natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The fact that, in the context of aid schemes, the Member States make advance payments to undertakings which do not have sufficient resources of their own does not mean that the Commission must reimburse those advance payments, made by way of interim payments and payments of the final balance, even where they do not correspond to expenditure actually paid out within the meaning of Article 32 of the general regulation .
Faptul că, în cadrul schemelor de ajutoare, statele membre plătesc avansuri întreprinderilor care nu dispun de resurse proprii suficiente nu impune rambursarea de către Comisie a avansurilor respective, cu titlu de plăți intermediare și sold, de vreme ce acestea nu corespund unor cheltuieli efectiv plătite în sensul articolului 32 din regulamentul general.
The eligibility of advance payments for a contribution from the Funds cannot be inferred from specific implementing legislation which governs only payments by the Member States into venture capital, loan and guarantee funds.
Întradevăr, eligibilitatea avansurilor pentru contribuția fondurilor nu poate fi dedusă dintr-un text cu aplicare specială, care nu reglementează decât plățile efectuate de către statele membre în fonduri de capital de risc, de împrumuturi sau de garantare.
Finally, the arguments based on the provisions of the Annex to Regulation No 448/2004 concerning depreciation, contributions in kind and overheads cannot be accepted.
În sfârșit, nu pot fi primite argumentele întemeiate pe dispozițiile anexei la Regulamentul nr. 448/2004 privind cheltuielile de amortizare, contribuțiile în natură și cheltuielile generale.
Even supposing that the eligibility of that expenditure was not conditional upon submission of supporting documents, such a circumstance is irrelevant for the purposes of assessing the eligibility of advance payments.
Presupunând chiar că eligibilitatea acestor cheltuieli nu este condiționată de prezentarea de documente justificative, o astfel de constatare este lipsită de pertinență pentru aprecierea eligibilității avansurilor.
It follows from the foregoing that the first contested letter, insofar as it refers to the general rule at issue, did not change the scope of the Community rules and, to that extent, cannot constitute an actionable measure for the purposes of Article 230 EC.
Din ceea ce precedă rezultă că, în măsura în care trimite la norma generală în litigiu, prima scrisoare atacată nu a modificat domeniul de aplicare al reglementării comunitare și nu poate, în această măsură, să constituie un act atacabil în sensul articolului 230 CE.
The fourth and fifth pleas in law must therefore be rejected as unfounded with regard to the second, third, fourth and fifth contested letters.
Prin urmare, al patrulea și al cincilea motiv trebuie respinse ca nefondate în ceea ce privește a doua, a treia, a patra și a cincea scrisoare atacate.
The eighth plea in law, alleging infringement of Article 9 of Regulation No 438/2001, and the ninth plea in law, alleging infringement of the principle of simplified procedures
Cu privire la al optulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 9 din Regulamentul nr. 438/2001, și cu privire la al nouălea motiv, întemeiat pe încălcarea unui principiu al simplificării
The Italian Republic claims that the contested letters infringe the rules concerning the certification of expenditure, laid down in Article 9 of Regulation No 438/2001, inasmuch as they require or presuppose that the competent national authorities specify in respect of each measure in their statements of expenditure the amount of the advance payments at issue which have been paid or which are to be paid.
Republica Italiană susține că scrisorile atacate încalcă normele de certificare a cheltuielilor prevăzute la articolul 9 din Regulamentul nr. 438/2001, în măsura în care impun sau prezumă că autoritățile naționale competente precizează în declarațiile de cheltuieli ale acestora, pentru fiecare măsură, cuantumul avansurilor în litigiu plătite sau eventual plătite.
The detailed rules for certification of expenditure are entirely governed by that article, which provides that the certificates of statements of interim and final expenditure referred to in Article 32(3) and (4) of the general regulation are to be drawn up in
Modalitățile de certificare a cheltuielilor ar fi reglementate în totalitate de acest articol, care prevede că declarațiile certificate de cheltuieli menționate la articolul 32 alineatele (3) și (4) din regulamentul general trebuie să fie efectuate după modelul de certificat care figurează în anexa II la Regulamentul
Above a certain amount, expenditure merely needs to be declared in that certificate by identifying, in respect of each measure, the source of financing involved (‘Public, Community’, ‘Public, Other public’ and ‘Private’) and the year in which the expenditure was paid out .
