natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The possibility, under the first indent of Article 3(10), for the host Member State to apply to those undertakings, in a non-discriminatory manner, terms and conditions of employment on matters other than those referred to in the first subparagraph of Article 3(1) of the directive, provided that public policy provisions are involved, constitutes an exception to the system put in place by that directive as well as a derogation from the fundamental principle of freedom to provide services, and must be interpreted strictly.
În al doilea rând, cauza Rüffert (Hotărârea din 3 aprilie 2008, C-346/06), în care Curtea sa aplecat asupra problemei dacă libertatea de a presta servicii se opune unei legislaţii a unui stat membru potrivit căreia adjudecatarul unui contract de achiziţii publice de lucrări trebuie să se angajeze înscris să plătească salariaţilor săi cel puţin remuneraţia prevăzută în convenţia colectivă aplicabilă și să impună această obligaţie subcontractanţilor săi transnaţionali care detașează lucrători pe teritoriul acelui stat membru, nerespectarea acestui angajament declanșând plata unei penalităţi contractuale.
Consequently, the Court held that, by declaring, first, measures resulting, in particular, from collective agreements which have been declared universally applicable and, second, measures transposing Directive 96/71 which require the undertakings concerned (i) to post only staff linked to the undertaking by a written contract of employment or another document deemed analogous thereto under Directive 91/533 (20) and (ii) to comply with national rules on part-time and fixedterm work, to be mandatory provisions falling under national public policy, a Member State has failed to fulfil its obligations under the first indent of Article 3(10) of Directive 96/71. The Court also found that a Member State which, first, requires undertakings whose registered office is outside its national territory and which posts workers thereto deposit, before the start of the posting, with an ad
Curtea a statuat că, chiar dacă, în virtutea dispoziţiilor Directivei 96/7119 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii, un stat membru are posibilitatea de a impune un cuantum al salariului minim întreprinderilor cu sediul înalte state membre, în cadrul unei prestări de servicii transnaţionale, acesta nu are dreptul să impună întreprinderilor respective un cuantum al salariului prevăzut de o convenţie colectivă aplicabilă, chiar dacă, în fond, acesta îl depășește pe cel aplicabil în temeiul legislaţiei la locul executării prestaţiilor în cauză și nedeclarate de aplicare generală, care impune, printr-o măsură cu caracter legislativ, autorităţii contractante să nu desemneze drept adjudecatari ai contractelor de achiziţii publice de lucrări decât a cele întreprinderi care, la depunerea ofertei, se angajează înscris să plătească salariaţilor lor, în schimbul executării prestaţiilor respective, cel puţin remuneraţia prevăzută în convenţia colectivămenţionată. O asemenea legislaţie constituie
Directive 96/71/EC of the European Parliament and of the Council of 16 December 1996 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services (OJ 1997 L 18, p. 1).
Cunoscut sub numele de „NCRC”, acesta se compune din Directiva-cadru și din patru directive speciale, printre care Directiva privind autorizarea, care sunt completate prin Directiva 2002/77.
Council Directive 91/533/EEC of 14 October 1991 on an employer’s obligation to inform employees of the conditions applicable to the contractor employment relationship (OJ 1991 L 288, p. 32).
Directiva 96/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 1996 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii (JO L 18, p. 1, Ediţie specială, 05/vol. 4, p. 29).
Court of Justice hoc agent residing in that State, the documents necessary for monitoring compliance with their obligations under national law and to leave them there for an indeterminate period after the provision of services has ceased and, second, sets out in rules of national law establishing a prior notification procedure when workers are posted conditions relating to access to the basic information necessary for monitoring purposes by the competent national authorities within sufficient clarity to ensure legal certainty for undertakings wishing to post workers to the territory of that Member State, has failed to fulfil its obligations under Article 49 EC.
Curtea de Justiţie o restricţie privind libertatea de a presta servicii prevăzută la articolul 49 CE în măsura în care poate impune prestatorilor de servicii stabiliţi într-un alt stat membru, în care cuantumul salariului minim este inferior, o sarcină economică suplimentară care este susceptibilă de a împiedica, de a îngreuna sau de a face mai puţin avantajoasă executarea prestaţiei în statul membru gazdă.
