natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court was also required to interpret certain provisions of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in matrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation No 1347/2000 (45).
În cauza Allianz (fostă Riunione Adriatica di Sicurta) (Hotărârea din 10 februarie 2009, C-185/07), Curtea a statuat că adoptarea de către o instană a unui stat membru a unei somaii prin care se interzice unei persoane să iniieze sau să continue o procedură la instanele dintr-un alt stat membru („anti-suit injunction”43) pentru motivul că o asemenea procedură ar  contrară unei convenii de arbitraj este incompatibilă cu Regulamentul (CE) nr.©44/2001.
First of all, reference shall be made to Case C-168/08 Hadadi (judgment of 16 July 2009), in which the Court gave judgment on the nationality criterion of couples in choosing the court which has jurisdiction in divorce matters.
Curtea a subliniat că o procedură la capătul căreia se pronună o „anti-suit injunction” nu se încadrează în domeniul de aplicare al Regulamentului nr.©44/2001, însă poate avea consecine care aduc atingere efectului util al acestuia din urmă.
In that case, two spouses, both of Franco-Hungarian nationality, had both applied for a divorce in one of those countries.
Această împrejurare se regăsește în special atunci când o asemenea procedură împiedică o instană din alt stat membru să își exercite competenele care îi sunt atribuite în temeiul Regulamentului nr.©44/2001.
The Court noted, ¤rst of all, that Regulation No 2201/2003 does not make
Curtea a statuat, așadar, că, deși prin obiectul litigiului, cu alte cuvinte, prin natura drepturilor pe care urmărește să le protejeze, o procedură face parte din domeniul de
) Regulation (EC) No 261/2004 of the European Parliament and of the Council of 11 February 2004 establishing common rules on compensation and assistance to passengers in the event of denied boarding and of cancellation or long delay of ªights, and repealing Regulation No 295/91 (OJ 2004 L 46, p. 1).
Regulamentul (CE) nr.©44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 (JO 2001, L©12, p.©1, Ediţie specială, 19/vol.©3, p.©74).
Court of Justice a distinction according to whether a person holds one or several nationalities.
Curtea de Justiie aplicare al Regulamentului nr.©44/2001, o chestiune prealabilă privind aplicabilitatea unei convenii de arbitraj intră de asemenea în domeniul de aplicare al acestui regulament.
Consequently, the provision of that regulation under which the courts of the Member State of which the spouses hold the nationality are to have jurisdiction cannot be interpreted in one way where the two spouses have the same dual nationality and another way where they have only the same, single, nationality.
Rezultă că excepia de necompetenă întemeiată pe existena unei convenii de arbitraj, inclusiv chestiunea validităii acestei convenii de arbitraj, face parte din domeniul de aplicare al Regulamentului nr.©44/2001 și că, în consecină, este de competena exclusivă a acestei instane să se pronune asupra acestei excepii, precum și asupra propriei competene în temeiul regulamentului menionat.
Where the spouses hold both the nationality of the Member State of the court seised and that of another Member State, the court seised must take into account the fact that the spouses both have the nationality of the other Member State and that the courts of that other Member State could properly have been seised of the case under that regulation. The Court then stated that the rules governing jurisdiction in divorce matters laid down in that regulation are based on a number of alternative objective grounds with no hierarchy being established between them.
Faptul de a împiedica, pe calea unei „anti-suit injunction”, o instană dintr-un stat membru, în mod normal competentă să soluioneze litigiul în conformitate cu Regulamentul nr.©44/2001, să se pronune asupra aplicabilităii acestui regulament în litigiul cu care este sesizată echivalează neîndoielnic cu privarea acesteia de atribuia de a se pronuna asupra propriei competene.
The Court concluded that, where spouses each hold the nationality of the same two Member States, the regulation precludes the jurisdiction of the courts of one of those Member States from being rejected on the ground that the applicant does not put forward other links with that State.
O „anti-suit injunction” nu respectă, așadar, principiul general potrivit căruia ecare instană sesizată stabilește ea însăși, în temeiul normelor pe care trebuie să le aplice, dacă este competentă pentru soluionarea litigiului cu care este sesizată.
It continued by stating that the courts of the Member States of which the spouses hold the nationality have jurisdiction under that regulation and the spouses may seise the court of the Member State of their choice.
În plus, este contrară încrederii pe care statele membre o acordă reciproc sistemelor lor juridice, precum și instituiilor lor judiciare și, prin urmare, nu este compatibilă cu Regulamentul nr.©44/2001.
