natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is possible that the national court paid less than full attention to the wine producers’ interests because they were interveners in DAI’s action, rather than applicants in their own name.
Este posibil ca instanța națională să fi acordat mai puțină atenție intereselor producătorilor de vin deoarece aceștia aveau calitatea de intervenienți în procedura inițiată de DAI, nefiind ei înșiși reclamanți.
It seems to me that it would be rather harsh to fault the producers, in the circumstances, for not bringing separ- ate proceedings, presumably against DAI (since it was the distiller who actually owed them the balance of the Community aid payable) with AIMA and perhaps Assedile as additional defendants.
Considerăm că, în circumstanțele din speță, ar fi destul de sever să li se impute producătorilor faptul că nu au inițiat o procedură distinctă, îndreptată probabil împotriva DAI (întrucât distilatorul era cel care le datora de fapt partea rămasă neplătită din ajutorul comunitar) și, de asemenea, împotriva AIMA și, eventual, Assedile.
As it was, there was already a relevant action (between DAI and AIMA) that was ‘live’ before the national
În speță, se afla deja pe rolul instanțelor naționale o acțiune (inițiată
45 — See the careful discussion of the merits at paragraphs 151 to 178, in particular paragraphs 164 to 172.
45 — A se vedea discuția detaliată referitoare la temeinicie de la punctele 151-178, în special punctele 164-172.
It is to be noted that the Commission does not seek to appeal the judgment of the Court of First Instance on the substance.
Trebuie subliniat că hotărârea Tribunalului nu este contestată de Comisie pe fond.
It relies solely upon the limitation point.
Aceasta se referă numai la aspectul privind prescripția.
In so saying, the national court failed to understand the whole thrust and purpose of the Community aid regime.
Afirmând aceasta, instanța națională a ignorat ideea centrală și finalitatea sistemului de ajutor comunitar.
Crucially, it had also declined to make a reference.
Este extrem de important, de asemenea, că a refuzat să adreseze Curții o întrebare preliminară.
There was, of course, no obligation on it to do so, not being a final court bound by the stricter requirements of the final paragraph of Article 234 EC (and it also seems likely that the Tribunal civile di Roma was directing its mind to the wrong part of the issue in asking itself whether a reference was ‘necessary’).
Este adevărat că nu era obligată să facă acest lucru, nefiind o instanță ale cărei decizii nu erau supuse căilor de atac, astfel încât să i se aplice condițiile mai stricte prevăzute la ultimul paragraf al articolului 234 CE (și pare de asemenea să fie probabil că Tribunale civile di Roma nu și-a îndreptat atenția către aspectele corecte ale problemei atunci când a analizat dacă o trimitere preliminară era „necesară”).
As a result, this Court was not given the opportunity, at that stage, of examining the structure and purpose of Regulation No 2499/82. Had it done so, it seems to me
În consecință, Curtea nu a avut ocazia, în
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P its subsequent reimbursement by AIMA to EAGGF when a Member State (such as Italy) had chosen the procedure laid down in Article 9 of Regulation No 2499/82.
AIMA să rețină cauțiunea constituită de DAI și să o restituie ulterior către FEOGA, în cazul în care un stat membru (precum Republica Italiană) a optat pentru procedura prevăzută la articolul 9 din Regulamentul nr. 2499/82.
Had DAI succeeded, or lost following a reference, they would (respectively) have either had a better chance of being paid the aid by DAI or at least known where they stood.
Părea să fie normal, în interesul eficienței și al celerității procedurii, ca producătorii de vin să intervină în cadrul acestei proceduri și să invoce în acest fel în fața instanței naționale dreptul la plata ajutorului comunitar.
If it was an error to intervene in those proceedings rather than to commence separate proceedings, it seems to me that that error was objectively excusable.
Dacă DAI ar fi avut câștig de cauză sau dacă ar fi pierdut în urma unei trimiteri preliminare, producătorii ar fi avut șanse mai mari ca DAI să le plătească ajutorul sau, respectiv, ar fi știut cel puțin în ce situație se află.
As interveners, the wine producers (and their clear interests) were given short shrift by the national court.
În calitate de intervenienți, producătorii de vin (și interesele evidente ale acestora) nu sau bucurat de o atenție deosebită din partea instanței naționale.
Save with the (undoubted) benefit of hindsight, I find it difficult to read into the judgment of the Tribunale civile di Roma any clear (let alone express) indication to them that they had a good claim but were in the wrong place to pursue it.
