natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the third place, Vodafone relies several times on Infront WM v Commission, cited in paragraph 53 above, in support of its argument that the letter of 30 January 2006 constitutes an act open to challenge under Article 230 EC.
În al treilea rând, Vodafone invocă, în mai multe rânduri, Hotărârea Infront WM/Comisia, punctul 53 de mai sus, în susținerea argumentării potrivit căreia scrisoarea din 30 ianuarie 2006 ar constitui un act atacabil în sensul articolului 230 CE.
The fact that the action was declared admissible by the Court of First Instance in Infront WM v Commission, cited in paragraph 53 above, does not mean that it should be concluded that this action is admissible.
Faptul că, în Hotărârea Infront WM/Comisia, la punctul 53 de mai sus, Tribunalul a declarat admisibilă acțiunea nu permite să se concluzioneze în sensul admisibilității prezentei acțiuni.
23), amended by Directive 97/36/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 (OJ 1997 L 202, p. 60).
215), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 (JO L 202, p. 60, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 232).
In particular, it enabled the Member States to take measures to protect the right to information and to ensure wide access by the public to television coverage of national or non-national events of major importance for society.
Directiva oferea statelor membre posibilitatea de a adopta măsuri menite să protejeze dreptul la informare și să asigure accesul larg al publicului la retransmisia la televiziune a unor evenimente naționale sau internaționale, de o importanță majoră pentru societate.
In that context, it was provided that Member States retained the right to take measures compatible with Community law to regulate the exercise by television broadcasters under their jurisdiction of the exclusive broadcasting rights to such events.
În acest context, se prevedea că statele membre își păstrează dreptul de a adopta măsuri, compatibile cu dreptul comunitar, în vederea reglementării modului de exercitare, de către organismele de difuzare a programelor de televiziune care aparțin domeniului lor de competență, a drepturilor exclusive de retransmisie a unor astfel de evenimente.
For the purposes of their mutual recognition by the other Member States under Article 3a(3) of Directive 89/552, the measures adopted or to be adopted by a Member State had to be notified to the Commission .
În vederea recunoașterii reciproce de către celelalte state membre, în conformitate cu articolul 3a alineatul (3) din Directiva 89/552, măsurile adoptate sau care urmează să fie luate de un stat membru trebuie să fie notificate Comisiei.
Article 3a(2) of the Directive provided, in that regard, that within a period of three months from the notification, the Commission was to verify that such measures taken by States were compatible with Community law.
Articolul 3a alineatul (2) din directivă prevedea, în acest sens, faptul că, într-un termen de trei luni de la notificare, Comisia verifică dacă aceste măsuri de stat sunt compatibile cu dreptul comunitar.
The measures thus approved by the Commission were published in the Official Journal.
Măsurile astfel aprobate de către Comisie erau publicate în Jurnalul Oficial.
The contested act which gave rise to the judgment in Infront WM v Commission, cited in paragraph 53 above, was a Commission letter in which it had found that measures in the United Kingdom which had been notified to it on the basis of Article 3a of Directive 89/552 were compatible .
Actul atacat în cauza care a condus la pronunțarea Hotărârii Infront WM/Comisia, punctul 53 de mai sus, era o scrisoare a Comisiei în care aceasta constatase compatibilitatea măsurilor adoptate de Regatul Unit care îi fuseseră notificate pe baza articolului 3a din Directiva 89/552.
According to the Court of First Instance, that ‘letter … produce[d] legal effects for the Member States insofar as it envisage[d] the publication in the Official Journal of the national measures in question, since the effect of that publication [was] to trigger the mechanism for mutual recognition laid down by Article 3a(3) of … [D]irective [89/552]’ (paragraph 95).
Potrivit Tribunalului, această scrisoare „produce[a] […] efecte juridice în privința statelor membre în măsura în care prevede[a] publicarea în Jurnalul Oficial a respectivelor măsuri luate de stat, publicarea menționată având ca efect să declanșeze mecanismul de recunoaștere reciprocă prevăzut la articolul 3a alineatul (3) din Directiva [89/552]” (punctul 95).
The Court notes to that effect that, in accordance with Article 3a(2) and (3) of Directive 89/552, ‘the mutual recognition of the national measures notified [was] subject to the verification of their compatibility with Community law’ (paragraph 101).
Tribunalul subliniază în acest sens faptul că, în conformitate cu articolul 3a alineatele (2) și (3) din Directiva 89/552, „recunoașterea reciprocă a măsurilor naționale notificate [era] supusă verificării compatibilității acestora cu dreptul comunitar” (punctul 101).
