natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Rather, in Pascoal & Filhos, 19 the Court held that where the competent authorities of the exporting State declare, following subsequent verification, that a certificate does not apply to the goods actually exported, that is sufficient to enable the authorities of the exporting State to hold that duties legally owed have not been required and consequently to institute proceedings to recover them. The Court further noted that nothing in the rules in question obliges the latter authorities to establish the accuracy of the results of the verification or the true origin of the goods. 84.
Or, în Hotărârea Pascoal & Filhos 19, Curtea a decis că autoritățile statului de import, pornind exclusiv de la circumstanța că autoritățile competente din statul membru de export declară, în urma unei verificări ulterioare, că un certificat nu ar fi aplicabil mărfurilor exportate efectiv, pot constata că nu au fost solicitate drepturile datorate conform dispozițiilor legale, cu posibilitatea de a solicita din acest motiv recuperarea acestora. În plus, Curtea a concluzionat că nu există niciun argument în dispoziția în cauză care să oblige aceste din urmă autorități să determine exactitatea rezultatului verificării sau originea mărfurilor. 84.
In my view, there is no need to examine the question whether another assessment is appropriate in the event that irregularities have arisen which ultimately involved the customs authorities of the third State. After all, according to the findings of the Court of First Instance, no misconduct on the part of the Turkish authorities is provable in this case.
În opinia noastră, nu este necesară examinarea posibilității unei concluzii diferite în situația apariției de nereguli care sau manifestat în cele din urmă printro participare a autorităților vamale ale statului terț, deoarece, conform concluziilor Tribunalului, în speță nu poate fi dovedit un comportament abuziv al autorităților turce.
In addition, these are facts whose appraisal falls in principle within the exclusive jurisdiction of the Court of First Instance 20and which are reviewable by the Court of Justice only in so far as the substan-
În plus, mai există împrejurarea că este vorba despre situații a căror apreciere este rezervată în principiu Tribunalului 20, iar Curtea are posibilitatea de a le examina numai în măsura în
It must therefore be concluded that, in accordance with the caselaw of the Court of Justice and as correctly stated by the Court of First Instance in paragraphs 120 and 121 of the contested judgment, the Italian authorities and the Commission were in principle bound by the determination made by the Turkish authorities regarding the authenticity of the 32 certificates in question.
Se reține astfel că autoritățile italiene și Comisia, în conformitate cu jurisprudența Curții și cu argumentele întemeiate ale Tribunalului, exprimate la punctele 120 și 121 din hotărârea atacată, erau obligate în principiu să respecte aprecierea autorităților turce cu privire la autenticitatea celor 32 de certificate în cauză. Nu există niciun motiv obiectiv pentru a efectua modificări ale repartizării, stabilite prin lege, a competențelor
There is no objective reason to alter the division of
18 — Hotărârea Huygen și alții (citată la nota de subsol 13, punctul 27).
453, paragraph 16-003, point out that the Court of Justice does not have jurisdiction with respect to findings of fact.
453, punctul 16-003, menționează lipsa de competență a Curții pentru constatările de fapt.
The fact that an appeal is limited to points of law means that the Court of First Instance has exclusive jurisdiction in that regard.
Faptul că un recurs este limitat la chestiuni de drept înseamnă că Tribunalul dispune de competența exclusivă în acest sens.
It follows that an appellant may neither call in question the findings of fact made by the Court of First Instance nor put forward facts which were not established at first instance by that Court.
Rezultă că un recurent nu poate nici să pună sub semnul întrebării concluziile Tribunalului, nici să invoce situații care nu au fost constatate de Tribunal în primă instanță.
18 — Huygen and Others, cited in footnote 13, paragraph 27.19 — Cited in footnote 11, paragraph 37.
19 — Citată la nota de subsol 11, punctul 37.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P tive inaccuracy of the findings is apparent from the documents submitted in the case.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-204/07 P care inexactitatea materială ar rezulta din înscrisurile aflate la dosar 21.
21 the Turkish authorities’ letter of 22 August 2003.
Din moment ce îndoielilor privind caracterul fals.
Accordingly, in the light of the facts put before it, the Court was entitled to conclude, without making any error of law, that the 32 import certificates at issue were forgeries.
