natgillin/translations-raw huggingface dataset:
54 With respect to this issue, the introduction of compulsory 3 years pre-school education is discussed for children from risk
54 V súvislosti s týmto problémom sa hovorí o zavedení povinnej 3-ročnej predškolskej výchovy pre deti z rizikových rodín.
53 Details see in: Čorňáková, V.: Rozsudok o segregácii Rómov podľa riaditeľa neovplyvnil zápis prvákov, (According to the Headmaster, the Judgment on Roma Segregation did not Affect the Enrolment of New Pupils), http://sabinov.korzar.sme. sk/c/6692146/rozsudok-o-segregacii-romov-podla-riaditela-neovplyvnil-zapis-prvakov.html.
V liste sa ďalej hovorí o nezáujme rodičov o vzdelávanie svojich detí, o nepripravenosti žiakov na vyučovanie, o neadresnosti jednotlivých finančných dávok poskytovaných štátom a o probléme pôrodnosti neplnoletých žiačok základných škôl.
The letter further mentions a lack of interest among parents in the education of their children, unpreparedness of pupils for classes, vague addressing of particular financial benefits granted by the state, and the issue of birth-rate of minor pupils of elementary schools.
segregácii Rómov podľa riaditeľa neovplyvnil zápis prvákov, http://sabinov.korzar.sme.sk/c/6692146/ rozsudok-o-segregacii-romov-podla-riaditelaneovplyvnil-zapis-prvakov.html.
As one of key problems the teachers perceive excessive bureaucracy in the education system and constant changes of state educational programmes.
Učitelia vnímajú ako jeden z hlavných problémov nadmernú byrokraciu v školstve a neustále menenie štátnych vzdelávacích
Talks about the possibilities of adapting the content to be rendered individually, which present individual compilation of the school curriculum as positive, are the absolute disadvantage, and even a real complication in the transfer of student to another school where they cannot follow their learning process because their curriculum is different.
Reči o možnostiach prispôsobenia si obsahu, ktoré vykresľujú individuálne zostavovanie učebných osnov školou ako pozitívne, sú absolútnou nevýhodou, dokonca priam neskutočnou komplikáciou pri prestupe žiaka na inú školu, kde nedokáže nadviazať na ich vyučovací proces, pretože majú zaručene učebné osnovy zostavené inak.
In their work, the staff of the Centre meets with opinions of teachers according to which perhaps it would not be necessary to change the education system in Slovakia.
Zamestnanci Strediska sa pri svojej práci stretávajú s názormi učiteľov, podľa ktorých možno ani nebolo potrebné meniť systém vzdelávania na Slovensku.
Naturally, these are problems which have persisted for long and do not relate only to 2012.
S neustálym menením štátnych vzdelávacích programov úzko súvisí aj problém nedostatku učebníc.
Excessive bureaucracy should be reduced by a Departmental information system, which should be put into testing operation on 01.01.2013.
Samozrejme toto sú problémy, ktoré pretrvávajú dlhšie a netýkajú sa len roku 2012.
The current information about the status of the readiness of the system has not been published yet at the website of the Institute of Information
Nadmernú byrokraciu má znížiť Rezortný informačný systém, ktorý má byť spustený do skúšobnej prevádzky od 01.01.2013.
The personal statement of teachers is a direct testimony from Slovak school practice.
Osobná výpoveď učiteliek je priamym svedectvom zo slovenskej školskej praxe.
The teachers give testimony of what is part of their daily educational practice.
Učiteľky vypovedajú o tom, čo je súčasťou ich dennej pedagogickej praxe.
They describe a phenomenon that they personally meet with in their work and express their subjective critical attitude.
Opisujú fenomén, s ktorým sa osobne stretajú vo svojej práci a vyjadrujú svoj subjektívny hodnotiaci postoj.
The statement of teachers expresses their personal experience from the village of Dobšiná, district Spišská Nová Ves, which is 330 kilometres away from Bratislava.