With regard to the freedom of establishment and the freedom to provide services, Case C-347/06 AS M Brescia (judgment of 17 July 2008) relates to Italian legislation adopted in respect of the early cessation, at the end of a transitional period, of concessions for the distribution of natural gas granted without a competitive tendering procedure as envisaged by Directive 2003/55 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30 (21).
În sfârșit, cauza Comisia/Luxemburg (Hotărârea din 19 iunie 2008, C-319/06), în care Curtea a statuat că articolul 3 alineatul (10) prima liniuţă din Directiva 96/71 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii constituie o derogare de la principiul potrivit căruia aspectele cu privire la care statul membru gazdă poate impune legislaţia sa întreprinderilor care detașează lucrători pe teritoriul său sunt prevăzute limitativ la articolul 3 alineatul (1) primul paragraf din această directivă.
The questions referred to the Court for a preliminaryruling related, more specifically, to the compatibility of the extension, on certain conditions, of the length of the transitional period in question with Directive 98/30 and with Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC.
Posibilitatea recunoscută de acest articol statului membru de a impune în mod nediscriminatoriu întreprinderilor menţionate condiţiidemuncă și de încadrare în muncă privind alte aspecte decât cele avute în vedere articolul 3 alineatul (1) primul paragraf din aceeași directivă, sub rezerva de a fi vorba despre dispoziţii de ordine publică, reprezintă o excepţie de la sistemul pus în aplicare prin această directivă, precum și o derogare de la principiul fundamental al liberei prestări a serviciilor și trebuie să facă obiectul unei interpretări stricte.
The Court held that neither Directive 2003/55 nor Articles 43 EC, 49 EC and 86(1) EC preclude such national legislation, provided that, as regards compatibility with the articles of the ECTreaty referred to, such an extension can be regarded as being necessary to enable the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Prin urmare, Curtea a constatat că un stat membru nu își îndeplinește obligaţiile care îi revin în temeiul articolului 3 alineatul (10) prima liniuţă din aceeași directivă atunci când declară că reprezintă dispoziţii imperative care sunt de domeniul ordinii publice naţionale, în primul rând, dispoziţiile care rezultă, printre altele, din convenţii colective de generală aplicare și, în al doilea rând, cele de transpunerea Directivei 96/71/CE, care obligă întreprinderile în cauză, pe de o parte, să nu detașeze decât personalul cu care întreprinderea a încheiat un contract de muncă în formă scrisă sau un alt document considerat ca având aceeași valoare potrivit Directivei 91/53320 și, pe de altă parte, să respecte legislaţia naţională în materia muncii cu timp parţial și a muncii pe durată determinată.
Regarding that last point, the Court considered that, while the Italian legislation establishes a difference in treatment amounting to indirect discrimination on the basis of nationality, that difference in treatment may nevertheless be justified by the necessity of complying with the principle of legal certainty which requires, particularly, that rules of law be clear, precise and predictable in their effects. According to the Court, that principle not only permits but also requires that the termination of such a concession be coupled with a transitional period which enables the contracting parties to untie their contractual relations on acceptable terms both from the point of view of the requirements of the public service and from the economic point of view.
Curtea a constatat de asemenea că un stat membru nu își îndeplinește obligaţiile care îi revin în temeiul articolului 49 CE, pe de o parte, prin obligarea întreprinderilor având sediul social în afara teritoriului naţional și care detașează lucrători pe teritoriul acestuia să depună la un mandatar ad-hoc cu reședinţa pe teritoriul naţional documentele necesare controlului privind îndeplinirea obligaţiilor care le incumbă în aplicarea legislaţiei naţionale, înainte de începerea detașării, și să le la se acolo o perioadă nedeterminată după încheierea prestaţiei, și, pe de altă parte, prin prevederea, în cadrul unei reglementări de drept intern care stabilește o procedură de declarare prealabilă în cazul detașării lucrătorilor, a condiţiilor referitoare la accesul la informaţii esenţiale, indispensabile unui control al autorităţilor naţionale competente într-unmod lipsit de claritatea necesară asigurării securităţii juridice a întreprinderilor care doresc să detașeze lucrători pe teritoriul statului membru menţionat.
Directive 2003/55/EC of the European Parliament and of the Council of 26 June 2003 concerning common rules for the internal market in natural gas and repealing Directive 98/30/EC (OJ 2003 L 176, p. 57).
