natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant maintains that the decision of 31 January 2007 infringes the obligation to state reasons which prevails as a general principle and is laid down in Article 101 of the Financial Regulation and Article 149(1) of the implementing regulation.
Reclamanta susține că Decizia din 31 ianuarie 2007 încalcă obligația de motivare care se impune ca principiu general de drept și care este prevăzută la articolul 101 din Regulamentul financiar și la articolul 149 alineatul (1) din Regulamentul de aplicare.
The decision of 31 January 2007 does not make it possible to understand the reasons which led the Parliament to adopt the measure in question.
Decizia din 31 ianuarie 2007 nu ar permite înțelegerea motivelor care au condus Parlamentul European la adoptarea măsurii în cauză.
The reference to the ‘request’ of the President of the Court of First Instance cannot suffice as a statement of reasons for the decision of 31 January 2007.
Trimiterea la „invitația” președintelui Tribunalului nu ar fi suficientă pentru a motiva Decizia din 31 ianuarie 2007.
Furthermore, it conflicts with the rest of the decision of 31 January 2007, since the Parliament took the view
De altfel, aceasta ar fi în contradicție cu restul Deciziei din 31 ianuarie 2007,
The Court finds that the Parliament was competent to adopt the decision of 31 January 2007.
Trebuie considerat că Parlamentul European era competent să adopte Decizia din 31 ianuarie 2007.
The contrary opinion of the applicant is based on a misinterpretation of the first paragraph of Article 101 of the Financial Regulation, which is intended to settle the conflict between the private interests of the tenderers and the successful tenderer, on the one hand, and, on the other hand, the general interest which the contracting authority is supposed to pursue, where the contracting authority abandons the procurement or annuls the tendering procedure.
Opinia contrară a reclamantei se întemeiază pe o interpretare eronată a articolului 101 primul paragraf din Regulamentul financiar, care are ca obiect să reglementeze, în ipoteza unei renunțări la contract sau a unei anulări a procedurii de cerere de ofertă de către autoritatea contractantă, conflictul dintre interesele private ale ofertanților și cele ale ofertantului căruia îi este atribuit contractul, pe de o parte, și interesul general pe care autoritatea contractantă este chemată să îl urmărească, pe de altă parte.
It is necessary to distinguish two stages in connection with the application of that provision.
Întradevăr, trebuie să se distingă două etape în cadrul aplicării acestei dispoziții.
In that case, Article 101 of the Financial Regulation precludes any entitlement to compensation on the part of the candidates or tenderers on account of such an abandonment or cancellation.
Articolul 101 din Regulamentul financiar exclude, în această ipoteză, orice drept de despăgubire al candidaților sau al ofertanților în urma unei astfel de renunțări sau de anulări.
The situation can be different only as a result of exceptional circumstances such as those
Situația ar fi diferită numai în cazul unor împrejurări excepționale precum
ICUNA.COM v PARLIAMENT in the present case where the contracting parties decided, by common accord, to abandon the contract.
ICUNA.COM/PARLAMENTUL cele din prezenta cauză, în care părțile contractante au decis, de comun acord, să renunțe la contract.
The contrary interpretation of the first paragraph of Article 101 of the Financial Regulation suggested by the applicant, according to which the contracting authority no longer has the competence to annul the award procedure once the contract with the successful tenderer has been signed, even if the successful tenderer has abandoned his contractual position, would, in cases like the present case, where the contracting authority found, after signature of the contract, that there may have been irregularities in the award procedure, risk placing the parties to that procedure in an impasse.
Interpretarea contrară a articolului 101 primul paragraf din Regulamentul financiar propusă de reclamantă, potrivit căreia, după ce a fost semnat contractul cu ofertantul căruia ia fost atribuit, autoritatea contractantă nu mai are competența să anuleze procedura de atribuire a contractului, chiar dacă acel ofertant căruia îi este atribuit contractul a renunțat la poziția sa contractuală, ar risca, într-un caz precum cel din prezenta cauză, în care autoritatea contractantă a constatat, după semnarea contractului, prezența eventuală a unor nereguli în procedura de atribuire, să plaseze părțile la această procedură într-un impas.
First, the performance of the contract would, in such a situation, expose them to the risk of being ordered to suspend the operation of that contract, which was, incidentally, ordered provisionally in the present case, or to the annulment of the award decision, following an action brought by an unsuccessful tenderer before the Court of First Instance.
