natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The immunogenicity and safety of ProQuad were evaluated in a clinical trial involving 799 subjects 4 through 6 years of age who had received Varicella Vaccine live (Oka/Merck) and the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc. at least 1 month prior to study entry.
Imunogenitatea şi siguranţa administrării ProQuad s-au evaluat în cadrul unui studiu clinic la 799 subiecţi cu vârste cuprinse între 4 şi 6 ani, cărora li s-a administrat vaccinul varicelic viu (Oka/Merck) şi vaccinul rujeolic, urlian şi rubeolic, fabricat de Merck &amp; Co., Inc., cu cel puţin 1 lună înainte de începerea studiului.
The immunogenicity of a single dose of an earlier formulation of ProQuad was comparable to the immunogenicity of a single dose of its individual component vaccines (Varicella Vaccine live (Oka/Merck) and the measles, mumps, and rubella vaccine manufactured by Merck &amp; Co., Inc.), currently used in routine vaccination in some countries.
Imunogenitatea unei singure doze din formularea precedentă de ProQuad a fost comparabilă cu imunogenitatea unei singure doze a componentelor individuale ale vaccinurilor (vaccinul varicelic viu (Oka/Merck) şi vaccinul rujeolic, urlian şi rubeolic, fabricat de Merck &amp; Co., Inc.) care sunt folosite în prezent în vaccinarea de rutină în unele ţări.
The improved room temperature patch formulation showed better skin adhesion than the cold storage formulation with &gt; 90% of patches showing sufficient adhesion (i.e. &gt; 70% of the patch area adhering) compared to &lt; 83%.
Forma farmaceutică îmbunătățită a plasturelui, păstrată la temperatura camerei, a demonstrat o mai bună aderență la piele comparativ cu cea depozitată la rece, &gt; 90 % din plasturi arătând o aderență suficientă (de exemplu &gt; 70% din suprafaţa plasturelui aderă), comparativ cu &lt; 83
The in vitro human plasma protein binding of rimonabant is high ( &gt; 99.9%) and non-saturable over a wide concentration range.
In vitro, legarea de proteinele plasmatice umane este crescută ( &gt; 99,9%) şi non-saturabilă într-un interval larg de concentraţii.
The incidence in older, predominantly non-vaccinated children ( &gt; 5 years) did not change over the duration of the study.
Incidenţa la copiii mai mari ( &gt; 5 ani), predominant nevaccinaţi nu s-a schimbat pe durata studiului.
The incidence in older, predominantly non-vaccinated children ( &gt; 5 years) did not change over the duration of the study.
Incidenţa la copiii mai mari ( &gt; 5 ani), predominant nevaccinaţi, nu s-a schimbat pe durata studiului.
The incidence of a FEV1 reduction &gt; 15% from baseline after Rapiscan administration was assessed in three randomised, controlled clinical studies.
Incidenţa scăderii VEMS &gt; 15% faţă de valoarea iniţială după administrarea Rapiscan a fost evaluată în trei studii clinice randomizate, controlate.
The incidence of a QTcF interval &gt; 500 msec was uncommon and observed in one patient (1/321 patients).
Incidenţa unui interval QTcF &gt; 500 msec a fost mai puţin frecventă, observată la un singur pacient (1/321 pacienţi).
The incidence of ADRs of all grades and grade 3 /4 ADR was similar in elderly patients compared to younger patients ( &lt; 65 years).
Incidenţa RA de toate gradele şi a RA de grad 3/4 a fost similară la pacienţii vârstnici comparativ cu pacienţii tineri ( &lt; 65 ani).
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤ 6 cycles of pemetrexed maintenance (N=519), and compared to patients who received &gt; 6 cycles of pemetrexed (N=281).
Incidenţa reacţiilor adverse a fost evaluată la pacienţi care au utilizat ≤ 6 cicluri de pemetrexed menţinere (N=519) şi a fost comparată cu a pacienţilor care au utilizat &gt; 6 cicluri de pemetrexed (N=281).
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤ 6 cycles of pemetrexed maintenance (N=519), and compared to patients who received &gt; 6 cycles of pemetrexed (N=281).
Incidenţa reacţiilor adverse a fost evaluată la pacienţi cărora li s-a administrat ≤ 6 cicluri de pemetrexed menţinere (N = 519) şi a fost comparată cu a pacienţilor cărora li s-a administrat &gt; 6 cicluri de pemetrexed (N = 281).
