natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The mean estimated vorapaxar Cmax and AUC were 35% and 33% higher, respectively, in patients with a body weight of &lt; 60 kg compared to those weighing 60-100 kg.
Valorile medii Cmax și ASC estimate pentru vorapaxar au fost cu 35% respectiv 33% mai mari la pacienții cu o greutate corporală &lt; 60 kg comparativ cu cei cu o greutate de 60-100 kg.
The mean Ishak score of 2.2 (SD 1.1) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 0.9 (SD 1.0) with a mean change of -1.3 (SD 1.3).
Scorul Fibrozei Ishak mediu de 2,2 (DS 1,1) la momentul iniţial s-a îmbunătăţit (p &lt; 0,0001) la 0,9 (DS 1,0) cu o modificare medie de -1,3 (DS 1,3).
The mean ivabradine doses allowing to achieve a 20% HRR were 0.13 ± 0.04 mg/kg bid, 0.10 ± 0.04 mg/kg bid and 4.1 ± 2.2 mg bid in the age subsets [1-3[ years, [3-18[ years and &lt; 40 kg and [3-18[ years and ≥ 40 kg, respectively.
Dozele medii de ivabradină care au permis reducerea cu 20% a frecvenței cardiace au fost 0,13 ± 0,04 mg/kg de două ori pe zi, 0,10 ± 0,04 mg/kg de două ori pe zi și 4,1 ± 2,2 mg de două ori pe zi pentru subgrupele de vârstă [1-3[ ani, [3-18[ ani și &lt; 40 kg și, respectiv, [3-18[ ani și ≥ 40 kg.
The mean Knodell necroinflammatory score of 7.6 (SD 2.9) at baseline improved (p &lt; 0.0001) to 1.4 (SD 0.9) with a mean change of -6.3 (SD 2.8).
Scorul Knodell mediu necroinflamator de 7,6 (DS 2,9) la momentul iniţiat s-a îmbunătăţit (p &lt; 0,0001) la 1,4 (DS 0,9), cu o modificare medie de -6,3 (DS 2,8).
The mean LVEF was 29% and there were 963 (11.4%) patients with a baseline LVEF &gt; 35% and ≤40%.
Valoarea media a FEVS a fost de 29%, existând 963 (11,4%) pacienți cu FEVS inițial de &gt; 35% și ≤40%.
The mean number of symptomatic “flare” days (defined as a day in which the mean symptom score reported on the patient diary was greater than 3) during the 21-day pre-treatment baseline period and the on-treatment endpoint period, in Part A, decreased from 8.6 at baseline to 0.1 at endpoint for the group on rilonacept, compared to a change from 6.2 to 5.0 for the placebo group (p &lt; 0.0001 vs. placebo).
Valoarea medie a numărului de zile de „puseu” al simptomelor (definite ca zile în care scorul mediu al simptomelor a fost mai mare de 3, conform raportărilor din jurnalul pacientului) în cursul perioadei iniţiale de pre-tratament de 21 de zile şi în cursul perioadei sub tratament de urmărire a obiectivului, în secţiunea A, a scăzut de la 8,6 la momentul iniţial la 0,1 la momentul atingerii obiectivului în cazul grupului tratat cu rilonacept, comparativ cu o modificare de la 6,2 la 5,0 în cazul grupului tratat cu placebo (p &lt; 0,0001comparativ cu placebo).
The mean oral clearance was slightly higher for paediatric patients, however the differences were minor in magnitude ( &lt; 20%).
Clearance-ul oral mediu a fost ușor mai mare la copii și adolescenți, cu toate că diferențele au fost minore ( &lt; 20%).
The mean peak improvements in FEV1 within the first 6 hours following dosing relative to placebo were 130 ml (p &lt; 0.001*) at Week 24.
Îmbunătățirea medie a valorilor maxime ale VEMS în primele 6 ore după administrarea dozei, comparativ cu placebo a fost de 130 ml (p &lt; 0,001*) în Săptămâna 24.
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen (p &lt; 0.001).
Procentul mediu la care bromura de metilnaltrexonă a determinat producerea SFMU în interval de 4 ore a fost de 28,9% și respectiv 30,2% pentru grupul cu administrare a dozei o dată pe zi și grupul cu administrare a dozei o dată la două zile, comparativ cu 9,4% și respectiv 9,3% pentru schemele cu administrare de placebo corespunzător (p &lt; 0,001).
