natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Hence, when the contracting authority examines the tenders submi4 ed to it, due regard must be had to the content of such information, at least to the extent that its accuracy or propriety has not been contested by a (potential) tenderer or it is not manifestly violative of the relevant provisions of the tender notice (or similar document) or of Community law.
De aceea, atunci când autoritatea contractantă examinează ofertele depuse, trebuie să se acorde atenţie corespunzătoare acestor informaţii, cel puţin în ceea ce priveşte acurateţea şi faptul că dreptul de proprietate nu a fost contestat de către un (potenţial) ofertant sau nu a încălcat în mod evident dispoziţiile relevante ale anunţului de participare (sau ale unui document similar) sau ale dreptului comunitar.
In the present case, the Ombudsman found that the Commission failed to comply with the abovementioned requirement.
În cazul de faţă, Ombudsmanul a constatat că nu a fost îndeplinită condiţia de mai sus de către Comisie.
The Ombudsman also found that the Commission failed to give adequate reasons for its challenged decision, taking into account certain passages of its Communication on the participation of EEIGs in public contracts and programmes financed by public funds, on which the complainant could, at least in principle, justifiably rely when preparing its bids.
De asemenea, Ombudsmanul a constatat că nu au fost oferite motive corespunzătoare de către Comisie în sprijinul deciziei contestate, luând în considerare anumite pasaje ale comunicării privind participarea GEIE la contractele de achiziţii publice şi la programele publice finanţate din fonduri publice, pe baza cărora se putea baza reclamantul în pregătirea ofertelor sale, cel puţin în principiu.
Taking into account that the relevant contracts had been awarded, signed and were currently being executed and that the challenged decision concerned the selection phase of the tender procedure, the Ombudsman concluded that it would not be justifiable to accept the complainant’s claim that the challenged decision should be revoked and the applications should be reinstated.
Având în vedere faptul că au fost deja atribuite şi semnate contractele relevante, care sunt deja în curs de derulare şi că decizia contestată se referă la faza de selecţie a procedurii de licitaţie, Ombudsmanul a conchis că nu se justifică solicitarea reclamantului de a revoca decizia contestată şi de a reevalua cererile de ofertă.
Given that the complainant had not made any other claim, the Ombudsman closed the case with a critical remark.
Având în vedere faptul că reclamantul nu a mai solicitat nimic, Ombudsmanul a clasat cauza cu o observaţie critică.
Avoidable delay in dealing with infringement complaint
Întârziere evitabilă în soluţionarea unei plângeri de încălcare a dreptului comunitar
Summary of decision on complaint 962/2006/OV against the European Commission
Rezumatul deciziei privind plângerea 962/2006/OV împotriva Comisiei Europene
In November 2002 and March 2003, several Dutch residents of the municipality of Bellingwolde, lodged infringement complaints with the European Commission.
În noiembrie 2002 şi martie 2003, mai mulţi rezidenţi olandezi ai localităţii Bellingwolde au depus la Comisia Europeană plângeri privind încălcarea dreptului comunitar.
They alleged an infringement of Directive 85/337/EC20 by the German authorities who had authorised the building of a wind-park in the German municipality of Rhede, close to the Dutch border.
Aceştia au acuzat o încălcare a Directivei 85/337/CE20 de către autorităţile germane, care au autorizat construirea unui parc eolian în localitatea germană Rhede, în apropierea frontierei olandeze.
The alleged infringements concerned the detrimental consequences of the project on the environment and the lack of an environmental impact assessment.
Presupusele încălcări se refereau la consecinţele negative ale proiectului asupra mediului şi la lipsa unei evaluări a impactului asupra mediului.
The Commission several times promised to take a decision with regard to the complaints.
Comisia a promis în mai multe rânduri că va lua o decizie cu privire la plângeri.
However, by April 2006, the complainants had still not heard from the Commission.
Cu toate acestea, în aprilie 2006, reclamanţii încă nu primiseră un răspuns din partea Comisiei.
One of the complainants therefore complained on behalf of them all to the Ombudsman, alleging avoidable delay by the Commission.
De aceea, unul dintre reclamanţi a depus o plângere în numele tuturor la Ombudsman, pretinzând existenţa unor întârzieri evitabile ale Comisiei.
In its opinion, the Commission stated that it had launched an infringement procedure against Germany within one year of the receipt of the complaints, in accordance with the Commission’s Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law21.