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤ 6 cycles of pemetrexed maintenance (N=519), and compared to patients who received &gt; 6 cycles of pemetrexed (N=281).
Incidenţa reacţiilor adverse a fost evaluată la pacienţi cărora li s-au administrat ≤ 6 cicluri de pemetrexed menţinere (N=519) şi a fost comparată cu a pacienţilor cărora li s-au administrat &gt; 6 cicluri de pemetrexed (N=281).
The incidence of adverse reactions was evaluated for patients who received ≤6 cycles of pemetrexed maintenance (N=519), and compared to patients who received &gt; 6 cycles of pemetrexed (N=281).
Incidenţa reacţiilor adverse a fost evaluată la pacienţi cărora li s-a administrat ≤ 6 cicluri de pemetrexed în menţinere (N=519) şi a fost comparată cu a pacienţilor cărora li s-a administrat &gt; 6 cicluri de pemetrexed (N=281).
The incidence of all adverse events relating to liver and biliary systems was  1.5% in any treatment group and similar to placebo.
Incidenţa tuturor evenimentelor adverse hepatice şi biliare a fost &lt; 1,5% în toate grupurile de tratament şi similar cu placebo.
The incidence of aminotransferase elevations (ALT/AST) &gt; 3 × ULN was 3.4% on macitentan 10 mg and 4.5% on placebo in a double-blind study in patients with PAH.
Incidenţa cazurilor de creştere a aminotransferazei (ALT/AST) &gt; 3 × limita superioară a valorilor normale a fost de 3,4% pentru macitentan 10 mg şi 4,5% pentru placebo în cadrul unui studiu dublu- orb la pacienţi cu HTAP.
The incidence of binding antibodies (excluding predose positive patients) was 1% as detected by the acid-dissociation ELISA and &lt; 1% as detected by the Biacore assay;
Incidenţa apariţiei anticorpilor de legare (excluzând pacienţii pozitivi înainte de administrare) a fost 1% conform detecţiei prin testul disocierii în mediu acid ELISA şi &lt; 1% conform detecţiei prin testul Biacore;
The incidence of febrile neutropenia was lower for patients randomised to receive pegfilgrastim compared with placebo (1% versus 17%, p &lt; 0.001).
Incidenţa neutropeniei febrile a fost mai mică la pacientele randomizate pentru a primi pegfilgrastim faţă de cele cărora li s-a administrat placebo (1% comparativ cu 17%, p &lt; 0,001).
The incidence of febrile neutropenia was lower for patients randomised to receive pegfilgrastim compared with placebo (1% versus 17%, p &lt; 0.001).
Incidenţa neutropeniei febrile a fost mai mică la pacientele randomizate pentru a primi pegfilgrastim faţă de cele cărora li s-a administra placebo (1% comparativ cu 17%, p &lt; 0,001).
The incidence of grade 3/4 blood and lymphatic adverse events was higher in elderly patients compared to younger patients ( &lt; 65 years), with previously untreated or relapsed/refractory CLL.
Incidenţa evenimentelor adverse la nivel sanguin şi limfatic de gradul 3/4 a fost mai mare la pacienţii vârstnici comparativ cu pacienţii mai tineri ( &lt; 65 ani), cu LLC netratată anterior sau cu recăderi/refractară.
The incidence of grade 3/4 blood and lymphatic adverse events was higher in elderly patients compared to younger patients ( &lt; 65 years), with previously untreated or relapsed/refractory CLL.
Incidenţa reacţiilor adverse sanguine şi limfatice de grad 3/4 a fost mai mare la pacienţii vârstnici comparativ cu pacienţii tineri ( &lt; 65 ani), cu LLC netratată anterior sau cu recăderi/refractară.
The incidence of hospitalisations and IV anti-infective use associated with a clinical diagnosis of febrile neutropenia was lower in the pegfilgrastim group compared with placebo (1% versus 14%, p  0.001; and 2% versus 10%, p  0.001).
Incidenţa spitalizărilor şi a terapiei antiinfecţioase iv asociată cu un diagnostic clinic de neutropenie febrilă a fost mai mică în grupul tratat cu pegfilgrastim faţă de placebo (1% comparativ cu 14%, p &lt; 0,001 şi 2% comparativ cu 10%, p &lt; 0,001).