Výpoveď učiteliek vyjadruje ich osobné poznatky získané skúsenosťou v obci Dobšiná, v okrese Spišská Nová Ves, ktorá je vzdialená od hlavného mesta 330 kilometrov.
"Dear Mr. Minister,
"Vážený pán minister,
Our letter is a reaction to the helplessness which we encounter in our daily work.
tento list vznikol ako reakcia na bezmocnosť, s akou sa dennodenne stretávame pri našej práci.
It is the testimony of us, ordinary teachers from the "distant East".
Je to výpoveď nás obyčajných učiteľov z „ďalekého východu".
At the beginning we want to apologize that this letter is not written factually and formally, but is full of emotions and indignation, but apparently it is already too much for us and our imaginary cup of patience has just run over.
Hneď v úvode sa chceme ospravedlniť za to, že tento list nie je napísaný vecne a formálne, ale je plný emócií a rozhorčenia, no zrejme je toho už na nás priveľa a náš pomyselný pohár trpezlivosti práve pretiekol.
We cannot react without emotions.
Nedokážeme reagovať bez emócií.
Our letter is just a reaction to the intolerable situation in the Slovak education system and dysfunctional and unjust social system in the state.
Náš list je skrátka reakciou na neúnosný stav v slovenskom školstve a dysfunkčný, nespravodlivý sociálny systém v štáte.
We believe and hope that it will be an impetus for the reviewing of the current situation and position of teachers.
Veríme a dúfame, že bude impulzom k prehodnoteniu súčasnej situácie a pozície učiteľov.
In Bratislava, far away from your favourite "marginalized and socially disadvantaged groups," you have no idea about the stalemate we are forced to fight every day.
V Bratislave, ďaleko od Vašich obľúbených „marginalizovaných a sociálne znevýhodňovaných skupín" nemáte ani tušenia o tom, s akými patovými situáciami sme nútení dennodenne bojovať.
Come for a few days to experience problems that we have to deal with every day.
Príďte si na pár dní odžiť problémy, ktoré musíme každý deň riešiť.
Let's look into our schools, finally meet with real students and sit down in the classroom for a few lessons.
Poďte sa pozrieť do našich škôl, konečne sa zvítajte s reálnymi žiakmi a odseďte si v triede zopár vyučovacích hodín.
Further we wish to note that this letter is not meant just for you.
Chceme ešte podotknúť, že tento list nie je určený len Vám.
We also want to begin talks about these problems in the general public.
Rovnako chceme, aby sa o týchto problémoch začalo hovoriť aj v širokej verejnosti.
Therefore we are sending this letter to the media and also publishing it on the Internet and social networks.
Posielame preto tento list aj médiám a uverejníme ho tiež prostredníctvom internetu a sociálnych sietí.
The situation is alarming, and therefore we want to avoid further displacement of solutions and ignoring the needs of education system and the public by competent parties.
Situácia je alarmujúca, preto chceme predísť ďalšiemu odsunutiu riešení a ignorovaniu potrieb školstva i verejnosti zo strany kompetentných.
We will not generalize and will specify the problems of our schools, even though almost all schools in the east have identical problems.
Nebudeme zovšeobecňovať a vyjadríme sa konkrétne k problémom našich škôl, aj keď identické problémy majú takmer všetky školy na východe.
The greatest difficulty we have with students who are significantly socially maladjusted, they are almost exclusively students of the Roma origin.
Najväčšie ťažkosti máme so žiakmi, ktorí sú sociálne výrazne neprispôsobiví, takmer výhradne sú to žiaci rómskeho pôvodu.
We want to emphasize, however, that this is not about race, skin or biases and reservations against the Roma.
Chceme však zdôrazniť, že toto nie je o rase, o pleti alebo o predsudkoch a výhradách voči Rómom.
Students do not participate in the first lessons, leave the last lessons, and often run away from the school.
Žiaci sa nezúčastňujú prvých vyučovacích hodín, odchádzajú z posledných, často utekajú z vyučovania.
It is not rare that a student comes to school in the morning and out of a total of six lessons, he/she attend one or two, and without informing the teacher he/she wanders in the corridor of the school.