În avizul său, Comisia a declarat că a deschis o procedură privind încălcarea dreptului comunitar împotriva Germaniei, în termen de un an de la primirea plângerilor, în conformitate cu Comunicarea Comisiei către Parlamentul European şi Ombudsmanul European privind relaţiile cu reclamantul referitoare la încălcarea dreptului comunitar21.
The case was then dealt with in an expeditious way until the German authorities’ reply to the Commission’s reasoned opinion was received in June 2004.
Cazul a fost apoi tratat cu rapiditate până la primirea răspunsului din partea autorităţilor germane la avizul motivat al Comisiei în iunie 2004.
A final decision on the case had not been taken until June 2006 because of extensive discussions within the Commission and the di culty of the legal question concerned.
O decizie finală asupra cazului nu fusese luată până în iunie 2006, datorită discuţiilor prelungite din cadrul Comisiei şi dificultăţii problemei juridice în cauză.
The Ombudsman concluded that, up to the date of the sending of the reasoned opinion to the German authorities on 1 April 2004, there appeared to have been no undue delay by the Commission.
Ombudsmanul a concluzionat că, până la data transmiterii avizului motivat către autorităţile germane, la 1 aprilie 2004, părea să nu fiexistat o întârziere nejustificată a Comisiei.
The Ombudsman noted, however, that the Commission’s decision to close the case had only been adopted on 28 June 2006, that is to say nearly two years a er the German authorities’ reply to the reasoned opinion had been received.
Totuşi, Ombudsmanul a menţionat faptul că decizia Comisiei de a clasa cazul a fost adoptată numai la 28 iunie 2006, respectiv după aproape doi ani de la primirea răspunsului autorităţilor germane la avizul motivat.
In this regard, the Ombudsman considered that the Commission’s discretion when dealing with infringement complaints does not make the general principle that decisions have to be taken within a reasonable period of time inapplicable.
În această privinţă, Ombudsmanul a considerat că puterea discreţionară a Comisiei în soluţionarea plângerilor de încălcare a dreptului comunitar nu face inaplicabil principiul general conform căruia deciziile trebuie luate într-o perioadă de timp rezonabilă.
The Ombudsman noted that the Commission had referred only to its internal consultations.
Ombudsmanul a menţionat că Comisia a făcut trimitere numai la consultările sale interne.
He concluded that, in the absence of specific explanations that could justify the delay, the Commission
Acesta a concluzionat că, în absenţa unor explicaţii specifice care ar putea justifica întârzierea, Comisia nu a soluţionat plângerile într-o perioadă rezonabilă de timp şi, prin urmare, a clasat cazul cu o observaţie critică.
Failure of the Commission to properly investigate a complaint into the allegedly erroneous transposition of the insurance mediation directive
Omisiunea Comisiei de a ancheta în mod corespunzător o plângere privind presupusa transpunere eronată a Directivei privind intermedierea de asigurări
Summary of decision on complaint 3543/2006/FOR against the European Commission
Rezumatul deciziei privind plângerea 3543/2006/FOR împotriva Comisiei Europene
The Ombudsman received a complaint against the Commission from an Irish citizen concerning the alleged failure of the Commission to properly investigate the allegedly erroneous transposition of Directive 2002/92/EC (the “Insurance Mediation Directive”) into Irish law.
Ombudsmanul a primit din partea unui cetăţean irlandez o plângere împotriva Comisiei privind presupusa omisiune a Comisiei de a ancheta în mod corespunzător presupusa transpunere eronată a Directivei 2002/92/CE („Directiva privind intermedierea de asigurări”) în legislaţia irlandeză.
According to the complainant, sellers of insurance policies in Ireland had to comply with legislation which was designed to regulate the sale of investment products.
Conform reclamantului, vânzătorii de poliţe de asigurare din Irlanda trebuiau să respecte legislaţia concepută pentru reglementarea vânzării de produse de investiţii.
Further, banks which also acted as insurance intermediaries were wrongly excluded from the application of insurance mediation rules.
De asemenea, băncile care funcţionau şi ca intermediari de asigurări erau în mod greşit excluse de la aplicarea normelor privind intermedierea de asigurări.
The Commission stated in its opinion that the Insurance Mediation Directive was adopted under the principle of “minimal harmonisation”.
Comisia a declarat în avizul său că Directiva privind intermedierea de asigurări a fost adoptată în temeiul principiului „armonizării minime”.
Thus, Member States were entitled to regulate details.
Astfel, statele membre au fost împuternicite să reglementeze detaliile.
Therefore, Member States, and not the Commission, were responsible for any so-called “goldplating”.
