natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the concession to be granted is indissociably linked to the right of the shareholder of a fiscal investment enterprise, pursuant to such a convention, to set off the foreign tax deducted at source, that concession should, like the right of set-off, be regarded as an integral part of that convention, rather than as a benefit which is separable from it.
Întrucât compensația care se acordă este legată în mod indisolubil de dreptul acționarului unui organism de plasament colectiv cu caracter fiscal de a imputa, în temeiul unei astfel de convenții, impozitul străin aplicat la sursă, această compensație ar trebui să fie considerată, la fel ca dreptul de imputare, ca făcând parte integrantă din această convenție, și nu ca un avantaj care poate fi separat de aceasta.
As is apparent from paragraph 42 of this judgment, Community law does not require a Member State to grant a concession in response to offset the disadvantage resulting from a series of charges to tax that is exclusively due to the parallel exercise of the various Member States’ fiscal sovereignty.
Astfel cum reiese de la punctul 42 din prezenta hotărâre, dreptul comunitar nu impune unui stat membru să realizeze o compensare a dezavantajului care rezultă dintr-o impozitare în lanț ce provine în mod exclusiv din exercitarea paralelă a competențelor fiscale de care dispun diferitele state membre.
However, where that Member State has decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Cu toate acestea, în condițiile în care acest stat membru a decis să prevadă o astfel de compensare, această facultate trebuie exercitată în conformitate cu dreptul comunitar.
In that respect, it must be noted that, as has been observed in paragraphs 30 and 32 of this judgment, it is for the Member States to organise their systems for taxing distributed profits and to define, in that context, the tax base and the tax rate which apply to the shareholder receiving them, and that, in the absence of any unifying or harmonising Community measures, Member States retain the power to define, by treaty or unilaterally, the criteria for allocating their powers of taxation.
În această privință, trebuie arătat că, după cum sa amintit la punctele 30 și 32 din prezenta hotărâre, statelor membre le revine sarcina de a organiza propriul sistem de impozitare a beneficiilor distribuite și de a defini, în acest cadru, baza impozabilă, precum și cota de impozitare care se aplică acționarului beneficiar și că, în absența unor măsuri de unificare sau de armonizare comunitară, statele membre rămân competente pentru definirea, pe cale convențională sau unilaterală, a criteriilor de repartizare a dreptului lor de impozitare.
Consequently, given the resulting disparities between the tax laws of the various Member States, a Member State may find it necessary, by treaty or unilaterally, to treat dividends from the various Member States differently so as to take account of those disparities.
În consecință, în prezența unor disparități între legislațiile fiscale ale diferitelor state membre care decurg din această situație, un stat membru poate fi nevoit, pe cale convențională sau unilaterală, să aplice dividendelor care provin din diferite state membre un tratament diferențiat care să țină seama de aceste disparități.
As regards the bilateral tax conventions concluded by the Member States, the Court has previously noted that the scope of such a convention is limited to the natural or legal persons referred to in it (see D., paragraph 54, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 84).
În ceea ce privește convențiile fiscale bilaterale încheiate de statele membre, Curtea a amintit anterior că domeniul de aplicare al unei astfel de convenții este limitat la persoanele fizice sau juridice menționate în aceasta (a se vedea Hotărârile citate anterior D., punctul 54, și Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punctul 84).
In those judgments, the Court held that, where a benefit granted by a bilateral tax convention cannot be classified as a benefit that is separable from that convention, but contributes to its overall balance (the fact that the reciprocal rights and obligations arising under that convention apply only to persons resident in one of the two contracting Member States being an inherent consequence of bilateral conventions), Community law does not preclude the benefit in question from not being conferred on the resident of a third Member State, in so far as that resident is not in a situation comparable to that of residents covered by the convention in question (see, to that effect, D., paragraphs 59 to 63, and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 88 to 93).