The incidence of hospitalisations and IV anti-infective use associated with a clinical diagnosis of febrile neutropenia was lower in the pegfilgrastim group compared with placebo (1% versus 14%, p0.001; and 2% versus 10%, p0.001)
Incidenţa spitalizărilor şi a terapiei antiinfecţioase iv asociată cu un diagnostic clinic de neutropenie febrilă a fost mai mică în grupul tratat cu pegfilgrastim faţă de placebo (1% comparativ cu 14%, p &lt; 0,001 şi 2% comparativ cu 10%, p &lt; 0,001).
The incidence of infection was 38% in the Gazyvaro plus chlorambucil arm and 37% in the rituximab plus chlorambucil arm (with Grade 3-5 events reported in 12% and 14%, respectively and fatal events reported in &lt; 1% in both treatment arms).
Incidenţa infecţiilor a fost 38% în braţul cu Gazyvaro plus clorambucil şi de 37% în braţul cu rituximab plus clorambucil (cu evenimente de Grad 3-5 raportate la 12% şi respectiv 14%, şi evenimente letale raportate la &lt; 1% în ambele braţe de tratament).
The incidence of infections leading to dose interruptions was also numerically higher in patients weighing &lt; 30 kg treated with 10 mg/kg tocilizumab (21.4%) compared to patients weighing ≥30 kg, treated with 8 mg/kg tocilizumab (7.6%).
De asemenea, incidenţa infecţiilor care au condus la întreruperea dozei a fost numeric mai mare la pacienţii cu greutate &lt; 30 kg trataţi cu tocilizumab 10 mg/kg (21,4%), comparativ cu pacienţii cu greutate ≥ 30 kg, trataţi cu tocilizumab 8 mg/kg (7,6%).
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent infusions and is &lt; 1% of patients by the eighth cycle of MabThera (containing) treatment.
Incidenţa simptomelor cauzate de perfuzie a scăzut substanţial cu perfuziile ulterioare şi apare la &lt; 1% dintre pacienţi până la ciclul opt de terapie cu MabThera.
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent infusions and is &lt; 1% of patients by the eighth cycle of MabThera-containing treatment.
Incidenţa simptomelor cauzate de perfuzie a scăzut substanţial cu perfuziile ulterioare şi apare la &lt; 1% dintre pacienţi până la ciclul opt de terapie cu MabThera.
The incidence of infusion-related symptoms decreased substantially with subsequent intravenous infusions and is &lt; 1% of patients by the eighth cycle of MabThera (containing) treatment.
Incidenţa simptomelor cauzate de perfuzie a scăzut substanţial cu perfuziile ulterioare şi apare la &lt; 1% din pacienţi până la ciclul opt de terapie (conţinând) MabThera.
The incidence of life threatening (grade 4) haematologic effects was &lt; 1.0% and sepsis was reported in 1% of patients.
Incidenţa reacţiilor adverse hematologice care pun viaţa în pericol (gradul 4) a fost &lt; 1,0 % şi s-a raportat sepsis la 1 % dintre paciente.
The incidence of neutralising antibodies (excluding predose positive patients) was &lt; 1%;
Incidenţa anticorpilor neutralizanţi (excluzând pacienţii pozitivi înainte de administrare) a fost &lt; 1%;
The incidence of on treatment alanine aminotransferase (ALT) flares in the two treatment arms according to AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) definition (ALT elevation &gt; 2x baseline and &gt; 10x ULN) are further described in Table 3 below.
Incidenţa creşterilor bruşte ale alaninaminotransferazei (ALT) în timpul tratamentului în cazul celor două grupuri de tratament conform definiţiei AASLD (American Association for the Study of Liver Diseases) (creşteri ale ALT &gt; 2 x valoarea iniţială şi &gt; 10 x LSVN) este prezentată în Tabelul 3.
The incidence of patients with triglyceride elevations &gt; 5 x upper limit of normal (ULN) was 2.4% with Ilaris and 0.7% with triamcinolone acetonide.
Incidenţa pacienţilor care au prezentat creşteri ale valorilor trigliceridelor &gt; 5x limita normală superioară (LNS) a fost de 2,4% la administrarea Ilaris şi de 0,7% la administrarea triamcinolon acetonidei.