Nie je žiadnou zriedkavosťou, že žiak príde ráno do školy a zo šiestich vyučovacích hodín sa zúčastní jednej alebo dvoch a počas ostatných sa bez vedomia vyučujúceho túla po chodbách a priestoroch školy.
We are not able to search for and collect students who should be in the classroom but are not.
Nie je v našich silách a možnostiach hľadať a „zbierať" žiakov, ktorí by mali byť na vyučovaní, no nie sú.
In addition, these students are often aggressive and arrogant, and there are different types of sexual harassment not only upon fellow students but also upon teachers.
Navyše sú títo žiaci väčšinou agresívni, arogantní a vyskytujú sa rôzne druhy sexuálneho obťažovania nielen spolužiakov, ale aj učiteliek.
The situation in some classrooms verges on systematic bullying of teachers.
Situácia v niektorých triedach hraničí so systematickým šikanovaním pedagógov.
It is standard practice that a student comes to school not only without a school bag, slippers, pencil case, hygienic bag, sports apparel, coloured pencils and drawing and other accessories for art and another education, but in most cases they come even without a single workbook, pen or pencil, completely without nothing maximum with a little snack.
Je bežnou praxou, že žiak príde do školy nielen bez školskej tašky, prezuviek, peračníka, hygienického vrecúška, športového úboru, farbičiek, rysovacích a iných potrieb na výtvarnú a ďalšie výchovy, ale dokonca väčšinou prídu bez jediného zošita, bez pera alebo aspoň ceruzky, absolútne s ničím- maximálne s chabou desiatou.
Parents of these children are even the beneficiaries of the financial benefit of 17€, which is paid out mostly just to a group of maladjusted people and just for the fact that their children perform compulsory school attendance.
Rodičia týchto detí sú dokonca poberateľmi finančného príspevku vo výške 17€, ktorý je vyplácaný zväčša len skupine neprispôsobivých obyvateľov a len za to, že deti plnia povinnú školskú dochádzku.
The question is for what reason the benefit is awarded to them as compulsory school attendance arises out of the law, and is therefore compulsory for all children without exception, and also why these funds are usually paid only to parents of a certain group of population.
Otázne je, z akého dôvodu im je tento príspevok pridelený, keďže povinná školská dochádzka vyplýva zo zákona a je teda pre všetky deti bez rozdielov povinná a tiež aj to, prečo sú tieto financie vyplácané väčšinou len rodičom istej skupiny obyvateľstva.
Why these parents do not receive the said benefit?
Z akého dôvodu im spomínaný príspevok vyplácaný nie je?
Both responsible parents and the general public are umbraged by such positive discrimination, which can be called only a mockery of conscientious families.
Zodpovední rodičia a aj široká verejnosť je právom pohoršená touto pozitívnou diskrimináciou, ktorá sa nedá nazvať inak ako výsmechom svedomitej rodiny.
We also want to note that the benefit is paid to parents of children from socially disadvantaged environment and is paid also if the school attendance of the children at school is regularly and grossly violated by truancy and other educational problems.
Chceme ešte podotknúť, že spomínaný príspevok je rodičom detí zo sociálne znevýhodneného prostredia vyplácaný aj v prípade, že školská dochádzka detí je pravidelne a hrubo porušovaná záškoláctvom a inými problémami výchovného charakteru.
They come to school because "it is boring at home, and at school, at least they will have a fun."
Prídu do školy preto, lebo „doma je nuda a v škole sa aspoň zabavia".
And for them fun means disorderly conduct, which causes problems to all units of the school, paradoxically, usually except themselves...
A pod slovom zábava si predstavujú výtržníctvo, ktorým spôsobujú problémy všetkým zložkám školy, paradoxne obyčajne okrem seba...
For reasons of briefness, we will not mention advantageous prices of meal tickets in comparison with employed parents, but it is outrageous that lunch for the whole month (if the month has 20 business days) is paid by the parents of some children in an amount of 1.80 to a maximum of 3.20€ (depending on age), but an employed parent will pay more than 23€!
