natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By granting a tax exemption only to certain undertakings, the measure favours them in comparison to other undertakings, which has the potential to distort competition.
Daňové oslobodenie iba pre určité podniky je opatrením, ktoré tieto podniky zvýhodňuje vo vzťahu k ostatným podnikom, čo môže viesť k narušeniu hospodárskej súťaže.
The exemption is restricted to undertakings in the manufacturing sector (NACE Rev. 1 Sections C and D).
Daňové oslobodenie platí iba pre podniky priemyselnej výroby (NACE rev. 1, oddiely C a D).
It has been established by the European Court of Justice [14], that ‘neither the large number of eligible undertakings nor the diversity and size of the sectors to which those undertakings belong provide any grounds for concluding that a State initiative constitutes a general measure’.
Súdny dvor Európskych spoločenstiev vyslovil názor [14], že „ani veľký počet podnikov, ktoré sú príjemcami pomoci, ani rôznorodosť a význam odvetví, ku ktorým tieto podniky patria, neumožňujú pokladať štátnu iniciatívu za všeobecné opatrenie hospodárskej politiky“.
The Confederation of Swedish Enterprises refers to the fact the Commission has, in decisions concerning aid N 255/1996 and NN 72/A/2000, approved the Swedish CO2 tax scheme as being a general measure.
Konfederácia švédskych podnikov tvrdí, že v rozhodnutiach o poskytnutí pomoci N 255/96 a NN 72a/2000 Komisia povolila švédsky systém dane z CO2 ako všeobecné opatrenie. Toto tvrdenie je nesprávne.
This is not correct, in the first-mentioned decision the CO2 tax scheme is found to constitute compatible State aid.
V prvom rozhodnutí sa systém dane z CO2 považuje za štátnu pomoc zlučiteľnú so spoločným trhom.
The second decision concerns a prolongation of the same scheme and is approved under the same provisions.
Druhé rozhodnutie sa týka predĺženia platnosti tohto systému, ktorý sa schválil na základe tých istých predpisov.
On the contrary, it is constant practice of the Commission [15], confirmed by the European Courts’ case-law [16], to regard exemptions for the energy intensive industry or for a given sector of the economy as being selective measures.
Stála prax Komisie [15], ktorú potvrdila súčasná judikatúra Súdneho dvora [16], je, naopak, taká, že oslobodenie od daní podnikov, ktoré sú veľkoodberateľmi energie alebo pôsobia v určitom hospodárskom odvetví, sa pokladá za adresné opatrenie.
Thus, the Commission concludes that the tax exemption is selective.
Komisia preto dospela k záveru, že daňové oslobodenie je adresným opatrením.
The Commission finds that the selectivity of the measure is not justified by the logic of the system as it is not consistent with the internal logic of the tax.
Komisia sa nazdáva, že adresný charakter opatrenia nie je odôvodnený logikou systému, keďže táto logika nie je v súlade s vnútornou logikou dane.
On the contrary, the exemption is a clear deviation from the overall structure and functioning of the tax.
Oslobodenie od dane je, naopak, zjavnou odchýlkou od celkovej štruktúry a od fungovania dane.
The objective of the tax is to steer undertakings to take energy saving measures.
Cieľom dane je podnietiť podniky, aby prijali opatrenia v záujme dosiahnutia úspor energie.
Even if the undertakings concerned already take energy reduction measures to a large extent in order to reduce their energy costs, it cannot be said that the energy taxation has no additional steering effect.
Aj keď zúčastnené podniky už prijali dôležité opatrenia na zníženie spotreby energie s cieľom znížiť náklady, daň z energie má napriek všetkému dodatočný stimulačný účinok.
Energy consumption is in general technology-dependent and, thus, only fixed in the short term.
Spotreba energie vo všeobecnosti závisí od technológie a môže byť určená iba na krátky čas.
In the long term, inter alia, through technological progress and innovation, it is normally possible to achieve further efficiency gains.
Dlhodobo možno obvykle dosahovať iba iné zvýšenia účinnosti, najmä vďaka technologickému pokroku a inovácii.