The mean percentage of methylnaltrexone bromide resulting in any RFBM within 4 hours were 28.9% and 30.2% respectively for the once daily and every other day dose groups compared with 9.4% and 9.3% respectively for the corresponding placebo regimen for daily and every other day dosing (p &lt; 0.001) during the double blind phase.
Procentul mediu la care bromura de metilnaltrexonă a determinat producerea SFMU în interval de 4 ore a fost de 28,9% și respectiv 30,2% pentru grupul cu administrare a dozei o dată pe zi și grupul cu administrare a dozei o dată la două zile, comparativ cu 9,4% și respectiv 9,3% pentru schemele cu administrare de placebo corespunzător (p &lt; 0,001).
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
Modificările posturale medii ale tensiunii arteriale sistolice şi diastolice în timp au fost mici ( &lt; 10 mm Hg) şi au revenit către valoarea iniţială după 2 ore.
The mean postural changes in systolic and diastolic blood pressure over time were small ( &lt; 10 mmHg) and returned towards baseline beyond 2 hours.
Modificările posturale medii ale tensiunii arteriale sistolice şi diastolice în timp au fost mici ( &lt; 10 mm Hg) şi au revenit la valoarea iniţială după 2 ore.
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Ultibro Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
VEMS mediu anterior administrării dozei (media valorilor înregistrate la -45 şi -15 minute înainte de utilizarea dozei de dimineaţă din medicamentul administrat în cadrul studiului) a fost semnificativ din punct de vedere statistic în favoarea Ultibro Breezhaler în săptămâna 26, comparativ cu administrarea de fluticazonă/salmeterol (100 ml, p &lt; 0,001), în săptămâna 52 comparativ cu placebo (189 ml, p &lt; 0,001) şi la toate momentele de evaluare de până în săptămâna 64 comparativ cu glicopironiu (70-80 ml, p &lt; 0,001) şi tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Ulunar Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
VEMS mediu anterior administrării dozei (media valorilor înregistrate la -45 şi -15 minute înainte de utilizarea dozei de dimineaţă din medicamentul administrat în cadrul studiului) a fost semnificativ din punct de vedere statistic în favoarea Ulunar Breezhaler în săptămâna 26, comparativ cu administrarea de fluticazonă/salmeterol (100 ml, p &lt; 0,001), în săptămâna 52 comparativ cu placebo (189 ml, p &lt; 0,001) şi la toate momentele de evaluare de până în săptămâna 64 comparativ cu glicopironiu (70-80 ml, p &lt; 0,001) şi tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean pre-dose FEV1 (average of the values taken at -45 and -15 minutes prior to the morning dose of study medication) was statistically significant in favour of Xoterna Breezhaler at week 26 compared to fluticasone/salmeterol (100 ml, p &lt; 0.001), at week 52 compared to placebo (189 ml, p &lt; 0.001) and at all visits up to week 64 compared to glycopyrronium (70-80 ml, p &lt; 0.001) and tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0.001).
VEMS mediu anterior administrării dozei (media valorilor înregistrate la -45 şi -15 minute înainte de utilizarea dozei de dimineaţă din medicamentul administrat în cadrul studiului) a fost semnificativ din punct de vedere statistic în favoarea Xoterna Breezhaler în săptămâna 26, comparativ cu administrarea de fluticazonă/salmeterol (100 ml, p &lt; 0,001), în săptămâna 52 comparativ cu placebo (189 ml, p &lt; 0,001) şi la toate momentele de evaluare de până în săptămâna 64 comparativ cu glicopironiu (70-80 ml, p &lt; 0,001) şi tiotropium (60-70 ml, p &lt; 0,001).
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, predominantly by renal clearance ( &gt; 70%) via the organic cationic transport system.
Clearance-ul sistemic mediu al lamivudinei este de aproximativ 0,32 l/oră şi kg, în principal prin eliminare renală ( &gt; 70%) prin intermediul sistemului de transport organic cationic.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, with predominantly renal clearance ( &gt; 70 %) via the organic cationic transport system.