Directiva 91/533/CEE a Consiliului din 14 octombrie 1991 privind obligaţia angajatorului de a informa lucrătorii asupra condiţiilor aplicabile contractului sau raportului de muncă (JO L 288, p. 32, Ediţie specială, 05/vol. 2, p. 174).
Proceedings
Evoluţie și activitate naturale și de abrogare a Directivei 98/30/CE21.
In Case C-282/07 Truck Center (judgment of 22 December 2008), the Court responded to a request for interpretation of the Treaty provisions relating to the freemovement of capital in the light of Belgian corporation tax legislation.
Mai precis, întrebările preliminare adresate Curţii se refereau la compatibilitatea prelungirii, în anumite condiţii, a perioadei tranzitorii în cauză cu directiva menţionată și cu articolele 43 CE, 49 CE și 86 alineatul (1) CE.
Under that legislation, interest paid by a resident company to a recipient company resident in another Member State was subject to a retention at source (withholding tax), whereas interest paid to a resident recipient company was exempt from that retention. The Court held that the Treaty provisions relating to the freedom of establishment and the freemovement of capital do not preclude such tax legislation.
Curtea a statuat că nici Directiva 2003/55, nici articolele 43 CE, 49 CE și 86 alineatul (1) CE nu se opun unei asemenea reglementări, în măsura în care, în ceea ce privește compatibilitatea cu articolele din Tratatul CE citate anterior, o asemenea prelungire poate fi considerată necesară pentru a permite cocontractanţilor să înceteze raporturile contractuale în condiţii acceptabile atât din punctul de vedere al exigenţelor serviciului public, cât și din punct de vedere economic.
After recalling that, in relation to direct taxes, the situations of residents and non-residents are, as a rule, not comparable, the Court found that the difference in treatment at issue, consisting in the application of different taxation arrangements to those companies established in Belgium and to those established in another Member State, relates to situations which are not objectively comparable. According to the Court, the position of the Belgian State, the types of taxation of interest, which rest on separate legal bases, and the situations in which the companies receiving interest find themselves with regard to recovery of the tax differ according to whether the companies receiving the interest are resident or not.
În ceea ce privește acest din urmă aspect, Curtea a considerat că, de și reglementarea italiană introduce o diferenţă de tratament care constituie o discriminare indirectă pemotiv de naţionalitate, această diferenţă de tratament poate fi totuși justificată prin necesitatea de a respecta principiul securităţii juridice, care impune, în special, ca normele de drept să fie clare, precise și previzibile în privinţa efectelor lor.
The Court also held that the difference in treatment resulting from the legislation at issue does not necessarily procure an advantage for resident recipient companies because, first, those companies are obliged to make advance payments of corporation tax and, second, the amount of withholding tax deducted from the interest paid to a non-resident company is significantly lower than the corporation tax charged on the income of resident companies which receive interest.
Potrivit Curţii, acest principiu nu numai că permite, dar și impune ca rezilierea unei astfel de concesiuni să fie însoţită de o perioadă tranzitorie care să permită cocontractanţilor să înceteze raporturile contractuale în condiţii acceptabile atât din punctul de vedere al exigenţelor serviciului public, cât și din punct de vedere economic.
In Case C-274/05 Commission v Greece (judgment of 23 October 2008), the Commission complained that the Hellenic Republic was failing to recognise diplomas awarded by the competent authorities of other Member States following education and training provided within the framework of agreements pursuant to which education and training provided by a private body in Greece is homologated by those authorities, and that it was entrusting to the Council Responsible for Recognising Professional Equivalence of Higher Education Qualifications power to verify whether the conditions necessary for the award of diplomas were fulfilled and the nature of the establishment in which the holder received his education and training. In the
Curtea a precizat de asemenea că, în absenţa unei convenţii bilaterale de evitarea dublei impuneri, statul membru în care este situat bunul imobil nu poate, pentru a justifica o restricţie privind libera circulaţie a capitalurilor care rezultă din reglementarea sa, să se prevaleze de existenţa unei posibilităţi, independentă de voinţa sa, de acordarea unui credit fiscal de către statul membru în care persoana a cărei succesiune este deschisă avea reședinţa la data decesului său, care ar putea să compenseze, în tot sau în parte, prejudiciul suferit de moștenitorii acesteia ca urmare a neluării în considerare de către statul membru în care este situat bunul imobil menţionat, la calcularea impozitelor pe transferul proprietăţilor imobiliare, a datoriilor legate de o atribuire excedentară rezultată dintr-un partaj testamentar de ascendent.