În aceste hotărâri, Curtea a statuat că, atunci când un avantaj prevăzut de o convenție fiscală bilaterală nu poate fi analizat ca un avantaj separabil de convenția respectivă, ci contribuie la echilibrul general al acesteia, faptul că drepturile și obligațiile reciproce rezultate din convenția menționată se aplică numai unor persoane rezidente ale unuia dintre cele două state membre semnatare reprezentând o consecință inerentă convențiilor bilaterale, dreptul comunitar nu se opune ca avantajul în cauză să nu fie acordat unui rezident al unui al treilea stat membru, în măsura în care acesta nu se află într-o situație comparabilă cu aceea a rezidenților acoperiți de convenția menționată (a se vedea în acest sens Hotărârile citate anterior D., punctele 59-63, și Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, punctele 88-93).
In the present case, as regards the payment of a concession in respect of a deduction made at source in another Member State from the dividends received by a fiscal investment enterprise established in the Netherlands, the application of Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax results in different treatment of dividends from different Member States.
În prezenta cauză, în ceea ce privește plata unei compensații pentru o reținere operată la sursă în alt stat membru din dividendele încasate de un organism de plasament colectiv cu caracter fiscal stabilit în Țările de Jos, aplicarea articolului 28 alineatul 1 litera b) din legea privind impozitul pe profit conduce la un tratament diferențiat al dividendelor care provin din diferite state membre.
It is common ground, in the particular legal context of the case in the main proceedings, that a concession is granted in those situations in which the Kingdom of the Netherlands has, under the terms of a tax convention concluded with the Member State which made the deduction at source, undertaken to allow natural persons to credit that deduction to the Netherlands income tax for which they are liable.
În contextul juridic al acțiunii principale, este cert că situațiile în care se acordă o compensație sunt acelea în care Regatul Țărilor de Jos sa angajat, în cadrul unei convenții fiscale încheiate cu statul membru care a operat reținerea la sursă, să permită persoanelor fizice imputarea reținerii menționate asupra impozitului olandez pe venit pe care acestea îl datorează.
However, as the Advocate General noted at point 107 of his Opinion, the payment of the concession granted in Article 28(1)(b) of the Law on corporation tax, in conjunction with Article 6 of the Royal Decree, results, not from the automatic application of such a bilateral tax convention, but from the unilateral decision of the Kingdom of the Netherlands to extend the benefit of such conventions to fiscal investment enterprises.
Cu toate acestea, astfel cum a arătat avocatul general la punctul 107 din concluzii, plata compensației prevăzute la articolul 28 alineatul 1 litera b) din legea privind impozitul pe profit coroborat cu articolul 6 din decretul regal nu rezultă din aplicarea automată a unei astfel de convenții fiscale bilaterale, ci din decizia unilaterală a Regatului Țărilor de Jos de a extinde beneficiul unor astfel de convenții la organismele de plasament colectiv cu caracter fiscal.
While, for the reasons set out in paragraphs 48 and 49 of this judgment, such a unilateral decision cannot, by itself, be regarded as being contrary to Community law, it is necessary to determine whether the resulting difference in treatment entails a restriction on the free movement of capital.
Dacă, pentru motivele arătate la punctele 48 și 49 din prezenta hotărâre, o astfel de decizie unilaterală nu poate fi considerată în sine ca fiind contrară dreptului comunitar, trebuie să se verifice dacă tratamentul diferențiat care rezultă din aceasta nu conduce la o restricție privind libera circulație a capitalurilor.
By excluding from the concession (relating to the taxation at source of dividends received abroad) dividends originating in certain Member States, legislation such as that at issue in the main proceedings makes investment in those Member States
Or, în această privință, este necesar să se arate că, prin excluderea din compensația referitoare la impozitarea la sursă a dividendelor încasate în străinătate a celor care provin din anumite state membre, o legislație precum cea în cauză în acțiunea
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND less appealing than investment in the Member States in which the taxation at source of those dividends gives rise to that concession.
