natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That assertion is supported by the ECB’s statements that the documents covered by the request for access, including the report of the Monetary Committee, are held in the archives of the Committee of Governors, governed by Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure.
Această susținere se coroborează cu declarațiile BCE potrivit cărora documentele vizate în cererea de acces, inclusiv raportul Comitetului Monetar, sunt păstrate în arhivele Comitetului guvernatorilor, reglementate de articolul 23.3 din Regulamentul de procedură al BCE.
In response to those statements, the applicant states that ‘one of the two institutions, the Council or the ECB, or even both of them, continues to conceal the truth’.
Ca răspuns la aceste declarații, reclamantul precizează că „una din cele două instituții, Consiliul sau BCE, sau chiar amândouă, continuă să ascundă adevărul”.
The applicant points out that the Council asserts that it applied the authorship rule but ‘that [the Council] avoided … stating who currently holds the report of the Monetary Committee’. The applicant adds that, in declaring that all the documents of that committee are to be regarded as Council documents insofar as that committee effectively prepared that institution’s work, the Council ‘recognises that it holds the report of the Monetary Committee’.
Reclamantul arată că, potrivit afirmațiilor Consiliului, acesta a aplicat regula autorului, dar „evită să […] precizeze cine deține în prezent raportul Comitetului Monetar” și adaugă că, din moment ce declară că toate documentele emise de acest comitet trebuie considerate documente ale Consiliului în măsura în care comitetul respectiv a pregătit efectiv lucrările instituției, Consiliul „recunoaște că deține raportul Comitetului Monetar”.
Moreover, the applicant suggests that the two defendants may, during the summer of 1999, have ‘negotiated and decided a common agreement to transfer to the ECB the report in question and other documents concerning the EMS, or all the documents of the Monetary Committee, in order to protect them by the time-limit of 30 years established in Article 23.3 of the ECB Rules of Procedure’, and considers that it is necessary to find out how the report of the Monetary Committee was ‘entrusted’ to the ECB .
În plus, reclamantul lasă să se înțeleagă că este posibil ca, în cursul verii anului 1999, cei doi pârâți să fi „negociat și decis de comun acord transferarea la BCE a raportului în discuție și a altor documente relative la SME sau chiar a tuturor documentelor Comitetului Monetar, pentru protejarea acestora prin termenul de 30 de ani stabilit de articolul 23.3 din Regulamentul de procedură al BCE” și apreciază că este necesar să se știe cum a fost „încredințat” către BCE raportul Comitetului Monetar.
In order to resolve the present difficulty regarding proof of possession — or not — of the documents covered by the request for access, it is necessary to apply, by analogy, the caselaw on arguments challenging the very existence of the documents applied for .
Pentru a rezolva această dificultate legată de dovedirea deținerii sau a nedeținerii documentelor vizate în cererea de acces, trebuie aplicată, prin analogie, jurisprudența privind contestațiile referitoare la însăși existența documentelor solicitate.
In that regard, it is apparent from the caselaw that, in accordance with the presumption of legality attaching to Community acts, where the institution concerned asserts that a particular document to which access has been sought
În acest sens, rezultă din jurisprudență că, potrivit prezumției de legalitate inerente actelor comunitare, inexistența unui document la care sa solicitat accesul este prezumată atunci când instituția vizată face o afirmație în acest sens. Este totuși vorba
The Council decision does not contain an express assertion that the Council was not in possession of documents of the Monetary Committee, the explanation for which lies in the particular nature of the present case and, specifically, in the fact that the Council identified only one document as corresponding to the request for access and thus reasoned its reply in respect of that document.
Decizia Consiliului nu conține o afirmație expresă privind nedeținerea de documente emise de Comitetul Monetar, ceea ce se explică prin particularitatea prezentei spețe, și anume prin faptul că sa identificat de către Consiliu un singur document care să corespundă cererii de acces și prin urmare și-a motivat răspunsul cu privire la acest document.
The fact none the less remains that the Council decision is tacitly predicated on the assertion that there was no other document corresponding to the request for access and thus conveys — by implication, but unavoidably — the objective information that the Council was not in possession of such a document.