Astfel, în temeiul faptelor prezentate, Tribunalul a putut afirma cu certitudine, fără a săvârși o eroare de drept, că cele 32 de certificate de import în litigiu erau falsuri.
Provided that evidence is properly taken and the general principles of law and the rules governing the burden of proof and the procedure for hearing evidence have been complied with, it is then exclusively for the Court of First Instance to assess the probative value of the evidence produced before it. 22
probele au fost obținute în mod legal și au fost respectate principiile generale de drept și normele de procedură aplicabile în domeniul sarcinii și al administrării probelor, numai Tribunalul are competența de a aprecia valoarea care trebuie să fie atribuită elementelor ce iau fost prezentate 22.
With regard to the appellant’s allegation regarding involvement of the Turkish authorities, the Court of First Instance observed in paragraph 167 that the presentation of documents which prove to be forgeries does not of itself permit it to be concluded that there was some kind of collusion between the exporters and the customs authorities which issued them.
În privința argumentului recurentei, referitor la presupusa participare a autorităților turce, Tribunalul a susținut, la punctul 167, că prezentarea de documente care se dovedesc a fi false nu permite, prin ea însăși, să se ajungă la concluzia existenței unei înțelegeri secrete între exportatori și autoritățile vamale care le eliberează.
The Court thus drew attention, without thereby making an error of law, to the absence of evidence that the Turkish authorities participated in the forgeries.
Fără a săvârși o eroare de drept, Tribunalul a atras astfel atenția asupra inexistenței argumentelor pentru a susține participarea autorităților turce la realizarea falsurilor.
As far as the classification of the 32 import certificates as forgeries is concerned, the Court of First Instance first mentions, in paragraph 122 of the contested judgment, the Turkish authorities’ letter of 8 March 1999 to the Ravenna customs ser -vices with its list of the 32 certificates which the Turkish authorities considered to have been forged.
Cu privire la calificarea drept false a celor 32 de certificate de import în litigiu, Tribunalul menționează, pentru început, la punctul 122 din hotărârea atacată, scrisoarea autorităților turce din 8 martie 1999 adresată serviciilor vamale din Ravenna, care conține în anexă lista celor 32 de certificate considerate de autoritățile turce ca fiind false.
The Court then draws attention, in paragraph 125, to the ambiguities which were apparent from a comparison between the conclusions in that letter and those in the letter of 22 April 1999 from the Permanent Representation to UCLAF.
Ulterior, la punctul 125, Tribunalul menționează ambiguitățile rezultate în urma comparării afirmațiilor din această scrisoare și a celor din scrisoarea transmisă de Reprezentanța Permanentă către UCLAF la 22 aprilie 1999.
At that time, the difficulty for the parties lay in concluding beyond doubt from the Turkish authorities’ written statements whether the certificates in question were forged or merely inaccurate.
La momentul respectiv, părțile se confruntau cu dificultatea de a aprecia fără dubiu, în temeiul declarațiilor scrise ale autorităților turce, dacă certificatele în cauză erau false sau doar incorecte.
The Court of First Instance concludes that the expression, ‘not correct … and not issued according to the rules’ could also have been interpreted as meaning that the certificates in question had not been forged.
Tribunalul constată că formularea utilizată „not correct […] and not issued according to the rules” (N. T.: „nu [era] corect […] și nu [fusese] eliberat în conformitate cu regulile”) ar putea fi interpretată și în sensul că certificatele în cauză nu ar fi falsificate.
As noted by the Court in paragraph 129 of the contested judgment, however, any doubt as regards the forgeries could be removed by reference to
Astfel cum a reținut Tribunalul la punctul 129 din hotărârea atacată, în temeiul scrisorii autorităților turce din 22 august 2003, a fost posibilă înlăturarea tuturor
Nor is it possible to accept the appellant’s argument that the issuing of inaccurate certificates constitutes a significant irregularity justifying withdrawal of recognition of the determination made by the Turkish authorities.
În plus, nu poate fi reținut nici argumentul recurentei în sensul că eliberarea de certificate incorecte ar reprezenta o neregulă semnificativă care ar justifica anularea concluziilor aprecierii efectuate de autoritățile turce.
That argument is in fact tantamount to calling in question the division of responsibilities, recognised by the Court of Justice, as between the exporting country and the importing country in regard to checking the authenticity and accuracy of certificates.