ORANGE EUROPEAN SMALLCAP FUND principală face investițiile în aceste state membre mai puțin atrăgătoare decât investițiile în statele membre ale căror prelevări fiscale asupra dividendelor dau naștere acestei compensații.
Such legislation is therefore liable to deter a collective investment enterprise from investing in the Member States in which the taxation of dividends does not give rise to the concession and accordingly constitutes a restriction on the free movement of capital prohibited in principle by Article 56 EC.
Prin urmare, o astfel de legislație poate descuraja un organism de plasament colectiv să realizeze investiții în statele membre ale căror prelevări asupra dividendelor nu dau naștere compensației, astfel încât aceasta constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor interzisă, în principiu, prin articolul 56 CE.
However, Article 58(1)(a) EC provides that ‘[t]he provisions of Article 56 [EC] shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to … the place where their capital is invested’.
Cu toate acestea, potrivit articolului 58 alineatul (1) litera (a) CE, „[a]rticolul 56 CE nu aduce atingere dreptului statelor membre […] de a aplica dispozițiile incidente ale legislațiilor fiscale care stabilesc o distincție între contribuabilii care nu se găsesc în aceeași situație în ceea ce privește […] locul unde capitalurile lor au fost investite”.
It must also be noted that the derogation under Article 58(1)(a) EC is itself restricted by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in paragraph 1 of that article ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56 [EC]’ (see Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, paragraph 28).
Totodată, trebuie subliniat că derogarea prevăzută la articolul 58 alineatul (1) litera (a) CE este ea însăși limitată prin articolul 58 alineatul (3) CE, care prevede că dispozițiile naționale menționate la alineatul (1) al acestui articol „nu trebuie să constituie un mijloc de discriminare arbitrară, și nici o restrângere disimulată a liberei circulații a capitalurilor și a plăților, astfel cum este aceasta definită la articolul 56 [CE]” (a se vedea Hotărârea din 7 septembrie 2004, Manninen, C-319/02, Rec., p. I-7477, punctul 28).
Therefore, the unequal treatment permitted under Article 58(1)(a) EC must be distinguished from the discrimination prohibited by Article 58(3) EC.
Așadar, trebuie să se facă distincția între tratamentele inegale permise în temeiul articolului 58 alineatul (1) litera (a) CE și discriminările interzise prin alineatul (3) al aceluiași articol.
According to caselaw, a national tax provision which distinguishes between taxpayers depending on the place where their capital is invested could be regarded as being compatible with the Treaty provisions on the free movement of capital provided that the
Or, din jurisprudență reiese că, pentru ca o reglementare fiscală națională care realizează o distincție între contribuabili în funcție de locul în care sunt investite capitalurile acestora să poată fi considerată compatibilă cu prevederile tratatului referitoare la libera circulație a capitalurilor, trebuie ca diferența de tratament să privească situații care nu sunt comparabile în mod obiectiv sau să fie
As the Netherlands Government explains, by granting the concession, the Netherlands legislation at issue in the main proceedings seeks to make dividends received by a shareholder investing directly subject as far as possible to the same treatment for tax purposes as those received by a shareholder investing through the intermediary of a fiscal investment enterprise, so as to prevent investments abroad by such an enterprise from being regarded as less appealing than direct investments.
Astfel cum explică guvernul olandez, prin compensația pe care o prevede, legislația olandeză în cauză în acțiunea principală urmărește asimilarea, în măsura în care este posibil, a tratamentului fiscal al dividendelor pe care le primește un acționar care a efectuat o investiție directă cu cel al dividendelor încasate de către un acționar care a investit prin intermediul unui organism de plasament colectiv cu caracter fiscal pentru a evita ca investițiile în străinătate efectuate prin intermediul unui astfel de organism să fie considerate mai puțin atrăgătoare decât o investiție directă.
However, under such legislation, where a fiscal investment enterprise receives dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded a convention providing for shareholders who are natural persons to be entitled to credit the tax which those Member States have deducted from the dividends to the income tax for which those shareholders are liable in the Netherlands, the situation of that enterprise is different from that in which it finds itself when receiving dividends from Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, as there is no such entitlement in respect of those dividends.