By contrast, under the procedure provided for in Article 7 of Directive 2002/21, the notifying NRA is not seeking to obtain a legal effect in the other Member States by its notification.
În schimb, în cadrul procedurii prevăzute la articolul 7 din Directiva 2002/21, ANR care efectuează notificarea nu obține, prin această notificare, vreun efect juridic în celelalte state membre.
That notification is effected in the framework of the consultation and cooperation procedure between NRAs and the Commission, with the aim of ensuring the consistent application of the regulatory framework.
Aceasta este efectuată în cadrul procedurii de consultare și de cooperare între ANR și Comisie, în scopul de a asigura aplicarea consecventă a cadrului de reglementare.
The comments made by the Commission in a letter under Article 7(3) of Directive 2002/21, such as the contested act in this case, do not produce any binding legal effect either vis-à-vis the notifying NRA or vis-à-vis other NRAs.
Observațiile formulate de Comisie în cuprinsul unei scrisori potrivit articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21, precum actul atacat din prezenta cauză, nu produc niciun efect juridic obligatoriu nici față de ARN care efectuează notificarea, nici față de celelalte ANR.
They are merely comments of which, as in the case of comments received from other NRAs, the notifying NRA is requested to take the utmost account .
Sunt în discuție numai observații de care, precum în cazul observațiilor primite de la celelalte ANR, ANR care efectuează notificarea este invitată să țină seama în cea mai mare măsură.
In the fourth place, Vodafone’s argument that the letter of 30 January 2006 constitutes an implied decision not to initiate the second phase of the procedure provided for in Article 7(4) of Directive 2002/21 which should accordingly be open to challenge in order to safeguard the procedural rights which it would have enjoyed during that second phase must also be rejected.
În al patrulea rând, trebuie respins de asemenea argumentul societății Vodafone, potrivit căruia scrisoarea din 30 ianuarie 2006 ar constitui o decizie implicită de a nu deschide a doua etapă a procedurii prevăzute la articolul 7 alineatul (4) din Directiva 2002/21 și care, prin urmare, ar putea fi atacată în vederea protejării drepturilor procedurale de care ar fi beneficiat în cursul celei de a doua etape.
Although, exceptionally, the Court of Justice has found it necessary to categorise a decision to initiate a procedure as an act open to challenge (see, as regards the decision to initiate the Article 88(2) EC procedure, Case C-400/99 Italy v Commission [2001] ECR I-7303), this Court notes that the Community judicature has never so far categorised a decision not to initiate a procedure as an act open to challenge .
Chiar dacă, în mod excepțional, Curtea a avut ocazia de a califica drept act atacabil o decizie de deschidere a unei proceduri (a se vedea, în ceea ce privește decizia de a deschide procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE, Hotărârea Curții din 9 octombrie 2001, Italia/Comisia, C-400/99, Rec., p. I-7303), se impune constatarea că, până în prezent, instanța comunitară nu a calificat niciodată drept act atacabil o decizie de a nu deschide o procedură.
Even assuming that the safeguarding of an interested party’s procedural rights may be such as to influence whether a decision not to initiate a specific procedure is open to challenge, it is still necessary to examine whether, under Directive 2002/21, Vodafone enjoys procedural rights which this Court should safeguard.
Chiar presupunând că protejarea drepturilor procedurale ale unei părți interesate poate fi de natură să influențeze caracterul atacabil al unei decizii de a nu deschide o anumită procedură, mai trebuie să se examineze dacă, în temeiul Directivei 2002/21, Vodafone beneficiază de drepturi procedurale pe care Tribunalul ar trebui să le protejeze.
In this respect, it must be recalled, first, that Article 6 of Directive 2002/21 provides that, where NRAs intend to take measures in accordance with that directive which have a significant impact on the relevant market, they must give ‘interested parties the opportunity to comment on the draft measure within a reasonable period’.
În acest sens, trebuie amintit mai întâi că articolul 6 din Directiva 2002/21 prevede că ANR, atunci când intenționează să ia măsuri care au o incidență importantă pe piața relevantă, în conformitate cu dispozițiile prezentei directive, „dau ocazia părților interesate să își prezinte observațiile cu privire la proiectul de măsuri într-un termen rezonabil”.
Next, Article 4(1) of Directive 2002/21 establishes an effective right of appeal before national courts or tribunals against decisions of NRAs.