Sub rezerva (indiscutabilă) a unei noi analize ulterioare, considerăm că s-ar putea cu greu găsi în hotărârea pronunțată de Tribunale civile di Roma vreo indicație clară (și cu atât mai puțin una explicită) în sensul că cererea acestora era întemeiată, însă nu fusese formulată în cadrul procesual corespunzător.
On the contrary, they were told that they were in no better and no worse position than any other person to whom DAI owed money.
Dimpotrivă, li sa spus producătorilor că situația lor nu era nici mai bună, nici mai rea decât cea a oricărei alte persoane căreia DAI îi datora bani.
They stretched from 27 January 1986 (the date of the judgment of the Tribunale civile di Roma) via the judgment of the Corte d’appello on 19 November 1991 through to the final dismissal of the appellants’ appeal by the Corte di Cassazione on 28 November 1994.
Aceasta a început la 27 ianuarie 1986 (data la care a fost pronunțată hotărârea de Tribunale civile di Roma), a continuat până la 19 noiembrie 1991, când a fost pronunțată hotărârea de Corte d’appello, și a durat până la respingerea definitivă a recursului recurentelor de Corte suprema di cassazione, la 28 noiembrie 1994.
It is impossible to ascertain from the file before this Court whether the applicants drew attention to the substance of their claim under EC law within that procedural appeal, or raised again the question of whether this Court should be asked for guidance in understanding the workings of Regulation No 2499/82, with a view to unravelling the mess left behind by DAI’s insolvency.
Nu se poate deduce din dosar dacă recurentele au atras atenția, în cadrul acestei proceduri de control judiciar, asupra principalelor argumente de drept comunitar pe care le aveau sau dacă au invocat din nou aspectul necesității consultării Curții pentru a obține îndrumări în ceea ce privește înțelegerea modului de funcționare a Regulamentului nr. 2499/82, în vederea soluționării situației confuze create în urma insolvabilității DAI.
It may not have been possible for them to do so to any significant extent, or at all.
Este posibil ca recurentele să nu fi avut posibilitatea să facă acest lucru decât într-o măsură limitată sau deloc.
For my part, I am most reluctant to presume against them that they should never have appealed and that time should be said to have started to run from a point earlier than 28 November 1994.
În ceea ce ne privește, avem mari rețineri în a aprecia că recurentele nu ar fi trebuit să utilizeze căile de atac și că trebuie considerat că termenul a început să curgă înainte de 28 noiembrie 1994.
In particular, I do not deduce from the judgment of the Tribunale civile di Roma any straightforward judicial guidance that the wine producers would get nowhere in the national courts (either within the context of DAI’s action or, indeed, in separate proceedings) because there was no mechanism for protecting their interests by preventing the forfeiture of DAI’s security to AIMA and
În special, nu putem deduce din hotărârea pronunțată de Tribunale civile di Roma nicio îndrumare judiciară clară prin care să se indice că producătorii de vin nu vor obține câștig de cauză în fața instanțelor naționale (fie în cadrul acțiunii instituite de DAI, fie prin intermediul unei proceduri distincte) deoarece nu există niciun sistem de protecție a intereselor acestora care să împiedice ca
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS were bound to incur damage which was certain in character. 48
COMISIA/CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA ȘI ALȚII și, prin urmare, atunci când persoanele interesate au suferit un prejudiciu cert 48.
It seems to me, moreover, likely that, had the applicants sought to bring proceedings against the Commission before the Court of First Instance without first going to the national court, the Commission would have argued that they ought to be pursuing their claim before the national courts, which were perfectly capable of granting them an effective remedy.
În plus, considerăm că este probabil că, în cazul în care recurentele ar fi încercat să introducă o acțiune împotriva Comisiei în fața Tribunalului fără să fi sesizat în prealabil instanța națională, Comisia ar fi susținut că acestea ar fi trebuit să își susțină cererile în fața instanțelor naționale, care erau întru totul capabile le asigure o reparare adecvată a prejudiciului.
It would, in all likelihood, have deployed arguments similar to those that it presented in the context of these proceedings. 47
Este foarte probabil că aceasta ar fi susținut argumente similare celor pe care le-a invocat în cadrul prezentei proceduri 47.
Against that background, I turn to consider the analysis of the Court of First Instance of the timelimit provided for by Article 46 of the Statute.
În acest context, urmează să examinăm modul în care Tribunalul a analizat termenul prevăzut la articolul 46 din Statutul Curții.