Acest argument presupune contestarea repartizării competențelor recunoscute de Curte între statul de export și cel de import la verificarea certificatelor cu privire la autenticitatea, respectiv la regularitatea acestora.
Moreover, there can be no question of equating the erroneous issuing of inaccurate certificates by the competent customs authorities with the forging of certificates, which has criminal implications.
În plus, nu se poate asimila emiterea de certificate incorecte de către autoritățile vamale competente, ca urmare a unei erori, cu falsificarea de certificate, ce are relevanță penală.
21 — Aalborg Portland and Others, cited in footnote 20, paragraph 48.
21 — Hotărârea Aalborg Portland și alții (citată la nota de subsol 20, punctul 48).
22 — See the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Aalborg Portland and Others, judgment cited in footnote 20, point 38.
22 — A se vedea Concluziile avocatului general Ruiz-Jarabo Colomer prezentate la 11 februarie 2003 în cauza în care sa pronunțat Hotărârea Aalborg Portland și alții (citată la nota de subsol 20, punctul 38), Hotărârea din 17 decembrie 1998, Baustahlgewebe/Comisia (C-185/95 P, Rec., p.
Joined Cases C-280/99 P to C-282/99 P Moccia Irme and Others v Commission [2001] ECR I-4717, paragraph 78, and Case C-185/95 P Baustahlgewerbe v Commission [1998] ECR I-8417, paragraph 24.
I-8417, punctul 24), și Hotărârea din 21 iunie 2001, Moccia Irme și alții/Comisia (cauzele conexate C-280/99 P-C-282/99 P, Rec., p. I-4717, punctul 78), și.
The first ground of appeal should therefore be rejected.
În consecință, se impune respingerea primului motiv de recurs.
Second ground of appeal: breach of the right of access to documents or other rights of the defence acting on its own initiative, to grant access to all the documents which might have some connection with the case at issue when an application for remission is referred to it.
Al doilea motiv de recurs: încălcarea dreptului de acces la dosar sau a altor drepturi la apărare eventuală cu cazul din speță cu care este sesizată în cadrul unei cereri de remitere.
If the party concerned considered that such documents were relevant for establishing the existence of a special situation and/or the lack of deception or obvious negligence on its part, then it was for the party concerned itself to request access to those documents in accordance with the provisions adopted by the institutions under Article 255 EC.
Dacă persoana interesată consideră că asemenea documente sunt utile pentru a demonstra, în privința sa, existența unei situații speciale și/sau absența unei neglijențe evidente sau a dolului, este în sarcina ei să solicite accesul la aceste documente în conformitate cu dispozițiile adoptate de instituții în temeiul articolului 255 CE.
The appellant alleges breach of its right of access to documents.
Recurenta invocă încălcarea dreptului său de acces la dosar.
In so far as it is asking the Court to review the scope of its rights as the defendant in the administrative proceedings, that is a point of procedural law and thus an admissible ground of appeal.
În măsura în care aceasta solicită Curții verificarea limitelor drepturilor sale la apărare în procedura administrativă, suntem în prezența unei chestiuni de drept procedural și, prin urmare, a unui motiv de recurs admisibil.
The Court further pointed out in paragraph 89 that it is at the request of the party concerned that the Commission is required to provide access to all non-confidential official documents concerning the contested decision.
În continuare, la punctul 89, Tribunalul a arătat că, la cererea părții interesate, Comisia ar fi obligată să acorde acces la toate documentele administrative neconfidențiale privind decizia în litigiu.
If no such request is made, it follows that there is no automatic access to the documents held by the Commission. 24
Prin urmare, în lipsa unei asemenea solicitări, nu ar exista un drept de acces automat la documentele de care dispune Comisia 24.
It complains that it had access solely to those documents on which the Commission based the contested decision.
Recurenta a invocat că ar fi avut posibilitatea de a consulta exclusiv documentele pe baza cărora Comisia și-a întemeiat decizia în litigiu.
On the other hand, it was granted no access to ‘context documents’ or confidential documents, which the Commission also takes to include the UCLAF and OLAF reports.
Pe de altă parte, nu ar fi avut posibilitatea de a consulta așa-numitele documente contextuale, precum și documentele confidențiale, între care Comisia a inclus și rapoartele UCLAF, respectiv ale OLAF.