O zvýhodnených cenách stravného oproti pracujúcim rodičom sa v záujme stručnosti nebudeme zmieňovať, ale je nehorázne, že za obedy na celý mesiac (v prípade, že má mesiac 20 pracovných dní) zaplatia rodičia niektorých detí sumu od 1,80 do maximálne 3,20 eur (v závislosti od veku) a pracujúci rodič viac ako 23 eur!
And lunch belongs to a student only for his/ her attending the first lesson.
A obed žiakovi patrí iba preto, lebo si odsedel prvú vyučovaciu hodinu.
What of that he/she did not bring any pen, exercise book, pencil, or homework.
Čo na tom, že nemal pero, zošit, ceruzku, domácu úlohu.
Not only did not he work on the lesson at all, but he/she caused some quarrels, and the teacher lost one third of the lesson trying to establish discipline and a working atmosphere.
Nielenže vôbec na hodine nepracoval, ale vyvolal niekoľko roztržiek a učiteľ vďaka nemu tretinu hodiny stratil snahou o nastolenie disciplíny a pracovnej atmosféry.
Again, the question is why they can further cause such anarchy?
Opäť je otázne, prečo si túto totálnu anarchiu môžu dovoliť?
Why the competent authorities and bodies do not control that child allowances meet the purpose and provide basic needs?
Prečo príslušné úrady a orgány nedohliadnu na to, aby detské prídavky spĺňali svoj účel a zabezpečovali základné potreby?
In their hands this form of assistance would not have the desired effect at all, and as a result the teachers are forced to complicate their work even by bringing these supplies to students for individual lessons every day!
Táto forma pomoci by sa v ich rukách úplne minula účinku, a preto sú učitelia nútení komplikovať si svoju prácu ešte aj tým, že tieto pomôcky osobne denne donášajú žiakom na jednotlivé vyučovacie hodiny!
Nevertheless, they are thankful for them as the supplies from the state present the only way how the learning process can be fully provided.
Napriek tomu sú za ne vďační, pretože pomôcky od štátu sú jedinou možnosťou, ako môže byť vyučovací proces plnohodnotne zabezpečený.
However, parents do not like this and we meet with cases where a parent visits the school for the first time when he/she comes to dispute and demand the supplies to be put into their own hands, so that they can sell them.
Ani to sa však ich rodičom nepáči a stretávame sa s prípadmi, kedy rodič zavíta do školy po prvýkrát vtedy, keď sa príde hádať a dožadovať odovzdania pomôcok do vlastných rúk, aby ich mohol rozpredať.
Different types of financial benefits the parents of these children receive do not ensure the basic needs at all.
Rôzne druhy finančných dávok, ktoré rodičia týchto detí poberajú, vôbec nezabezpečujú základné potreby.
It is not rare that in winter months the children come to school in leaky boots and a jumper.
V zimných mesiacoch nie je žiadnou raritou, keď dieťa príde do školy v deravých poltopánkach a ľahkom svetríku.
Teachers regularly bring home different types of "souvenirs" in the form of fleas and other parasites or viruses starting from hepatitis to streptococcal and staphylococcal diseases.
Pedagógovia si pravidelne z práce domov odnášajú rôzne druhy „suvenírov" v podobe bích a iných parazitov či vírusov od žltačky až po streptokokové a stafylokokové ochorenia.
A couple of times a year they bring 'pets' from their houses to classrooms, such as mice, rats or cockroaches.
Párkrát ročne nám prepašujú z domu do tried „domácich maznáčikov" ako myši, potkany či šváby.
To complete a real picture of the real condition of their "socialization", we must mention the condition in zero or first grades of the elementary school.
Na dotvorenie reálneho obrazu o skutočnom stave ich „socializácie" nám nedá nespomenúť stav v nultých ročníkoch, prípadne prvých ročníkoch ZŠ.