Prin urmare, statele membre, nu Comisia, erau responsabile de orice aşa numită „suprareglementare”.
The Commission also stated that it had been informed by the Irish authorities that a revision of the Irish legislation, designed to resolve the situation, was in the pipeline.
De asemenea, Comisia a declarat că fusese informată de autorităţile irlandeze că era în curs de pregătire o revizuire a legislaţiei irlandeze, destinată să rezolve situaţia.
According to the information the Commission received from the Irish Finance Ministry, banks mediating insurance products will be included in the scope of application of the revised rules.
Conform informaţiilor pe care Comisia le-a primit din partea ministerului irlandez de finanţe, băncile care intermediază produse de asigurări vor fi incluse în domeniul de aplicare al normelor revizuite.
The Commission also stated that, in addition, the issue of possible overregulation of intermediaries in Ireland should be se4 led by the revised rules.
De asemenea, Comisia a declarat că, în plus, chestiunea posibilei suprareglementări a intermediarilor în Irlanda ar trebui soluţionată prin normele revizuite.
The Ombudsman, in his decision, first of all observed that the Commission had failed to classify initial correspondence from the complainant as a “complaint”.
În decizia sa, Ombudsmanul a observat faptul că, în primul rând, Comisia a omis să clasifice corespondenţa iniţială a reclamantului ca „plângere”.
As a result of this procedural error, the Ombudsman made a critical remark.
Ca urmare a acestei erori procedurale, Ombudsmanul a formulat o observaţie critică.
The Ombudsman also noted that the complainant and the Commission, and indeed the Irish authorities, now shared the view that certain aspects of the legislation transposing the Insurance Mediation Directive into Irish law do not conform with the Insurance Mediation Directive.
De asemenea, Ombudsmanul a menţionat că reclamantul şi Comisia, dar şi autorităţile irlandeze, împărtăşeau acum opinia conform căreia anumite aspecte ale legislaţiei de transpunere a Directivei privind intermedierea de asigurări în legislaţia irlandeză nu respectă Directiva privind intermedierea de asigurări.
In particular, the complainant and the Commission now appear to agree that Ireland wrongly excluded banks from the insurance mediation rules.
În special, reclamantul şi Comisia par să fi e de acord în prezent că Irlanda a exclus în mod eronat băncile din normele privind intermedierea de asigurări.
The Ombudsman noted that the Irish authorities made a commitment to the Commission to rectify the errors identified in Irish legislation.
Ombudsmanul a menţionat că autorităţile irlandeze sau angajat faţă de Comisie să rectifice erorile identificate în legislaţia irlandeză.
The Ombudsman considered that the Commission is obliged to verify if Ireland has indeed adopted the legislation which it has commi4 ed to adopt, with an eye to rectifying the errors that the complainant identified in Irish legislation and the Commission agrees do exist.
Ombudsmanul a considerat că este de obligaţia Comisiei să verifice dacă Irlanda a adoptat într-adevăr legislaţia pe care sa angajat să o adopte, în vederea rectificării erorilor pe care reclamantul le-a identificat în legislaţia irlandeză, iar Comisia a fost de acord că există.
A failure to do so on the part of the Commission would constitute maladministration.
O omisiune în acest sens din partea Comisiei ar constitui un caz de administrare defectuoasă.
In this context, the Ombudsman stated, in a further remark, that the Commission should arrive at a decision to issue a formal notice to Ireland, or a reasoned decision to close the case, by no later than 26 January 2008.
În acest context, Ombudsmanul a declarat, într-o observaţie suplimentară, că ar finecesară luarea unei decizii de către Comisie privind emiterea unei înştiinţări oficiale adresate Irlandei sau a unei decizii motivate de clasare a cazului, cel târziu la 26 ianuarie 2008.
Public access to documents: inadequate reasons for extension of deadline, and delay in registration of applications
Accesul public la documente: o motivare insuficientă pentru prelungirea termenului limită şi întârzierea privind înregistrarea cererilor
Summary of decision on complaint 3697/2006/PB against the European Commission
Rezumatul deciziei privind plângerea 3697/2006/PB împotriva Comisiei Europene
The complainant had, under Regulation 1049/200122
22, reclamantul a solicitat accesul public la documentele deţinute
, applied for public access to documents held by the European Regulators Group.
Conform Regulamentului 1049/2001 de Grupul Autorităţilor de Reglementare Europene.
His application was handled by the Commission.
Cererea acestuia a fost tratată de Comisie.