Those statements of the Court of First Instance must be examined from the point of view of the different forms which the right of access to documents has now taken both in the laws of the Member States and in Community law.
Aceste argumente ale Tribunalului trebuie apreciate din perspectiva diferitelor aspecte ale dreptului actual de acces la documente atât în legislația statelor membre, cât și în dreptul comunitar ca atare.
On the one hand, that right is inseparably linked with the procedural guarantees in the administrative procedure afforded to the addressee of an administrative decision pursuant to the principle of acting in accordance with the rule of law.
Pe de o parte, acest drept este legat indisolubil de garanțiile procedurale în cadrul procedurii administrative, acordate destinatarului actului administrativ în transpunerea principiului statului de drept.
On the other hand, that right can be understood as an expression of the public’s right to information, which requires the activities of all organs and other institutions of the State
Pe de altă parte, acest drept poate fi interpretat ca expresie a dreptului opiniei publice la informare care impune tuturor organelor și instituțiilor
Citing its own caselaw, 23in paragraph 88 of the contested judgment the Court of First Instance first observed that the principle of respect for the rights of the defence in connection with the administrative procedure relating to the remission of customs duties implies only that the party concerned be placed in a position in which it may effectively make its views known as regards the evidence, including the documents — used against it by the Commission as a basis for the decision.
Invocând propria jurisprudență 23, Tribunalul a argumentat, la punctul 88 din hotărârea atacată, că principiul respectării dreptului la apărare în legătură cu procedura administrativă având ca obiect remiterea drepturilor vamale presupune doar ca persoana interesată să își poată face cunoscut în mod util punctul de vedere asupra elementelor de la dosar, între care sunt incluse documentele reținute împotriva sa de Comisie pentru a-și întemeia decizia.
That principle therefore did not require the Commission,
În consecință, acest principiu nu ar reclama acordarea de către Comisie, din proprie inițiativă, a accesului la toate documentele care au o legătură
24 — Case T-42/96 Eyckeler & Malt v Commission [1998] ECR II-401, paragraph 81; Case T-50/96 Primex Produkte Import-Export and Others v Commission [1998] ECR II-3773, paragraph 64; and Bonn Fleisch Ex- und Import v Commission, cited in footnote 23, paragraph 46. I - 6161
24 — Hotărârea din 19 februarie 1998, Eyckeler & Malt/Comisia (T-42/96, Rec., p. II-401, punctul 81), Hotărârea din 17 septembrie 1998, Primex Produkte Import-Export și alții/Comisia (T-50/96, Rec., p. II-3773, punctul 64), și Hotărârea Bonn Fleisch Ex- und Import (citată la nota de subsol 23, punctul 46). I - 6161
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P to be transparent and subject to democratic control.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-204/07 P statului o activitate transparentă, supusă controlului democratic 25.
25 appellant should be referred to the possibility of an application under Article 255 EC, by virtue of its specific function, only if there were no specific provisions available to it for its protection.
CE, ca urmare a funcției speciale a acestui drept, numai în măsura în care nu avea la dispoziție prevederi speciale pentru protecția sa.
However, the appellant did in any case have a right to be heard, recognised by the caselaw of the Community judicature, 27 as well as the right of access to the file during the administrative procedure before the Commission.
Or, cu toate acestea, recurenta avea la dispoziție un drept de a fi ascultată, consacrat de jurisprudența instanțelor comunitare 27, precum și un drept de acces la dosar în cadrul procedurii administrative în fața Comisiei.
Article 255 EC gives concrete expression to the principle of transparency laid down as a rule in the second paragraph of Article 1 EC and at the same time puts into effect the freedom of information for citizens of the Union guaranteed in Article 42 of the Charter of Fundamental Rights of the European Union.
Articolul 255 CE concretizează principiul transparenței, consacrat la articolul 1 alineatul (2) UE și transpune în același timp libertatea de informare a cetățenilor Uniunii prevăzută la articolul 42 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene 26.
26 In these proceedings, however, the question which arises is primarily that of safeguarding the individual’s rights during an administrative procedure at the end of which the Commission was required to decide on the remission of import duties in accordance with Article 239 of CCC.