Pe de altă parte, articolul (4) alineatul (1) din Directiva 2002/21 prevede dreptul la o cale de atac efectivă împotriva deciziilor ANR în fața instanțelor naționale.
The procedural rights that Article 6 of Directive 2002/21 grants to interested parties under the procedure before the NRA must therefore be safeguarded before national courts or tribunals.
Drepturile procedurale pe care articolul 6 din Directiva 2002/21 le acordă părților interesate în cadrul procedurii în fața ANR trebuie, așadar, să fie protejate în fața instanțelor naționale.
Article 7(3) of Directive 2002/21 does not grant additional procedural rights to interested parties where that procedure does not lead to the adoption of a Community measure having binding legal effects.
Articolul 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21 nu acordă drepturi procedurale suplimentare părților interesate în măsura în care această procedură nu conduce la adoptarea unui act comunitar cu efecte juridice obligatorii.
The procedure under Article 7(3) of Directive 2002/21 thus relates exclusively to the relations between the NRA concerned, on the one hand, and other NRAs and the Commission on the other, which may submit comments to the NRA concerned.
Procedura de la articolul (7) alineatul (3) din Directiva 2002/21 vizează astfel în mod exclusiv relațiile dintre ANR în cauză, pe de o parte, și celelalte ANR și Comisie, pe de altă parte, care îi pot prezenta observații.
However, under that procedure, in order to enable the Commission usefully to take a position, it is informed of interested parties’ comments which were submitted during the national procedure.
Totuși, în contextul acestei proceduri, Comisia, pentru a putea adopta în mod util o poziție, este informată cu privire la observațiile părților interesate care au fost prezentate în cursul procedurii naționale.
In accordance with Paragraph 6(f) of Recommendation 2003/561, the notifying NRA submits to the Commission ‘the results of prior public consultation carried out by the [NRA]’.
Întradevăr, în conformitate cu punctul 6 litera (f) din Recomandarea 2003/561, ANR care efectuează notificarea prezintă Comisiei „rezultatele consultării publice prealabile efectuate de [ANR]”.
The Community legislature’s approach, which seeks to ensure that the procedural rights of interested parties are observed at national level, can be explained by the fact that, under the legal framework established by Directive 2002/21, measures affecting the interests of undertakings active in electronic communication markets, in particular those referred to in Article 16 of the Directive, are adopted by NRAs and not by the Commission .
Abordarea legiuitorului comunitar, care urmărește să asigure respectarea drepturilor procedurale ale părților interesate la nivel național, se explică prin faptul că, în cadrul juridic stabilit de Directiva 2002/21, măsurile care afectează interesele întreprinderilor care își desfășoară activitatea pe piața comunicațiilor electronice, în special cele prevăzute la articolul 16 din directivă, sunt adoptate de ANR, și nu de către Comisie.
As regards the procedure applicable where the Commission expresses serious doubts as to the compatibility of a notified measure with Community law, it must first be noted that Article 7(4) of Directive 2002/21 is silent as regards possible involvement by interested parties in that procedure.
În ceea ce privește procedura aplicabilă atunci când Comisia exprimă mari îndoieli privind compatibilitatea cu dreptul comunitar a unei măsuri notificate, trebuie constatat mai întâi că articolul 7 alineatul (4) din Directiva 2002/21 nu cuprinde nicio referire privind o eventuală participare a părților interesate la această procedură.
Even though the Commission states that the initiation of the second phase of the procedure, under Article 7(4) of Directive 2002/21, is published on the Commission internet site, with a request to interested parties to submit their comments within five working days, the fact that such a procedure is not initiated does not affect the procedural rights of an interested party.
Chiar în măsura în care Comisia afirmă că deschiderea celei de a doua etape a procedurii în temeiul articolului 7 alineatul (4) din Directiva 2002/21 este publicată pe site-ul Comisiei, părțile interesate fiind invitate să depună observații într-un termen de cinci zile lucrătoare, nedeschiderea unei astfel de proceduri nu afectează drepturile procedurale ale părții interesate.
Non-initiation of the procedure under Article 7(4) of Directive 2002/21 implies that the final decision in the case will be taken at national level.
Întradevăr, nedeschiderea procedurii în temeiul articolului 7 alineatul (4) din Directiva 2002/21 implică faptul că decizia finală în dosarul respectiv va fi luată la nivel național.
The procedural rights which interested parties enjoy where the Commission merely makes comments under Article 7(3) of Directive 2002/21 are safeguarded before national courts or tribunals.