Nu este mai puțin adevărat că decizia Consiliului conține indirect afirmația potrivit căreia nu există niciun alt document care să corespundă cererii de acces și astfel a furnizat indicația obiectivă, implicită, dar necesară, referitoare la nedeținerea unui astfel de document.
In the present case, it must be found that the applicant has not provided, in his written pleadings, relevant and consistent evidence capable of establishing that the Council was in possession of documents of the Monetary Committee.
Or, în speță, se impune a se constata că reclamantul nu a făcut mențiune în înscrisurile sale cu privire la indicii pertinente și concordante de natură să stabilească existența în posesia Consiliului a unor documente emise de Comitetul Monetar.
It should be pointed out in that regard that:
În această privință, trebuie subliniat că:
— the bald assertion that the Council concealed the truth clearly has no probative value;
— singura susținere peremptorie privind disimularea adevărului de către Consiliu este evident lipsită de orice forță probatorie;
— the allegation that the Council states that it applied the authorship rule but ‘that [the Council] avoided … stating who currently holds the report of the Monetary Committee’ is irrelevant, given that, in addition, the Council claims to have applied the authorship rule in respect of the report of the Committee of Governors;
— afirmația potrivit căreia Consiliul susține că a aplicat regula autorului, dar „evită să […] precizeze cine deține în prezent raportul Comitetului Monetar” este total irelevantă, amintindu-se, în plus, că se pretinde de către Consiliu faptul că regula autorului ar fi fost aplicată cu privire la raportul Comitetului guvernatorilor;
— the inference drawn by the applicant, to the effect that the Council acknowledged that it was in possession of the report of the Monetary Committee (because the Council stated that all the documents of that committee are to be regarded as Council documents since that committee effectively prepared the Council’s work), remains unexplained and inexplicable.
— deducția făcută de reclamant, și anume recunoașterea de către Consiliu a posesiei raportului Comitetului Monetar dată fiind declarația acestuia din urmă potrivit căreia toate documentele emise de acest comitet trebuie considerate documente ale Consiliului, în măsura în care respectivul comitet a pregătit efectiv lucrările instituției, rămâne neexplicată și inexplicabilă.
As regards the applicant’s questioning of how the ECB found itself in possession of the report of the Monetary Committee, the ECB states that the report was included, by chance, among the documents of the Committee of Governors which were sent from Basle to Frankfurt when the EMI moved in October 1994.
În ceea ce privește întrebarea reclamantului cu privire la condițiile în care raportul Comitetului Monetar sa regăsit în posesia BCE, aceasta din urmă precizează că raportul menționat a figurat, din întâmplare, printre documentele Comitetului guvernatorilor transferate de la Basel la Frankfurt cu ocazia mutării IME în octombrie 1994.
Since the report of the Monetary Committee was requested — as was the report of the Committee of Governors — by the finance ministers as part of the preparation for their meeting at Nyborg in September 1987, it is thus likely that the secretariat of the Committee of Governors received for information purposes a copy of the report of the Monetary Committee and that that copy was kept along with the other documents of the Committee of Governors.
Întrucât raportul Comitetului Monetar a fost solicitat, la fel ca și cel al Comitetului guvernatorilor, de către miniștrii de finanțe în cadrul pregătirii reuniunii lor de la Nyborg din septembrie 1987, ar fi în consecință probabil ca Secretariatul Comitetului guvernatorilor să fi primit un exemplar al raportului Comitetului Monetar pentru informare și acesta să fi fost păstrat împreună cu celelalte documente ale Comitetului guvernatorilor.
It should be pointed out that the applicant does not provide any sound evidence on the basis of which the ECB’s statements could be refuted.
Este necesar a se remarca faptul că reclamantul nu furnizează niciun indiciu serios care să permită combaterea declarațiilor BCE.
Consequently, the Council cannot be accused of somehow infringing Decision 93/731, which lays down a right of access only to documents held by that institution .
În aceste împrejurări, nu i se poate reproșa Consiliului vreo încălcare a Deciziei 93/731, care prevede un drept de acces doar la documentele deținute de această instituție.
It follows from that finding that the dispute between the parties as regards the position that the documents of the Monetary Committee properly belong with the Council is, in the light of the composition and powers of that committee, irrelevant.