The vast majority of children are not trained at all, they have never attended a kindergarten and some do not know the Slovak language at all, they have never picked up a pencil and never drawn, they are unfamiliar with toys, colours, and during the first weeks of their stay with us they are not being taught the first letters, numbers and colours, but are getting familiarized with running water, flushing the toilets, blowing the nose into a handkerchief instead of sleeves, and basic self-service and hygienic habits.
Keďže drvivá väčšina detí vôbec nie je zaškolených, do materskej školy nikdy nechodili a niektoré vôbec nevedia po slovensky, nikdy nedržali v ruke ceruzku a nekreslili, nepoznajú hračky, farby a v prvých týždňoch ich pobytu u nás sa neučia poznávať prvé písmenká, čísla a farby, ale oboznamujú sa s tečúcou vodou, splachovacím WC, fúkaním nosa do vreckovky namiesto rukávov a základnými sebaobslužnými a hygienickými návykmi.
Later we expect they will learn two other languages, which is not real as they do not speak even Slovak.
Neskôr od nich očakávame, že sa budú učiť ďalšie dva cudzie jazyky, čo je nemysliteľné, keďže poriadne nevedia ani po slovensky.
They are not able to denominate common objects, which are unknown for them, they never met with such things before.
Nedokážu pomenovať bežné veci, sú to pre nich predmety neznáme, s ktorými sa nikdy predtým nestretli.
Are you surprised that special schools are full of Roma children?
Čudujete sa, že špeciálne školy sú plné rómskych detí?
But why?
Ale prečo?
Please realize that the children picked up a pencil for the first time on the enrolment, they are unfamiliar with toys, cubes, objects or games that would develop their thinking and movements.
Uvedomte si, že dieťa drží farbičku v ruke po prvýkrát na zápise, nepoznajú hračky, kocky, predmety či hry, ktoré by rozvíjali ich myslenie a motoriku.
These children are lagging behind the other not for two, but for four years, and we want them to perform tasks placed on first grade pupils, when they are on the level of a three years child.
Tieto deti zaostávajú nie o dva, ale o štyri roky oproti ostatným a my po nich chceme, aby zvládali požiadavky kladené na prváka, keď sú na úrovni trojročného dieťaťa.
We cannot provide them with equal access to education when they do not start at the same "starting point."
Nedokážeme im zabezpečiť rovnoprávny prístup ku vzdelávaniu, keď nezačínajú na rovnakej „štartovacej pozícii".
They have to catch up with 6 years without stimuli, without leadership and education!!!
Oni musia dobiehať 6 rokov bez podnetov, bez vedenia a výchovy!!!
How should we integrate the majority when they present more than a half of the total number of students in our schools?
Ako máme integrovať väčšinu, keďže na našich školách ich je viac ako polovica z celkového počtu žiakov?
We consider it essential that children from socially unsatisfactory environment pass a compulsory zero preparatory grade!
Považujeme za nevyhnutné, aby deti zo sociálne nevyhovujúceho prostredia absolvovali nultý- prípravný ročník povinne!
Otherwise, they are not able to fully benefit from the first year (and often even throughout the school attendance) and are unnecessarily subjected to constant failure and emotional traumatisation.
Inak nie sú schopné plnohodnotne prospievať v prvom ročníku (a často ani počas celej svojej školskej dochádzky) a sú zbytočne vystavované sústavnému neúspechu a emocionálnej traumatizácii.
Deferment of compulsory schooling in these cases resolves absolutely nothing; on the contrary, the child will lose a whole year (because the family will not care about him again).
Odklad povinnej školskej dochádzky v týchto prípadoch absolútne nič nevyrieši, práve naopak, dieťa stratí jeden celý rok (lebo v rodine sa mu opäť venovať nebudú).
Thanks to the zero grade the student will learn the Slovak language, basic hygienic habits, get used to the school system, and get at least some basis for further learning.
Vďaka nultému ročníku sa naučí po slovensky, základným hygienickým návykom, zvykne si na režim školy a dostane aspoň nejaký základ pre ďalšie vzdelávanie.
In a questionnaire (SSI questionnaire) you have asked us recently how we provide equal access to education for children.