În prezentul litigiu sa pus însă în primul rând problema respectării drepturilor individuale în cadrul unei proceduri administrative, la finalul căreia Comisia urma să decidă cu privire la remiterea drepturilor de import în sensul articolului 239 din CVC.
Consequently, the
În consecință, recurenta putea valorifica posibilitatea de a formula o acțiune în sensul articolului 255
25 — In his Opinion in Case C-58/94 Netherlands v Council [1996] ECR I-2169, points 13 to 15, Advocate General Tesauro also distinguishes between the function of access to public documents to safeguard the rights of the individual in the context of an administrative procedure and the general public interest in having access to information relating to the activities of the State.
25 — În Concluziile prezentate la 28 noiembrie 1995 în cauza în care sa pronunțat Hotărârea Țările de Jos/Consiliul (C-58/94, Rec., p. I-2169, punctele 13-15), avocatul general Tesauro diferențiază de asemenea între funcția accesului la documentele publice pentru respectarea drepturilor individuale în cadrul procedurii administrative și interesul public general de a beneficia de informare cu privire la activitatea statului.
As the Court of Justice has pointed out on several occasions, the rights of the defence form an integral part of the general principles of law, whose observance the Court ensures, 28for which purpose the Court draws inspiration from the constitutional traditions common to the Member States and from the guidelines supplied by inter -national treaties such as the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR) on which the Member States have collaborated or to which they are signatories. 29
Astfel cum a fost subliniat de Curte în repetate rânduri, drepturile la apărare, ca drepturi fundamentale, fac parte din categoria principiilor fundamentale de drept a căror respectare trebuie garantată de aceasta 28, obiectiv pentru atingerea căruia Curtea se inspiră din tradițiile constituționale comune ale statelor membre și din orientările oferite de instrumentele internaționale la care statele membre au cooperat sau au aderat, precum Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO), semnată la 4 noiembrie 1950 la Roma 29.
The Court further observed that, if that procedure is conducted in accordance with Community law, it affords the persons concerned all the necessary legal safeguards, namely the safeguard of a fair hearing.
În plus, Curtea a constatat că, în situația în care această procedură se desfășoară conform dreptului comunitar, sunt oferite părților toate garanțiile legale necesare, în speță garanția contradictorialității.
28 — Case C-7/98 Krombach [2000] ECR I-1935, paragraphs 25 and 26, and Joined Cases C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P to C-252/99 P and C-254/99 P PVC II [2002] ECR I-8375, paragraph 316.
I-1935, punctele 25 și 26), și Hotărârea din 15 octombrie 2002, Limburgse Vinyl Maatschappij și alții/Comisia (C-238/99 P, C-244/99 P, C-245/99 P, C-247/99 P, C-250/99 P-C-252/99 P și C-254/99 P, Rec., p. I-8375, punctul 316).
In Declaration No. 17 to that act, the Member States pointed to the close connection between, on the one hand, transparency of the decisionmaking process and, on the other, the democratic nature of the Community institutions.
În Declarația nr. 17 a acestui Act final, statele membre au subliniat legătura strânsă dintre transparența procedurilor de adoptare a deciziilor și caracterul democratic al structurilor comunitare.
In response to Declaration No 17, the Council and the Commission jointly adopted a Code of conduct concerning public access to Council and Commission documents (OJ 1993 L 340, p. 41).
Ca răspuns la Declarația nr. 17, Consiliul și Comisia au adoptat împreună un Cod de conduită privind accesul public la documentele Consiliului și ale Comisiei (JO 1993, L 340, p. 41).
Nevertheless, the notions of openness and access to documents were not introduced into Community law until the adoption of the Treaty of Amsterdam.
În același timp, conceptele de transparență și acces la documente au fost transpuse în dreptul comunitar numai după intrarea în vigoare a Tratatului de la Amsterdam.
Thus, the second paragraph of Article 1 EU now provides that decisions are to be taken ‘as openly as possible’.
De atunci, articolul 1 al doilea paragraf UE prevede că deciziile Uniunii „se iau cu respectarea deplină a principiului transparenței”.
A new Article 255 EC, inserted in the Treaty, guarantees the right of access for any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, to European Parliament, Council and Commission documents.
Noul articol 255 CE preluat în tratat prevede că orice cetățean al Uniunii și orice persoană fizică sau juridică, care are reședința sau sediul statutar întrun stat membru, are drept de acces la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei.