natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, Article 12(7) of Directive 97/33 does not allow a national regulatory authority to approve a connection charge the rate of which is not cost-oriented, when it has the same characteristics as an interconnection charge and is levied as a supplement to such a charge.
Prin urmare, articolul 12 alineatul (7) din Directiva 97/33 nu permite unei autorități naționale de reglementare să autorizeze o taxă de racordare al cărei tarif nu este stabilit în funcție de costuri, în condițiile în care aceasta prezintă aceleași caracteristici cu o taxă de interconectare și este percepută în plus față de o asemenea taxă.
Article 12(7) of Directive 97/33 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision, as amended by Directive 98/61, and Article 4c of Directive 90/388 on competition in the markets for telecommunications services, as amended by Directive 96/19, the latter article read in conjunction with recitals 5 and 20 in the preamble to Directive 96/19, must be interpreted as precluding a national regulatory authority from requiring an operator of a network interconnected with a public network to pay to the market-dominant subscriber network operator a connection charge which is additional to an interconnection charge and is intended to compensate the latter operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop for the year 2003.
Articolul 12 alineatul (7) din Directiva 97/33 privind interconectarea în telecomunicații în vederea asigurării unui serviciu universal și a interoperabilității prin aplicarea principiilor de furnizare a unei rețele deschise, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/61, și articolul 4c din Directiva 90/388 privind concurența pe piețele de servicii de telecomunicații, astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/19, trebuie interpretate în sensul că o autoritate națională de reglementare nu poate obliga un operator al unei rețele interconectate cu o rețea publică să plătească operatorului rețelei de abonați care domină piața o taxă de racordare care se adaugă taxei de interconectare și care este destinată să compenseze deficitul suportat de acest operator prin furnizarea buclei locale pentru anul 2003.
Secondly, the effect of such a charge is only to protect the market-dominant subscriber network operator by enabling it to maintain a cost for the calls of its own subscribers which is below the actual cost and, accordingly, to fund its own deficit from the subscribers of the other operators of interconnected networks.
În al doilea rând, efectul unei asemenea taxe este numai protejarea operatorului rețelei de abonați care domină piața, permițându-i să mențină un cost al comunicațiilor propriilor săi abonați inferior costului real și, prin urmare, să își finanțeze propriul deficit.
First, such a connection charge is within the scope of Article 12(7) of Direct- ive 97/33 and must therefore be subject to the same pricing conditions as the interconnection charge stricto sensu, namely with due regard to the principle of the cost orientation of tariffs. That
Astfel, în primul rând, o asemenea taxă de interconectare intră în domeniul de aplicare al articolului 12 alineatul (7) din Directiva 97/33 și trebuie, prin urmare, să fie supusă acelorași condiții de stabilire ca și tariful de interconectare stricto sensu, și anume respectarea principiului
Thirdly, the establishment of such a charge is not permissible when it comes
În al treilea rând, stabilirea unei asemenea taxe nu este permisă dacă
ARCOR AND OTHERS after 1 January 2000, the final date for completion of tariff rebalancing by the Member States, as is clear from recital 5 in the preamble to Directive 96/19 read in conjunction with recital 20 therein and from Article 4c of Directive 90/388.
ARCOR ȘI ALȚII intervine ulterior datei de 1 ianuarie 2000, dată limită, astfel cum reiese din coroborarea considerentelor (5) și (20) ale Directivei 96/19, precum și din articolul 4c din Directiva 90/388, pentru finalizarea reechilibrării tarifare menționate de statele membre.
by the fact that the market-dominant subscriber network operator, a third party in relation to the dispute between the public telecommunications network operators and the regulatory authority, is capable of suffering adverse repercussions because it levied the connection charge and because, if that charge were removed, it would have to increase its own subscribers’ rates.
afectată de împrejurarea că operatorul rețelei de abonați care domină piața, terț în raport cu litigiul dintre operatorii rețelelor publice de telecomunicații și autoritatea de reglementare, poate suferi repercusiuni negative ca urmare a faptului că acest operator a perceput taxa de racordare și că, în cazul desființării acesteia, ar trebui să crească propriile tarife pentru abonați.
(see paras 22-24, 28-33, operative part 1)
(a se vedea punctele 22-24 și 28-33 și dispozitiv 1)
A directive cannot of itself impose obligations on an individual, but can only confer rights.
O directivă nu poate, prin ea însăși, da naștere unor obligații în sarcina unui particular, ci numai unor drepturi.
Consequently, an individual may not rely on a directive against a Member State where it is a matter of a State obligation directly linked to the performance of another obligation falling, pursuant to that directive, on a third party.
În consecință, un particular nu poate invoca o directivă împotriva unui stat membru în cazul în care este vorba despre o obligație a unui stat care este direct legată de executarea unei alte obligații care, în temeiul acestei directive, îi revine unui terț.
On the other hand, mere adverse repercussions on the rights of third parties, even if the repercussions are certain, do not justify preventing an individual from relying on the provisions of a directive against the Member State concerned.
Pe de altă parte, simple repercusiuni negative asupra drepturilor terților, chiar dacă sunt certe, nu justifică faptul de a nu permite unui particular să invoce dispozițiile unei directive împotriva statului membru respectiv.
Article 4c of Directive 90/388, as amended by Directive 96/19, and Article 12(7) of Directive 97/33 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision, as amended by Directive 98/61, produce direct effect and can be relied on directly before a national court by individuals to challenge a decision of the national regulatory authority.
Articolul 4c din Directiva 90/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/19, și articolul 12 alineatul (7) din Directiva 97/33 privind interconectarea în telecomunicații în vederea asigurării unui serviciu universal și a interoperabilității prin aplicarea principiilor de furnizare a unei rețele deschise, astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/61, produc efect direct și pot fi invocate în mod direct în fața unei instanțe naționale de către particulari pentru a contesta o decizie a autorității naționale de reglementare.
That applies to actions brought by private persons against a Member State, represented by the national regulatory authority, which has sole competence to set the rates of both the connection charge and the interconnection charge to which the former is added.
Acesta este cazul litigiilor declanșate de persoane private împotriva unui stat membru, reprezentat de autoritatea națională de reglementare, singura competentă pentru a stabili tarifele taxei de racordare și taxei de interconectare la care aceasta se adaugă.
That possibility is not affected
Această posibilitate nu este
(see paras 35, 36, 40)
(a se vedea punctele 35, 36 și 40)
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL RUIZ-JARABO — CAUZELE CONEXATE C-152/07-C-154/07
OPINION OF ADVOCATE GENERALRUIZ-JARABO COLOMER delivered on 1 April 2008 1
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERALDÁMASO RUIZ-JARABO COLOMER prezentate la 1 aprilie 2008 1
I — Introduction by the liberalisation 4 fostered by the Competition 5and Interconnection Directives, 6 and completed by the ‘new regulatory framework’, 7 adopted on 7 March 2002 and published on 24 April 2002. 8
I — Introducere sector caracterizat prin liberalizare 4, care a fost impulsionată prin Directivele concurență 5și interconectare 6și care sa finalizat prin „noul cadru de reglementare” 7adoptat la 7 martie 2002 și publicat la 24 aprilie 2002 8.
The undertakings required to pay those additional charges dispute their validity, 9 invoking the principles of free competition,
Întreprinderile obligate la plata acestor sume suplimentare contestă validitatea acestora 9, invocând principiul liberei concurențe,
5 — Amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996, with regard to the implementation of full competition in telecommunications markets (OJ 1996 L 74, p. 13).
5 — Modificată prin Directiva 96/19/CE a Comisiei din 13 martie 1996 privind aplicarea concurenței depline pe piața telecomunicațiilor (JO L 74, p. 13).
The Bundesverwaltungsgericht (Federal Administrative Court), Germany has requested the Court of Justice to rule on the scope attributed to the financing of certain universal service obligations by Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services (‘Competition Directive’ or ‘Directive 90/388’) 2and Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision (‘Interconnection Directive’ or ‘Directive 97/33’). 3
Bundesverwaltungsgericht (Curtea Federală Administrativă) din Germania invită Curtea de Justiție să se pronunțe cu privire la domeniul de aplicare al Directivei 90/388/CEE a Comisiei din 28 iunie 1990 privind concurența pe piețele de servicii de telecomunicații (denumită în continuare „Directiva concurență” sau „Directiva 90/388”) 2și al Directivei 97/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 privind interconectarea în telecomunicații în vederea asigurării unui serviciu universal și a interoperabilității prin aplicarea principiilor de furnizare a unei rețele deschise (denumită în continuare „Directiva interconectare” sau „Directiva 97/33”) 3.
