natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is apparent from Article 2(2)(a) and (b) that Directive 2004/17 applies not only to contracting entities which are ‘contracting authorities’, but also to those which are ‘public undertakings’ or undertakings which operate on the basis of ‘special or exclusive rights granted by a competent authority of a Member State’, in so far as all those entities pursue one of the activities listed in Articles 3 to 7 thereof.
Din același articol 2 alineatul (2) literele (a) și (b) reiese că această din urmă directivă se aplică nu numai entităților contractante care sunt „autorități contractante”, ci și celor care sunt „întreprinderi publice” sau întreprinderi care beneficiază „de drepturi speciale sau exclusive acordate de o autoritate competentă a unui stat membru”, în măsura în care toate aceste entități desfășoară una dintre activitățile prevăzute la articolele 37 din directiva menționată.
Secondly, it follows from Articles 2 to 7 of Directive 2004/17 that the coordination for which it provides does not extend to all spheres of economic activity, but relates to specifically defined sectors, which, moreover, is confirmed by the fact that that directive is commonly referred to as the ‘sectoral directive’.
În al doilea rând, din articolele 27 din Directiva 2004/17 reiese că operațiunea de coordonare efectuată de această directivă nu se extinde la toate domeniile activității economice, ci privește sectoare definite în mod specific, ceea ce indică, de altfel, faptul că această directivă este denumită în mod obișnuit „directivă sectorială”.
However, the scope of Directive 2004/18 includes almost all sectors of economic life, thus justifying its being commonly known as the ‘general directive’.
Dimpotrivă, domeniul de aplicare al Directivei 2004/18 cuprinde aproape toate sectoarele vieții economice, justificând astfel denumirea sa obișnuită „directivă generală”.
In such circumstances, it must be stated at this early stage that the general scope of Directive 2004/18 and the restricted scope of Directive 2004/17 require the provisions of the latter to be interpreted narrowly.
În astfel de împrejurări, trebuie să se constate deja că domeniul de aplicare generală al Directivei 2004/18 și domeniul de aplicare restrânsă al Directivei 2004/17 impun o interpretare restrictivă a dispozițiilor acesteia din urmă.
The boundaries between the fields of application of those two directives are also drawn by explicit provisions.
Liniile de demarcație între domeniile de aplicare ale acestor două directive sunt de asemenea trasate prin dispoziții explicite.
Thus, Article 20(1) of Directive 2004/17 provides that the latter does not apply to contracts which the contracting entities award for purposes other than the pursuit of their activities as described in Articles 3 to 7 thereof.
Astfel, articolul 20 alineatul (1) din Directiva 2004/17 prevede că aceasta nu se aplică contractelor pe care entitățile contractante le atribuie în alte scopuri decât desfășurarea activităților lor în sectoarele definite la articolele 37 din aceeași directivă.
The equivalent of that provision in Directive 2004/18 is the first paragraph of Article 12, which provides that that directive does not apply to public contracts which are awarded by contracting authorities exercising one or more of the activities referred to in Articles 3 to 7 of Directive 2004/17.
Corespondentul acestei dispoziții în Directiva 2004/18 este articolul 12 primul paragraf, care prevede că această directivă nu se aplică în cazul contractelor de achiziții publice care sunt atribuite pentru respectivele activități de către autorități contractante care desfășoară una sau mai multe dintre activitățile prevăzute la articolele 37 din Directiva 2004/17.
Consequently, the abovementioned provisions leave no room for application, in the context of Directive 2004/17, of the approach known as ‘contagion theory’ which was
În consecință, dispozițiile menționate mai sus nu permit aplicarea, în cadrul Directivei 2004/17, a abordării denumite „teoria contagiunii”, care a fost dezvoltată în
That judgment was given by the Court in the context of Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts (OJ 1993 L 199, p.
Această hotărâre a fost pronunțată de Curte în cadrul Directivei 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 199, p.
54), that is to say in an area which at present falls within the ambit of Directive 2004/18.
54), respectiv într-un domeniu care face parte în prezent din sfera de aplicare a Directivei 2004/18.
Accordingly, as rightly observed by, inter alia, the Hungarian, Austrian and Finnish Governments and by the Commission of the European Communities, only those contracts awarded by an entity which is a ‘contracting entity’ within the meaning of Directive 2004/17, in connection with and for the exercise of activities in the sectors listed in Articles 3 to 7 of that directive, fall within the field of application thereof.
