natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘… the obligations of taxpayers must be harmonised as far as possible so as to ensure the necessary safeguards for the collection of taxes in a uniform manner in all the Member States; … taxpayers should, in particular, make a periodic aggregate return of their transactions, relating to both inputs and outputs where this appears necessary for establishing and monitoring the basis of assessment of own resources’.
„întrucât obligațiile contribuabililor este necesar să fie armonizate pe cât posibil, pentru a asigura garanțiile necesare pentru colectarea TVA-ului întrun mod uniform în toate statele membre; întrucât contribuabilii trebuie, în special, să declare periodic sumele globale rezultate din tranzacțiile lor, atât intrările cât și ieșirile, dacă acest lucru este necesar pentru stabilirea și monitorizarea bazei de evaluare a resurselor proprii”. [traducere neoficială]
Under Article 2 of the Sixth Directive, both the supply of goods or services effected for consideration within the territory of the country by a taxable person acting as such and the importation of goods are to be subject to VAT.
În temeiul articolului 2 din A șasea directivă, sunt supuse taxei pe valoarea adăugată livrările de bunuri și prestările de servicii efectuate cu titlu oneros pe teritoriul țării de către o persoană impozabilă care acționează ca atare, precum și importul de bunuri.
Article 22 of the Sixth Directive provides:
Articolul 22 din A șasea directivă prevede:
Every taxable person shall submit a return within an interval to be determined by each Member State ….
Fiecare persoană impozabilă depune o declarație la un interval de timp care urmează să fie stabilit de fiecare stat membru. […]
Every taxable person shall pay the net amount of the [VAT] when submitting the return.
Fiecare persoană impozabilă plătește cuantumul net al taxei pe valoarea adăugată la depunerea declarației de venit.
The Member States may, however, fix a different date for the payment of the amount or may demand an interim payment.
Cu toate acestea, statele membre pot stabili o dată diferită pentru plata sumei sau pot solicita o plată intermediară.
8. … Member States may impose other obligations which they deem necessary for the correct levying and collection of the tax and for the prevention of fraud.
8. […] statele membre pot impune alte obligații pe care le consideră necesare pentru perceperea și colectarea corectă a taxei și pentru a preveni frauda.
Articles 8 and 9 of Law No 289/2002, which govern the ‘Supplementary return in respect of past years’ and the ‘Automatic settlement in respect of past years’, respectively, relate both to VAT and to other taxes and compulsory levies.
Articolele 8 și 9 din Legea nr. 289/2002, care reglementează „Declarația suplimentară privind taxele pentru anii precedenți” și „Stabilirea automată pentru anii precedenți a datoriilor fiscale”, privesc atât TVA-ul, cât și alte taxe și prelevări obligatorii.
Article 8 of Law No 289/2002
Articolul 8 din Legea nr. 289/2002
Article 8 of Law No 289/2002 essentially allows taxable persons to submit a supplementary VAT return in order to correct returns which have already been filed in respect of tax periods falling between 1998 and 2001.
În esență, articolul 8 din Legea nr. 289/2002 prevede posibilitatea pentru fiecare persoană impozabilă de a prezenta o declarație suplimentară privind TVA-ul în scopul de a rectifica declarațiile prezentate anterior pentru perioadele fiscale cuprinse între anii 1998 și 2001.
Under Article 8(3), the supplementary return must be accompanied by payment of the additional VAT due before 16 April 2003, the amount of which is calculated by ‘applying the provisions in force during each of the tax periods’.
Potrivit alineatului 3 al articolului 8 menționat, această declarație trebuie să fie însoțită de plata valorii suplimentare a TVA-ului datorate înainte de 16 aprilie 2003, aceasta din urmă fiind calculată „aplicând dispozițiile în vigoare în cursul fiecărei perioade fiscale”.
That return is valid only if it shows additional sums due of at least EUR 300 for each tax year.
Declarația menționată nu este valabilă decât dacă se referă la sume suplimentare datorate a căror valoare este de cel puțin 300 de euro pentru fiecare exercițiu fiscal.
Payments may be made in two equal instalments if they exceed EUR 3 000 for individuals or EUR 6 000 for legal persons.
Plățile pot fi efectuate în două tranșe egale dacă depășesc suma de 3 000 de euro pentru persoanele fizice sau de 6 000 de euro pentru persoanele juridice.
Article 8(4) of Law No 289/2002 provides for the possibility of filing a supplementary VAT return under a confidential procedure.
289/2002 prevede posibilitatea de a prezenta o declarație suplimentară privind TVA-ul potrivit unei proceduri confidențiale.