In the present case the Court of First Instance ruled that the period of limitation began to run when the damage resulting from the total or partial absence of payment of Community aid was suffered for certain by the applicants.
În speță, Tribunalul a stabilit că termenul de prescripție a început să curgă din momentul în care recurentele au suferit în mod cert prejudiciul rezultat din lipsa totală sau parțială a plății ajutorului comunitar 49.
49That court considered that in the exceptional circumstances (i) a prudent and wellinformed trader could reasonably expect to obtain payment of the aid and (ii) (given in particular the complexity of the system introduced by Regulation No 2499/82 50 and the exceptional nature of the situation relating to the lacuna in that regulation) it was extremely difficult for such a trader to be aware that he could not obtain such payment before a national court.
Tribunalul a considerat că, în circumstanțele excepționale ale cauzei, (i) un producător prudent și avizat putea în mod rezonabil să se aștepte să obțină plata ajutorului și (ii) (ținând seama în special de complexitatea sistemului instituit de Regulamentul nr. 2499/82 50și de caracterul excepțional al situației legate de lacuna din acest regulament) era extrem de dificil pentru un astfel de producător să își dea seama că nu va putea obține o astfel de plată în fața unei instanțe naționale.
Consequently, in order to assess whether damage was certain, it was necessary to take into consideration the national proceedings, concerning specifically the fate of the security.
În consecință, în vederea evaluării caracterului cert al prejudiciului, era necesar să fie luate în considerare procedurile inițiate în dreptul intern, care priveau în mod specific destinația cauțiunii.
It seems to me that those two limbs could equally well have been phrased (and might perhaps have been more felicitously phrased) in terms of what a reasonable bystander,
Considerăm că aceste două elemente ar fi putut fi la fel de bine exprimate (și ar fi fost poate mai bine exprimate) având în vedere modul în care ar fi privit situația obiectivă
According to the caselaw of the Court of Justice, time starts to run in cases of noncontractual liability originating in a legislative measure when the injurious effects of that measure have been produced, and consequently when the persons concerned
Potrivit jurisprudenței Curții, în cazurile în care răspunderea extracontractuală rezultă dintr-un act normativ, termenul de prescripție începe să curgă atunci când efectele prejudiciabile ale acestui act sau produs
48 — Birra Wührer, cited in note 31, paragraph 10.49 — Paragraph 131.
48 — Hotărârea Birra Wührer și alții/Consiliul și Comisia, citată la nota de subsol 31, punctul 10.
47 — See paragraph 89 of the judgment of the Court of First Instance.
47 — A se vedea punctul 89 din hotărârea Tribunalului.
The Court of First Instance explains cogently at paragraph 118 that the applicants did not, in fact, enjoy any effective judicial protection before the national courts; a conclusion with which (in the light of just over 10 years of litigation before the national courts) it is hard to disagree.
La punctul 118, Tribunalul explică în mod convingător că recurentele nu au beneficiat, de fapt, de o protecție jurisdicțională efectivă în fața instanțelor naționale; în lumina celor mai mult de 10 ani de proceduri desfășurate în fața instanțelor naționale, este greu să nu fim de acord cu această concluzie.
However, it is not so clear that that would necessarily have been equally apparent had the litigation started in the Court of First Instance rather than in the national courts.
Totuși, nu este sigur că această concluzie ar fi fost la fel de clară dacă litigiul ar fi fost supus spre examinare întâi Tribunalului și nu instanțelor naționale.
50 — See the comments of Advocate General Darmon in the related context of the proportionality of the penalty imposed by the third subparagraph of Article 9(2) of Regulation No 2499/82: ‘It is hard not to feel confused when confronted with this peculiar mixture of penalties expressly prescribed and penalties which have to be implied, and with the juxtaposition of principal and ancillary obligations, both of which are penalised with equal severity through total forfeiture of aid …’ (point 27 of the Opinion in Lingenfelser, cited in note 9).
50 — A se vedea comentariile avocatului general Darmon formulate în contextul, asemănător, al proporționalității sancțiunii impuse prin articolul 9 alineatul (2) al treilea paragraf din Regulamentul nr. 2499/82: „Nu putem să nu rămânem perplecși în fața acestui amestec neobișnuit de sancțiuni expres prevăzute și de sancțiuni care trebuie deduse implicit, precum și în fața acestei suprapuneri de obligații principale și de obligații accesorii, toate fiind sancționate la fel de sever, prin pierderea totală a ajutorului […]” (punctul 27 din Concluziile prezentate în cauza Lingenfelser, citată la nota de subsol 9).
