While sticking firm on decisions already taken, especially on the energy/climate package, the European Union should: commit itself, in line with the proposal from the Environment Ministers of Germany, France and the UK, to an early tightening of its CO2 target for 2020 to achieve a 30% reduction by that date instead of the present 20% commitment if the economic and social conditions allow it without loss of competitiveness and provided that it is indeed coupled with the necessary measures and investment to achieve it; mobilise and coordinate Community and national research capabilities in new low-carbon technologies and in the sphere of energy efficiency; focus its diplomatic efforts – as we await a global agreement – on more sectoral agreements in areas such as management of land and forests, technology transfers, a system of monitoring and evaluating commitments, financial assistance and ways of allocating it; pursue active diplomacy vis-à-vis the USA, Russia and the BASIC group, since any worldwide agreement is a non-starter without the United States and the other large countries; act as a driving force in bilateral and multilateral negotiations in forums other than the UN in order to pave the way for a worldwide agreement; pursue an ambitious European policy – given the major investments in the green economy made by China, the United States and South Korea – if we are to be the engines of tomorrow's economy and if we are adamant about retaining our competitive edge and not becoming dependent on patents, know-how and technologies owned by others.
Rămânând fidelă deciziilor pe care le-a luat, în special în cadrul pachetului energie-climă, ar trebui ca Uniunea Europeană: să-şi asume, în conformitate cu propunerea miniştrilor mediului din Germania, Franţa şi Regatul Unit, angajamentul de a-şi înăspri într-o etapă timpurie obiectivul de reducere a emisiilor de CO2 până în 2020, astfel încât să realizeze o reducere de 30% până la acea dată, dacă situaţia economică şi socială va permite acest lucru fără pierderea competitivităţii şi cu condiţia să fie într-adevăr însoţit de măsurile şi de investiţiile necesare pentru punerea în practică; să mobilizeze şi să coordoneze mijloacele de cercetare ale UE şi pe cele naţionale în domeniul noilor tehnologii cu emisii reduse de carbon şi în cel al eficienţei energetice; în aşteptarea unui acord global, să îşi concentreze eforturile diplomatice asupra unor acorduri cu caracter sectorial mai pronunţat, cum ar fi gestionarea terenurilor şi a pădurilor, transferul de tehnologie, sistemul de monitorizare şi de evaluare a angajamentelor, ajutoarele financiare şi modalităţile de alocare a acestora; să dezvolte o diplomaţie activă în relaţie cu Statele Unite, Rusia şi grupul BASIC, întrucât nu este posibilă încheierea niciunui acord la nivel mondial fără participarea Statelor Unite şi a celorlalte ţări mari; să constituie o forţă motrice în negocierile bilaterale şi multilaterale, în cadrul unor instituţii altele decât ONU, în vederea pregătirii unui acord la nivel mondial; să practice o politică europeană ambiţioasă, ţinând cont de amplele investiţii în economia „verde” efectuate de China, de Statele Unite şi de Coreea de Sud, dacă se vrea ca UE să fie locomotiva economiei de mâine şi dacă nu se doreşte cu niciun chip pierderea avantajelor competitive şi instituirea unei dependenţe de brevetele, de know-how-ul şi de tehnicile altora.