Clearance-ul sistemic mediu al lamivudinei este de aproximativ 0,32 l/h şi kg, fiind predominant renal ( &gt; 70 %) prin intermediul sistemului organic de transport cationic.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, with predominantly renal clearance ( &gt; 70 %) via the organic cationic transport system.
Clearance-ul sistemic mediu al lamivudinei este de aproximativ 0,32 l/oră şi kg, fiind predominant renal ( &gt; 70 %) prin intermediul sistemului organic de transport cationic.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, with predominantly renal clearance ( &gt; 70 %) via the organic cationic transport system.
Clearance-ul sistemic mediu al lamivudinei este de aproximativ 0,32 l/h şi kg, fiind predominant renal ( &gt; 70%) prin intermediul sistemului organic cationic de transport.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, with predominantly renal clearance ( &gt; 70%) via the organic cationic transport system.
Clearance-ul plasmatic mediu de lamivudină este de aproximativ 0,32 l/oră și kg, clearance-ul fiind preponderent renal ( &gt; 70%) prin intermediul sistemului cationic organic de transport.
The mean systemic clearance of lamivudine is approximately 0.32 l/h/kg, with predominantly renal clearance ( &gt; 70%) via the organic cationic transport system.
Clearance-ul sistemic mediu al lamivudinei este de aproximativ 0,32 l/h şi kg, fiind predominant renal ( &gt; 70%) prin intermediul sistemului organic cationic de transport.
The median (min-max) renal clearance of adefovir in subjects with normal renal function (Clcr &gt; 80 ml/min) is 211 ml/min (172-316 ml/min), approximately twice calculated creatinine clearance (Cockroft-Gault method).
Valoarea mediană (min-max) a clearance-ului renal pentru adefovir, la subiecţii cu funcţie renală normală (Clcr &gt; 80 ml/min), este de 211 ml/min (172-316 ml/min), aproximativ de două ori mai mare decât cea a clearance-ului calculat al creatininei (metoda Cockroft-Gault).
The median (Q1, Q3) change from baseline in total cholesterol to HDL-cholesterol ratio at Week 96 was 0.1 (-0.3, 0.7) in the E/C/F/TAF group and 0.0 (-0.4, 0.5) in the E/C/F/TDF group (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups).
Modificarea mediană (Q1, Q3) față de momentul inițial a raportului dintre colesterolul total și colesterolul HDL la săptămâna 96 a fost de 0,1 (-0,3, 0,7) în grupul de tratament cu E/C/F/TAF și de 0,0 (-0,4, 0,5) în grupul de tratament cu E/C/F/TDF (p &lt; 0,001 pentru diferența dintre grupurile de tratament).
The median (Q1, Q3) change from baseline in total cholesterol to HDL-cholesterol ratio at Week 96 was 0.1 (-0.3, 0.7) in the Genvoya group and 0.0 (-0.4, 0.5) in the E/C/F/TDF group (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups).
Modificarea mediană (Q1, Q3) față de momentul inițial a raportului dintre colesterolul total și colesterolul HDL la săptămâna 96 a fost de 0,1 (-0,3, 0,7) în grupul de tratament cu Genvoya și de 0,0 (-0,4, 0,5) în grupul de tratament cu E/C/F/TDF (p &lt; 0,001 pentru diferența dintre grupurile de tratament).
The median age of all patients receiving Odomzo 200 mg was 67 years (59.5% were &gt; 65 years of age), 60.8% were male and 89.9% Caucasian.
Vârsta mediană a tuturor pacienţilor cărora li s-a administrat Odomzo 200 mg a fost 67 ani (59,5% au avut vârsta &gt; 65 ani), 60,8% au fost bărbaţi şi 89,9% au fost caucazieni.
The median dose of thalidomide was 217 mg and &gt; 40% of patients received 9 cycles.
Doza mediană de talidomidă a fost de 217 mg şi &gt; 40% dintre pacienţi au fost trataţi cu 9 cicluri de tratament.
The median duration of response was 37.7 months in the R-CVP group and was 13.5 months in the CVP group (p &lt; 0.0001, log-rank test).
Durata mediană de răspuns a fost 37,7 luni în grupul R-CVP şi de 13,5 luni în grupul CVP (p &lt; 0,0001, testul log-rank).