Second, in Case C-523/07 A (judgment of 2 April 2009), the Court interpreted, for the ¤rst time, the concept of ‘habitual residence’ of the child as a criterion for the jurisdiction of the courts in matters of parental responsibility.
Domeniul de aplicare al Regulamentului nr.©44/2001 se a´a de asemenea în centrul cauzei SCT Industri (Hotărârea din 2 iulie 2009, C-111/08).
Since Regulation No 2201/2003 makes no express reference to the law of the Member States for the purpose of determining the meaning and scope of the notion of ‘habitual residence’, the Court held that it is an autonomous concept.
Curtea a statuat că regulamentul menionat nu se aplică unei aciuni în revendicare intentate în cadrul unei proceduri de insolvenă.
Having regard to the context and the objective of that regulation, the habitual residence corresponds to the place which reªects some degree of integration by the child in a social and family environment.
Mai precis, inând seama de legătura strânsă care o unește de o procedură de faliment, o aciune având ca obiect anularea unei cesiuni de pări sociale efectuate de un lichidator în cadrul unei proceduri de insolvenă este inclusă în excepia consacrată de Regulamentul nr.©44/2001 privind falimentele.
In particular the duration, regularity, conditions and reasons for the stay on the territory of a Member State and the family’s move to that State, the child’s nationality, the place and conditions of attendance at school, linguistic knowledge and the family and social relationships of the child in that State must be taken into consideration.
După ce sa aplecat, în cauza Color Drack (Hotărârea din 3 mai 2007, C-386/05, Rep., p.©I-3699), asupra contractelor de vânzare de mărfuri care prevăd mai multe locuri de livrare, Curtea sa confruntat, în cauza Rehder (Hotărârea din 9 iulie 2009, C-204/08), cu contractele de prestări de servicii care prevăd mai multe locuri de prestare a serviciilor, și mai particular cu contractul de transport aerian.
They must be taken in respect of persons in the Member State concerned and must be provisional.
În lumina obiectivelor de proximitate și de previzibilitate, trebuie, așadar, în caz de pluralitate de locuri de prestare a serviciilor în state membre diferite, să se identice locul care asigură legătura cea mai strânsă între contractul în cauză și instana competentă, în special acela în care, în temeiul acestui contract, trebuie să se efectueze prestarea de servicii principală.
The service of notarial acts in the absence of legal proceedings was at issue in Case C-14/08 Roda Golf & Beach Resort (judgment of 25 June 2009). The Court held in that case that the term ‘extrajudicial document’, within the meaning of Article 16 of Regulation No 1348/2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters (46), is a Community law concept. The objective pursued by the Treaty of Amsterdam of creating an area of freedom, security and justice and the transfer, from the EU Treaty to the EC Treaty, of the body of rules enabling measures in the ¤eld of judicial cooperation in civil matters having crossborder implications to be adopted testi¤es to the will of the Member States to anchor such measures ¤rmly 46
În Hotărârea din 2 aprilie 2009, Gambazzi (C-394/07), Curtea sa pronunat asupra noiunii „hotărâre”în sensul dispoziiilor privind recunoașterea și executarea din Convenia de la Bruxelles, precum și asupra coninutului motivului de refuz de recunoaștere și de executare întemeiat pe încălcarea ordinii publice a statului solicitat. În primul rând, Curtea a statuat că o sentină și o
) Council Regulation (EC) No 1348/2000 of 29 May 2000 (OJ 2000 L 160, p. 37).
Regulamentul (CE) nr.©261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistenţă a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr.©295/91 (JO L©46, p.©1, Ediţie specială, 07/vol.©12, p.©218).
Proceedings in the Community legal order and thus to lay down the principle that they are to be interpreted autonomously.
Evoluie și activitate ordonană pronunate în lipsă sunt „hotărâri”, din moment ce au intervenit într-un proces civil care, în principiu, se desfășoară conform principiului contradictorialităii.
The Court held that the service of notarial acts in the absence of legal proceedings falls within the scope of Regulation No 1348/2000.
Astfel, articolul 25 din Convenia de la Bruxelles vizează toate hotărârile pronunate de instanele statelor contractante, fără a face deosebiri între ele.
Given that the system for intra-Community service seeks to ensure the proper functioning of the internal market, the judicial cooperation referred to in Article 65 EC and Regulation No 1348/2000 cannot be limited to legal proceedings alone.
Pentru ca astfel de hotărâri judecătorești să intre în domeniul de aplicare al conveniei, este sucient ca, înainte de solicitarea recunoașterii sau a executării lor, să  făcut sau să  fost susceptibile să facă, în statul de origine, obiectul unei cercetări contradictorii.
That cooperation may also manifest itself in the absence of legal proceedings if it has crossborder implications and is necessary for the proper functioning of the internal market.
Curtea a precizat că faptul că instana sa pronunat ca și cum pârâtul, care participase în mod legal la procedură, nu s-ar  înfăișat nu este sucient pentru a repune în discuie calicarea de „hotărâre”.
The Court noted that the broad de¤nition of the concept of extrajudicial document is unlikely to place an excessive burden on the resources of the national courts since, ¤rst, the Member States may also designate as transmitting agencies and receiving agencies for the purpose of service bodies other than those courts and, second, the Member States may provide for the option of e¥ecting service directly by post to persons residing in another Member State.
În al doilea rând, Curtea a statuat că instana statului solicitat poate ine seama, având în vedere excepia privind ordinea publică, de faptul că instana statului de origine sa pronunat cu privire la preteniile reclamantului fără a asculta pârâtul, care participase în mod legal, dar care a fost exclus de la procedură printr-o ordonană pentru motivul că nu îndeplinise obligaii impuse prin alte ordonane pronunate anterior în cadrul aceleiași proceduri.
Police and judicial cooperation in criminal matters
Excepia privind ordinea publică poate  utilizată dacă rezultă că această măsură de excludere a constituit o încălcare vădită și disproporionată a dreptului pârâtului de a  ascultat.
In Case C-123/08 Wolzenburg (judgment of 6 October 2009), the Court was asked to give a ruling on the issue of the compatibility with European Union law of national legislation providing for differential treatment of nationals of one Member State and those from other Member States in relation to the refusal to execute a European arrest warrant.
Curii i sa solicitat de asemenea să interpreteze anumite dispoziii ale Regulamentului nr.©2201/2003 privind competena, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr.©1347/200045.
The Court began by noting that the ¤rst paragraph of Article 12 EC is applicable since the Member States cannot, in the context of the implementation of a framework decision adopted on the basis of the EU Treaty, infringe Community law, in particular the provisions of the EC Treaty relating to the freedom accorded to every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States.
În consecină, dispoziia din acest regulament care prevede competena instanelor din statul membru al cetăeniei soilor nu poate  interpretată diferit după cum cei doi soi au o dublă cetăenie comună sau au numai una și aceeași cetăenie. În cazul în care soii au atât cetăenia statului membru din care face parte instana sesizată, cât și pe aceea a altui stat membru, instana sesizată trebuie să ină seama de faptul că soii au și cetăenia unui alt stat membru și că instanele din acesta din urmă ar  putut  competente în conformitate cu regulamentul menionat.
The Court then stated that Article 4(6) of Framework Decision 2002/584 is to be interpreted as meaning that, where a citizen of the Union is at issue, the Member State of execution of the warrant cannot, in addition to a condition as to the duration, make application of the ground for non-execution of the warrant subject to supplementary administrative requirements, such as possession of a residence permit of inde¤nite duration.
În continuare, Curtea a subliniat că normele de competenă în materie de divor se întemeiază pe mai multe criterii obiective alternative și pe inexistena unei ierarhii între criteriile de atribuire a competenei.
Finally, the Court came to the conclusion that the principle of non-discrimination laid down in Article 12 EC does not preclude legislation of a Member State of execution under which the competent judicial authority of that State is to refuse to execute a European arrest warrant issued against one of its nationals with a view to the enforcement of a custodial sentence, whilst such a refusal is, in the case of a national of another Member State having a right of residence as a citizen of the Union, subject to the condition that that person has lawfully resided for a continuous period of ¤ve years in that Member State of execution.
Prin urmare, coexistena mai multor instane competente este permisă, fără a  stabilită o ierarhie între acestea. Curtea a concluzionat că, în cazul în care ecare so are cetăenia acelorași două state membre, regulamentul se opune înlăturării competenei instanelor din unul dintre aceste state membre pentru motivul că între reclamant și acest stat nu există alte elemente de legătură.
The Court justi¤ed that solution by stating that that condition, ¤rst, aims to ensure that nationals of another Member State are suciently integrated in the Member State of execution and, second, does not go beyond what is necessary to attain that objective.