Din considerentele de mai sus rezultă că disputa dintre părți cu privire la problema dacă documentele emise de Comitetul Monetar legate de alcătuirea și atribuțiile respectivului comitet aparțin Consiliului este irelevantă.
As regards, second, the documents of the Committee of Governors, neither their material existence nor the fact that they were held by the ECB is in dispute between the parties.
În al doilea rând, în ceea ce privește documentele emise de Comitetul guvernatorilor, atât materialitatea, cât și deținerea acestora de către BCE nu fac obiectul niciunei dispute între părți.
Therefore, and for the same reason given in paragraph 146 above, the Council cannot be accused of infringing Decision 93/731 as regards access to the documents of the Committee of Governors.
Prin urmare și pentru același motiv precum cel menționat la punctul 146 de mai sus, nu i se poate reproșa Consiliului încălcarea Deciziei 93/731 în ceea ce privește accesul la documentele emise de Comitetul guvernatorilor.
Infringement of the duty to give reasons
Cu privire la încălcarea obligației de a motiva
It must be observed that, according to settled case-law, the statement of reasons required by Article 253 EC must be appropriate to the act at issue and must disclose in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted the measure in question in such a way as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for the measure and to enable the competent Community Court to exercise its power of review.
Este necesar să se amintească faptul că, potrivit unei jurisprudențe constante, motivarea impusă de articolul 253 CE trebuie să fie adaptată naturii actului în cauză și trebuie să menționeze în mod clar și neechivoc raționamentul instituției autoare a actului, astfel încât să permită persoanelor interesate să ia cunoștință de motivele măsurii luate, iar instanței competente, să își exercite controlul.
The requirements to be satisfied by the statement of reasons depend on the circumstances of each case, in particular the content of the measure in question, the nature of the reasons given and the interest which the addressees of the measure, or other parties to whom it is of direct and individual concern, may have in obtaining explanations.
Cerința motivării trebuie apreciată în funcție de împrejurările cauzei, în special de conținutul actului, de natura motivelor invocate și de interesul destinatarilor sau al altor persoane vizate în mod direct și individual de acest act de a primi explicații.
In addition to the consequences attached to the Council’s allegedly misleading conduct as regards the statement of reasons for the decision of 30 July 1999, a plea which has already been rejected in paragraph 124 above, the applicant alleges that the Council’s contention that that decision is based on the ‘authorship rule’ constitutes an interpretation of that decision expost facto and cannot be regarded as a legitimate statement of reasons for that decision.
Pe lângă consecințele legate de pretinsa inducere în eroare de către Consiliu în ceea ce privește motivarea Deciziei din 30 iulie 1999, obiecție înlăturată deja la punctul 124 de mai sus, reclamantul susține că afirmația Consiliului potrivit căreia decizia menționată se întemeiază pe „regula autorului” constituie o interpretare a posteriori a respectivei decizii și nu poate fi considerată o motivare legală a acesteia.
It must be observed, however, that the wording of the Council decision, as brought to the applicant’s knowledge by letter of 2 August 1999, is unambiguous and that it was clearly pointed out to the applicant in that decision that the document requested — namely, the report of the Committee of Governors concerning the reinforcement of the EMS which was ‘published’ at Nyborg on 8 September 1987 — was drawn up by the Governors of the Central Banks and that he needed to address his request directly to the Governors of the Central Banks or to the ECB .
Totuși, este necesar să se observe că formularea deciziei Consiliului, astfel cum a fost adusă la cunoștința reclamantului prin scrisoarea din 2 august 1999, este neechivocă și că i se indică în mod clar reclamantului faptul că documentul solicitat, respectiv raportul Comitetului guvernatorilor privind consolidarea SME, „publicat” la Nyborg la 8 septembrie 1987, a fost elaborat de guvernatorii băncilor centrale și că îi revenea acestuia obligația să adreseze cererea direct guvernatorilor băncilor centrale sau BCE.
Notwithstanding the misuse of the word ‘published’ and the failure to mention specifically the expression ‘author of the document’, it must be found that the statement of reasons for the Council decision of 30 July 1999 satisfies the requirements laid down in Article 253 EC and in Article 7(3) of Decision 93/731 insofar as it enables the applicant to ascertain the reasons for the refusal of his request for access, and the Court is fully able to exercise its power to review the legality of that decision.