Pe de o parte, executarea contractului le-ar expune, într-o astfel de situație, riscului unei suspendări a executării, care de altfel a fost dispusă cu titlul provizoriu în speță, sau riscului anulării deciziei de atribuire în urma introducerii de către un ofertant necâștigător a unei acțiuni la Tribunal.
Secondly, the contracting authority could not annul the procedure or abandon the procurement even if the successful tenderer were prepared to abandon the contract as it was here.
Pe de altă parte, autoritatea contractantă nu ar putea anula procedura sau nu ar putea renunța la contract, chiar dacă ofertantul căruia îi este atribuit contractul, cum este cazul în speță, era pregătit să renunțe la contract.
Article 101 of the Financial Regulation cannot be interpreted as running counter to the common intention of the parties to the contract to terminate that contract without having begun to implement it.
Or, articolul 101 din Regulamentul financiar nu poate fi interpretat în sensul că se opune voinței comune a părților unui contract de al anula înainte de începerea executării acestuia.
In such circumstances, the contracting authority therefore has the right to annul the tendering procedure.
Într-o astfel de situație, autoritatea contractantă trebuie, prin urmare, să aibă dreptul să anuleze procedura de cerere de ofertă.
Consequently, the legal rationale behind Article 101 of the Financial Regulation and the principle of legal certainty mean that, in the circumstances of the present case, the Parliament must be held to have had the competence to annul the tendering procedure.
Prin urmare, ratio legis a articolului 101 din Regulamentul financiar și securitatea juridică impun să se considere că, în circumstanțe precum cele din speță, Parlamentul European avea competența să anuleze procedura de cerere de ofertă.
In addition, the Parliament did not infringe Article 101 of the Financial Regulation by drawing a distinction between two lots.
De asemenea, trebuie să se considere că Parlamentul European nu a încălcat articolul 101 din Regulamentul financiar efectuând distincția între cele două loturi.
Although those two lots are to a certain degree interdependent in the sense that they form part of the same tendering procedure, they are nevertheless independent.
Dacă aceste două loturi prezintă un anumit grad de interdependență în sensul că fac parte din aceeași cerere de ofertă, acestea sunt totuși autonome.
It must be borne in mind that the second paragraph of Article 101 of the Financial Regulation provides that the decision to annul the award procedure must be substantiated and be brought to the attention of the candidates or tenderers.
Trebuie reamintit că articolul 101 al doilea paragraf din Regulamentul financiar prevede că decizia de anulare a procedurii de atribuire a contractului trebuie să fie motivată și adusă la cunoștința candidaților sau a ofertanților.
Article 149(1) of the implementing regulation provides that the contracting authorities must as soon as possible inform candidates and tenderers of decisions reached concerning the award of the contract, stating the grounds for any decision not to award a contract.
Articolul 149 alineatul (1) din Regulamentul de aplicare prevede că autoritățile contractante informează cât mai curând posibil candidații și ofertanții cu privire la deciziile luate în ceea ce privește atribuirea contractului, indicând motivele deciziei de a nu atribui un contract.
Under those provisions and, more generally, the general obligation to state reasons pursuant to Article 253 EC, the Parliament was under an obligation, at the same time as informing the applicant of the decision to annul the tendering procedure, to inform it also of the reasons for that decision (see, to that effect, Case T-271/04 Citymo v Commission [2007] ECR II-1375, paragraph 100).
Întradevăr, în temeiul acestor dispoziții și, mai general, în temeiul obligației generale de motivare care rezultă din articolul 253 CE, Parlamentul European avea obligația de a comunica reclamantei, în același timp cu decizia de a anula cererea de ofertă, și motivele acestei decizii (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 8 mai 2007, Citymo/Comisia, T-271/04, Rep., p. II-1375, punctul 100).
According to settled case-law, the scope of the obligation to state reasons must be appropriate to the act at issue and the context in which it was adopted.
Potrivit unei jurisprudențe constante, întinderea obligației de motivare depinde de natura actului în cauză și de contextul în care acesta a fost adoptat.