The Ombudsman concluded that the complainant did not appear to wish to pursue this ma4 er as a specific allegation.
RAPORT ANUAL2007 a dori să cerceteze această problemă ca o alegaţie specială.
However, he did make a further remark in which he stated that, in his view, the legal obligation to handle applications promptly implies that the Commission should organise its administrative services so as to ensure that registration normally takes place, at the latest, on the first working day following receipt of an application.
Cu toate acestea, a făcut o observaţie ulterioară în care afirma că, din punctul său de vedere, obligaţia juridică de a trata cererile în mod prompt presupune faptul că Comisia ar trebui să îşi organizeze serviciile administrative în aşa fel încât să se asigure că înregistrarea are loc, în condiţii normale, cel târziu în prima zi lucrătoare de după primirea unei cereri.
The complainant had furthermore alleged maladministration with respect to the Commission’s extension of the deadline for replying to his application.
În plus, reclamantul a susţinut că este vorba despre un caz de administrare defectuoasă în ceea ce priveşte prelungirea de către Comisie a termenului limită de răspuns la cererea sa.
On this issue, the Ombudsman found maladministration and made a critical remark concerning delay and a second critical remark concerning the standard of the reasons given for its actions.
Cu privire la această problemă, Ombudsmanul a descoperit un caz de administrare defectuoasă şi a făcut o observaţie critică privind întârzierea şi o a doua observaţie critică privind calitatea motivelor invocate de Comisie pentru acţiunile sale.
With respect to the second critical remark, the Ombudsman noted that, under Regulation 1049/2001, the institutions are required to provide applicants with “detailed reasons” for the extension of the deadline for replying to a confirmatory application.
În ceea ce priveşte a doua observaţie critică, Ombudsmanul a remarcat că, în conformitate cu Regulamentul 1049/2001, instituţiile sunt obligate să furnizeze solicitanţilor o „motivare detaliată” pentru prelungirea termenului limită de răspuns la o cerere de confirmare.
What constitutes such su ciently “detailed” reasoning may di� er from case to case.
Această motivare suficient de „detaliată” poate fi diferită, de la caz la caz.
Nevertheless, a simple reference (as in this case), formulated in general terms, to the need to consult other Commission services cannot satisfy the foregoing requirement, since it does not contain adequate elements to enable review of whether the extension is reasonably justified.
Cu toate acestea, o simplă referire (ca şi în cazul de faţă), formulată în termeni generali, la nevoia de a consulta alte servicii ale Comisiei nu poate satisface cerinţa anterioară, întrucât aceasta nu conţine elemente suficiente pentru a permite verificarea faptului că prelungirea este justificată în mod rezonabil.
Such elements could consist of, in particular, explanations as to why the consultation of other specific Commission services is necessary, and why the internal consultation could not have been completed earlier.
Astfel de elemente ar putea consta, în special, în explicaţii ale motivului pentru care este necesară consultarea altor servicii speciale ale Comisiei şi ale motivului pentru care consultarea internă nu ar fi putut fi efectuată mai devreme.
In the present case, the Commission merely justified its extension of the deadline as follows: “for the handling of your application, we have to consult other Commission services”.
În cazul de faţă, Comisia sa limitat la a justifica prelungirea termenului limită după cum urmează: „pentru tratarea cererii dumneavoastră, trebuie să consultăm alte servicii ale Comisiei”.
This kind of statement did not amount to “detailed reasons” within the meaning of Regulation 1049/2001.
Acest tip de afirmaţie nu echivalează cu „motivarea detaliată” în înţelesul Regulamentului 1049/2001.
The Commission, thus, failed to comply with the relevant statutory requirement.
Astfel, Comisia a omis să respecte cerinţa statutară relevantă.
Accordingly, its failure to do so constituted an instance of maladministration.
În consecinţă, omisiunea acesteia de a face acest lucru a constituit un caz de administrare defectuoasă.
Failure to apply Communication on Relations with Complainant
Neaplicarea Comunicării privind relaţiile cu reclamanţii
Summary of decision on complaint 446/2007/WP against the European Commission
Rezumatul deciziei privind plângerea 446/2007/WP împotriva Comisiei Europene
A German lawyer alleged that the Commission had failed properly to deal with a le4 er in which he had asked it to open infringement proceedings against Germany.
Conform unui avocat german, Comisia nu a soluţionat în mod corespunzător o scrisoare în care acesta ceruse să se deschidă proceduri privind încălcarea dreptului comunitar împotriva Germaniei.