Or, în lumina unei astfel de legislații, situația unui organism de plasament colectiv cu caracter fiscal, în cazul în care primește dividende care provin din state membre cu care Regatul Țărilor de Jos a încheiat o convenție ce prevede dreptul, pentru acționarii persoane fizice, de a imputa impozitul pe dividende aplicat de aceste state membre asupra impozitului pe venit pe care aceștia îl datorează în Țările de Jos, este diferită de aceea în care se află organismul respectiv atunci când primește dividende care provin din state membre cu care Regatul Țărilor de Jos nu a încheiat o astfel de convenție, dividende pentru care acest drept nu este, așadar, prevăzut.
In fact, it is only as regards investments in the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a bilateral tax convention that, without the concession granted by the legislation at issue in the main proceedings, the decision to invest through the intermediary of a fiscal investment enterprise runs the risk of being less advantageous to a shareholder who is a natural person than direct investment.
Astfel, numai în ceea ce privește investițiile în statele membre cu care Regatul Țărilor de Jos a încheiat o astfel de convenție fiscală bilaterală alegerea de a efectua o investiție prin intermediul unui organism de plasament colectiv cu caracter fiscal ar risca, în lipsa compensației prevăzute de dispozițiile în cauză în acțiunea principală, să fie mai puțin avantajoasă pentru un acționar persoană fizică decât o investiție directă.
By contrast, as regards the Member States with which the Kingdom of the Netherlands has not concluded such a convention, the decision, by a natural person, to invest through the intermediary of such an enterprise does not involve the risk of losing a benefit which he could have enjoyed if he had chosen to invest directly in those Member States.
În schimb, în ceea ce privește statele membre cu care Regatul Țărilor de Jos nu a încheiat o astfel de convenție, alegerea unei persoane fizice de a efectua o investiție prin intermediul unui asemenea organism nu prezintă riscul de a pierde un avantaj de care aceasta ar fi beneficiat dacă ar fi optat pentru o investiție directă în statele membre menționate.
Accordingly, that situation is not objectively comparable to the situation in which the Kingdom of the Netherlands has concluded such a tax convention.
În consecință, această situație nu este comparabilă din punct de vedere obiectiv cu aceea în care Regatul Țărilor de Jos a încheiat o astfel de convenție fiscală.
It follows that, in the case of legislation such as that at issue in the main proceedings, pursuant to which — in order to make the tax treatment of direct investments and of those made through the intermediary of investment enterprises the same, as far as possible — a Member State has decided to grant those enterprises a concession in respect of tax deducted at source on dividends from Member States vis-à-vis which it has undertaken, under the terms of bilateral agreements, to allow natural persons to credit those deductions to the income tax for which they are liable under national law, Articles 56 EC and 58 EC do not preclude that Member State from withholding that concession in respect of dividends from other Member States with which it has not concluded bilateral agreements containing such provisions, as these are not objectively comparable situations.
Rezultă că, în cazul unei legislații precum cea în cauză în acțiunea principală, prin care, pentru a asimila cât mai mult posibil tratamentul fiscal al investițiilor directe cu cel al investițiilor efectuate prin intermediul organismelor de plasament colectiv, un stat membru a decis să acorde acestora o compensație pentru reținerile fiscale operate la sursă din dividendele originare din statele membre față de care acesta sa angajat, în cadrul unor convenții bilaterale, să permită persoanelor fizice să impute respectivele rețineri asupra impozitului pe venit pe care acestea îl datorează în temeiul dreptului național, articolele 56 CE și 58 CE nu se opun ca respectivul stat membru să excludă această compensație în ceea ce privește dividendele care provin din alte state membre cu care nu a încheiat convenții bilaterale care să cuprindă astfel de dispoziții, în măsura în care nu este vorba despre situații comparabile din punct de vedere obiectiv.