The median estimated CrCl was 62 mL/min and 66% of all patients had a CrCl &lt; 70 mL/min.
Clcr median estimat a fost de 62 ml/min şi 66% dintre pacienţi au avut un Clcr &lt; 70 ml/min.
The median increase from baseline for these parameters was greater in patients receiving emtricitabine+tenofovir alafenamide compared with patients receiving emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate, both given with elvitegravir+cobicistat as a fixed-dose combination tablet (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups for fasting total cholesterol, direct LDL- and HDL-cholesterol, and triglycerides).
Creșterea mediană față de momentul inițial pentru parametrii respectivi a fost mai mare la pacienții tratați cu emtricitabină și tenofovir alafenamidă comparativ cu pacienții care au fost tratați cu emtricitabină și fumarat de tenofovir disoproxil, ambele administrate concomitent cu elvitegravir și cobicistat sub formă de comprimat cu combinație cu doze fixe (p &lt; 0,001 pentru diferența dintre grupurile de tratament pentru colesterolul total, colesterolul direct LDL și HDL și trigliceride).
The median increase from baseline for those parameters was greater in the Genvoya group compared with the E/C/F/TDF group at Week 96 (p &lt; 0.001 for the difference between treatment groups for fasting total cholesterol, direct LDL- and HDL-cholesterol, and triglycerides).
Creșterea mediană față de momentul inițial pentru parametrii respectivi a fost mai mare în grupul de tratament cu Genvoya comparativ cu grupul de tratament cu E/C/F/TDF la săptămâna 96 (p &lt; 0,001 pentru diferența dintre grupurile de tratament pentru colesterolul total, colesterolul direct LDL și HDL și trigliceride, în condiții de repaus alimentar).
The median PFS times were 4.2 months (95% CI: 2.8, 5.7) for pemetrexed (HR=0.59; p-value=0.0004 for crizotinib compared with pemetrexed) and 2.6 months (95% CI: 1.6, 4.0) for docetaxel (HR=0.30; p-value &lt; 0.0001 for crizotinib compared with docetaxel).
SFP mediană a fost de 4,2 luni (IÎ 95%: 2,8; 5,7) pentru pemetrexed (RR=0,59; valoarea p=0,0004 pentru XALKORI în comparaţie cu pemetrexed) şi 2,6 luni (IÎ 95%: 1,6; 4,0) cu docetaxel (RR=0,30; valoarea p &lt; 0,0001 pentru crizotinib în comparaţie cu docetaxel).
The median radiographic progression-free survival was 5.6 months for patients treated with ZYTIGA and 3.6 months for patients who received placebo (HR = 0.673; 95% CI: [0.585; 0.776], p &lt; 0.0001).
Supravietuirea mediană fără progresie radiologică a fost de 5,6 luni pentru pacienţii trataţi cu ZYTIGA şi de 3,6 luni pentru pacienţii la care s-a administrat placebo (RR = 0,673; IÎ 95%: [0,585; 0,776], p &lt; 0,0001).
The median time from aHUS diagnosis to first dose of Soliris was 14 months (range &lt; 1, 110 months).
Timpul median de expunere de la diagnosticul SHUa până la administrarea primei doze de Soliris a fost de 14 luni (interval cuprins între &lt; 1 şi 110 luni).
The median time from current thrombotic microangiopathy manifestation to first dose of Soliris was 1 month (range &lt; 1 to 16 months).
Timpul median de la manifestarea curentă de microangiopatie trombotică până la administrarea primei doze de Soliris a fost de 1 lună (interval cuprins între &lt; 1 şi 16 luni).
The median time to first skeletal-related event was 16.7 months for patients treated with enzalutamide and 13.3 months for patients who received placebo (HR = 0.688, 95% CI: [0.566, 0.835]; p &lt; 0.0001).
Timpul mediu până la apariția primului eveniment la nivel osos a fost de 16,7 luni pentru pacienții tratați cu enzalutamidă și de 13,3 luni pentru cei cărora li s-a administrat placebo (RR = 0,688, 95% CI: [0,566; 0,835]; p &lt; 0,0001).
The median time to initiation of cytotoxic chemotherapy was 28.0 months for patients receiving enzalutamide and 10.8 months for patients receiving placebo (HR = 0.350, 95% CI: [0.303, 0.403], p &lt; 0.0001).