Prin urmare, după cum în mod întemeiat observă în special guvernele austriac, maghiar și finlandez, precum și Comisia Comunităților Europene, în domeniul de aplicare al Directivei 2004/17 intră numai contractele pe care o entitate, care are calitatea de „entitate contractantă” în sensul acestei directive, le atribuie în legătură cu și pentru desfășurarea de activități în sectoarele enumerate la articolele 37 din directiva menționată.
Moreover, that is the conclusion which emerges also from Joined Cases C-462/03 and C-463/03 Strabag and Kostmann [2005] ECR I-5397, paragraph 37).
Aceasta este, de altfel, concluzia care reiese și din Hotărârea din 16 iunie 2005, Strabag și Kostmann (C-462/03 și C-463/03, Rec., p. I-5397, punctul 37).
In that judgment, the Court held that, if a contract does not concern the exercise of one of the activities governed by the sectoral directive, it will be governed by the rules laid down in the directives concerning the award of public supply, works or service contracts, as applicable.
În această hotărâre, Curtea a statuat că, în cazul în care un contract nu are legătură cu exercitarea uneia dintre activitățile reglementate în directiva sectorială, acestuia i se vor aplica normele prevăzute de directivele privind respectiv atribuirea contractelor de achiziții publice de servicii, de lucrări sau de bunuri.
Having regard to the foregoing, the answer to the first question must be that a contracting entity, within the meaning of Directive 2004/17, is required to apply the procedure laid down in that directive only for the award of contracts which relate to activities carried out by that entity in one or more of the sectors listed in Articles 3 to 7 of that directive.
Având în vedere considerentele de mai sus, trebuie să se răspundă la prima întrebare adresată că o entitate contractantă, în sensul Directivei 2004/17, este obligată să aplice procedura prevăzută de această directivă numai la atribuirea contractelor care au legătură cu activitățile pe care această entitate le desfășoară în unul sau în mai multe dintre sectoarele prevăzute la articolele 37 din directiva menționată.
By its second question, the referring court asks whether an entity such as Fernwärme Wien is to be regarded as a body governed by public law within the meaning of Direct- ive 2004/17 or of Directive 2004/18.
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă o entitate precum Fernwärme Wien trebuie considerată organism de drept public în sensul Directivei 2004/17 sau al Directivei 2004/18.
In that regard, it should be borne in mind that, as is apparent from paragraph 5 of this judgment, the provisions of the second subparagraph of Article 2(1)(a) of Direct- ive 2004/17 and the second subparagraph of Article 1(9) of Directive 2004/18 contain identical definitions of the concept of ‘body governed by public law’.
În această privință, trebuie amintit că, după cum reiese de la punctul 5 din prezenta hotărâre, dispozițiile articolului 2 alineatul (1) litera (a) al doilea paragraf din Directiva 2004/17 și cele ale articolului 1 alineatul (9) al doilea paragraf din Directiva 2004/18 conțin o definiție identică a noțiunii „organism de drept public”.
It is clear from those provisions that a ‘body governed by public law’ is any body which, firstly, was established for the specific purpose of meeting needs in the general interest, not having an industrial or commercial character, secondly, has legal personality and, thirdly, is financed, for the most part, by the State, regional or local authorities, or other bodies governed by public law, or subject to management supervision by those bodies, or having an administrative, managerial or supervisory board, more than half of whose members are appointed by the State, regional or local authorities, or by other bodies governed by public law.
Din aceste dispoziții reiese că, prin „organism de drept public”, se înțelege orice organism care, în primul rând, a fost înființat pentru obiectivul specific de a satisface nevoi de interes general care nu au un caracter industrial sau comercial, în al doilea rând, are personalitate juridică și, în al treilea rând, sau a cărui activitate este finanțată în mare parte de către stat, de către colectivitățile teritoriale ori de alte organisme de drept public, sau a cărui gestiune este supusă controlului din partea acelor organisme, sau care are un organ de administrare, de conducere sau de supraveghere dintre ai cărui membri mai mult de jumătate sunt numiți de către stat, de către colectivitățile teritoriale sau de către alte organisme de drept public.