In this respect, as energy consumption by all sectors is equally damaging to the environment, any exemption from an energy tax for undertakings in the manufacturing industry, which by definition are also polluters, cannot be in the logic of the system.
Z tohto hľadiska nemôže byť oslobodenie od dane z energie v súlade s logikou systému, pretože poškodzovanie životného prostredia spotrebou energie je rovnaké bez ohľadu na skúmané odvetvie.
The measure is imputable to the State and financed by State resources as the State accepts a loss of tax revenue.
Opatrenie je na ťarchu štátu a financuje sa zo štátnych prostriedkov, pretože štát akceptuje stratu daňových príjmov.
The Commission does not agree with the Confederation of Swedish Enterprise, in that there is no loss of tax revenue due to the fact that the electricity and CO2 taxes actually paid have increased.
Komisia nesúhlasí s názorom Konfederácie švédskych podnikov, že nedošlo k strate na daňových príjmoch, pretože skutočne zaplatené dane – daň z elektrickej energie a daň z CO2 – vzrástli.
On the contrary, an increase in the tax rate leads to a higher loss of tax revenue caused by the exemption.
Naopak, zvýšenie daňovej sadzby prináša vyššiu stratu na daňových príjmoch pre oslobodenie.
At least some beneficiaries are engaged in sectors where trade between Member States takes place.
Minimálne niektorí príjemcovia pôsobia v odvetviach, kde dochádza k obchodným výmenám medzi členskými štátmi.
Therefore the measure is liable to affect trade and distort competition.
Opatrenie preto môže ovplyvniť trh a narušiť hospodársku súťaž.
By way of conclusion, the Commission finds that the measure constitutes State aid under Article 87(1) of the EC Treaty.
Komisia dospela k názoru, že opatrenie je štátnou pomocou podľa článku 87 ods. 1 Zmluvy o založení ES.
Compatibility of the aid
Zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom
Firstly, the CO2 tax is not levied on the electricity consumption.
Po prvé daň z CO2 sa neuplatňuje na spotrebu elektrickej energie.
Secondly, as 90 % of the electricity in Sweden is produced from nuclear and hydropower plants, the electricity tax does not have the same steering effect on CO2 emissions as the CO2 tax.
Po druhé, keďže 90 % elektrickej energie vo Švédsku vyrábajú jadrové reaktory a hydroelektrické zariadenia, daň z elektrickej energie nemá rovnaký stimulačný účinok ako daň z CO2, čo sa týka emisií CO2.
Thus, the electricity tax has to be assessed separately.
Preto sa daň z elektrickej energie musí hodnotiť samostatne.
Until 31 December 2001, the scheme constituted existing State aid within the meaning of Article 1(b)(i) of the procedural Regulation.
Do 31. decembra 2001 tvorila program pomoci existujúca štátna pomoc podľa článku 1 písm. b) bodu i) nariadenia (ES) č. 659/1999.
However, according to point 77 of the Guidelines and because of Sweden’s acceptance of the appropriate measures, all existing State aid for environmental protection should have been brought into line with the Guidelines before 1 January 2002.
Podľa bodu 77 regulačného predpisu a vzhľadom na schválenie vhodných opatrení Švédskom sa každá štátna pomoc na ochranu životného prostredia musela upraviť tak, aby bola zlučiteľná s regulačným predpisom do 1. januára 2002.
The Swedish Government argues that a reasonable time was needed to implement a new energy tax system which is compatible with the Guidelines.
Švédska vláda tvrdí, že je nevyhnutné stanoviť primeranú lehotu na zavedenie nového systému dane z energie, ktorý by bol zlučiteľný s regulačným predpisom.
Firstly, two and a half years have passed between the deadline for bringing the scheme into line with the Guidelines and the entering into force of a revised energy tax system.
Po prvé od posledného dátumu na úpravu programu pomoci v súlade s regulačným predpisom až po nadobudnutie účinnosti upraveného systému dane z energie uplynulo dva a pol roka.
Although the Commission recognises that energy taxation is of a complex nature, it considers that the period of two and a half years to be unreasonably long.