6 — In particular, following the wording inserted by Dir -ective 98/61/EC of the European Parliament and of the Council of 24 September 1998 (OJ 1998 L 268, p.
6 — În special după versiunea introdusă prin Directiva 98/61/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 septembrie 1998 (JO L 268, p. 37), aplicabilă ratione temporis.
7 — In my Opinion in Deutsche Telekom, I use that term to refer to four Directives of the European Parliament and of the Council: Directive 2002/19/EC of 7 March 2002 on access to, and interconnection of, electronic communications networks and associated facilities (Access Directive); Dir -ective 2002/20/EC of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive); Directive 2002/21/EC of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive); and Directive 2002/22/EC of 7 March 2002 on universal service and users’ rights relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive).
7 — Prin această expresie facem aluzie la patru directive ale Parlamentului European și ale Consiliului menționate în Concluziile noastre prezentate în cauza Deutsche Telekom, citată anterior: Directiva 2002/19/CE privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora (denumită în continuare „Directiva privind accesul”), Directiva 2002/20/CE privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (denumită în continuare „Directiva privind autorizarea”), Directiva 2002/21/CE privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (denumită în continuare „Directiva-cadru”) și Directiva 2002/22/CE privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (denumită în continuare „Directiva privind serviciul universal”).
The referring court asks whether it is lawful to impose, for the benefit of the dominant operator in the public telecommunications network, charges additional to connection charges in a sector characterised
Instanța de trimitere pune la îndoială legalitatea anumitor costuri care se adaugă costurilor de conectare, impuse în beneficiul operatorului dominant al rețelei de abonați, întrun
9 — The Spanish expression ‘disfrutar de una conminación’ (literally, ‘to enjoy an obligation’) is a contradiction in terms. However, intentionally created paradoxes have always existed, such as the title of the opera The Happy Slaves which the Bilbaoan Juan Crisóstomo de Arriaga, nicknamed the Spanish Mozart, composed in 1820, before he died at the young age of 20, leaving a musical legacy rich in chromaticisms and beautiful modal ambiguities.
9 — A beneficia de o amenințare cuprinde o contradicție în termeni, deși au existat dintotdeauna paradoxuri căutate în mod intenționat, precum titlul operei „Sclavii fericiți” pe care Juan Crisóstomo de Arriaga, născut la Bilbao și supranumit Mozartul spaniol, a compus-o în 1820, înainte de a muri prematur la vârsta de 20 de ani, lăsând o moștenire muzicală bogată în cromatisme și în frumoase ambivalențe modale.
1 — Original language: Spanish.2 — OJ 1990 L 192, p.
1 — Limba originală: spaniola.2 — JO L 192, p. 10.3 — JO L 199, p. 32.
ARCOR AND OTHERS the prohibition of discrimination and administrative transparency.
ARCOR ȘI ALȚII al interzicerii discriminării și al transparenței administrative.
That trend crystallised in a new framework, contrasting with the state involvement in the provision of the service which had moulded it to the predominant political will, 11to the detriment of the liberalisation of the sector.
Această convergență se concretizează întrun nou cadru, care contrastează cu intervenția oficială în materia prestării serviciului, intervenție care înclina către supremația voinței politice 11în detrimentul libertății comerțului.
II — The legislation applicable
II — Reglementarea aplicabilă
The judgment in Italy v Commission 13sent shockwaves through the world of tele- communications by holding that the rules on competition apply to public bodies holding special or exclusive rights.
Hotărârea Italia/Comisia 13a bulversat lumea telecomunicațiilor prin recunoașterea aplicării regimului concurențial organismelor publice titulare de drepturi speciale sau exclusive.
The creation of a competitive, harmonised European market, founded on the free choice of telephony operators, commenced in 1987 with the drafting of the Green Paper on telecommunications. 10
Elaborarea în 1987 a Cărții verzi privind telecomunicațiile 10 constituie premisa creării unei piețe europene concurențiale și armonizate, întemeiată pe libera alegere a operatorilor de telecomunicații.