In accordance with the caselaw of the Court, those three conditions are cumulative (Case C-237/99 Commission v France [2001] ECR I-939, paragraph 40, and the caselaw cited).
Conform jurisprudenței Curții, aceste trei condiții au caracter cumulativ (Hotărârea din 1 februarie 2001, Comisia/Franța, C-237/99, Rec., p. I-939, punctul 40 și jurisprudența citată).
Furthermore, since the aim of the directives in relation to awarding public contracts is to avoid, inter alia, the possibility that a body financed or controlled by the State, regional or local authorities or other bodies governed by public law may choose to be guided by considerations other than economic ones, the concept of a ‘body governed by public law’ must be interpreted in functional terms (Case C-337/06 Bayerischer Rundfunk and Others [2007] ECR I-11173, paragraphs 36 and 37, and the caselaw cited).
Mai mult, având în vedere obiectivul directivelor comunitare privind atribuirea contractelor de achiziții publice de a exclude, printre altele, posibilitatea ca un organism finanțat sau controlat de stat, de colectivitățile teritoriale sau de alte organisme de drept public să se lase ghidat de alte considerente decât cele economice, noțiunea „organism de drept public” trebuie să beneficieze de o interpretare funcțională (a se vedea în acest sens Hotărârea din 13 decembrie 2007, Bayerischer Rundfunk și alții, C-337/06, Rep., p. I-11173, punctele 36 și 37, precum și jurisprudența citată).
In the present case, it is common ground that the latter two criteria established by the rules set out in paragraph 36 of the present judgment are fulfilled, given that Fernwärme Wien has legal personality and that the City of Vienna wholly owns the share capital of that entity and monitors its economic and financial management.
În cazul de față, este cert că sunt îndeplinite ultimele două criterii stabilite de reglementarea prezentată la punctul 36 din prezenta hotărâre, având în vedere că Fernwärme Wien are personalitate juridică și că orașul Viena deține în întregime capitalul acestei entități și controlează gestiunea sa economică și financiară.
It remains to be considered whether the entity was established specifically to meet needs in the general interest, not having an industrial or commercial character.
Rămâne, așadar, să se examineze dacă această entitate a fost înființată pentru obiectivul specific de a satisface nevoi de interes general care nu au un caracter industrial sau comercial.
With regard, firstly, to the purpose of the establishment of the entity in question and the nature of the needs met, it is appropriate to note that, as is apparent from the documents before the Court, Fernwärme Wien was established specifically for the purpose of supplying district heating to homes, public institutions, offices, undertakings etc. in the City of Vienna by means of the use of energy produced by the destruction of waste.
În primul rând, în ceea ce privește obiectivul înființării entității în cauză și natura nevoilor satisfăcute, trebuie să se constate că, după cum reiese din dosarul prezentat Curții, Fernwärme Wien a fost înființată cu scopul specific de a asigura, pe raza orașului Viena, încălzirea locuințelor, a clădirilor publice, a spațiilor aparținând întreprinderilor sau a birourilor prin utilizarea energiei rezultate din arderea deșeurilor.
At the hearing before the Court, it was stated that, at present, that heating system serves approximately 250 000 homes, numerous offices and industrial plants and, in practice, all public buildings.
La ședința din fața Curții sa arătat că, în prezent, acest sistem de încălzire deservește aproximativ 250 000 de locuințe, numeroase birouri și instalații industriale, precum și, practic, toate clădirile publice.
To provide heating for an urban area by means of an environmentally-friendly process constitutes an aim which is undeniably in the general interest.
Asigurarea încălzirii unei aglomerări urbane printrun procedeu care respectă mediul înconjurător constituie un obiectiv care este în mod incontestabil de interes general.
It cannot, therefore, be disputed that Fernwärme Wien was established specifically to meet needs in the general interest.
Prin urmare, nu se poate contesta faptul că Fernwärme Wien a fost înființată pentru obiectivul specific de a satisface nevoi de interes general.
Secondly, in order to ascertain whether the needs met by the entity in question in the main proceedings have a character other than industrial or commercial, account must be taken of all the relevant law and facts such as the circumstances prevailing at the time when the body concerned was established and the conditions under which it exercises its activity.