According to him, Germany was in breach of Community law because it was practically impossible to pursue former or current members of the German government for criminal wrongdoing.
După acesta, Germania încălca dreptul comunitar, deoarece era practic imposibil să se urmărească foştii membri sau membrii actuali ai guvernului german pentru fapte penale.
The Commission had replied that it had no competence to intervene in the ma4 er.
Comisia a răspuns că nu era competentă să intervină în această problemă.
In his le4 er to the Commission opening the inquiry, the Ombudsman pointed out that the Commission’s “Communication on Relations with the Complainant in Respect of Infringements of Community Law”23 could be applicable in this case.
În scrisoarea sa adresată Comisiei, prin care sa deschis ancheta, Ombudsmanul a subliniat faptul că în acest caz ar putea fiaplicabilă Comunicarea Comisiei privind relaţiile cu reclamantul
In its opinion, the Commission argued that the Communication was not applicable because the complainant’s complaint did not relate to an area in which it could conduct infringement proceedings, but fell within the scope of police and judicial cooperation in criminal ma4 ers (Title VI of the EU Treaty).
În avizul său, Comisia a argumentat că această comunicare nu este aplicabilă, deoarece plângerea reclamantului nu se referea la un domeniu în care aceasta poate desfăşura proceduri privind încălcarea dreptului comunitar, ci la cooperarea poliţienească şi judiciară în materie penală (titlul VI din Tratatul UE).
The Ombudsman noted that the complainant had clearly intended his le4 er to constitute an infringement complaint.
Ombudsmanul a menţionat faptul că reclamantul a intenţionat în mod clar ca scrisoarea sa să constituie o plângere privind încălcarea dreptului comunitar.
He pointed out that the second paragraph of point 3 of the Communication contains an exhaustive list of reasons on the basis of which correspondence shall not be investigable as an infringement complaint, for example if “it sets out a grievance which clearly falls outside the scope of Community law”.
Acesta a subliniat faptul că punctul 3 al doilea paragraf din comunicare conţine o listă exhaustivă de motive în baza căreia corespondenţa nu este tratată ca o plângere privind încălcarea dreptului comunitar, de exemplu, dacă „prezintă o plângere care în mod clar nu face obiectul dreptului comunitar”.
The Communication provides that, where the Commission decides not
Comunicarea prevede că, în cazul
Communication to the European Parliament and the European Ombudsman on relations with the complainant in respect of infringements of Community law, OJ 2002 C 244, p. 5.
Comunicarea către Parlamentul European şi Ombudsmanul European privind relaţiile cu reclamanţii referitoare la încălcarea dreptului comunitar, JO 2002 C 244, p. 5.
SUMMARIES OF DECISIONS to register a correspondence as a complaint, it shall “notify the author to that e� ect by ordinary le4 er se4 ing out one or more of the reasons listed in the second paragraph of point 3”.
REZUMATELE DECIZIILOR în care Comisia decide să nu înregistreze o corespondenţă ca plângere, „notifică autorul în acest sens prin scrisoare simplă, prezentând unul sau mai multe dintre motivele enumerate la punctul 3 al doilea paragraf”.
The Ombudsman considered that the Commission’s failure to apply the Communication when it replied to the complainant was maladministration and made a critical remark.
Ombudsmanul a considerat că neaplicarea de către Comisie a comunicării, atunci când a răspuns reclamantului, reprezintă un caz de administrare defectuoasă şi a formulat o observaţie critică.
However, the Ombudsman took the view that the complainant’s complaint indeed appeared to concern a “grievance which clearly falls outside the scope of Community law”.
Cu toate acestea, Ombudsmanul a considerat că plângerea reclamantului părea într-adevăr să fi e o „plângere care în mod clar nu face obiectul dreptului comunitar”.
In particular, the complainant had not explained in what way he considered that the accountability of politicians in criminal ma4 ers related to an obligation of Germany under the EC Treaty.
În special, reclamantul nu a explicat în ce fel a considerat că răspunderea politicienilor în materie penală are legătură cu o obligaţie a Germaniei în temeiul Tratatului CE.
Therefore, the Ombudsman considered that the Commission had correctly concluded that it could not investigate the complainant’s concerns by way of an infringement procedure.
Prin urmare, Ombudsmanul a considerat că, întradevăr, Comisia a concluzionat corect că nu putea investiga preocupările reclamantului prin intermediul unei proceduri privind încălcarea dreptului comunitar.
Failure to publish the annual report 2005 on access to documents
Nepublicarea raportului anual pe 2005 privind accesul la documente