Lastly and more specifically as regards the reference to the legal basis of a lawful measure, it is apparent from the caselaw that failure to refer to a precise provision
În sfârșit, în ceea ce privește în special menționarea temeiului juridic al unui act legal, din jurisprudență reiese că omisiunea de a indica o anumită dispoziție poate să nu
ICUNA.COM v PARLIAMENT need not necessarily constitute an infringement of essential procedural requirements when the legal basis for the measure may be determined from other parts of the measure, as such explicit reference is indispensable only where, in its absence, the parties concerned and the Community judicature are left uncertain as to the precise legal basis (Case 45/86 Commission v Council [1987] ECR 1493, paragraph 9).
ICUNA.COM/PARLAMENTUL constituie un viciu substanțial atunci când temeiul juridic al unui act poate fi determinat cu ajutorul altor elemente, o astfel de menționare explicită fiind indispensabilă numai atunci când, în lipsa acesteia, persoanele interesate și instanța comunitară rămân în incertitudine cu privire la temeiul juridic precis (Hotărârea Curții din 26 martie 1987, Comisia/Consiliul, 45/86, Rec., p. 1493, punctul 9).
In the present case, it must be pointed out, first of all, that the applicant received, in the context of the interim proceedings in Case T-71/07 R, a copy of the Parliament’s observations of 31 January 2007 on the minutes of the interim hearing of 22 January 2007, including, in particular, a copy of a draft decision of annulment of the procedure and a copy of the decision of 31 January 2007 annulling the tendering procedure.
În speță, cu titlu preliminar, trebuie subliniat că, în cadrul procedurii privind măsurile provizorii în cauza T-71/07 R, reclamanta a primit o copie a observațiilor Parlamentului European din 31 ianuarie 2007 în legătură cu procesulverbal al ședinței din 22 ianuarie 2007, care include în special o copie a proiectului de decizie de anulare a procedurii, precum și o copie a Deciziei din 31 ianuarie 2007 privind anularea procedurii cererii de ofertă.
As the applicant admits, moreover, in its application in Case T-71/07, the Parliament stated, in its observations of 31 January 2007, that it intended to base the decision of 31 January 2007 on Article 101 of the Financial Regulation.
Or, astfel cum recunoaște reclamanta, în cererea sa introductivă din cauza T-71/07, Parlamentul European a arătat în observațiile sale din 31 ianuarie 2007 că înțelegea să își întemeieze Decizia din 31 ianuarie 2007 pe articolul 101 din Regulamentul financiar.
Furthermore, the recitals in the preamble to that decision stated, inter alia, that the order of 21 December 2006 prohibited the Parliament from implementing the contract until a final decision had been given, that at the interim hearing the Parliament had been asked by the President of the Court of First Instance to consider the possibility of annulling the award procedure and initiating a new procedure and that the Parliament and Mostra agreed that the order of 21 December 2006 made it impossible to implement the contract within a reasonable period and that, therefore, they had agreed to abandon that contract.
În plus, considerentele acestei decizii menționau, în esență, că Ordonanța din 21 decembrie 2006 interzicea Parlamentului European să execute contractul până la pronunțarea unei decizii definitive, că Parlamentul European fusese invitat de președintele Tribunalului cu ocazia ședinței privind cererea de măsuri provizorii să examineze posibilitatea anulării procedurii de atribuire a contractului și a demarării unei noi proceduri și că Parlamentul European și societatea Mostra considerau de comun acord că Ordonanța din 21 decembrie 2006 făcea imposibilă o executare a contractului într-un termen rezonabil și că, prin urmare, conveniseră să renunțe la acest contract.
It is therefore apparent from the circumstances which surrounded the adoption of the decision of 31 January 2007 and from the reasons for that decision that the Parliament considered that it had no choice but to annul the tendering procedure, on the basis of Article 101 of the Financial Regulation, in order to avoid a significant delay in the implementation of its web television project.
Prin urmare, din circumstanțele care au condus la adoptarea Deciziei din 31 ianuarie 2007, precum și din motivele acesteia reiese că Parlamentul European considera că nu a avut o altă opțiune decât să anuleze procedura de cerere de ofertă, în temeiul articolului 101 din Regulamentul financiar, cu scopul de a evita ca realizarea proiectului său de televiziune online să aibă o întârziere importantă.
It must therefore be held that the statement of reasons given by the Parliament in its decision of 31 January 2007 clearly shows the reasoning followed.
Prin urmare, trebuie să se constate că motivarea oferită de Parlamentul European în Decizia din 31 ianuarie 2007 arată în mod clar raționamentul urmat.
Such a statement of reasons enables the applicant to assert its rights and enables the Court to exercise its power of review.