Curtea a continuat precizând că instanele statelor membre a căror cetăenie o dein soii sunt competente în temeiul acestui regulament, soii având posibilitatea de a alege instana statului membru căreia îi va  dedus spre judecare litigiul.
) Council Framework Decision 2002/584/JAI of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (OJ 2002 L 190, p. 1).
Regulamentul (CE) nr.©2201/2003 al Consiliului din 27 noiembrie 2003 privind competenţa, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești în materie matrimonială și în materia răspunderii părintești, de abrogare a Regulamentului (CE) nr.©1347/2000 (JO L©338, p.©1, Ediţie specială, 19/vol. 6, p.©183).
B — Composition of the Court of Justice
Curtea de Justiie judecătorești în materia autorităii părintești.
(Order of precedence as at 14 December 2009)
În continuare, Curtea a subliniat că este de competena instanei naionale să determine reședina obișnuită a copilului inând cont de ansamblul împrejurărilor de fapt proprii ecărui caz în parte.
C. Toader, President of Chamber; E. Levits, President of Chamber; P. Mengozzi, First Advocate General; K. Lenaerts, President of Chamber; A. Tizzano, President of Chamber; V. Skouris, President of the Court; J. N. Cunha Rodrigues, President of Chamber; J.-C. Bonichot, President of Chamber; R. Silva de Lapuerta, President of Chamber; P. Lindh, President of Chamber; C. W. A. Timmermans, Judge.
Astfel, obiectivul Tratatului de la Amsterdam de a crea un spaiu de libertate, securitate și justiie și transferul, din Tratatul UE către Tratatul CE, al regimului care permite adoptarea de măsuri care intră în domeniul cooperării judiciare în materiile civile cu o incidenă transfrontalieră atestă voina statelor membre de a xa astfel de măsuri în ordinea juridică comunitară și de a consacra astfel principiul interpretării lor autonome.
L. Bay Larsen, Judge; U. Lõhmus, Judge; M. Ilešič, Judge; G. Arestis, Judge; P. Kūris, Judge; J.°Kokott, Advocate General; A. Rosas, Judge; K. Schiemann, Judge; E. Juhász, Judge; A. Borg Barthet, Judge; J. Malenovský, Judge; A. Ó Caoimh, Judge.
Astfel, având în vedere că sistemul de noticare și de comunicare intracomunitar are ca nalitate buna funcionare a pieei interne, cooperarea judiciară menionată la articolul 65 CE și în Regulamentul nr.©1348/2000 nu poate să se limiteze numai la procedurile judiciare.
P. Cruz Villalón, Advocate General; M. Berger, Judge; M. Sa Æ an , Judge; A. Arabadjiev, Judge; T. von Danwitz, Judge; Y. Bot, Advocate General; E. Sharpston, Advocate General; J. Mazák, Advocate General; V. Trstenjak, Advocate General; J.-J. Kasel, Judge; D. Šváby, Judge; N.°Jääskinen, Advocate General; R. Grass, Registrar.
Regulamentul (CE) nr.©1348/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 (JO L©160, p.©37, Ediţie specială, 19/vol.©1, p.©161).
Members of the Court of Justice
(Ordinea protocolară la 14 decembrie 2009)
(in order of their entry into oce)
Primul rând, de la stânga la dreapta:
Vassilios Skouris Born 1948; graduated in law from the Free University, Berlin (1970); awarded doctorate in constitutional and administrative law at Hamburg University (1973); Assistant Professor at Hamburg University (1972–77); Professor of Public Law at Bielefeld University (1978); Professor of Public Law at the University of Thessaloniki (1982); Minister of Internal A¥airs (in 1989 and 1996); Member of the Administrative Board of the University of Crete (1983–87); Director of the Centre for International and European Economic Law, Thessaloniki (1997–2005); President of the Greek Association for European Law (1992–94); Member of the Greek National Research Committee (1993–95); Member of the Higher Selection Board for Greek Civil Servants (1994–96); Member of the Academic Council of the Academy of European Law, Trier (from 1995); Member of the Administrative Board of the Greek National Judges’College (1995–96); Member of the Scienti¤c Committee of the Ministry of Foreign A¥airs (1997–99); President of the Greek Economic and Social Council in 1998; Judge at the Court of Justice since 8 June 1999; President of the Court of Justice since 7 October 2003.