Or, drepturile procedurale de care beneficiază părțile interesate atunci când Comisia se limitează să formuleze observații în temeiul articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21 sunt protejate în fața instanțelor naționale.
Thus, if Vodafone takes the view, as it does in its third plea, that it was unable to submit comments on essential information, namely that information which was submitted for the first time in the procedure before the Commission, it could put forward such a plea before the national court or tribunal.
Astfel, deși Vodafone consideră, precum în cadrul celui de al treilea motiv invocat, că nu a putut prezenta observații cu privire la informațiile esențiale, anume acelea care ar fi fost prezentate pentru prima oară în procedura din fața Comisiei, reclamanta ar fi putut invoca un astfel de motiv în fața instanței naționale.
It is not therefore possible to plead infringement of procedural rights at the Community level where, as in the present case, the Commission merely makes nonbinding comments under Article 7(3) of Directive 2002/21.
Nicio încălcare a drepturilor procedurale la nivel comunitar nu poate fi, așadar, invocată atunci când Comisia se limitează, precum în speță, să formuleze observații fără caracter obligatoriu în temeiul articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21.
The caselaw on control of concentrations and State aid to which Vodafone refers is not relevant to this case .
Jurisprudența în materie de control al concentrărilor și în materie de ajutoare de stat la care face referire Vodafone nu are nicio relevanță în cauza de față.
First, in the caselaw relied on by Vodafone, the action did not seek the annulment of a decision not to initiate the second phase of the procedure.
În primul rând, în cadrul jurisprudenței invocate de Vodafone, acțiunea nu viza anularea unei decizii de nedeschidere a celei de a doua etape a procedurii.
The action sought the annulment of an act producing binding legal effects which, according to each of the applicants concerned, was adopted in disregard of its procedural rights .
Acțiunea viza în fapt anularea unui act care producea efecte juridice obligatorii care, potrivit fiecăreia dintre reclamantele din acea cauză, ar fi fost adoptată cu încălcarea drepturilor procedurale ale fiecăreia.
Thus, as regards review of State aid, the issue of compliance with procedural rights was relied on in an action against a decision not to raise objections falling under Article 4(3) of Regulation No 659/1999 (Cook v Commission and Matra v Commission, cited in paragraph 64 above; Air One v Commission, cited in paragraph 64 above, paragraphs 30 to 31).
Astfel, în ceea ce privește controlul ajutoarelor de stat, problema respectării drepturilor procedurale a fost invocată în cadrul unei acțiuni îndreptate împotriva unei decizii de a nu formula obiecții care intră sub incidența articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 659/1999 (Hotărârile Cook/Comisia și Matra/Comisia, punctul 64 de mai sus, Hotărârea Air One/Comisia, punctul 64 de mai sus, punctele 30 și 31).
Such a decision produces binding legal effects where it expressly declares the aid at issue compatible with the commonmarket .
O astfel de decizie produce efecte juridice obligatorii în măsura în care declară în mod explicit ajutorul în cauză ca fiind compatibil cu piața comună.
As regards control of concentrations, the issue of compliance with procedural rights has been raised in an action against a Commission decision based on Article 6(1)(a) of Council Regulation (EEC) No 4064/89 of 21 December 1989 (OJ 1989 L 395, p.
În ceea ce privește controlul concentrărilor, problema respectării drepturilor procedurale a fost invocată în cadrul unei acțiuni îndreptate împotriva unei decizii a Comisiei întemeiate pe dispozițiile articolului 6 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CEE) nr. 4064/89 al Consiliului din 21 decembrie 1989 (JO L 395, p.
Such decisions also produce binding legal effects since they have the effect of changing the legal rules applicable to the operation at issue, namely Article 81 EC and the separate and distinct procedure
139/2004] care deleagă controlul cu privire la concentrări autorității naționale (Hotărârea Royal Philips Electronics/Comisia, punctul 62 de mai sus). Astfel de decizii produc de asemenea efecte juridice obligatorii în măsura în care au drept efect schimbarea regimului juridic al
2007 — CASE T-109/06 provided for in Regulation No 1/2003 (Assicurazioni Generali and Unicredito v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 41) or national legislation on concentrations (Royal Philips Electronics v Commission, cited in paragraph 62 above, paragraph 282, Joined Cases T-346/02 and T-347/02 Cableuropa and Others v Commission [2003] ECR II-4251, paragraphs 59 and 60).