The incidence of potentially clinically significant decreases in lymphocyte counts ( &lt; 0.5 x 109/L) ( &lt; 1%), neutrophil counts (≤1.0 x 109/L) ( &lt; 1%) and platelet counts (≤100 x 109/L) (≤1%) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Incidenţa scăderilor potenţial clinic semnificative ale numărului de limfocite ( &lt; 0,5 x 109/l) ( &lt; 1%), numărului de neutrofile (≤ 1,0 x 109/l) ( &lt; 1%) şi numărului de trombocite (≤ 100 x 109/l) (≤ 1%) a fost similară la pacienţii trataţi cu Plegridy şi la cei cărora li s-a administrat placebo.
The incidence of potentially clinically significant decreases in lymphocyte counts ( &lt; 0.5 x 109/L) ( &lt; 1%), neutrophil counts (≤1.0 x 109/L) ( &lt; 1%) and platelet counts (≤100 x 109/L) (≤1%) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Incidenţa scăderilor potenţial clinic semnificative ale numărului de limfocite ( &lt; 0,5 x 109/l) ( &lt; 1%), numărului de neutrofile (≤ 1,0 x 109/l) ( &lt; 1%) şi numărului de trombocite (≤ 100 x 109/l) (≤ 1%) a fost similară la pacienţii trataţi cu Plegridy şi la cei la care s-a administrat placebo.
The incidence of potentially clinically significant decreases in RBC counts ( &lt; 3.3 x 1012/L) was similar in Plegridy-treated patients compared to placebo-treated patients.
Incidenţa scăderilor potenţial clinic semnificative ale numărului CRS ( &lt; 3,3 x 1012/l) a fost similară la pacienţii trataţi cu Plegridy şi la cei cărora li s-a administrat placebo.
The incidence of seizure events was low and comparable in patients receiving Plegridy (125 micrograms every 2 weeks) and placebo ( &lt; 1% in each group).
Incidenţa reacţiilor de tip criză convulsivă a fost scăzută şi comparabilă la pacienţii cărora li s-a administrat Plegridy (125 micrograme la fiecare 2 săptămâni) şi placebo ( &lt; 1% în fiecare grup).
The incidence of serious events related to depression and suicidal ideation were similar and low ( &lt; 1%) in both Plegridy 125 micrograms every 2 weeks and placebo-treated patients.
Incidenţa evenimentelor severe legate de depresie şi ideaţia suicidară a fost similară şi scăzută ( &lt; 1%) în grupul de pacienţi trataţi cu Plegridy 125 micrograme la fiecare 2 săptămâni şi în cel la care s-a administrat placebo.
The incidence of severe headache, severe dizziness, and severe insomnia was low, but was higher in subjects treated with naltrexone / bupropion compared to subjects treated with placebo (severe headache: naltrexone / bupropion 1.1%, placebo 0.3%; severe dizziness: naltrexone / bupropion 0.6%, placebo 0.2%; severe insomnia: naltrexone / bupropion 0.4%, placebo &lt; 0.1%).
Incidenţa cefaleei severe, a ameţelii severe şi a insomniei severe a fost scăzută, însă a fost mai mare la pacienții trataţi cu naltrexonă/bupropionă decât la cei la care s-a administrat placebo (cefalee severă: naltrexonă/bupropionă 1,1%, placebo 0,3%; ameţeală severă: naltrexonă/bupropionă 0,6%, placebo 0,2%; insomnie severă: naltrexonă/bupropionă 0,4%, placebo &lt; 0,1%).
The incidence of severe local skin responses that occurred at an incidence &gt; 1% in both the ‘face/scalp’ and the ‘trunk/extremities’, respectively are: application site erythema (24% and 15%), application site exfoliation (9% and 8%), application site scab (6% and 4%), application site swelling (5% and 3%) and application site pustules (5% and 1%).
‚faţă/scalp’ şi respectiv pe trunchi/extremităţi sunt: eritem la locul de aplicare (24% şi 15%), exfoliere la locul de aplicare (9% şi 8%), crustă la locul de aplicare (6% şi 4%), inflamaţie la locul de aplicare (5% şi 3%), şi pustule la locul de aplicare (5% şi 1%).
The incidence of the primary efficacy endpoint defined as first recurrence of AF or premature study drug discontinuation for intolerance or lack of efficacy at 12 months was 75% in the dronedarone group and 59% in the amiodarone group (hazard ratio = 1.59, log-rank p-value &lt; 0.0001).