Court of Justice light of the provisions of Directive 89/48 (22), as amended by Directive 2001/19 (23), the Court held, first, that it follows from the first subparagraph of Article 1(a) of that directive that the expression‘mainly in the Community’covers both education and training received entirely in the Member State which awarded the formal qualification in question and that received partly or wholly in another Member State.
Vom reţine de asemenea cauza Truck Center (Hotărârea din 22 decembrie 2008, C-282/07), în care Curtea a răspuns unei cereri de interpretarea dispoziţiilor din tratat referitoare la libera circulaţie a capitalurilor prin prisma legislaţiei belgiene în materia impozitului pe profit.
Third, the Court confirmed that, under Article 8(1) of the directive, it is for the authorities awarding diplomas alone to verify, in the light of the rules applicable in their professional education and training systems, whether the conditions necessary for their award are fulfilled and the nature of the establishment in which the holder received his education and training.
În virtutea acestei legislaţii, dobânzile plătite de o societate rezidentă unei societăţi beneficiare rezidente a altui stat membru făceau obiectul unei reţineri la sursă (numită impozit pe bunuri mobile), de și erau exonerate de această reţinere dobânzile plătite unei societăţi beneficiare rezidente.
By contrast, the host Member State cannot examine the basis on which the diplomas have been awarded.
Curtea a statuat că dispoziţiile din tratat referitoare la libertatea de stabilire și la libera circulaţie a capitalurilor nu se opun unei asemenea reglementări fiscale.
Finally, the Court held that, under Article 3 of the directive, the host Member State must allow, in the public sector, the reclassification in a higher grade of persons recruited at a level lower than that to which they would have been entitled if their diplomas had been recognised by the competent authority.
După cea amintit că, în materia impozitelor directe, situaţia rezidenţilor și cea a nerezidenţilor nu sunt, ca regulă generală, comparabile, Curtea a constatat că diferenţa de tratament în cauză, constând în aplicarea unor mecanisme de impozitare diferite după cum societăţile au sediul în Belgia sau într-un alt stat membru, vizează situaţii care nu sunt comparabile în mod obiectiv.
In addition, the Court developed its case-law in relation to social security for migrant workers in two cases concerning the interpretation of Regulation No 1408/71(24).
Astfel, potrivit Curţii, poziţia statului belgian, tipurile de impozite pe dobânzi, care au temeiuri juridice diferite, precum și situaţiile în care se află societăţile beneficiare ale dobânzilor în ceea ce privește plata impozitului sunt diferite după cum societăţile beneficiare ale dobânzilor menţionate sunt sau nu sunt rezidente.
Case C-212/06 Gou- vernement del a Communauté française and Gouvernement wallon (judgment of 1 April 2008) concerned a care insurance scheme implemented by the Flemish Government of the Kingdom of Belgium in the Dutch-speaking region and in the bilingual region of Brussels-Capital.
Totodată, Curtea a statuat că diferenţa de tratament care rezultă din reglementarea în cauză nu creează în mod necesar un avantaj pentru societăţile beneficiare rezidente, în condiţiile în care, pe de o parte, acestea sunt obligate să efectueze plata anticipată a impozitul pe profit, iar, pe de altă parte, nivelul impozitului pe bunuri mobile perceput pentru dobânzile plătite unei societăţi nerezidente este net inferior nivelului impozitului pe profit care se aplică veniturilor societăţilor rezidente beneficiare ale dobânzilor.
That scheme provided, subject to certain conditions and up to amaximum amount, for an insurance fund to take responsibility for the paying of certain costs occasioned by a state of dependence for health reasons.
În aceste condiţii, diferenţa de tratament menţionată nu constituie o restricţie privind libertatea de stabilire și libera circulaţie a capitalurilor.
Affiliation to the scheme was open only to persons resident in the two regions referred to and to persons working in the territory of those regions and residing in a Member State other than Belgium.
În materia liberei circulaţii a lucrătorilor, Curtea sa pronunţat cu privire la recunoașterea diplomelor obţinute în urma formărilor organizate în cadrul„acordurilor de omologare”.