However, that option is not available if the taxable person has not filed any returns for the tax years in question.
Cu toate acestea, persoana impozabilă care nu a întocmit nicio declarație pentru exercițiile respective nu poate beneficia de această posibilitate.
Under Article 8(6) of Law No 289/2002, the effect of submitting a supplementary VAT return is that, in respect of amounts equivalent to the additional VAT due under that return increased by 100% — in other words, a VAT amount due which is double that declared by the taxable person — fiscal administrative penalties lapse, criminal penalties may no longer be applied to the taxable person concerned for certain offences under tax law or ordinary law, and no more tax verifications may be carried out.
În temeiul articolului 8 alineatul 6 din această lege, prezentarea unei declarații suplimentare privind TVA-ul are ca efect, în ceea ce privește sumele echivalente TVA-ului majorat, care rezultă din această declarație mărit cu 100 %, ceea ce corespunde unei valori a TVA-ului datorat echivalente cu dublul celei declarate de persoana impozabilă, inaplicabilitatea sancțiunilor administrative fiscale, excluderea aplicării unor sancțiuni penale persoanei impozabile respective pentru anumite infracțiuni fiscale și de drept comun, precum și excluderea oricărui control fiscal.
Article 8(9) of Law No 289/2002 allows taxpayers who have used the confidential procedure under Article 8(4) of that law to be exempted from all verification save that of the consistency of their supplementary returns.
Articolul 8 alineatul 9 din legea menționată permite persoanelor impozabile care au utilizat procedura confidențială prevăzută la articolul 8 alineatul 4 din această lege să fie scutite de orice verificare în afara celei privind coerența declarațiilor lor suplimentare.
Article 8(10) of Law No 289/2002 provides, however, that the benefit of Article 8 is not to be available to the following:
Articolul 8 alineatul 10 din Legea nr. 289/2002 prevede totuși că nu pot beneficia de dispozițiile acestui articol 8:
— taxable persons who, on the date of entry into force of Law No 289/2002, had already been served with a formal report finding an infringement, a correction notice or a notice to attend adversarial proceedings;
— persoanele impozabile cărora li sa comunicat, la data intrării în vigoare a acestei legi, un proces-verbal de constatare cu rezultat pozitiv, o notificare de rectificare sau o invitație la o procedură contradictorie;
— taxable persons in respect of whom criminal proceedings had already been brought for the offences referred to in Article 8(6)(c) of Law No 289/2002 and of which they had been formally informed before the date on which they filed the supplementary VAT return.
— persoanele impozabile împotriva cărora a fost declanșată o acțiune penală pentru infracțiunile prevăzute la articolul 8 alineatul 6 litera c) din aceeași lege despre care au fost informate în mod oficial înainte de data depunerii declarației suplimentare privind TVA-ul.
Under Article 8(12) of Law No 289/2002, submission of a supplementary VAT return cannot constitute information of a criminal offence.
Potrivit articolului 8 alineatul 12 din Legea nr. 289/2002, depunerea unei declarații suplimentare nu constituie denunțarea unei infracțiuni.
Article 9 of Law No 289/2002
Articolul 9 din Legea nr. 289/2002
Article 9 of Law No 289/2002 concerns ‘Automatic settlement in respect of past years’.
289/2002 privește „Stabilirea automată pentru anii precedenți a datoriilor fiscale”.
Although the tax periods covered by the automatic settlement are the same as those under Article 8 of Law No 289/2002, the return submitted under Article 9 of that law must, by contrast, relate to ‘all tax periods, failing which it will be null and void’ (Article 9(1) of the law).
În timp ce perioadele fiscale pentru care se face respectiva stabilire automată sunt aceleași cu cele care sunt avute în vedere la articolul 8 din Legea nr. 289/2002, declarația depusă în temeiul articolului 9 din această lege privește, potrivit alineatului 1 al respectivului articol 9, „sub sancțiunea nulității, toate perioadele fiscale”.
Under Article 9(2)(b) of Law No 289/2002, the automatic settlement for the purposes of VAT involves, for each of the tax periods, payment in the aggregate of (i) ‘an amount equal to 2% of the VAT on supplies of goods or services carried out by the taxable person, in respect of which the VAT has become chargeable during the tax period’ and (ii) an amount equal to 2% of the VAT on supplies of goods or ser -vices ‘deducted during the same period’.