Doamna președinte de cameră C. Toader; domnul președinte de cameră E. Levits; domnul prim-avocat general P. Mengozzi; domnii președini de cameră K. Lenaerts și A. Tizzano; domnul președinte al Curii V. Skouris; domnii președini de cameră J.©N. Cunha Rodrigues și J.-C. Bonichot; doamnele președini de cameră R. Silva de Lapuerta și P. Lindh; domnul judecător C.©W.©A. Timmermans.
Peter Jann Born 1935; Doctor of Law of the University of Vienna (1957); appointed Judge and assigned to the Federal Ministry of Justice (1961); Judge in press matters at the Straf-Bezirksgericht, Vienna (1963–66); spokesman of the Federal Ministry of Justice (1966–70) and subsequently appointed to the international a¥airs department of that ministry; Adviser to the Justice Committee and spokesman at the Parliament (1973–78); appointed as Member of the Constitutional Court (1978); permanent Judge-Rapporteur at that court until the end of 1994; Judge at the Court of Justice from 19 January 1995 to 6 October 2009.
Domnii judecători L. Bay Larsen, U. Lõhmus, M. Ilešič, G. Arestis și P. Kūris; doamna avocat general J. Kokott; domnii judecători A. Rosas, K. Schiemann, E. Juhász, A. Borg Barthet, J. Malenovský și A. Ó Caoimh.
Dámaso Ruiz-Jarabo Colomer Born 1949; Judge; Member of the Consejo General del Poder Judicial (General Council of the Judiciary); Professor; Head of the Private Of-¤ce of the President of the Consejo General del Poder Judicial; ad hoc Judge at the European Court of Human Rights; Judge at the Tribunal Supremo (Supreme Court) from 1996; Advocate General at the Court of Justice from 19 January 1995 to 12 November 2009, the date of his death.
Domnul avocat general P. Cruz Villalón; doamna judecător M. Berger; domnii judecători M. Sa Ê an, A. Arabadjiev și T. von Danwitz; domnul avocat general Y. Bot; doamna avocat general E. Sharpston; domnul avocat general J. Mazák; doamna avocat general V. Trstenjak; domnul judecător J.-J. Kasel; domnul judecător D. Šváby; domnul judecător N. Jääskinen; domnul greer R. Grass.
Rosario Silva de Lapuerta Born 1954; Bachelor of Laws (Universidad Complutense, Madrid); Abogado del Estado in Malaga; Abogado del Estado at the Legal Service of the Ministry of Transport, Tourism and Communication and, subsequently, at the Legal Service of the Ministry of Foreign A¥airs; Head Abogado del Estado of the State Legal Service for Cases before the Court of Justice of the European Communities and Deputy Direc-tor-General of the Community and International Legal Assistance Department (Ministry of Justice); Member of the Commission think-tank on the future of the Community judicial system; Head of the Spanish delegation in the ‘Friends of the Presidency’ Group with regard to the reform of the Community judicial system in the Treaty of Nice and of the Council ad hoc working party on the Court of Justice; Professor of Community law at the Diplomatic School, Madrid; Co-director of the journal Noticias de la Unión Europea; Judge at the Court of Justice since 7 October 2003.
Vassilios Skourisnăscut în 1948; liceniat în drept al Universităii Libere din Berlin (1970); doctor în drept constituional și administrativ al Universităii din Hamburg (1973); profesor agregat la Universitatea din Hamburg (1972-1977); profesor de drept public la Universitatea din Bielefeld (1978); profesor de drept public la Universitatea din Salonic (1982); ministru al afacerilor interne (în anii 1989 și 1996); membru al Comitetului de administraie al Universităii din Creta (1983-1987); director al Centrului de Drept Economic Internaional și European din Salonic (1997-2005); președintele Asociaiei Elene pentru Dreptul European (1992-1994); membru al Comitetului Naional Grec de Cercetare (1993-1995); membru al Comitetului Superior pentru Recrutarea Funcionarilor Greci (1994-1996); membru al Consiliului știinic al Academiei de Drept European din Trier (începând cu anul 1995); membru al Comitetului de administraie al Școlii Naionale de Magistratură din Grecia (1995-1996); membru al Consiliului știinic din cadrul Ministerului Afacerilor Externe (1997-1999); președintele Consiliului Economic și Social din Grecia în anul 1998; judecător la Curtea de Justiie începând cu data de 8 iunie 1999; președintele Curii de Justiie începând cu data de 7 octombrie 2003.