Persons who, although working in the Dutch-speaking region or in the bilingual region of Brussels-Capital, were living in another part of Belgium were thus excluded from the scheme.
În cauza Comisia/Grecia (Hotărârea din 23 octombrie 2008, C-274/05), Comisia reproșa Republicii Elene nerecunoașterea diplomelor eliberate de autorităţile competente ale altor state membre ca urmare a formărilor organizate în cadrul acordurilor în temeiul cărora o formare organizată de un organism privat în Grecia este omologată de autorităţile respective și atribuirea în favoarea Consiliului însărcinat cu recunoașterea echivalenţei profesionale a titlurilor de studii superioare a competenţei de a aprecia întrunirea condiţiilor necesare pentru eliberarea diplomei și natura instituţiei de învăţământ în care titularul a efectuat formarea.
After confirming that the benefits provided under a scheme such as the care insurance scheme in question fall within the scope rationemateriae of Regulation No 1408/71, the Court observed that Articles 39 EC and 43 EC militate against any national measure which, even though applicable without discrimination on grounds of nationality, is
În considerarea dispoziţiilor Directivei 89/4822, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/1923, Curtea a statuat, în primul rând, că din articolul 1 litera (a) primul paragraf din directiva menţionată rezultă că expresia„în special
Regulation (EEC) No 1408/71 of the Council of 14 June 1971 on the application of social security schemes to employed persons and their families moving within the Community (OJ, English Special Edition 1971 (II), p. 416).
Directiva 2001/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 mai 2001 de modificarea Directivelor 89/48/CEE și 92/51/CEE ale Consiliului privind sistemul general de recunoașterea calificărilor profesionale și a Directivelor 77/452/CEE, 77/453/CEE, 78/686/CEE, 78/687/CEE, 78/1026/CEE, 78/1027/CEE, 80/154/CEE, 80/155/CEE, 85/384/CEE, 85/432/CEE, 85/433/CEE și 93/16/CEE ale Consiliului privind profesiile de asistent medical generalist, medic dentist, medic veterinar, moașă, arhitect, farmacist și medic (JO L 206, p. 1, Ediţie specială, 05/vol. 6, p. 60).
Proceedings capable of hindering or rendering less attractive the exercise by Community nationals of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty.
Evoluţie și activitate în Comunitate”acoperă atât formarea integrală obţinută în statul membru care a eliberat titlul de formare respectiv, cât și formarea parţială sau integrală obţinută într-un alt stat membru.
Article 13(2)(a) of Regulation No 1408/71, as amended by Regulation No 647/2005 (25), provides that a person employed in the territory of one Member State is to be subject to the legislation of that State even if he resides in the territory of another Member State. In Case C-352/06 Bosmann (judgment of 20 May 2008), the Court considered the situation of a worker who found herself ineligible for child benefits in her Member State of residence because she took up employment in another Member State.
În al doilea rând, de și metoda de recunoașterea diplomelor de învăţământ superior prevăzută de directiva menţionată nu conduce la o recunoaștere automată și necondiţionată a diplomelor, precum și a calificărilor profesionale respective, în special în ceea ce privește posibilitatea prevăzută la articolul 4 din aceeași directivă, recunoscută statelor membre, de a impune măsuri compensatorii, Curtea a considerat că alegerea tipului de măsuri compensatorii aparţine solicitantului recunoașterii diplomei, nu numai în ceea ce privește profesiile care presupun o cunoașterea dreptului intern, ci și în cazul tuturor celorlalte profesii care fac obiectul unor dispoziţii speciale diferite.
The Court stated that Article 13(2)(a) must be interpreted in the light of Article 42 EC which aims to facilitate freedomofmovement for workers and entails, in particular, that migrant workers must not lose their right to social security benefits or have the amount of those benefits reduced because they have exercised the right to freedomofmovement conferred on them by the Treaty.
În al treilea rând, Curtea a afirmat că, în virtutea articolului 8 alineatul (1) din această directivă, numai autorităţile care eliberează diplomele au sarcina de a verifica, în lumina normelor aplicabile în cadrul sistemului acestora de formareprofesională , condiţiile cerute pentru eliberarea lor și natura instituţiei de învăţământ în care titularul a efectuat formarea.