O astfel de motivare permite reclamantei să își valorifice drepturile și Tribunalului să își exercite controlul.
In the light of the foregoing, the two pleas in law put forward by the applicant must be rejected and the application for annulment in Case T-71/07 must be dismissed as manifestly lacking any foundation in law.
Având în vedere considerațiile de mai sus, trebuie să se respingă cele două motive invocate de reclamantă și să se respingă cererea de anulare din cauza T-71/07 ca vădit nefondată.
The claim for damages
Cu privire la cererea de despăgubiri
The applicant submits that the Community is non-contractually liable under the second paragraph of Article 288 EC.
Reclamanta invocă răspunderea extracontractuală a Comunității în sensul articolului 288 al doilea paragraf CE.
It takes the view that, in respect of all the grounds on which it relies in support of the application for annulment, it is clear that the Parliament committed various unlawful acts in the course of the procedure which culminated in the adoption of the decision of 31 January 2007.
Aceasta consideră că, având în vedere toate motivele pe care le invocă în susținerea cererii de anulare, este evident că Parlamentul European a săvârșit diverse ilegalități în cadrul procedurii care a condus la adoptarea Deciziei din 31 ianuarie 2007.
Those unlawful acts, taken individually or as a whole, are such as to constitute a serious breach of Community law.
Aceste ilegalități, considerate în mod individual sau în ansamblu, ar fi de natură să constituie o încălcare gravă a dreptului comunitar.
First, the applicant maintains that it suffered loss as a result of being deprived of the benefits of the decision of 7 August 2006 on account of the initiation of an unlawful procedure by the Parliament, which culminated in the award of the contract to another tenderer, and of the adoption of the decision of 31 January 2007.
În primul rând, reclamanta susține că a suferit un prejudiciu constând în lipsirea de beneficiile Deciziei din 7 august 2006 prin reînceperea unei proceduri nelegale de către Parlamentul European, în urma căreia contractul a fost atribuit unui alt ofertant, și prin adoptarea Deciziei din 31 ianuarie 2007.
That damage is difficult to quantify, but it consists of expenses, imminent and foreseeable, incurred in participating in a new invitation to tender.
Acest prejudiciu ar fi dificil de estimat, însă ar fi constituit din cheltuieli iminente și previzibile, efectuate pentru participarea la o nouă cerere de ofertă.
Secondly, the applicant claims that it suffered non-pecuniary damage.
În al doilea rând, reclamanta susține că a suferit un prejudiciu moral.
The negative assessment which was put forward as a basis for the rejection of its tender by the decision of 1 December 2006 is reiterated in the decision of 31 January 2007 and that adversely affects its reputation.
În fapt, aprecierea negativă invocată pentru a justifica respingerea ofertei sale prin Decizia din 1 decembrie 2006 ar fi reluată în Decizia din 31 ianuarie 2007, ceea ce ar aduce atingere reputației sale.
That non-pecuniary damage amounts to around 10% of the total value of the contract, a sum which an expert appointed by the Court could estimate precisely.
Acest prejudiciu moral s-ar ridica la aproximativ 10 % din valoarea totală a contractului, cuantum care ar putea fi estimat în mod precis de către un expert desemnat de Tribunal.
The Parliament did not submit a defence in Case T-71/07 and has not, therefore, taken a view on the pleas in law submitted in support of the claim for damages.
Parlamentul European nu a prezentat un memoriu în apărare în cauza T-71/07 și nu sa pronunțat, așadar, asupra motivelor invocate în susținerea cererii de despăgubiri.
According to settled case-law, for the Community to incur noncontractual liability within the meaning of the second paragraph of Article 288 EC, a series of conditions must be met, namely, the conduct of which the institutions are accused must have been unlawful, the damage must be real and a causal connection must exist between that conduct and the damage in question (Case 153/73 Holtz & Willemsen v Council and Commission [1974] ECR 675, paragraph 7, and Case T-19/01 Chiquita Brands and Others v Commission [2005] ECR II-315, paragraph 76). 78
Potrivit unei jurisprudențe constante, angajarea răspunderii extracontractuale a Comunității în sensul articolului 288 al doilea paragraf CE este supusă întrunirii mai multor condiții, și anume nelegalitatea comportamentului imputat instituțiilor, caracterul real al prejudiciului și existența unei legături de cauzalitate între comportamentul invocat și prejudiciul pretins (Hotărârea Curții din 2 iulie 1974, Holtz & Willemsen/Consiliul și Comisia, 153/73, Rec., p. 675, punctul 7, și Hotărârea Tribunalului din 3 februarie 2005, Chiquita Brands și alții/Comisia, T-19/01, Rec., p. II-315, punctul 76). 78
With regard to the first of those conditions, the unlawful conduct alleged against a Community institution must consist of a sufficiently serious breach of a rule of law intended to confer rights on individuals (Case C-352/98 P Bergaderm and Goupil v Commission [2000] ECR I-5291, paragraph 42).