Peste un anumit cuantum, cheltuielile ar trebui numai să fie declarate în acest certificat, evidențiindu-se, pentru fiecare măsură, sursa de finanțare în cauză („Comunitatea”, „public, altele” și „privat”) și anul în cursul căruia au fost efectuate cheltuielile.
Thus, by requiring the competent national authorities to complete their declarations by providing information concerning the amount of the advance payments made, the Commission imposed on them declaration obligations not provided for under the rules in force.
Astfel, prin faptul că a impus autorităților naționale competente să completeze declarațiile lor de cheltuieli cu informații privitoare la cuantumul avansurilor plătite, Comisia ar fi impus acestora obligații de declarare neprevăzute de reglementarea în vigoare.
In addition, the Italian Republic argues that by imposing rules for the certification of expenditure which are more stringent and more restrictive than those laid down in Article 9 of Regulation No 438/2001, the Commission infringed the principle of simplification of the management of the Structural Funds.
În plus, Republica Italiană susține că, prin impunerea unor modalități de certificare a cheltuielilor mai dificile și mai coercitive decât cele care rezultă din articolul 9 din Regulamentul nr. 438/2001, Comisia a încălcat principiul simplificării gestionării fondurilor structurale.
It is possible to deduce the existence of such a principle from recital 42 in the preamble to the general regulation, the Commission’s oral statements and the proposals that it submitted to the Committee.
Existența unui astfel de principiu ar putea fi dedusă din considerentul (42) al regulamentului general, din declarațiile orale ale Comisiei, precum și din propunerile pe care aceasta le-a înaintat comitetului.
The Commission contends that the plea alleging infringement of Article 9 of Regulation No 438/2001 should be rejected as unfounded.
Comisia solicită respingerea ca nefondat a motivului întemeiat pe încălcarea articolului 9 din Regulamentul nr. 438/2001.
The information concerning the advance payments at issue was essential for the purposes of determining the amount to be charged to the Community budget.
Informațiile privitoare la avansurile în litigiu plătite ar fi fost indispensabile pentru a stabili cuantumul avansurilor care ar trebui să fie pus în sarcina bugetului comunitar.
Consequently, for the national authorities, communication of that information marked the fulfilment of their obligation under Article 9 of Regulation No 438/2001 to certify expenditure.
În consecință, pentru autoritățile naționale, comunicarea acestor informații ar fi corespuns cu executarea obligației care le revine de certificare a cheltuielilor în temeiul articolului 9 din Regulamentul nr. 438/2001.
The Commission also disputes the plea alleging infringement of the principle of simplification.
Pe de altă parte, Comisia respinge motivul întemeiat pe încălcarea principiului simplificării.
The objective of simplifying the management of the Funds cannot justify compromising in the present case the rules concerning the declaration and certification of expenditure flowing from the principles of sound financial management.
Obiectivul de simplificare a gestionării fondurilor nu ar putea să justifice încălcarea, în speță, a normelor de declarare și de certificare a cheltuielilor care decurg din principiile unei bune gestiuni financiare.
The Commission is responsible for the implementation of the general budget of the European Union by virtue of Article 274 EC.
Comisia îndeplinește atribuția de executare a bugetului general al Uniunii Europene în temeiul articolului 274 CE.
Since Article 274 EC draws no distinction according to the form of management employed, the Commission continues to exercise that general responsibility in the context of the shared management of the Structural Funds.
Având în vedere că acest din urmă articol nu face nicio distincție în funcție de modul de gestionare aplicat, Comisia continuă să exercite această responsabilitate generală în cadrul gestionării partajate a fondurilor structurale.
In addition, it follows from Articles 10 EC and 274 EC that, in the context of the shared management of the Structural Funds, the Member States must cooperate with the Commission in order to ensure that Community funds are used in accordance with the principles of sound financial management.
În plus, din articolele 10 CE și 274 CE rezultă că, în cadrul gestionării partajate a fondurilor structurale, statele membre trebuie să coopereze cu Comisia pentru a asigura o utilizare a fondurilor comunitare în conformitate cu principiile unei bune gestiuni financiare.
Reference is made to those rules in Article 38(1)(g) of the general regulation, dealing with financial control of assistance .
Normele citate anterior sunt amintite la articolul 38 alineatul (1) litera (g) din regulamentul general, care privește controlul financiar al intervențiilor.
The Commission is to adopt a decision on such payment applications by determining, in the context of its general responsibility for the implementation of the budget, the amount of the expenditure declared and certified by the Member State which is to be charged to the Community budget.
Comisia adoptă o decizie privitoare la aceste cereri de plăți stabilind, în exercitarea responsabilității generale care îi incumbă în executarea bugetului, cuantumul cheltuielilor declarate și certificate de către statul membru care trebuie să fie pus în sarcina bugetului comunitar.
However, where — as in the present case — the Commission and a Member State adopt different interpretations of a measure determining the conditions of eligibility of certain expenditure, the reliability of the national management and control system no longer assures the Commission that all the expenditure declared by the Member State is eligible expenditure within the meaning of the applicable rules .
Cu toate acestea, în cazul în care, precum în speță, Comisia și un stat membru interpretează în mod divergent un text care stabilește condițiile de eligibilitate a anumitor cheltuieli, fiabilitatea sistemului de gestionare și de control nu mai conferă Comisiei asigurarea faptului că cheltuielile declarate de către acest stat membru corespund în totalitate cheltuielilor eligibile în sensul reglementării aplicabile.
It is therefore for the Member State concerned, in the exercise of its responsibilities regarding the certification of expenditure and in sincere cooperation with the Community institutions, to place the Commission in a position to implement the budget on its own responsibility by providing it with all the information which the Commission considers necessary to effect payments which are in conformity with the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation .
Prin urmare, îi revine statului membru în cauză, în exercitarea responsabilităților sale în materie de certificare a cheltuielilor și în cadrul unei cooperări loiale cu instituțiile comunitare, să permită Comisiei să execute bugetul pe propria răspundere, furnizându-i toate informațiile pe care aceasta le consideră necesare pentru a putea să efectueze plăți conforme cu articolul 32 alineatul (1) al treilea paragraf din regulamentul general.
Any other approach would frustrate the useful effect of Article 38(1) of the general regulation and, more generally, of Articles 10 EC and 274 EC.
Orice altă soluție ar aduce atingere efectului util al articolului 38 alineatul (1) din regulamentul general și, mai general, articolelor 10 CE și 274 CE.
However, as can be seen from paragraph 112 above, the combined application of those two rules inevitably requires the Italian Republic to communicate with its payment applications and statements of expenditure the information in its possession which has been requested by the Commission so as to permit the latter to determine the amount of the advance payments at issue which have been paid or which are to be paid.
Or, astfel cum rezultă de la punctul 112 de mai sus, aplicarea coroborată a acestor norme impunea în mod inevitabil Republicii Italiene să comunice, împreună cu cererile sale de plată și cu declarațiile sale de cheltuieli, informațiile aflate în posesia sa care erau solicitate de către Comisie pentru a îi permite acesteia să stabilească cuantumul avansurilor în litigiu plătite sau eventual plătite.
The Commission thus rightly contends that the declaration obligation at issue in this case is merely an implementing rule and the inevitable practical consequence of the Italian Republic’s obligation under Article 9 of Regulation No 438/2001 to certify expenditure.
În consecință, Comisia susține în mod întemeiat că formalitatea de declarare în litigiu nu era, în speță, decât o normă de aplicare și o consecință practică inevitabilă a obligației de certificare a cheltuielilor care îi revine Republicii Italiene în temeiul articolului 9 din Regulamentul nr. 438/2001.
Accordingly, by asking the Italian authorities to complete the statements of expenditure at issue by indicating, in respect of each measure, the amount of the advance payments at issue which had been paid or which were to be paid, the first contested letter was merely drawing their attention to a declaration obligation which
În consecință, prin faptul că a invitat autoritățile italiene să completeze declarațiile de cheltuieli în litigiu prin indicarea, pentru fiecare măsură, a cuantumului avansurilor în litigiu plătite sau eventual plătite, prima scrisoare atacată sa limitat să amintească acestora o obligație de declarare care decurgea în mod inevitabil, pentru
In the light of the foregoing considerations, and those set out in paragraph 102 above, it must be concluded that the first contested letter did not produce the legal effects contested by the Italian Republic and cannot in that regard constitute an actionable measure within the meaning of the caselaw referred to in paragraph 56 above.