Incidenţa criteriului principal de eficacitate definit ca prima recurenţă a FA sau întreruperea prematură a medicaţiei de studiu pentru intoleranţă sau lipsă de eficacitate, la 12 luni, a fost 75% în grupul tratat cu dronedaronă şi 59% în grupul tratat cu amiodaronă (risc relativ = 1,59, valoare p log-rank &lt; 0,0001).
The incidence of these adverse reactions, possibly reflecting meningeal irritation, are headache (24%), nausea (18%), vomiting (17%), pyrexia (12%), neck stiffness (3%), neck pain (4%), back pain (7%), meningism ( &lt; 1%), convulsions (6%), hydrocephalus (2%), and CSF pleocytosis with or without altered state of consciousness (1%).
Incidenţa acestor reacţii adverse, care reflectă o posibilă iritaţie meningeală, este reprezentată de cefalee (24%), greaţă (18%), vărsături (17%), febră (12%), rigiditatea cefei (3%), durere cervicală (4%), durere lombară (7%), meningism ( &lt; 1%), convulsii (6%), hidrocefalie (2%) şi pleiocitoza LCR, cu sau fără alterarea stării de conştienţă (1%).
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1% , grade 3/4 ) and was not different between treatment arms.
Incidenţa trombocitopeniei a fost scăzută ( &lt; 1%, grad 3/4) şi nu au fost diferenţe între braţele de studiu.
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1 %, grade 3/4) and was not different between treatment arms.
Incidenţa trombocitopeniei a fost scăzută ( &lt; 1%, grad 3/4) şi nu au fost diferenţe între braţele de studiu.
The incidence of thrombocytopenia was low ( &lt; 1%, grade 3/4%) and was not different between treatment arms.
Incidenţa trombocitopeniei a fost scăzută ( &lt; 1%, grad 3/4) şi nu au fost diferenţe între braţele de studiu.
The incidences of Abilify Maintena patients with prolactin levels &gt; 1 time the upper limit of normal range (ULN) was 1.9 % compared to 7.1 % for placebo patients.
Incidenţa în rândul pacienţilor cărora li s-a administrat Abilify Maintena şi care au avut concentraţii ale prolactinei &gt; 1 x limita superioară a normalului (LSN) a fost de 1,9 %, comparativ cu 7,1 % la pacienţii cărora li s-a administrat placebo.
The increased risk of overall and major hypoglycemia was primarily observed in subjects with A1C &lt; 7% at baseline.
Riscul crescut de hipoglicemie şi de hipoglicemie majoră a fost observat mai ales la pacienţii cu valoarea iniţială a A1C &lt; 7%.
The increases in BMD were significantly greater in the Aclasta-treated group at the lumbar spine and femoral neck at 12 months compared to risedronate (all p &lt; 0.03).
Creşterile DMO au fost semnificativ mai mari în grupul tratat cu Aclasta, la nivelul zonei lombare a coloanei vertebrale şi a colului femural după 12 luni în comparaţie cu risedronat (p total &lt; 0,03).
The increases in BMD were significantly greater in the zoledronic acid-treated group at the lumbar spine and femoral neck at 12 months compared to risedronate (all p &lt; 0.03).
Creşterile DMO au fost semnificativ mai mari în grupul tratat cu acid zoledronic, la nivelul zonei lombare a coloanei vertebrale şi a colului femural după 12 luni în comparaţie cu risedronat (p total
The increases in BMD were significantly greater in the zoledronic acid-treated group at the lumbar spine and femoral neck at 12 months compared to risedronate (all p &lt; 0.03).
Creşterile DMO au fost semnificativ mai mari în grupul tratat cu acid zoledronic, la nivelul zonei lombare a coloanei vertebrale şi a colului femural după 12 luni, în comparaţie cu grupul tratat cu risedronat (p total &lt; 0,03).
The information provided is based on data generated from clinical trials in which 115 patients ( &gt; 1 and ≤ 21 years old) with either ALL or acute myeloid leukaemia (AML) received at least one dose of clofarabine at the recommended dose of 52 mg/m2 daily x 5.
Informaţiile furnizate se bazează pe date obţinute în cadrul studiilor clinice, în care 115 pacienţi (cu vârste cuprinse între &gt; 1 an şi ≤21 ani), fie cu LLA, fie cu leucemie mieloidă acută (LMA), au fost trataţi cu cel puţin o doză de clofarabină, în doza recomandată de 52 mg/m2 die x 5.