În ceea ce privește prima dintre aceste condiții, comportamentul ilegal imputat unei instituții comunitare, acesta trebuie să constea într-o încălcare suficient de gravă a unei norme de drept care are ca obiect conferirea de drepturi particularilor (Hotărârea Curții din 4 iulie 2000, Bergaderm și Goupil/Comisia, C-352/98 P, Rec., p. I-5291, punctul 42).
In the present case, the applicant relies, in essence, on the pleas submitted in support of its application for annulment to claim that there were unlawful acts of such a kind as to constitute a sufficiently serious breach of Community law.
În speță, reclamanta invocă, în esență, motivele prezentate în susținerea cererii sale de anulare pentru a arăta ilegalitățile de natură să constituie o încălcare suficient de gravă a dreptului comunitar.
It was held above that the application for annulment made by the applicant is manifestly lacking any foundation in law in the absence of unlawful conduct on the part of the Parliament.
Or, mai sus sa arătat că cererea de anulare formulată de reclamantă era vădit nefondată, în lipsa unei comportament ilegal al Parlamentului European.
Since the claim for damages in this case is based on the same arguments as those relied on in support of the application for annulment, it must be held that it is also lacking any foundation in law, since there is no sufficiently serious breach of a rule of law intended to confer rights on individuals.
Întrucât cererea de despăgubiri formulată în această cauză este întemeiată pe aceleași argumente pe care a fost întemeiată și cererea de anulare, trebuie să se considere, așadar, că și aceasta este vădit nefondată, în lipsa unei încălcări suficient de grave a unei norme de drept care are ca obiect conferirea de drepturi particularilor.
Consequently, the claim for compensation in Case T-71/07 must be dismissed as manifestly lacking any foundation in law.
În consecință, trebuie să se respingă cererea de despăgubiri formulată în cauza T-71/07 ca fiind vădit nefondată.
The action in Case T-383/06
Cu privire la acțiune în cauza T-383/06
Following a request on the part of the Court of First Instance, the parties submitted their views, during the second round of written submissions in Case T-383/06, on the consequences to be drawn, for that case, from the decision of 31 January 2007 annulling the procedure for awarding the disputed contract.
În urma unei invitații din partea Tribunalului, părțile sau pronunțat cu ocazia celei de a doua serii de memorii în apărare depuse în cauza T-383/06, cu privire la consecințele pe care le are asupra acestei cauze Decizia din 31 ianuarie 2007 care anulează procedura de atribuire a contractului în litigiu.
The applicant maintains that the decision of 31 January 2007 was adopted by an institution which was not competent to do so and that, therefore, it cannot render the decision of 1 December 2006 ineffectual.
Reclamanta consideră că Decizia din 31 ianuarie 2007 a fost adoptată de către un organ necompetent și, prin urmare, aceasta nu ar putea avea drept consecință înlăturarea efectelor Deciziei din 1 decembrie 2006.
According to the applicant, the tendering
Potrivit reclamantei, cererea de ofertă
ICUNA.COM v PARLIAMENT procedure and the decisions relating thereto continue to produce all their effects.
ICUNA.COM/PARLAMENTUL și deciziile care se referă la aceasta își produc în continuare efectele.
Therefore, the action for annulment in Case T-383/06 is not devoid of purpose.
Prin urmare, acțiunea în anulare formulată în cauza T-383/06 și-ar păstra obiectul.
In support of that submission, the applicant puts forward arguments which are, in essence, identical to those on which it elaborated in the first plea in support of its claim for annulment in Case T-71/07 (see paragraphs 51 to 55 above).
În susținerea acestei teze, reclamanta invocă argumente identice, în esență, cu cele pe care le-a prezentat în primul motiv pe care își întemeiază concluziile privind anularea formulate în cauza T-71/07 (a se vedea punctele 51-55 de mai sus).