Având în vedere considerațiile care precedă, precum și cele expuse la punctul 102 de mai sus, trebuie să se concluzioneze că prima scrisoare atacată nu a produs niciunul dintre efectele juridice contestate de către Republica Italiană și nu poate să constituie, în această privință, un act juridic atacabil în sensul jurisprudenței menționate la punctul 56 de mai sus.
Insofar as the present action has been brought against the first contested letter, therefore, it must be dismissed as inadmissible.
Prin urmare, în măsura în care este îndreptată împotriva primei scrisori atacate, prezenta acțiune trebuie respinsă ca inadmisibilă.
Consequently, it is necessary to consider the action further only insofar as it has been brought against the second, third, fourth and fifth contested letters.
În consecință, această acțiune trebuie examinată în continuare numai în măsura în care este îndreptată împotriva celei de a doua, celei de a treia, celei de a patra și celei de a cincea scrisori atacate.
There is no basis for the Italian Republic’s argument that the second, third, fourth and fifth contested letters infringe Article 9 of Regulation No 438/2001 or a general principle of simplification, as they presupposed that the competent national authorities would comply with the declaration formality at issue.
În această privință, nu este întemeiată susținerea Republicii Italiene potrivit căreia a doua, a treia, a patra și a cincea scrisoare atacate ar încălca articolul 9 din Regulamentul nr. 438/2001 sau principiul general al simplificării, pentru motivul că acestea ar fi prezumat că autoritățile naționale competente se conformează formalității de declarare în litigiu.
It has already been found in paragraph 113 above that that formality was an implementing rule and the inevitable practical consequence of the Italian Republic’s obligation under Article 9 of Regulation No 438/2001 to certify expenditure.
Sa constatat deja, la punctul 113 de mai sus, că respectiva formalitate era o normă de aplicare și o consecință practică inevitabilă a obligației de certificare a cheltuielilor ce îi revine Republicii Italiene în temeiul articolului 9 din Regulamentul nr. 438/2001.
In addition, the legality of the declaration formality at issue cannot be called into question on the basis of the principle of simplification, as alleged by the Italian Republic .
În plus, legalitatea formalității de declarare în litigiu nu poate fi repusă în discuție în temeiul principiului simplificării invocat de către Republica Italiană.
Although it is true that the general regulation addresses concerns relating to the simplification of procedures for making commitments and payments and although the Commission has tried to eliminate useless administrative complications, the fact remains that the Structural Funds scheme does not contain a principle according to which procedures for making commitments and payments must be simplified regardless of the consequences for the proper operation and the sound financial management of the Funds.
Deși regulamentul general răspunde, desigur, unor preocupări legate de simplificarea procedurilor de angajare și de plată și deși, în acest cadru, Comisia se străduiește să înlăture dificultățile administrative inutile, nu este mai puțin adevărat că sistemul fondurilor structurale nu consacră un principiu potrivit căruia procedurile de angajare și de plată ar trebui simplificate fără a lua în considerare consecințele care decurg pentru buna funcționare și pentru gestiunea financiară corectă a fondurilor.
As has already been pointed out in paragraphs 112 and 113 above, the intention of simplifying procedures expressed in the general regulation cannot call into question a declaration formality which flows from the
Voința de simplificare a procedurilor, exprimată în regulamentul general, nu poate, în speță, să determine repunerea în discuție a unei formalități de declarare care rezultă din punerea în aplicare a sistemului fondurilor structurale conformă cu principiile unei
ITALY v COMMISSION implementation of the Structural Funds system, in accordance with the principles of sound financial management referred to in Article 274 EC.
ITALIA/COMISIA bune gestiuni financiare prevăzute la articolul 274 CE, astfel cum sa arătat deja la punctele 112 și 113 de mai sus.
The eighth and ninth pleas in law relied on in support of the application for annulment of the second, third, fourth and fifth contested letters cannot therefore be upheld.