Aj keď Komisia uznáva, že zdaňovanie energie je vzhľadom na svoju povahu zložitou otázkou, dvaapolročné obdobie považuje za nezvyčajne dlhé obdobie.
Secondly, the Swedish Government did not make use of the possibility to extend the deadline for implementation of the Guidelines for certain measures, which was made and approved for France and Germany [17].
Po druhé švédska vláda na rozdiel od Francúzska a Nemecka nevyužila možnosť predĺžiť lehotu na uplatnenie regulačného predpisu v súvislosti s určitými opatreniami [17].
On the contrary, by letter of 16 March 2001, the Swedish Government accepted the appropriate measures proposed by the Commission.
Švédska vláda, naopak, listom zo 16. marca 2001 súhlasila s prospešnými opatreniami navrhovanými Komisiou.
If the Swedish Government had problems to amend the scheme within the given deadline, it could have accepted the appropriate measures with the exception of their application to the scheme in question.
Ak švédska vláda mala problémy so zmenou programu pomoci do uplynutia stanovenej lehoty, mohla súhlasiť s navrhovanými vhodnými opatreniami s výnimkou ich uplatňovania na príslušný program.
Consequently, the Commission has assessed the compatibility of the aid under the Guidelines.
Komisia posúdila zlučiteľnosť pomoci s regulačným predpisom.
In the opening decision the Commission expressed the view that no other derogations as provided for by Article 87(2) or (3) of the EC Treaty seem applicable.
V rozhodnutí začať konanie sa Komisia vyjadrila, že neplatí žiadna odchýlka ustanovená v článku 87 ods. 2 alebo 3 Zmluvy o založení ES.
This conclusion must be confirmed after the Article 88(2) procedure.
Tento záver sa mal potvrdiť po skončení konania stanoveného v článku 88 ods. 2.
During this procedure, no new elements were put forward which would alleviate the doubts that the Commission expressed in its decision to open the formal investigation procedure.
Počas tohto konania sa nenavrhlo nič, čo by rozptýlilo pochybnosti Komisie, ktoré vyjadrila vo svojom rozhodnutí začať formálny postup vyšetrovania.
The Commission therefore concludes the following:
Závery Komisie sú preto tieto.
Point 51.2 of the Guidelines allows the application of the provisions in point 51.1 in case a tax has an appreciable positive impact in terms of environmental protection and where the derogation has become necessary as a result of a significant change in economic conditions that placed the firms in a particularly difficult competitive situation.
V bode 51.2 regulačného predpisu sa uvádza, že ustanovenia bodu 51.1 sa môžu uplatňovať v prípade, že daň má pozitívny účinok, ktorý sa môže hodnotiť z hľadiska ochrany životného prostredia, a v prípade, že sa odchýlka stala nevyhnutnou pre podstatnú zmenu hospodárskych podmienok, ktorej následkom sa podniky dostali do mimoriadne ťažkej situácie z hľadiska hospodárskej súťaže.
The energy tax aims to steer towards energy savings and energy efficiency.
Daň z energie má stimulovať šetrenie energiou a zvyšovanie energetickej účinnosti.
The present Swedish energy tax system has remained unchanged since 1993.
Súčasný švédsky systém zdaňovania energie sa od roku 1993 nezmenil.
In this respect, the measure establishes the derogation from an existing tax which has been decided on when the tax was adopted.
Z tohto hľadiska je opatrením oslobodenie od existujúcej dane, o ktorom sa rozhodlo v čase schválenia dane.
It falls therefore under point 51.2 of the Guidelines which refer to the compatibility criteria of point 51.1.
Preto sa na opatrenie vzťahuje bod 51.2 regulačného predpisu, ktorý v bode 51.1 odkazuje na kritériá zlučiteľnosti.
For the period 1 January 2002 to 31 December 2003, point 51.1(b), second indent, of the Guidelines is applicable, as the exemption concerns a domestic tax imposed in the absence of a Community tax.
Na obdobie od 1. januára 2002 do 31. decembra 2003 platí bod 51.1 písm. b) druhá zarážka regulačného predpisu, pretože oslobodenie sa vzťahuje na vnútroštátnu daň zavedenú v podmienkach chýbajúceho vymedzenia dane Spoločenstvom.