În temeiul articolului 9 alineatul 2 litera b) din Legea nr. 289/2002, stabilirea automată a sumei datorate în ceea ce privește TVA-ul este realizată prin achitarea, pentru fiecare perioadă fiscală, „a unei sume egale cu 2 % din taxa privind livrările de bunuri și prestările de servicii efectuate de către persoana impozabilă, pentru care taxa a devenit exigibilă în cursul perioadei fiscale” și a unei sume egale cu 2 % din TVA-ul aplicat asupra livrărilor de bunuri și servicii „deduse în cursul aceleiași perioade”, fiind necesar ca sumele menționate să fie cumulate.
That percentage is fixed at 1.5% for input or output tax which exceeds EUR 200 000 and 1% for amounts over EUR 300 000.
Acest procent este stabilit la 1,5 % pentru o taxă aferentă intrărilor sau ieșirilor care depășește 200 000 de euro și la 1 % pentru o sumă care depășește 300 000 de euro.
Where application of Article 9(2)(b) of Law No 289/2000 entails payment of a sum in excess of EUR 11 600 000, the portion exceeding that figure is reduced by 80%.
Atunci când aplicarea acestei dispoziții are drept rezultat plata unei sume mai mari de 11 600 000 de euro, partea care depășește această sumă se reduce cu 80 %.
Article 9(6) of that law, however, sets a minimum figure for each year’s payments of EUR 500 where turnover does not exceed EUR 50 000; EUR 600 where turnover is between EUR 50 000 and EUR 180 000; and EUR 700 where turnover exceeds EUR 180 000.
Articolul 9 alineatul 6 din legea menționată instituie, cu toate acestea, plata unui sume minime pentru fiecare exercițiu, și anume 500 de euro în cazul în care cifra de afaceri a persoanei impozabile respective nu depășește 50 000 de euro, 600 de euro în cazul în care aceasta este cuprinsă între 50 000 și 180 000 de euro și 700 de euro în cazul în care cifra de afaceri depășește 180 000 de euro.
For each tax year in respect of which no returns have been submitted at all, Article 9(8) of Law No 289/2002 requires a flatrate payment of EUR 1 500 for natural persons, and EUR 3 000 for companies and associations.
Pentru fiecare exercițiu fiscal pentru care nu a fost depusă nicio declarație fiscală, articolul 9 alineatul 8 din Legea nr. 289/2002 impune plata unei sume forfetare de 1 500 de euro pentru persoanele fizice vizate și de 3 000 de euro pentru societăți și asociații.
Under Article 9(10)(b) and (c) of Law No 289/2002, the effect of the automatic settlement procedure for VAT purposes is that, for the taxable person concerned, fiscal administrative penalties lapse, criminal penalties may no longer be applied for certain related offences under tax law or non-tax law and no more tax verifications may be carried out.
Potrivit articolului 9 alineatul 10 literele b) și c) din legea menționată, stabilirea automată a sumelor datorate în ceea ce privește TVA-ul implică, pentru persoana impozabilă vizată, inaplicabilitatea sancțiunilor administrative fiscale, excluderea aplicării de sancțiuni penale pentru anumite infracțiuni fiscale și nefiscale legate de acestea, precum și excluderea oricărui control fiscal.
Under Article 9(14) of Law No 289/2002, automatic settlement is not available to the following:
În temeiul articolului 9 alineatul 14 din Legea nr. 289/2002, sunt excluse de la beneficiul stabilirii automate a sumelor datorate:
— taxable persons in respect of whom criminal proceedings had already been brought for the offences referred to in Article 9(10)(c) of Law No 289/2002 and of which they had been formally informed before the date on which they filed the supplementary VAT return;
— persoanele impozabile împotriva cărora a fost declanșată o acțiune penală pentru infracțiunile prevăzute la articolul 9 alineatul 10 litera c) din aceeași lege, despre care au fost informate în mod oficial înainte de data depunerii declarației suplimentare privind TVA-ul;
— taxable persons who failed to submit returns in respect of every tax referred to in Article 9(2) and every tax period referred to in Article 9(1).
— persoanele impozabile care nu au depus toate declarațiile privind toate contribuțiile prevăzute la acest articol 9 alineatul 2 și pentru toate perioadele fiscale vizate la respectivul articol 9 alineatul 1.
On the view that Articles 8 and 9 of Law No 289/2002 are incompatible with Art -icles 2 and 22 of the Sixth Directive and with Articles 10 EC and 249 EC, the Commission, pursuant to the procedure provided for in Article 226 EC, sent a letter of formal notice, dated 16 December 2003, to the Italian Republic.