În al doilea rând, pentru a verifica dacă nevoile satisfăcute de entitatea în cauză în acțiunea principală nu au un caracter industrial sau comercial, trebuie să se ia în considerare toate elementele de drept și de fapt pertinente, cum ar fi împrejurările care au stat la baza înființării organismului respectiv și condițiile în care acesta își desfășoară activitatea.
In that regard, it is important to check, inter alia, whether the body in question carries on its activities in a situation of competition (Case C-18/01 Korhonen [2003] ECR I-5321, paragraphs 48 and 49).
În această privință, este important să se verifice în special dacă organismul în cauză își desfășoară activitățile într-un cadru concurențial (a se vedea Hotărârea din 22 mai 2003, Korhonen și alții, C-18/01, Rec., p.
As stated in paragraph 39 of the present judgment, Fernwärme Wien was established specifically for the purpose of supplying district heating in the City of Vienna.
După cum sa arătat la punctul 39 din prezenta hotărâre, Fernwärme Wien a fost înființată cu scopul specific de a asigura încălzirea pe raza orașului Viena. Este cert
AIGNER common ground that the pursuit of profit did not underlie its establishment.
AIGNER faptul că nu obținerea de beneficii a stat la baza înființării acestei entități.
While it is not impossible that those activities may generate profits distributed in the form of dividends to shareholders of the entity, the making of such profits can never constitute its principal aim (see, to that effect, Korhonen, paragraph 54).
Chiar dacă nu este exclus ca această activitate să poată aduce beneficii distribuite sub formă de dividende acționarilor entității menționate, obținerea unor asemenea beneficii nu constituie obiectivul principal al acesteia (a se vedea în acest sens Hotărârea Korhonen și alții, citată anterior, punctul 54).
With regard, subsequently, to the relevant economic environment or, in other words, the relevant market which must be considered in order to ascertain whether the entity in question is exercising its activities in competitive conditions, account must be taken, as the Advocate General proposes in points 53 and 54 of his Opinion, having regard to the functional interpretation of the concept of a ‘body governed by public law’, of the sector for which Fernwärme Wien was created, that is to say the supply of district heating by means of the use of energy produced by the burning of waste.
În continuare, în ceea ce privește mediul economic relevant sau, cu alte cuvinte, piața de referință de care trebuie să se țină seama pentru a verifica dacă entitatea în cauză își desfășoară sau nu își desfășoară activitățile într-un cadru concurențial, având în vedere interpretarea funcțională a noțiunii „organism de drept public”, trebuie să se ia în considerare, după cum propune avocatul general la punctele 53 și 54 din concluzii, sectorul pentru care a fost înființată Fernwärme Wien, respectiv cel al furnizării încălzirii centrale prin utilizarea energiei rezultate din arderea deșeurilor.
It is clear from the order for reference that Fernwärme Wien enjoys a virtual monopoly in that sector, since the two other undertakings operating in that sector are of negligible size and accordingly cannot constitute true competitors.
Din decizia de trimitere reiese că Fernwärme Wien deține o situație de cvasimonopol de fapt în acest sector, în măsura în care celelalte două societăți care își desfășoară activitățile în acesta sunt de dimensiuni neglijabile și, prin urmare, nu pot fi niște concurenți veritabili.
Furthermore, there is a considerable degree of autonomy in this sector, since it would be very difficult to replace the district heating system by another form of energy, since this would require large-scale conversion work.
Mai mult, acest sector prezintă o autonomie considerabilă, în măsura în care sistemul de încălzire centrală ar putea fi înlocuit cu multă dificultate cu alte energii, întrucât aceasta ar necesita importante lucrări de transformare.
Finally, the City of Vienna attaches a particular importance to this heating system, not least for reasons of environmental considerations.
În sfârșit, și din considerente de mediu, orașul Viena acordă o importanță deosebită acestui sistem de încălzire.
Thus, having regard to the pressure of public opinion, it would not permit it to be withdrawn, even if that system were to operate at a loss.
De asemenea, având în vedere presiunea exercitată de opinia publică, orașul nu ar permite suprimarea sistemului, chiar dacă acesta ar trebui să funcționeze în pierdere.
Having regard to the various indications provided by the referring court and as the Advocate General observes in point 57 of his Opinion, Fernwärme Wien is currently the only undertaking capable of meeting such needs in the general interest in the sector under consideration, so that it might choose to be guided by considerations other than economic ones in the award of its contracts.