This follows from the wording in point 51.1.b first subparagraph, which allows for tax reductions from a harmonised tax if the beneficiaries pay more than the Community minimum rates ‘in order to provide firms with an incentive to improve environmental protection’.
Práve uvedené vyplýva z bodu 51.1 písm. b) prvej zarážky, v ktorom sa uvádza, že harmonizované zníženie dane sa povoľuje, ak suma, ktorú podniky skutočne zaplatili po zavedení zníženia dane, je vyššia ako minimálna sadzba Spoločenstva „na takej úrovni, ktorá podnecuje podniky k tomu, aby konali v záujme lepšej ochrany životného prostredia“.
The exemption results in a zero-tax on electricity used in the manufacturing process by the manufacturing sector.
Súčasné oslobodenie má za následok nulovú daň z elektrickej energie, ktorá sa v priemyselnej výrobe využíva vo výrobných procesoch.
The Commission can, thus, conclude that the undertakings did not pay a significant proportion of the national tax.
Komisia teda môže vysloviť záver, že podniky nezaplatili veľkú časť vnútroštátnej dane.
Therefore, the measure as it stands cannot, for the period 1 January 2002 until 31 December 2003, be declared compatible in accordance with the Guidelines.
Opatrenie sa preto v súčasnej podobe nemôže považovať za zlučiteľné s regulačným predpisom za obdobie od 1. januára 2002 do 31. decembra 2003.
Since no other ground for compatibility applies, this aid must be declared incompatible with the common market.
Keďže žiadny iný argument neumožňuje dokázať zlučiteľnosť, táto pomoc sa považuje za nezlučiteľnú so spoločným trhom.
As mentioned in recital 18, Directive 2003/96/EC entered into force on 1 January 2004.
Ako sa uvádza v odôvodnení 18, smernica 2003/96/ES nadobudla účinnosť 1. januára 2004.
That directive takes the objective of environmental protection explicitly into account (see in particular recitals 3, 6, 7 and 12).
Táto smernica výslovne zohľadňuje cieľ ochrany životného prostredia (najmä odôvodnenia 3, 6, 7 a 12).
The Commission, therefore, considers that the respect of the minimum rates of Directive 2003/96/EC will provide undertakings with an incentive to improve environmental protection.
Komisia preto zastáva názor, že dodržanie minimálnych sadzieb stanovených v smernici 2003/96/ES podnecuje podniky k väčšej ochrane životného prostredia.
For this reason, the Commission can, in the present case, accept the respect of the minimum rates also as equal to a significant proportion of the national tax as requested under point 51.1(b), second indent, of the Guidelines.
Práve z tohto dôvodu Komisia môže súhlasiť s tým, že dodržiavanie minimálnych sadzieb je rovnocenné so zaplatením podstatnej časti vnútroštátnej dane podľa bodu 51.1 písm. b) druhej zarážky regulačného predpisu.
Therefore, for the period 1 January 2002 until 31 December 2003 the Swedish measure can be declared compatible to the extent that beneficiaries are required to pay the minimum rates set by Directive 2003/96/EC.
Preto švédske opatrenie na obdobie od 1. januára 2002 do 31. decembra 2003 možno považovať za zlučiteľné so spoločným trhom iba vtedy, keď príjemcovia pomoci musia zaplatiť minimálne sadzby stanovené v smernici 2003/96/ES.
Incompatible aid corresponds to the amount resulting from the application of the minimum levels set out in the Energy Tax Directive.
Pomoc nezlučiteľná so spoločným trhom zodpovedá sume vyplývajúcej z uplatňovania minimálnych sadzieb ustanovených v smernici 2003/96/ES.
For the period 1 January 2004 until such time as the current system is applied, the tax is harmonised by the Directive 2003/96/EC.
Pre obdobie od 1. januára 2004 až do obdobia ukončenia platnosti súčasného systému je predmetná daň harmonizovaná so smernicou 2003/96/ES.
Therefore, point 51.1(b), first indent, of the Guidelines is applicable.