1/2003 (Hotărârea Assicurazioni Generali și Unicre-dito/Comisia, punctul 62 de mai sus, punctul 41) sau legislația națională cu privire la concentrări (Hotărârea Tribunalului Royal Philips Electronics/Comisia, punctul 62 de mai sus, punctul 282, și Hotărârea din 30 septembrie 2003, Cableuropa și alții/Comisia, T-346/02 și T-347/02, Rec., p. II-4251, punctele 59 și 60).
In the present case, however, the contested act does not expressly declare the notified measure compatible with Community law, nor does it have the effect of changing the law applicable to the notified measure.
În speță, totuși, actul atacat nu declară în mod explicit măsura notificată ca fiind compatibilă cu dreptul comunitar și nici nu are drept efect o schimbare a dreptului aplicabil măsurii notificate.
The legal framework laid down by Directive 2002/21 was applicable before the measure was notified to the Commission and remains applicable irrespective of the position adopted by the Commission in the letter of 30 January 2006.
Cadrul juridic stabilit de Directiva 2002/21 era aplicabil înainte de notificarea măsurii către Comisie și rămâne aplicabil independent de poziția adoptată de Comisie în scrisoarea din 30 ianuarie 2006.
The contested act does not therefore produce binding legal effects and the way the cases cited in the previous paragraph were decided cannot therefore be transposed to the present case .
Actul atacat nu produce, așadar, efecte juridice obligatorii, prin urmare, soluțiile reținute în hotărârile citate la punctul precedent nu pot fi transpuse în cazul de față.
Second, it should be pointed out that review of State aid and concentrations with a Community dimension falls within the exclusive competence of the Commission, pursuant to Article 88(3) EC (see, to that effect, Case 78/76 Steinike & Weinlig [1977] ECR 595, paragraph 9), and to Article 21(2) of Regulation No 139/2004, respectively. Subject to review by the Community judicature, only the Commission therefore may decide on the compatibility of such a concentration or of State aid with the commonmarket . It follows that it is only at Community level that interested parties can usefully submit any comments that they might have . In the present case, however, given that the measures referred to in Directive 2002/21 are in principle adopted at national level and not by the Commission, it is sufficient that interested parties be heard at the national level, at least if the Commission confines itself to making comments under Article 7(3) of Directive 2002/21. There is nothing to prevent interested parties from raising before national authorities and courts or tribunals the issue of the compatibility of the proposed measure with Community law. II - 5198
În al doilea rând, trebuie precizat că este de domeniul competenței exclusive a Comisiei controlul ajutoarelor de stat și cel al concentrărilor de dimensiune comunitară, în conformitate cu articolul 88 alineatul (3) CE (a se vedea în acest sens Hotărârea Curții din 22 martie 1977, Steinike & Weinlig, 78/76, Rec., p. 595, punctul 9), respectiv cu articolul 21 alineatul (2) din Regulamentul nr. 139/2004. Sub rezerva controlului de către instanța comunitară, numai Comisia se poate pronunța, așadar, cu privire la compatibilitatea unei astfel de concentrări sau a unui astfel de ajutor cu piața comună. Reiese că părțile interesate își pot susține în mod util observațiile eventuale numai la nivel comunitar. În speță, totuși, având în vedere faptul că măsurile vizate de Directiva 2002/21 sunt în principiu adoptate la nivel național, și nu de către Comisie, este suficient ca părțile interesate să fie ascultate la nivel național, cel puțin în cazul în care Comisia se limitează să formuleze observații în temeiul articolului 7 alineatul (3) din Directiva 2002/21. Întradevăr, nimic nu împiedică părțile interesate să invoce în fața autorităților și instanțelor naționale problema compatibilității măsurii planificate cu dreptul comunitar. II - 5198
Vodafone’s arguments based on the safeguarding of its procedural rights do not therefore warrant the contested act being characterised as an act amenable to review under Article 230 EC either .
Nici argumentele pe care Vodafone le deduce din protejarea drepturilor procedurale nu permit, așadar, calificarea actului atacat drept act care poate fi supus căilor de atac în sensul articolului 230 CE.
In the fifth place, Vodafone states that, in various documents, the Commission describes letters sent pursuant to Article 7(3) of Directive 2002/21 as ‘decisions’.
Reclamanta se referă, în acest sens, la comunicatul de presă din 31 ianuarie 2006 (IP/06/97) privind actul atacat, la solicitarea de informații suplimentare de la CMT, la decizia de a refuza accesul la documente în temeiul Regulamentului nr.