În consecință, nu pot fi primite al optulea și al nouălea motiv invocate în susținerea cererii de anulare a celei de a doua, a celei de a treia, a celei de a patra și a celei de a cincea scrisori atacate.
The first plea in law, alleging lack of a legal basis and infringement of the provisions governing financial control
Cu privire la primul motiv, întemeiat pe lipsa unui temei juridic și pe încălcarea dispozițiilor care reglementează controlul financiar
The Italian Republic complains that the contested letters do not specify the provision of law which made their adoption possible, as is required by the principle of legal certainty (Case C-325/91 France v Commission [1993] ECR I-3283, paragraph 26).
Republica Italiană contestă scrisorile atacate pentru faptul că nu menționează dispoziția care a permis adoptarea lor, astfel cum este totuși impus de principiul securității juridice (Hotărârea Curții din 16 iunie 1993, Franța/Comisia, C-325/91, Rec., p.
The Italian Republic also complains that, by adopting the contested letters, the Commission usurped powers accruing exclusively to the Member States by virtue of Articles 38 and 39 of the general regulation and the detailed rules for the implementation thereof contained in Regulation No 438/2001.
De asemenea, Republica Italiană impută Comisiei faptul că, prin adoptarea scrisorilor atacate, și-a asumat o competență care aparține exclusiv statelor membre în temeiul articolelor 38 și 39 din regulamentul general și al normelor de aplicare a acestora care figurează în Regulamentul nr. 438/2001.
The Commission is empowered only to verify the ‘management and control systems’ put in place by the Member States.
Comisia ar fi abilitată numai să controleze „sistemele de gestionare și de control” stabilite de către statele membre.
The Commission contends that the first claim, alleging lack of a legal basis, should be rejected.
Comisia solicită respingerea primei obiecții, întemeiate pe lipsa unui temei juridic.
The contested letters are part of a regulatory framework which is clearly defined and with which the Italian Republic has long been familiar.
Scrisorile atacate ar face parte dintr-un cadru normativ definit în mod clar și cunoscut de mult timp de Republica Italiană.
They refer to the letter of 29 July 2003, which itself refers to the interpretative memorandum, and, by virtue of that reference, could legitimately take as their legal basis the general rule at issue mentioned in those letters.
Întradevăr, acestea s-ar referi la scrisoarea din 29 iulie 2003, care, la rândul său, s-ar referi la nota de interpretare, iar, prin această trimitere, ar putea să își găsească temeiul legal în norma generală în litigiu, menționată în acestea.
With regard to the second claim, alleging infringement of the provisions governing financial control, the Commission maintains that the Italian Republic’s argument should be rejected as unfounded.
În ceea ce privește a doua obiecție, întemeiată pe pretinsa încălcare a dispozițiilor care reglementează controlul financiar, Comisia apreciază că argumentarea Republicii Italiene trebuie respinsă ca fiind lipsită de fundament.
Responsibility for financial control of assistance paid out of the Funds, which is primarily a matter for the Member States, is irrelevant as regards the eligibility of advance payments.
Responsabilitatea controlului financiar al intervențiilor fondurilor, pe care și-o asumă în primă instanță statele membre, ar fi lipsită de pertinență pentru eligibilitatea avansurilor.
The Commission reaffirms that the general rule at issue complies with the principle of reimbursement of expenses, which underlies the rules applicable in this matter.
Comisia reafirmă că norma generală în litigiu este conformă cu principiul rambursării cheltuielilor, pe care se întemeiază reglementarea aplicabilă în materie.
With regard to the first claim, alleging lack of a legal basis, it should be borne in mind that, in accordance with established case-law, Community legislation must be clear and its application foreseeable for all interested parties.
În ceea ce privește prima obiecție, întemeiată pe lipsa unui temei juridic, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, legislația comunitară trebuie să fie clară, iar aplicarea sa previzibilă pentru toți cei care sunt vizați.
The principle of legal
Principiul securității
ITALY v COMMISSION certainty forms part of the general principles of Community law, the observance of which it is the Court’s task to ensure .
ITALIA/COMISIA juridice face parte din principiile generale de drept comunitar a căror respectare trebuie să fie asigurată de către Tribunal.