Considerând că dispozițiile articolelor 8 și 9 din Legea nr. 289/2002 sunt incompatibile cu articolele 2 și 22 din A șasea directivă, precum și cu articolele 10 CE și 249 CE, în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 226 CE, Comisia a adresat Republicii Italiene, la 16 decembrie 2003, o scrisoare de punere în întârziere.
By letter of 30 March 2004, that Member State denied the incompatibility alleged by the Commission.
Prin scrisoarea din 30 martie 2004, acest stat membru a contestat incompatibilitatea invocată de către Comisie.
Not satisfied with the response from the Italian Republic, the Commission sent that Member State a reasoned opinion by letter of 18 October 2004, calling upon it to comply with that opinion within two months of receipt thereof.
Nemulțumită de răspunsul Republicii Italiene, Comisia a adresat acestui stat membru, prin scrisoarea din 18 octombrie 2004, un aviz motivat prin care îl invita să se conformeze acestui aviz întrun termen de două luni de la primirea sa.
In its reply of 31 January 2005 to that reasoned opinion, the Italian Republic again denied that there was such an incompatibility.
În răspunsul din 31 ianuarie 2005 la avizul motivat menționat, Republica Italiană a contestat din nou existența unei astfel de incompatibilități.
It was in those circumstances that the Commission decided to bring the present action.
În aceste condiții, Comisia a decis să introducă prezenta acțiune.
The Commission claims that, by explicitly providing in Articles 8 and 9 of Law No 289/2002 for a general waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Art -icles 2 and 22 of the Sixth Directive and Article 10 EC.
Comisia susține că, prin faptul că a prevăzut în mod expres și general, la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289/2002, renunțarea la verificarea operațiunilor taxabile efectuate în cursul unei serii de perioade fiscale, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2 și 22 din A șasea directivă, precum și al articolului 10 CE.
The Commission states that Articles 2 and 22 of the Sixth Directive and Article 10 EC impose a twofold obligation on Member States, in that they are required to adopt not only all the national legislation necessary to give effect to the Sixth Directive, but also all the administrative measures necessary to ensure that persons liable to pay VAT comply with the obligations arising under that directive, in particular with the obligation to pay in a timely manner the VAT payable following a taxable transaction.
Comisia precizează că articolele 2 și 22 din A șasea directivă, precum și articolul 10 CE impun o dublă obligație statelor membre, fiind necesar ca acestea din urmă să adopte, pe de o parte, toate actele cu putere de lege de drept național necesare pentru a pune în aplicare A șasea directivă și, pe de altă parte, toate actele administrative necesare pentru a garanta respectarea de către persoanele plătitoare de TVA a obligațiilor care rezultă din această directivă și în special a celei de a achita întrun anumit termen taxa datorată în urma executării operațiunilor taxabile.
According to the Commission, Articles 8 and 9 of Law No 289/2002 derogate from the general legislation governing VAT and transposing the Community VAT direct -ives into Italian law.
Potrivit Comisiei, articolele 8 și 9 din Legea nr. 289/2002 reprezintă o derogare de la legislația generală care reglementează TVA-ul și care transpune în dreptul italian directivele comunitare în materie de TVA.
The Commission considers that such derogation is contrary to Articles 2 and 22 of the Sixth Directive.
Comisia consideră că o astfel de derogare este contrară articolelor 2 și 22 din A șasea directivă.
Regarding the obligation imposed on Member States by Article 2 of the Sixth Direct- ive to make all supplies of goods and services subject to VAT, it is inconceivable, according to the Commission, that a Member State may unilaterally release itself from the obligation to make certain categories of taxable transactions subject to VAT, either by introducing tax exemptions not provided for by the Community legislature, or by excluding from the scope of the Sixth Directive taxable transactions which ought properly to be covered by it.
În ceea ce privește obligația care le revine statelor membre în temeiul articolului 2 din A șasea directivă de a aplica TVA-ul asupra tuturor livrărilor de bunuri, precum și asupra tuturor prestărilor de servicii, Comisia arată că este exclus ca un stat membru să poată să se sustragă în mod unilateral obligației de a supune la plata TVA-ului anumite categorii de operațiuni taxabile, fie prin introducerea unor scutiri de taxe care nu sunt prevăzute în legislația comunitară, fie prin excluderea din domeniul de aplicare al acestei directive a operațiunilor taxabile care ar trebui, dimpotrivă, să fie incluse în acesta.
As regards the obligations referred to in Article 22 of the Sixth Directive, the Commission maintains that, as those obligations are framed in unequivocal and imperative terms, Member States may exempt taxable persons from one or other of those obligations only if a specific provision in Article 22 expressly empowers them to derogate from those obligations.