In the light of the foregoing, the answer to Question 1(a) must be that Articles 56 EC and 58 EC do not preclude legislation of a Member State, such as the legislation at issue in the main proceedings, which grants a concession to fiscal investment enterprises established in that Member State on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those enterprises, and restricts that concession to the amount which a natural person resident in the first Member State could have had credited, on account of similar deductions, on the basis of a double taxation convention concluded with that other Member State.
Având în vedere cele de mai sus, trebuie să se răspundă la prima întrebare litera a) că articolele 56 CE și 58 CE nu se opun unei legislații a unui stat membru precum cea în cauză în acțiunea principală care, în condițiile în care prevede, în favoarea organismelor de plasament colectiv cu caracter fiscal stabilite pe teritoriul acestui stat membru, o compensație destinată să țină seama de prelevările fiscale efectuate la sursă de un alt stat membru asupra dividendelor plătite acestor organisme, restrânge această compensație la cuantumul pe care o persoană fizică rezidentă pe teritoriul acestui prim stat membru ar fi putut să îl impute, pentru prelevări similare, în temeiul unei convenții de evitare a dublei impuneri încheiate cu acest alt stat membru.
Question 1(b)
Cu privire la prima întrebare litera b)
By its Question 1(b), the referring court asks, in essence, whether Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, like the Netherlands legislation at issue in the main proceedings, grants a concession to fiscal investment enterprises on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by those fiscal investment enterprises, and reduces that concession where and to the extent to which the shareholders of those enterprises are not natural persons resident in the first Member State or bodies subject to corporation tax in that first Member State.
Prin intermediul primei întrebări litera b), instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolele 56 CE și 58 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații a unui stat membru care, precum legislația în cauză în acțiunea principală, în condițiile în care prevede, în favoarea organismelor de plasament colectiv, o compensație destinată să țină seama de prelevările fiscale efectuate la sursă de un alt stat membru asupra dividendelor plătite acestor organisme, reduce această compensație dacă și în măsura în care acționariatul organismelor menționate este constituit din persoane fizice care nu au reședința în primul stat membru sau din organisme care nu sunt supuse plății impozitului pe profit în acest stat.
While it follows from the answer to Question 1(a) that, in circumstances such as those of the case in the main proceedings, Community law does not require a Member State to grant a concession to a fiscal investment enterprise on account of tax deducted at source in another Member State from dividends received by that enterprise, where the first Member State has nevertheless decided to grant such a concession, that power must be exercised in accordance with Community law.
Dacă, din răspunsul dat la prima întrebare litera a), reiese că, în împrejurări precum cele din acțiunea principală, dreptul comunitar nu impune unui stat membru să prevadă în favoarea unui organism de plasament colectiv cu caracter fiscal o compensație destinată să țină seama de prelevările fiscale efectuate la sursă de către un alt stat membru asupra dividendelor plătite acestui organism, dat fiind că primul stat membru a decis totuși să prevadă o astfel de compensație, această facultate trebuie exercitată în conformitate cu dreptul comunitar.
As is apparent from the order for reference, OESF shareholders include natural and legal persons who are resident or established in other Member States and in third countries.
Astfel cum rezultă din decizia de trimitere, OESF numără printre acționarii săi persoane fizice și juridice care locuiesc sau sunt stabilite în alte state membre, precum și în țări terțe.
Therefore, it is necessary to examine, first of all, whether the reduction of the concession in proportion to the interest in the fiscal investment enterprise held by shareholders resident or established in other Member States constitutes a restriction on the free movement of capital and, if so, whether that restriction can be justified.
Prin urmare, trebuie examinat, în primul rând, dacă faptul de a reduce compensația proporțional cu partea din capitalul organismului de plasament colectiv cu caracter fiscal deținută de acționari care au reședința sau sunt stabiliți în alte state membre constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor și, în caz afirmativ, dacă această restricție poate fi justificată.
Second, it is necessary to determine whether the answer given in relation to situ-
În al doilea rând, este necesar să se verifice dacă