V dotazníku (dotazník ŠŠI) ste sa nás nedávno pýtali, ako zabezpečujeme rovnoprávny prístup k vzdelávaniu detí.
How can you even think that education of these children is equal when they are hungry, thirsty, dirty, tired (because the parents were "celebrating" at night and they could not sleep, or they watched over their younger siblings), have scabies, lice, their scalp is inflamed, scratched and full of crusts and fester, because the parents do not want them to treat it sparingly, it is more comfortable to cut out their heads bald (both boys and girls!!!) so that they are ashamed to go among the people?!
Ako vôbec nad tým môžete uvažovať, že by vzdelávanie týchto detí mohlo byť rovnoprávne, keď sú hladné, smädné, špinavé, nevyspaté (lebo rodičia do noci „oslavovali" a oni buďnemohli spať alebo strážili mladších súrodencov), majú svrab, sú zavšivavené, pokožka na hlave je zapálená, rozškriabaná, plná chrást a hnisu a nakoľko sa rodičom nechce zriadiť ich šetrne, pohodlnejšie je vystrihať im hlavy dohola (chlapcov aj dievčatá!!!) tak, že sa hanbia chodiť medzi ľudí?!
Just a few maladjusted children in the classroom will prevent the progress of other classmates.
uspokojené základné životné potreby a my od nich očakávame plnohodnotný výkon v škole!
Therefore, do not be surprised that parents of brighter children prefer to enrol their children in schools outside their place of residence to prevent daily fighting against undignified conditions of neglected children.
V triedach je neuveriteľný smrad a zápach, a to skutočne nie sú dôstojné podmienky pre vzdelávanie a nie sú to férové podmienky pre ostatných-prispôsobivých žiakov, ani nás pedagógov.
They with that they children get education according to their intellect, which is not hindered by students with lower intellect, or just extremely socially neglected who are unable to proceed accordingly.
Nečudujme sa preto, že rodičia šikovnejších detí ich radšej prihlásia do školy mimo miesta ich bydliska, len aby sa dennodenne nemuseli pasovaťs nedôstojnými podmienkami v spoločnosti zanedbávaných detí.
Maladjusted fellow citizens quickly become accustomed to the benefits that are offered to them by the state and get used to the idea that everything will be free, that they get a care, while they even do not need lift a finger.
Neprispôsobiví spoluobčania si veľmi rýchlo zvykli na výhody, ktoré im štát ponúka a stotožnili sa s myšlienkou, že všetko dostanú zadarmo, je o nich postarané a pritom nemusia ani pohnúť prstom.
When someone wants some kind of participation from them in improving their life situation, they are even angry.
Keď od nich niekto chce nejaký druh účasti na zlepšovaní ich životnej situácie, sú dokonca pohoršení.
So a couple of maladjusted citizens will peacefully live their life in several council flats (because one will not last for, and when it is completely demolish, they will get a new one from the state for free), they will have a lot of children (not to miss something, they start at the age of fourteen), each time they receive support, benefits and everything but the kitchen sink, but during their whole life they will not pay a single cent, produce anything for our economy, they only suck and receive all available forms of social "assistance."
Takže párik neprispôsobivých občanov si pokojne prežije svoj život v niekoľkých sociálnych bytoch (lebo jeden im vydrží maximálne pár rokov, kým ho totálne zdemolujú, tak im štát dá zadarmo nový), narobia si kopec detí (aby im náhodou niečo neuniklo, začnú pre istotu už v štrnástich), po celý čas dostávajú podporu, príspevky a prídavky od výmyslu sveta a pritom za celý svoj život štátu neodvedú ani jeden jediný cent, nevyprodukujú ani euro pre našu ekonomiku, len vyciciavajú a poberajú všemožné dostupné formy sociálnej „pomoci".
It's a vicious circle: They are poor because they have no jobs - they have no jobs because they are uneducated - they are uneducated, because they are not interested in education.
Je to začarovaný kruh: Sú chudobní, lebo nemajú prácu- nemajú prácu, lebo sú nevzdelaní- sú nevzdelaní, lebo nemajú záujem o vzdelanie.