În lumina acestor informații diferite furnizate de instanța de trimitere și după cum observă avocatul general la punctul 57 din concluzii, Fernwärme Wien se dovedește a fi în prezent singura întreprindere capabilă să satisfacă astfel de nevoi de interes general în sectorul avut în vedere, astfel încât, la atribuirea contractelor sale, aceasta ar putea să se lase condusă de alte considerente decât cele economice.
In the judgments in BFI Holding (paragraph 49) and Agorà and Excelsior (paragraph 38), the Court held that the existence of significant competition may be an indication in support of the conclusion that there is no need in the general interest, not having an industrial or commercial character.
În Hotărârile citate anterior BFI Holding (punctul 49) și Agorà și Excelsior (punctul 38), Curtea a arătat că existența unei concurențe dezvoltate poate reprezenta un indiciu în sprijinul faptului că nu este vorba de o nevoie de interes general care nu are un caracter industrial sau comercial.
In the circumstances of the case in the main proceedings, it is clear from the reference for the preliminary ruling that the criterion requiring the existence of significant competition is far from fulfilled.
În împrejurările din acțiunea principală, reiese în mod clar din cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare că acest criteriu al existenței unei concurențe dezvoltate este departe de a fi îndeplinit.
It must be borne in mind that it is immaterial whether, in addition to its duty to meet needs in the general interest, an entity is free to carry out other profit-making activities, provided that it continues to attend to the needs which it is specifically required to meet.
Trebuie adăugat că, în această privință, este indiferent că, în afara misiunii sale de interes general, entitatea menționată desfășoară de asemenea alte activități cu scop lucrativ, din moment ce aceasta continuă să fie responsabilă de nevoile de interes general pe care este obligată să le satisfacă în mod specific.
The proportion of profit-making activities actually pursued by that entity as part of its activities as a whole is also irrelevant for its classification as a body governed by public law (see, to that effect, Mannesmann Anlagenbau Austria and Others, paragraph 25; Korhonen, paragraphs 57 and 58; and Case C-373/00 Adolf Truley [2003] ECR I-1931, paragraph 56).
Partea pe care activitățile desfășurate în scop lucrativ o ocupă în cadrul activităților globale ale acestei entități este de asemenea lipsită de relevanță în ceea ce privește calificarea acesteia drept organism de drept public (a se vedea în acest sens Hotărârea Mannesmann Anlagenbau Austria și alții, citată anterior, punctul 25, Hotărârea din 27 februarie 2003, Adolf Truley, C-373/00, Rec., p. I-1931, punctul 56, precum și Hotărârea Korhonen și alții, citată anterior, punctele 57 și 58).
In the light of the foregoing considerations, the answer to the second question must be that an entity such as Fernwärme Wien is to be regarded as a body governed by public law within the meaning of the second subparagraph of Article 2(1)(a) of Direct- ive 2004/17 and the second subparagraph of Article 1(9) of Directive 2004/18.
Având în vedere considerațiile de mai sus, este necesar să se răspundă la a doua întrebare că o entitate precum Fernwärme Wien trebuie considerată ca fiind un organism de drept public în sensul articolului 2 alineatul (1) litera (a) al doilea paragraf din Directiva 2004/17 și al articolului 1 alineatul (9) al doilea paragraf din Directiva 2004/18.
By its third question, the referring court asks whether all contracts awarded by an entity which is a body governed by public law, within the meaning of Directive 2004/17
Prin intermediul celei de a treia întrebări, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă tuturor contractelor atribuite de o entitate având calitatea de organism
AIGNER or Directive 2004/18, are to be subject to the rules of one or the other of those directives if, through effective precautions, a clear separation is possible between the activities carried out by that body to accomplish its task of meeting needs in the general interest and the activities which it carries out in competitive conditions, so that cross financing between the two types of activities can be excluded.
AIGNER de drept public, în sensul Directivei 2004/17 sau al Directivei 2004/18, trebuie să li se aplice normele uneia sau ale celeilalte dintre aceste directive, cu toate că, prin aplicarea unor măsuri eficiente, este posibilă o separare netă între activitățile pe care acest organism le desfășoară pentru a-și îndeplini misiunea de a satisface nevoi de interes general și activitățile pe care le desfășoară în condiții de concurență, separare ce exclude o finanțare încrucișată între aceste două tipuri de activități.