Timpul median de începere a chimioterapiei citostatice a fost de 28 de luni la pacienții cărora li s-a administrat enzalutamidă și de 10,8 luni la pacienții cărora li s-a administrat placebo (RR = 0,350, IÎ95%: [0,303, 0,403], p &lt; 0,0001).
The median time to PS ≥ 2 for the Lonsurf group and placebo group was 5.7 months and 4.0 months, respectively, with a hazard ratio of 0.66 (95% CI: [0.56, 0.78]), p &lt; 0.0001.
Timpul mediu până la valoarea IP ≥ 2 pentru grupul tratat cu Lonsurf și grupul care a utilizat placebo a fost de 5,7 luni și, respectiv, 4,0 luni, cu un indice de risc de 0,66 (IÎ 95%: [0,56-0,78]), p &lt; 0,0001
The median time to PSA progression per PCWG2 criteria was 11.2 months for patients treated with enzalutamide and 2.8 months for patients who received placebo [HR = 0.169, (95% CI: 0.147, 0.195), p &lt; 0.0001].
Perioada mediană de timp până la progresia valorilor PSA a fost de 11,2 luni la pacienții cărora li s-a administrat enzalutamidă și de 2,8 luni la pacienții cărora li s-a administrat placebo (RR = 0,169, IÎ 95%: 0,147; 0,195), p &lt; 0,0001).
The median time to testosterone &gt; 1.5 ng/mL (above lower limit of normal range) was 168 days.
Timpul mediu până la atingerea unei concentraţii de testosteron &gt; 1,5 ng/ml (peste limita inferioară a intervalului normal de concentraţii) a fost de 168 zile.
The median time to testosterone recovery ( &gt; 0.5 ng/mL, above castrate level) after discontinuation of treatment was 112 days (counted from start of monitoring period, i.e 28 days after last injection).
Timpul mediu până la revenirea testosteronului ( &gt; 0,5 ng/ml, peste valoarea de castrare) după întreruperea tratamentului a fost de 112 zile (numărate de la începutul perioadei de monitorizare, adică 28 zile după ultima injecţie).
The median time to viral suppression was shorter with ABC/3TC + DTG (28 vs 84 days, p &lt; 0.0001).
Durata medie până la supresia virală a fost mai scurtă cu ABC/3TC + DTG (28 faţă de 84 zile, p &lt; 0.0001).
The median times for the most relevant boceprevir-resistant variants observed in genotype 1b patients ( &gt; 10%) to become undetectable were as follows: I/V170A, 0.46 years; T54A, 0.47 years; V55A, years; A156S, 0.89 years; and T54S, 1.11 years.
Valorile mediane ale timpilor necesari pentru ca cele mai relevante variante rezistente la boceprevir, observate la pacienţii cu genotip 1b ( &gt; 10%), să devină nedetectabile au fost următoarele: I/V170A, 0,46 ani; T54A, 0,47 ani; V55A, 0,83 ani; A156S, 0,89 ani şi T54S, 1,11 ani.
The median times to progression in these endpoints ranged from 0.7 to 2.1 months longer for TMZ than for procarbazine (log rank p = &lt; 0.01 to 0.03).
Timpii medii până la progresie au variat între 0,7 - 2,1 luni, fiind mai îndelungaţi pentru TMZ faţă de procarbazină (p = &lt; 0,01 - 0,03 în testul rank log).
The median times to progression in these endpoints ranged from 0.7 to 2.1 months longer for TMZ than for procarbazine (log rank p = &lt; 0.01 to 0.03).
Valorile mediane ale timpilor până la progresia bolii, relativ la aceste obiective, au variat între 0,7 luni şi 2,1 luni, fiind mai îndelungaţi pentru TMZ decât pentru procarbazină (log rank p = &lt; 0,01 - 0,03).
The median times to progression in these endpoints ranged from 0.7 to 2.1 months longer for TMZ than for procarbazine (log rank p= &lt; 0.01 to 0.03).
Timpii medii până la progresie au variat între 0,7 – 2,1 luni, fiind mai îndelungaţi pentru TMZ faţă de procarbazină (p = &lt; 0,01 - 0,03 în testul rank log).