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P the point at which ‘all the injurious effects of the [lacuna in the Community] measure [were] produced’.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-51/05 P
With that gloss, I fully endorse the approach adopted by the Court of First Instance, at least with regard to the four applicants who appealed against the judgment of the Tribunale civile di Roma. 51
Sub rezerva acestor considerații, susținem în totalitate abordarea adoptată de Tribunal, cel puțin în ceea ce privește cele patru recurente care au atacat hotărârea pronunțată de Tribunale civile di Roma 51.
If, in the alternative, the Court is prepared to contemplate the possibility, in an exceptional case, of taking account of a subjective element, it seems to me that there are strong parallels with Adams; 52and that the reasons for accommodating a subjective element are as strong here as they were there.
Dacă, în subsidiar, Curtea este dispusă să ia în considerare posibilitatea de a ține seama de un element subiectiv întrun caz excepțional, ni se pare că există asemănări importante cu cauza Adams/Comisia 52și că motivele pentru a accepta un astfel de element sunt tot atât de întemeiate în speță precum erau în cauza menționată.
observing the situation, would have supposed the objective situation to be.
un observator rezonabil al acesteia.
Objectively, looking at the Community legislation, the quasi-contractual relations between AIMA and the wine producers, the fact that the wine producers had complied with their obligations and the apparent purpose of the Community legislation as expressed in the recitals to Regulation No 2499/82, it seems to me that such a bystander would have supposed that the proper course of redress was by way of proceedings before the national court to obtain payment of the Community aid with, in all probability, a reference under Article 234 EC.
În mod obiectiv, având în vedere reglementarea comunitară, raporturile cvasicontractuale dintre AIMA și producătorii de vin, faptul că acești producători își respectaseră obligațiile și finalitatea aparentă a reglementării comunitare, astfel cum este expusă în considerentele Regulamentului nr. 2499/82, considerăm că un astfel de observator ar fi presupus că modalitatea adecvată de a obține repararea prejudiciului ar fi fost reprezentată de sesizarea instanței naționale pentru a obține plata ajutorului comunitar, fiind foarte probabilă o trimitere preliminară în temeiul articolului 234 CE.
Such payments are generically made at national level, and are claimed (if necessary) via national proceedings, with the Member State then accounting to the Community through the procedure for the clearance of EAGGF accounts.
Aceste plăți sunt în general efectuate la nivel național și sunt solicitate (dacă este cazul) prin intermediul unei proceduri naționale, urmând ca statul membru să le transfere apoi în sarcina Comunității prin intermediul procedurii de închidere a conturilor FEOGA.
I find it difficult to accept the idea that a reasonable bystander, viewing the situation objectively, would have jumped to the conclusion in 1983 that the wine producers should launch a damages claim against the Commission.
Ni se pare greu de acceptat ideea că un observator rezonabil, care analizează situația în mod obiectiv, ar fi ajuns în anul 1983 la concluzia că producătorii de vin trebuiau să introducă o acțiune în despăgubiri împotriva Comisiei.
The present case, like Adams, is, for the reasons given by the Court of First Instance, an exceptional case.
Precum cauza Adams/Comisia, prezenta speță reprezintă, pentru motivele indicate de Tribunal, un caz excepțional.
In Adams, the applicant had notified the Commission of anti-competitive practices engaged in by his employer Hoffmann-La Roche & Co AG (‘Roche’). He subsequently brought an action against the Commission for compensation for damage allegedly suffered as a result of wrongful acts or omissions on its part which led to his arrest, detention and conviction in Switzerland for 51 — See points 30 and 32 above and 107 below.52 — Cited in footnote 34.
În cauza Adams/Comisia, reclamantul notificase Comisiei practicile anticoncurențiale ale angajatorului său, Hoffmann-La Roche & Co AG („Roche”). Reclamantul a introdus ulterior o acțiune împotriva Comisiei având ca obiect repararea prejudiciului pe care considera că la suferit ca urmare a actelor sau omisiunilor culpabile, comise de Comisie, care au determinat 51 — A se vedea punctele 30 și 32 de mai sus, precum și punctul 107 de mai jos.
Rather, applying the test (as set out by the Commission) that ‘the limitation period cannot begin to run before all the injurious effects of the measure have been produced and consequently before the time when the applicants were bound to incur damage which was certain in character’, I consider that such a bystander would have said that, although the general nature of the damage that the applicants were likely to suffer if they were not paid the Community aid might be obvious in June 1983, its unavoidable nature was not.