The initial dose of melphalan is reduced for elderly &gt; 75 years of age considering baseline bone marrow reserve and renal function.
Doza iniţială de melfalan se reduce pentru vârstnicii cu vârsta &gt; 75 ani, în funcţie de rezerva de măduvă osoasă şi funcţia renală la momentul iniţierii tratamentului.
The INOmax group had significantly improved oxygenation as measured by PaO2, OI, and alveolar-arterial gradient (p &lt; 0.001 for all parameters).
Grupul tratat cu INOmax prezenta o oxigenare semnificativ ameliorată, măsurată în funcţie de PaO2, OI şi gradientul alveolar-arterial (p &lt; 0,001 pentru toţi parametrii).
The intranasal dosing of 110 micrograms once daily does not typically result in measurable plasma concentrations ( &lt; 10 pg/ml).
Administrarea nazală a unei doze de 110 micrograme o dată pe zi nu determină în mod obişnuit concentraţii plasmatice măsurabile ( &lt; 10 pg/ml).
The iron uptake from radiolabelled Velphoro drug substance, 2,000 mg in 1 day was investigated in 16 CKD patients (8 pre-dialysis and 8 haemodialysis patients) and 8 healthy volunteers with low iron stores (serum ferritin &lt; 100 mcg/L).
Absorbţia de fier din substanţa activă marcată radioactiv a medicamentului Velphoro, 2000 mg în 1 zi, a fost investigată la 16 pacienţi cu BRC (8 pacienţi anterior efectuării hemodializei şi 8 pacienţi cărora li s­a efectuat hemodializă) şi 8 voluntari sănătoşi cu depozite mici de fier (feritină serică &lt; 100 mcg/l).
The largest of these trials (n = 277) enrolled patients who were between 18 and 70 years of age and had active ankylosing spondylitis defined as visual analog scale (VAS) scores of ≥ 30 for average of duration and intensity of morning stiffness plus VAS scores of ≥ 30 for at least 2 of the following 3 parameters: patient global assessment; average of VAS values for nocturnal back pain and total back pain; average of 10 questions on the Bath Ankylosing Spondylitis Functional Index (BASFI).
Cel mai mare dintre aceste studii clinice (n = 277) a înrolat pacienţi cu vârste cuprinse între 18 şi 70 de ani, care aveau spondilită anchilozantă activă, definită pe scala vizuală analogică (SVA) prin scoruri &gt; 30 pentru media duratei şi intensităţii redorii matinale, plus scoruri SVA &gt; 30 pentru cel puţin 2 din următorii 3 parametri: evaluarea globală a pacientului; media valorilor SVA pentru durerea nocturnă de spate şi durerea totală de spate; media a 10 puncte ale indicelui funcţional Bath pentru spondilita anchilozantă (BASFI).
The leaflet was approved in
Acest prospect a fost revizuit în &lt; {LL/AAAA} &gt; .
The longer term data available in children treated with the combination therapy with standard interferon/ribavirin are also indicative of substantial growth retardation ( &gt; 15 percentile decrease in height percentile as compared to baseline) in 21 % (n=20) of children despite being off treatment for more than 5 years.
Datele pe termen lung disponibile la copii trataţi cu asocierea interferon standard/ribavirină indică, de asemenea, o întârziere substanţială a creşterii (o scădere &gt; 15 percentilă a percentilei înălţimii comparativ cu valorile de referinţă) la 21% (n=20) dintre copii, deşi aceştia nu mai urmau tratamentul de mai mult de 5 ani.
The longer term data available in children treated with the combination therapy with standard interferon/ribavirin are also indicative of substantial growth retardation ( &gt; 15 percentile decrease in height percentile as compared to baseline) in 21 % of children (n=20) despite being off treatment for more than 5 years.
Datele pe termen lung disponibile la copii trataţi cu asocierea interferon standard/ribavirină indică, de asemenea, o întârziere substanţială a creşterii (o scădere &gt; 15 percentile a percentilei înălțimii corespunzătoare vârstei, comparativ cu valorile de referinţă) la 21% dintre copii (n=20), deşi aceştia nu mai urmau tratamentul de mai mult de 5 ani.