined by the Commission (see in particular point 44 of the green paper on SGI [11]), quoted, among others in the white paper on SGI [12] that any activity consisting in offering goods and services on a given market is an economic activity.
Pokiaľ ide predovšetkým o rozlíšenie medzi službami ekonomickej povahy a službami neekonomickej povahy, Komisia nedávno podčiarkla (pozri predovšetkým bod 44 zelenej knihy o službách všeobecného záujmu [11], citovaný, medzi iným v bielej knihe na tú istú tému [12], že akákoľvek aktivita pozostávajúca z ponuky majetku alebo služieb na stanovenom trhu je ekonomická aktivita.
Thus, economic and non-economic services can co-exist within the same sector and sometimes even be provided by the same organisation.
Preto ekonomické a neekonomické aktivity môžu koexistovať vo vnútri toho istého sektora a dokonca ich môže poskytovať tá istá organizácia.
The internal market, competition and state aid rules apply to the former.
Pravidlá vnútorného trhu, hospodárskej súťaže a predovšetkým štátnej pomoci sa uplatňujú na ekonomické aktivity.
On the contrary, internal market and competition rules do not apply to non-economic activities and therefore have no impact on services of general interest to the extent that these services indeed constitute non-economic activities.
Napriek tomu pravidlá vnútorného trhu a hospodárskej súťaže sa neuplatňujú na neekonomické aktivity a preto nemajú žiadny vplyv na služby všeobecného záujmu za predpokladu, že tieto služby skutočne sú neekonomickou činnosťou. S odvolaním sa na národné vzdelávanie Súdny dvor Európskych spoločenstiev v rozsudku Humbel uvádza, že štát sa vo vzdelávaní a zachovávaní takéhoto systému nesnaží realizovať aktivitu, ktorá prináša zisk, ale plní svoju úlohu voči obyvateľstvu na sociálnom, kultúrnom a výchovnom poli.
Judgement Humbel in particular stipulates that courses taught in a technical institute under the national education system cannot be regarded as services for the purposes of Article 50 of the EC Treaty.
Rozsudok Humbel predovšetkým stanovuje, že kurzy, ktoré sa konajú na technickom inštitúte v prostredí systému národného vzdelávania sa nemôžu považovať za „služby“ podľa článku 50 zmluvy.
Actually the first paragraph of the latter Treaty provides that only services “normally provided for remuneration” are to be considered to be services within the meaning of the Treaty.
V skutočnosti prvý odsek tohto článku stanovuje, že len služby poskytnuté za protiplnenie by sa mali považovať za služby v zmysle samotnej zmluvy.
Judgement Wirth [14] confirms the findings of the Court in Case Humbel, according to which the essential characteristic of remuneration lays in the fact that it constitutes consideration for the service in question, and is normally agreed upon between the provider and the recipient of the service.
Rozsudok Wirth [14] potvrdzuje závery Súdneho dvora v prípade Humbel, podľa ktorých podstata úhrady spočíva v tom, že predstavuje protiplnenie za poskytnuté služby a obyčajne je predmetom dohody medzi poskytovateľom a príjemcom služby.
In the same judgment the Court considered that such a characteristic was absent in the case of courses provided under the national education system.
V tom istom rozsudku sa Súdny dvor domnieva, že taká charakteristika chýbala v prípade kurzov poskytovaných v prostredí systému národného vzdelávania.
More in general, according to the case law of the Court of Justice, many activities conducted by organisations performing largely social functions, which are not profit oriented and which are not meant to engage in industrial or commercial activity, will normally be excluded from the Community competition and internal market rules [15].
Vo všeobecnosti na základe judikatúry Wirth Súdneho dvora sa na mnohé aktivity, ktoré vykonávajú prevádzkové organizácie, hlavne so sociálnou funkciou, neziskové a ktoré nemajú záujem vykonávať priemyselné alebo komerčné aktivity, za bežných okolností neuplatňujú pravidlá Spoločenstva o hospodárskej súťaži a vnútornom trhu [15].
In the case at hand, it resulted, from the information supplied by Italy, that the activity carried out by the training institutes concerned was twofold.
V skúmanom prípade z informácií, ktoré poskytlo Taliansko, vyplýva, že aktivita, ktorú vykonávali zainteresované vzdelávacie inštitúcie, mala dvojaký charakter.