Dimpotrivă, aplicând criteriul (astfel cum a fost prezentat de Comisie) potrivit căruia „termenul de prescripție nu începe să curgă înainte ca efectele prejudiciabile ale actului să se fi produs și, prin urmare, înainte de momentul în care recurentele au suferit un prejudiciu cert”, considerăm că acest observator ar fi afirmat că, deși caracterul general al prejudiciului pe care recurentele l-ar fi putut suferi dacă nu le-ar fi fost plătit ajutorul comunitar putea să fie evident în iunie 1983, nu același lucru se putea spune despre caracterul inevitabil al acestuia.
The applicants were ‘bound to incur damage which was certain in nature’ only when it became objectively clear that proceedings before the national court would not result in their receiving the aid.
Recurentele „au suferit un prejudiciu cert” numai atunci când a devenit evident în mod obiectiv că procedura desfășurată în fața instanței naționale nu va duce la plata ajutorului.
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS economic espionage arising out of that notification.
COMISIA/CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA ȘI ALȚII arestarea, detenția și condamnarea sa în Elveția pentru spionaj economic ca urmare a acestei notificări.
The Court found that, following a visit by Roche’s lawyer to the Commission on 8 November 1974, the Commission’s knowledge of the gravity of the risk to which it had exposed Mr Adams by its earlier conduct 53was sufficient to give rise to liability.
Curtea a stabilit că, în urma unei vizite a avocatului societății Roche efectuate la Comisie la 8 noiembrie 1974, cunoașterea de către aceasta din urmă a importanței riscului la care îl expunea pe domnul Adams ca urmare a conduitei sale anterioare 53era suficientă pentru a angaja răspunderea Comisiei.
By failing to make all reasonable efforts to pass on to Mr Adams the information available to it following that visit, the Commission incurred liability towards him in respect of the damage which was likely to result from the discovery of his identity.
Prin faptul că nu a depus toate eforturile posibile pentru ai transmite domnului Adams informațiile de care dispunea în urma acestei vizite, răspunderea Comisiei a fost angajată față de acesta în ceea ce privește prejudiciul care putea rezulta din dezvăluirea identității sale.
of the limitation cannot constitute a valid defence to a claim by a person who has suffered damage where that person only belatedly became aware of the event giving rise to it and thus could not have had a reasonable time in which to submit his application to the Court or to the relevant institution before the expiry of the limitation period.
prescripția împotriva victimei unui prejudiciu care nu ar fi putut lua cunoștință de faptul care a produs acest prejudiciu decât la o dată ulterioară și care nu ar fi putut dispune, astfel, de un termen rezonabil pentru a-și formula acțiunea sau cererea înaintea expirării termenului de prescripție.
In this case it must be borne in mind that the Court has based its conclusion in regard to the Community’s liability on the fact that the Commission had not attempted to inform and to consult the applicant following [Roche’s lawyer’s] visit of 8 November 1974.
Trebuie amintit că, în speță, Curtea și-a întemeiat concluzia referitoare la răspunderea Comunității pe faptul că Comisia nu a încercat să îl informeze pe reclamant și să se consulte cu acesta în urma vizitei [avocatului societății Roche] din 8 noiembrie 1974.
It is clear from the information before the Court that the applicant could not have become aware of that fact until the preparatory inquiry in these proceedings, since [Roche’s lawyer’s] visit was mentioned for the first time in the Commission’s defence.
Din dosar reiese că persoana în cauză nu a putut lua cunoștință de acest fapt decât în cadrul procedurii desfășurate în prezenta cauză, vizita [avocatului societății Roche] fiind menționată pentru prima dată în memoriul în apărare al Comisiei.
Therefore, he could not have sought to establish the Community’s liability on that basis before the normal date of expiry of the limitation period’. 54
Reclamantul nu a avut, așadar, posibilitatea să invoce, ca urmare a acestui fapt, răspunderea Comunității înainte de momentul la care expira în mod normal termenul de prescripție” 54.
Mr Adams brought his action in July 1983.
Domnul Adams a introdus acțiunea în iulie 1983.
The Commission argued that it was timebarred by virtue of Article 43 of the Statute of the Court of Justice, the predecessor to the present Article 46.
Comisia a susținut că aceasta era prescrisă în temeiul articolului 43 din Statutul Curții de Justiție, devenit ulterior articolul 46.