În pofida utilizării eronate a termenului „publicat” și a lipsei mențiunii exprese a formulei „autorul documentului”, este necesar să se considere că motivarea deciziei Consiliului din 30 iulie 1999 satisface condițiile articolului 253 CE și ale articolului 7 alineatul (3) din Decizia 93/731, în sensul că reclamantul a fost informat cu privire la motivele deciziei de respingere a cererii sale de acces și că Tribunalul este în totalitate în măsură să își exercite controlul de legalitate în privința respectivei decizii.
The Court points out, for the sake of completeness, that the Council contends that, in spite of the failure to mention Article 2(2) of Decision 93/731 expressly in the refusal decision of 30 July 1999, it is apparent from the wording of that decision that it is based on the authorship rule laid down in that article .
Tribunalul subliniază în plus că, în pofida lipsei mențiunii explicite prevăzute de articolul 2 alineatul (2) din Decizia 93/731 în cuprinsul deciziei de respingere din 30 iulie 1999, Consiliul susține că din formularea acesteia rezultă faptul că se întemeiază pe regula autorului prevăzută de acest articol.
It should nevertheless be pointed out that the Council decision, as notified to the applicant by letter of 2 August 1999, includes, first, a reference to the fact that the
Cu toate acestea, trebuie remarcat că decizia Consiliului, astfel cum a fost notificată reclamantului prin scrisoarea din 2 august 1999, cuprinde mai întâi mențiunea că
It thus appears that reference was made in the Council decision to what can only be Article 2(2) of Decision 93/731, which lays down the authorship rule, pursuant to which the institution in possession of the document requested may refuse access and refer the person seeking access to the author of the document.
Astfel, rezultă că decizia Consiliului a făcut referire la ceea ce nu poate fi decât articolul 2 alineatul (2) din Decizia 93/731, care prevede regula autorului, în temeiul căreia instituția deținătoare a documentului solicitat poate refuza accesul, îndru-mându-l pe solicitant să se adreseze autorului documentului.
Since the Council was not in possession of the documents of the Committee of Governors, its decision of 30 July 1999 does not constitute, strictly speaking, an application of the authorship rule, as laid down in Article 2(2) of Decision 93/731.
Întrucât Consiliul nu deține documentele emise de Comitetul guvernatorilor, Decizia sa din 30 iulie 1999 nu constituie propriu-zis o aplicare a regulii autorului, astfel cum prevede articolul 2 alineatul (2) din Decizia 93/731.
However, that finding is not such as to rebut the conclusion that the Council did not infringe the duty to give reasons .
Această constatare nu este totuși de natură să infirme concluzia referitoare la neîncălcarea de către Consiliu a obligației de a motiva.
Finally, it should be pointed out that the explanation for the reasons given in the Council decision lies in the particular nature of the present case and, specifically, in the fact that the Council identified a single document as corresponding to the request for access and thus reasoned its reply in respect of that document.
În sfârșit, trebuie subliniat că motivarea deciziei Consiliului se explică prin particularitatea prezentei spețe, și anume prin faptul că sa identificat de către Consiliu un singur document care să corespundă cererii de acces și, prin urmare, și-a motivat răspunsul cu privire la acest document.
As has been stated, the Council decision includes the implied assertion that there were no other documents corresponding to the request for access, an assertion which, for reasons of effective judicial protection of the applicant, is regarded in legal terms as an actionable refusal of access .
Astfel cum sa precizat, decizia Consiliului cuprinde afirmația implicită că nu există alte documente care să corespundă cererii de acces, afirmație care, apreciată din punct de vedere juridic, din motive de protecție juridică efectivă a reclamantului, reprezintă un refuz de acces atacabil.
The Council cannot, in those circumstances, be accused of not having given reasons for refusing access to documents which were not specifically identified, merely because it did not indicate expressly that, in its view, there were no documents corresponding to the request for access other than the report of the Committee of Governors.
În aceste condiții, nu i se poate reproșa Consiliului că nu a motivat refuzul de acces la documente care nu au fost clar identificate doar pentru că nu a indicat în mod expres că, în opinia sa, nu există niciun document care să corespundă cererii de acces, altul decât raportul Comitetului guvernatorilor.