În ceea ce privește obligațiile vizate la articolul 22 din A șasea directivă, Comisia susține că, întrucât aceste obligații sunt formulate în termeni neechivoci și imperativi, statele membre nu pot scuti persoanele impozabile de vreuna dintre acestea decât dacă o dispoziție specifică a acestui articol 22 le conferă în mod expres posibilitatea de a deroga de la obligațiile amintite.
According to the Commission, Article 22(8) of that directive is intended to ensure that the national tax authorities possess the necessary means of enforcement through controls, whilst making taxable persons subject to the obligations arising from those enforcement requirements, and to place Member States under an obligation to ensure ‘the correct levying and collection of the tax’ through an effective strategy of verification and combating tax evasion.
Potrivit Comisiei, articolul 22 alineatul (8) din directiva menționată urmărește să furnizeze administrațiilor fiscale naționale mijloacele de control necesare, supunând totodată persoanele impozabile obligațiilor corespunzătoare acestor cerințe care privesc controlul, precum și să impună statelor membre obligația de a asigura „perceperea și colectarea corectă a taxei”, prin intermediul unei acțiuni eficiente de verificare și de luptă împotriva fraudei.
According to the Commission, Article 22 of the Sixth Directive does not confer on the Member States a measure of discretion enabling them to exempt all taxable persons from their obligation to keep accounts, to issue invoices and to submit VAT returns.
Potrivit Comisiei, articolul 22 menționat nu conferă statelor membre o putere discreționară care să le permită să scutească toate persoanele impozabile de obligația de a avea un registru contabil, de a emite facturi și de a prezenta o declarație de plată a TVA-ului.
The Commission acknowledges that when Member States check the accuracy of VAT returns and the related payments made by taxable persons, they enjoy a measure of discretion enabling them to adjust their controls according to the human resources and technical means at their disposal for that purpose.
Comisia recunoaște că, atunci când verifică exactitatea declarațiilor privind TVA-ul și a plăților corespunzătoare efectuate de persoanele impozabile, statele membre beneficiază de o anumită marjă de apreciere care le permite să adapteze acțiunea de control în funcție de resursele umane și mijloacele tehnice de care dispun în acest scop.
However, the Commission argues that Articles 8 and 9 of Law No 289/2002 go above and beyond the discretion granted to Member States by the Community legislature, in that the Italian Republic has introduced a general, indiscriminate and prior renunciation of the right of verification and enforcement through controls in the matter of VAT.
Cu toate acestea, Comisia susține că articolele 8 și 9 din Legea nr. 289/2002 depășesc marja de apreciere discreționară acordată statelor membre de legiuitorul comunitar, din moment ce Republica Italiană a procedat la o renunțare generală, nediferențiată și prealabilă la orice activitate de control, precum și de verificare în materie de TVA.
On the view that there is no link whatsoever between the tax debt calculated in accordance with the ordinary VAT rules and the amounts to be paid by the taxable persons wishing to take advantage of the amnesty arrangements provided for in Art -icles 8 and 9, respectively, of Law No 289/2002, the Commission maintains that the provisions laid down in those articles are liable seriously to disrupt the proper functioning of the common system of VAT, to distort the principle of fiscal neutrality inherent in that system and to infringe the obligation to ensure that VAT is collected in a uniform manner in all the Member States.
Constatând în plus absența oricărei legături între datoria fiscală calculată potrivit normelor ordinare privind TVA-ul și sumele care trebuie plătite de către persoanele impozabile care doresc să beneficieze de regimurile de amnistie prevăzute la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289/2002, Comisia consideră că dispozițiile articolelor respective sunt de natură să perturbe în mod grav buna funcționare a sistemului comun al TVA-ului, să încalce principiul neutralității fiscale inerent acestui sistem și să aducă atingere obligației de a asigura colectarea taxei întrun mod uniform în toate statele membre.
The Italian Republic, which recognises that the Community rules on VAT require Member States to apply VAT to all taxable persons and to carry out checks as a result of that obligation, maintains that the mechanism provided for in Articles 8 and 9 of Law No 289/2002 does not affect either taxpayers’ obligations or the components
Republica Italiană, care recunoaște că reglementarea comunitară în materie de TVA impune statelor membre să aplice taxa tuturor persoanelor impozabile și să exercite un control ca urmare a acestei obligații, susține că mecanismul prevăzut la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289/2002 nu are efect nici asupra obligațiilor persoanelor