Notwithstanding the adjustments made in caselaw, there were notable gaps in the system, made evident by the complexity of the field and the continued existence of markets dominated by the state operator, whose participation could be achieved only by means of specific statutory measures.
În pofida ajustărilor jurisprudențiale, sistemul prezenta lacune notabile, evidențiate de complexitatea materiei și de persistența piețelor dominate de operatorul public, a cărui integrare nu putea fi obținută decât prin măsuri legislative concrete.
The administrative deregulation of the sector significantly transformed its legal status, which had been based on the notion of publicatio or keeping the operation of telecommunications networks in the hands of public bodies: the traditional system of state monopolies, incapable of satisfying the demands of the ever-increasing number of users resulting from the revolution which had taken place in the industry, disappeared.
Dereglementarea administrativă a sectorului a determinat o transformare profundă a concepției sale juridice, întemeiată pe publicatio sau păstrarea gestiunii organismelor publice, în măsura dispariției sistemului tradițional al monopolurilor de stat, incapabile să satisfacă cererile utilizatorilor, tot mai numeroase după revoluția pe care a cunoscut-o acest sector.
There was an even greater reaction to the expected liberalisation, effected by
Reacțiile se dezvoltă odată cu liberalizarea așteptată, prin intermediul Directivei
11 — It is clear from recitals 2 and 7 in the preamble to Direct- ive 90/388 that there was awareness of that situation when the directive was drafted.
11 — Situație care nu a rămas neremarcată în Directiva 90/388, astfel cum reiese din considerentele (2) și (7).
12 — Replaced by Commission Directive 2002/77/EC of 16 September 2002 on competition in the markets for electronic communications networks and services (OJ 2002 L 249, p. 21).
12 — Înlocuită de Directiva 2002/77/CE a Comisiei din 16 septembrie 2002 privind concurența pe piețele de rețele și servicii de comunicații electronice (JO L 249, p. 21, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 132).
10 — Green Paper on the development of the common market for telecommunications services and equipment, Brussels, 16 December 1987, COM (87) 290 final, pp. 6, 16 et seq., supplemented by a number of proposals aimed at ensuring the uniformity of the authorisation mechanisms provided for in the legislation of the Member States, such as the proposals contained in the Green Paper on the Liberalisation of Telecommunications Infrastructure and Cable Television Networks — Part II, Brussels, 25 January 1995, COM(94) 682 final, p. 61 et seq.
10 — Cartea verde privind dezvoltarea pieței comune a serviciilor și a echipamentelor de telecomunicații, Bruxelles, 16 decembrie 1987 [COM(87) 290 final, p. 6, 16 și următoarele], completată cu anumite propuneri privind garantarea uniformității mecanismelor de autorizare avute în vedere în reglementările naționale, cum ar fi cele din Cartea verde privind liberalizarea infrastructurilor de telecomunicații și a rețelelor de televiziune prin cablu, partea a II-a, Bruxelles, 25 ianuarie 1995 [COM(94) 682 final, p.
13 — Case 41/83 [1985] ECR 873.
13 — Hotărârea din 20 martie 1985 (41/83, Rec., p. 873).
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07 encouraged the entry of new operators into the market, by ensuring the establishment of a permanent equilibrium between those involved in open network provision. 18
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL RUIZ-JARABO — CAUZELE CONEXATE C-152/07-C-154/07 noilor operatori, asigurând instaurarea unui echilibru permanent între participanții la furnizarea unei rețele deschise tuturor 18.
Directive 88/301/EEC 14and consolidated two years later by Directive 90/388, which abolished special and exclusive rights. There were a number of exceptions, including, in particular, voice telephony, in respect of which the openingup to competition was delayed until Commission Directive 96/19 of 13 March 1996 amending Directive 90/388.
88/301/CEE 14, consolidată după doi ani prin Directiva 90/388, cu eliminarea drepturilor speciale sau exclusive, fără a aduce atingere unor excepții, printre care putem sublinia exceptarea telefoniei vocale, al cărei loc în cadrul liberei concurențe a fost întârziat până la adoptarea Directivei 96/19/CE a Comisiei din 13 martie 1996 de modificare a Directivei 90/388 menționate anterior.