To znamená, že platí bod 51.1 písm. b) prvá zarážka regulačného predpisu.
According to that provision, a reduction can be approved if the amount effectively paid by the beneficiaries after the reduction remains higher than the Community minimum.
Podľa tohto ustanovenia sa daň môže znížiť vtedy, keď suma, ktorú príjemcovia skutočne zaplatili po znížení dane, je stále vyššia ako minimálna sadzba Spoločenstva.
According to Article 10 of the Directive 2003/96/EC, the minimum tax rate for electricity is fixed to EUR 0,5 per MWh for business use.
Podľa článku 10 smernice 2003/96/ES je minimálna sadzba zdanenia elektrickej energie stanovená na 0,5 EUR za 1 MWh v prípade využívania na komerčné účely.
Thus, the fixed minimum rate was not respected in the present case.
V tomto prípade sa teda nedodržala stanovená minimálna sadzba.
According to Article 17(2) and (4) of the same Directive, a tax rate down to zero is allowed for energy-intensive businesses which have concluded agreements, or equivalent, to undertake measures to achieve environmental objectives or increased energy efficiency equivalent to what would have been achieved if the Community minimum levels had been observed.
Podľa článku 17 ods. 2 a 4 tejto smernice sa miera zdanenia až na nulovú úroveň povoľuje podnikom, ktoré sú veľkými spotrebiteľmi energie a ktoré sa na základe zmlúv alebo rovnocenných dohôd zaväzujú, že budú uplatňovať opatrenia na realizáciu environmentálnych cieľov alebo väčšej energetickej účinnosti rovnocenných s tými, ktoré by sa dosiahli pri dodržaní minimálnych sadzieb Spoločenstva.
In the present case, the conditions for applying a zero tax rate are not fulfilled.
V tomto prípade neboli splnené podmienky uplatňovania nulovej sadzby.
Therefore, similarly for the period since 1 January 2004, the Swedish measure may only be declared compatible to the extent that beneficiaries are required to pay the minimum rates set by Directive 2003/96/EC. Incompatible aid corresponds to the amount resulting from the application of the minimum levels set out in the energy tax Directive.
Preto možno švédske opatrenie aj na obdobie od 1. januára 2004 považovať za zlučiteľné, ak sú príjemcovia povinní platiť minimálne sadzby stanovené v smernici 2003/96/ES.
Consequently, the Commission concludes that the measure is, during the period 1 January 2002 until such time as the current system is applied, not in line with the Guidelines and the energy tax Directive.
Na základe uvedeného Komisia dospela k záveru, že pre obdobie od 1. januára 2002 až do dátumu skončenia platnosti daňového oslobodenia v jeho súčasnej podobe opatrenie nie je zlučiteľné s regulačným predpisom ani so smernicou 2003/96/ES.
The incompatible aid corresponds to the amount resulting from the application of the minimum levels set out in the energy tax Directive.
Nezlučiteľná pomoc zodpovedá sume vyplývajúcej z uplatňovania minimálnych sadzieb stanovených v smernici 2003/96/ES.
Recovery of incompatible aid
Vrátenie pomoci nezlučiteľnej so spoločným trhom
Where unlawfully granted State aid is found to be incompatible with the common market, it must according to Article 14(1) of the procedural Regulation be recovered from the beneficiary.
Podľa článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 platí, že keď je štátna pomoc poskytnutá protiprávne nezlučiteľná so spoločným trhom, treba prijať nevyhnutné opatrenia, aby príjemca vrátil pomoc.
Through recovery of the aid, the competitive position that existed before it was granted is restored as far as is possible.
Vrátenie pomoci musí v rámci možností umožniť obnovenie konkurenčných podmienok, ktoré existovali pred poskytnutím pomoci.
The fact that the aid is provided in accordance with national law — which is generally the case — does not affect a recovery, as Community law overrides national law.
Skutočnosť, že sa pomoc poskytla podľa vnútroštátnych právnych predpisov – čo je všeobecné pravidlo –, sa nedotýka vrátenia pomoci, pretože právo Spoločenstva ho začleňuje do vnútroštátnych právnych predpisov.