It follows from the foregoing considerations that the plea alleging infringement of the duty to give reasons must be rejected.
Din considerentele de mai sus rezultă că motivul întemeiat pe încălcarea obligației de a motiva trebuie respins.
Infringement of the principles of sound administration and protection of legitimate expectations
Cu privire la încălcarea principiilor bunei administrări și protecției încrederii legitime
Although the way in which the Council handled the applicant’s request for access cannot be classed as misleading conduct vis-à-vis the latter (see paragraph 123 above), it needs to be determined whether that manner of handling the request none the less gave rise to an infringement of the principles of sound administration and protection of legitimate expectations.
Deși modul în care Consiliul a tratat cererea de acces a reclamantului nu poate fi calificată inducere în eroare a acestuia din urmă (a se vedea punctul 123 de mai sus), trebuie verificat dacă respectivul tratament nu a fost totuși la originea unei încălcări a principiilor bunei administrări și protecției încrederii legitime.
In that regard, the guarantees conferred by the Community legal order in administrative proceedings include, in particular, the principle of sound administration, by virtue of which the competent institution is under a duty to examine carefully and impartially all the relevant aspects of the individual case (see Case T-31/99 ABB Asea Brown Boveri v Commission [2002] ECR II-1881, paragraph 99, and the caselaw cited).
În această privință, este necesar să se amintească faptul că printre garanțiile conferite de ordinea juridică comunitară în cadrul procedurilor administrative figurează în special principiul bunei administrări care include obligația instituției competente de a examina, atent și imparțial, toate elementele pertinente în cazul din speță (a se vedea Hotărârea Tribunalului din 20 martie 2002, ABB Asea Brown Boveri/Comisia, T-31/99, Rec., p. II-1881, punctul 99 și jurisprudența citată).
In the present case, by its first letter of 11 May 1999, the Council replied to the applicant stating that it had not found the document sought, whereas, by its letter of 2 August 1999, it informed him that the requested agreement concerned a report ‘published’ at Nyborg on 8 September 1987 by the Committee of Governors, that it had never, itself, been called upon to make a decision in that regard and that it was necessary for him to address his request to the Governors of the Central Banks or to the ECB .
În speță, prin prima scrisoare din 11 mai 1999, Consiliul ia răspuns reclamantului că documentul căutat nu fusese găsit, în timp ce prin scrisoarea din 2 august 1999 ia făcut cunoscut faptul că acordul solicitat se referea la un raport „publicat” la Nyborg la 8 septembrie 1987 de către Comitetul guvernatorilor, că el însuși nu fusese niciodată chemat să ia o decizie în această privință și că trebuia să se adreseze guvernatorilor băncilor centrale sau BCE.
It should be pointed out that:
Trebuie subliniat că:
— the request made by the applicant was based on Decision 93/731, Article 1 of which states that ‘[t]he public shall have access to Council documents under the conditions laid down in this Decision’ and that ‘“Council document” means any written text, whatever its medium, containing existing data and held by the Council’;
— cererea reclamantului era întemeiată pe Decizia 93/731, care prevede la articolul 1 că „[p]ublicul are acces la documentele Consiliului în condițiile prevăzute în prezenta decizie” și că „[p]rin document al Consiliului se înțelege orice înscris care conține date existente deținute de această instituție”;
— where, as in the present case, the Council is not in possession of the documents corresponding to the request for access, Decision 93/731 does not require it to search for and identify the relevant documents, the irrespective authors and who is in possession of them in order to be able to inform accordingly the person seeking access;
— atunci când Consiliul nu deține documente care să corespundă cererii de acces, precum în speță, Decizia 93/731 nu îl obligă să cerceteze și să identifice documentele relevante, pe autorii și pe deținătorii lui pentru al informa pe solicitantul de acces;
— in the present case, the Council none the less searched and managed to identify a document covered by the request for access, namely the report of the Committee of Governors, and helpfully referred the applicant to the ECB, the institution in possession of that document.
— în speță, Consiliul a cercetat totuși și a reușit să identifice un document vizat în cererea de acces, respectiv raportul Comitetului guvernatorilor, și a îndrumat în mod util reclamantul să se adreseze BCE, deținătoarea documentului precizat.