However, harmonisation also needed to extend to access to and location of the infrastructures, thereby guaranteeing interconnection between public networks and their suppliers.
Totuși, concertarea trebuia să permită în plus accesul și localizarea infrastructurilor, garantând interconectarea între rețelele publice și distribuitorii lor.
led to the adoption of Directive 97/33 which concerns certain financial aspects of interconnection between operators and precludes the fixing of tariffs below the threshold of the actual costs, while at the same time preventing mercantilist dabbling by prohibiting charges which exceed that threshold (recital 10).
Astfel cum am indicat în Concluziile prezentate în cauza Telefónica O2 Czech Republic 19, citată anterior, în acest scop a fost adoptată Directiva 97/33, care abordează anumite aspecte financiare ale conexiunii între operatori, interzicând tarife inferioare pragului costurilor reale, împiedicând în același timp eventuale capricii mercantiliste prin refuzarea sumelor care ar depăși acest nivel [considerentul (10)].
Article 7(2) of Directive 97/33 provides:
Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 97/33 prevede:
On a separate front, the route to harmonisation, 17which ran parallel to the efforts to remove the barriers restricting effective competition between operators,
Pe de altă parte, drumul spre armonizare 17, paralel cu eforturile pentru eliminarea limitelor care împiedicau o concurență veritabilă între operatori, a încurajat intrarea
‘Charges for interconnection shall follow the principles of transparency and cost orientation.
15 — Introdus prin Directiva 96/19, citată anterior.16 — Înlocuită prin Directiva 2002/21.
15 — Inserted by Directive 96/19.16 — Replaced by Directive 2002/21.
18 — Cunoscută sub forma siglei din limba engleză „ONP”, Open Network Provision.
17 — Unquestionably strengthened by Council Directive 90/387/EEC of 28 June 1990 on the establishment of the internal market for telecommunications services through the implementation of open network provision (OJ 1990 L 192, p. 1).
17 — Întărit în mod considerabil prin Directiva-cadru 90/387/CEE a Consiliului din 28 iunie 1990 de instituire a pieței comune a serviciilor de telecomunicații prin punerea în aplicare a operării de rețele deschise (JO L 192, p. 1).
18 — Known by the abbreviation ‘ONP’.19 — Paragraphs 5 and 6.
19 — Punctele 5 și 6.
ARCOR AND OTHERS services concerned by enshrining the principle of transparency. 20
ARCOR ȘI ALȚII destinate să acopere costurile reale ale serviciilor în cauză și care susțin transparența 20.
B — The German legislation to its facilities.
B — Dreptul german furnizează interconectarea cu instalațiile sale.
National regulatory authorities may request an organisation to provide full justification for its interconnection charges, and where appropriate shall require charges to be adjusted.
Autoritățile naționale de reglementare pot solicita unui organism să justifice integral taxele de interconectare pe care le aplică și, dacă este necesar, pot impune adaptarea acestora.
This paragraph shall also apply to organisations set out in Part 3 of Annex I which have been notified by national regulatory authorities as having significant market power on the national market for interconnection.
Prezentul alineat se aplică și organismelor definite în anexa I a treia parte, care au fost notificate de către autoritățile naționale de reglementare ca organisme care au putere semnificativă pe piață națională a interconectării.
Paragraph 35 et seq. of the Telekommunikationsgesetz of 25 July 1996 (Law on telecommunications; ‘TKG’) sets out the obligations incumbent on the dominant operator with regard to providing access and interconnection. 21
Obligațiile care revin operatorului dominant în vederea furnizării accesului la rețea și a interconectării sunt enumerate la articolul 35 și următoarele din Legea privind telecomunicațiile (Telekommunikationsgesetz, denumită în continuare „TKG”) din 25 iulie 1996 21.
In order to prevent fraud, Article 7(4) provides that, in accordance with Community law, interconnection charges must be sufficiently unbundled, so that the applicant is not required to pay for anything not strictly related to the service.
Pentru evitarea fraudelor, articolul 7 alineatul (4) din această directivă prevede că, potrivit legislației comunitare, taxele de interconectare trebuie să fie descompuse suficient pentru ca solicitantul să nu fie obligat să plătească pentru elementul care nu este strict legat de serviciul solicitat.