However, Article 14(1) of the procedural Regulation states that ‘the Commission shall not require the recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law’.
V článku 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 659/1999 sa uvádza, že „Komisia nevyžaduje vrátenie pomoci v prípade, že by tým porušila všeobecný princíp práva Spoločenstva“.
The case-law of the Court of Justice [18] and the Commission’s own decision-making practice have established that, where, as a result of the Commission’s actions, legitimate expectations exist on the part of the beneficiary of a measure that the aid has been granted in accordance with Community law, then an order to recover the aid would infringe a general principle of Community law.
Podľa judikatúry Súdneho dvora [18] a rozhodovacej praxe Komisie je vrátenie pomoci v rozpore so všeobecným princípom podľa práva Spoločenstva, keď sa príjemca následkom opatrení Komisie oprávnene nazdáva, že pomoc bola poskytnutá podľa práva Spoločenstva.
It is the responsibility of a Member State to make national measures compatible with Community State aid rules in order to prevent distortion of competition, to notify any State aid measure to the Commission in accordance with Article 88(3) of the EC Treaty and to refrain from implementing it pending its examination.
Členských štátom prislúcha dohliadať na to, aby vnútroštátne opatrenia boli zlučiteľné s pravidlami Spoločenstva o štátnej pomoci s cieľom zabrániť deformáciám hospodárskej súťaže; okrem toho členské štáty sú povinné oznámiť každú štátnu pomoc Komisii podľa článku 88 ods. 3 Zmluvy o založení ES a neprijímať opatrenia skôr, než ich Komisia preskúma.
In principle, undertakings cannot claim legitimate expectations in respect of illegal State aid.
Podniky si v zásade nemôžu zakladať na oprávnených očakávaniach v prípade protiprávnej štátnej pomoci.
If undertakings could successfully base themselves on a national law, even adopted in good faith, but which does not comply with State aid rules and therefore has the effect to distort competition, the aim of Community state aid control could not be fulfilled.
Keby sa podniky mohli odvolať na vnútroštátne právne predpisy, ktoré napriek tomu, že sa prijali v dobrej viere, nie sú v súlade s pravidlami Spoločenstva o štátnej pomoci a narušujú hospodársku súťaž, cieľ kontroly štátnej pomoci Spoločenstvom by nebolo možné dosiahnuť.
In the judgment in Case 265/85 Van den Bergh en Jurgens [19], the Court ruled that ‘[…] any trader in regard to whom an institution has given rise to justified hopes may rely on the principle of protection of legitimate expectation.
Vo veci 265/85, Van den Bergh en Jurgens BV verzus Komisia [19] sa Súdny dvor vyjadril, že „... možnosť využívať princíp ochrany oprávneného očakávania má každý hospodársky subjekt, v ktorom inštitúcia vyvolala odôvodnené očakávania.
On the other hand, if a prudent and discriminating trader could have foreseen the adoption of a Community measure likely to affect his interests, he cannot plead that principle if the measure is adopted.’
Okrem toho, ak je obozretný a uvážlivý hospodársky subjekt schopný predvídať, že Spoločenstvo prijme opatrenie, ktoré vzhľadom na svoju povahu môže poškodiť jeho záujmy, nemôže sa domáhať uplatňovania uvedeného princípu, keď sa uvedené opatrenie prijme.“
The Swedish authorities argue that the aid should not be recovered as the Commission did not fulfil its obligations set out in Article 17(2) of the procedural Regulation.
Švédske orgány sa nazdávajú, že pomoc by sa nemala vrátiť, pretože Komisia si nesplnila povinnosti vyplývajúce z článku 17 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999.
In this case, in order to adapt existing aid to the new guidelines, the Commission proposed to the Member States to bring all their existing environmental aid schemes in line with the Guidelines by 1 January 2002.
Komisia v snahe upraviť súčasnú pomoc podľa nového regulačného predpisu navrhla členským štátom, aby zmenili súčasný program pomoci životnému prostrediu v záujme ich zladenia s regulačným predpisom najneskôr do 1. januára 2002.