The median trough serum concentrations of ustekinumab in patients with higher weight ( &gt; 100 kg) in the 90 mg group were comparable to those in patients with lower weight (≤ 100 kg) in the 45 mg group.
Valoarea mediană a concentraţiilor serice minime pentru ustekinumab la pacienţii cu o greutate corporală mai mare ( &gt; 100 kg) din grupul căruia i-a fost administrată doza de 90 mg a fost comparabilă cu cea a pacienţilor cu o greutate corporală mai mică (≤ 100 kg) din grupul căruia i-a fost administrată doza de 45 mg.
The median V/F in patients with weight &gt; 100 kg was approximately 37% higher as compared to patients with weight ≤ 100 kg.
Raportul V/F mediu la pacienţii cu greutate &gt; 100 kg a fost cu aproximativ 37% mai mare comparativ cu pacienţii cu o greutate ≤ 100 kg.
The medicinal product is not recommended in obese children and adolescents with body mass index Weight (kg)/ (m2) &gt; 30 kg/m² until further data become available.
Acest medicament nu este recomandat copiilor şi adolescenţilor obezi, cu indice de masă corporală (kg)/(m)² &gt; 30 kg/m², până când vor fi disponibile date suplimentare.
The medicinal product is not recommended in obese children and adolescents with body mass index Weight (kg)/(m²) &gt; 30 kg/m² until further data become available.
Medicamentul nu este recomandat pentru copii şi adolescenţi obezi, cu indicele de masă corporală (kg)/(m²) &gt; 30 kg/m², până când vor fi disponibile noi informaţii în acest sens.
The melphalan recommended starting dose is 0.1 to 0.2 mg/kg daily according to bone marrow reserve along with a further 50% dose reduction for moderate (creatinine clearance: ≥ 30 but &lt; 50 mL/minute) or severe (CrCl: &lt; 30 mL/minute) renal insufficiency.
Doza recomandată pentru iniţierea tratamentului cu melfalan este cuprinsă între 0,1 şi 0,2 mg/kg pe zi, conform rezervei de măduvă osoasă, împreună cu o reducere suplimentară de 50% a dozei în caz de insuficienţă renală moderată (clearance-ul creatininei: ≥ 30 dar &lt; 50 ml/minut) sau severă (CrCl: &lt; 30 ml/minut).
The metabolites hydroxy-dalbavancin and mannosyl aglycone have been detected in urine ( &lt; 25 % of administered dose).
Metaboliţii hidroxi- dalbavancina şi manozil aglicona au fost detectaţi în urină ( &lt; 25% din doza administrată).
The minimum inhibitory concentrations of itraconazole for different Aspergillus isolates in birds in Europe varies between 0.25 and &gt; 16 g/ml.
Concentraţiile minime inhibitorii ale itraconazolului pentru diferite izolate de Aspergillus la păsări din Europa variază între 0,25 şi &gt; 16 g/ml.
The mITT population was defined as all randomized subjects who had both a penile curvature deformity measurement and a PDQ assessment at baseline and at one or more subsequent time points. b p-value &lt; 0.01
Populația mITT a fost definită drept toți subiecții randomizați pentru care existau o determinare a deformării curburii peniene și o evaluare PDQ la momentul inițial, precum și la unul sau mai multe momente de timp ulterioare. b Valoarea p &lt; 0,01
The mITT population was defined as all randomized subjects who had both a penile curvature deformity measurement and a PDQ assessment at baseline and at one or more subsequent time points. b p-value &lt; 0.05.
Populația mITT a fost definită drept toți subiecții randomizați pentru care existau o determinare a deformării curburii peniene și o evaluare PDQ la momentul inițial, precum și la unul sau mai multe momente de timp ulterioare. b Valoarea p &lt; 0,05.
The MMR rate at 12 months was statistically significantly higher for nilotinib 300 mg twice daily compared to imatinib 400 mg once daily (44.3% versus 22.3%, p &lt; 0.0001).
Rata RMM la 12 luni a fost semnificativ mai mare din punct de vedere statistic pentru nilotinib 300 mg de două ori pe zi în comparaţie cu imatinib 400 mg o dată pe zi (44,3% faţă de 22,3%, p &lt; 0,0001).