natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the light of the foregoing considerations, it has not been shown that the mere fact that the deceased was not, at the time of death, resident in the Member State where immovable property forming part of his estate is situated could provide objective justification for denying an heir, in a situation as that before the referring court, the deduction of such a debt, if an heir in the same situation but inheriting from a resident would have the right to avail himself of such a tax advantage.
În lumina considerațiilor precedente nu sa demonstrat că simplul fapt că, la momentul decesului, de cuius nu era rezident al statului membru în care este situat bunul imobil care face parte din patrimoniul său putea să permită justificarea refuzului ca moștenitorii să deducă o astfel de datorie, într-o situație precum cea supusă instanței de trimitere, în timp ce un moștenitor care se află în aceeași situație, dar primește moștenirea de la un rezident ar avea dreptul să beneficieze de un astfel de avantaj fiscal.
It is clear from the foregoing that it is unnecessary to examine the question referred in so far as it concerns the provisions of the Treaty relating to the freedom of Union citizens to take up residence in another Member State. 33
Din cele ce precedă rezultă că nu este necesar să se analizeze întrebarea preliminară în măsura în care aceasta se referă la libertatea cetățenilor din Uniune[a] [Europeană] de a-și stabili reședința într-un alt stat membru 33.
As regards, finally, the argument put forward by the Belgian Government that the taking account of the debt at issue may lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 31
În final, în ceea ce privește argumentul invocat de guvernul belgian, întemeiat pe faptul că luarea în considerare a datoriei în discuție ar putea să ducă la o deducere dublă, o jurisprudență constantă a Curții stabilește că un resortisant comunitar nu ar putea fi privat de dreptul de a se prevala de dispozițiile din tratat cu motivația că profită de avantaje fiscale oferite în mod legal de normele în vigoare într-un alt stat membru decât cel în care are reședința 31.
Since also no overriding reasons in the general interest have been advanced which could justify the legislation at issue, it must be concluded that the difference in tax treatment entailed amounts to arbi-
Așadar, din moment ce nu mai există motive imperative de interes general de natură să justifice legislația în cauză care să fi fost avansate, trebuie să se concluzio -neze că diferența de tratament rezultată
To my mind, the answer to the question referred must therefore be that the Treaty provisions on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against the immovable property inherited, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
În opinia noastră, trebuie să se răspundă la întrebarea preliminară în sensul că dispozițiile tratatului referitoare la libera circulație a capitalurilor se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în cauză în acțiunea principală care prevede – în scopul stabilirii bazei impozabile a impozitului datorat pe dobândirea pe calea succesiunii a unui bun imobil situat pe teritoriul acestui stat membru – posibilitatea de a lua în considerare un anumit număr de sarcini, cum sunt datoriile garantate prin dreptul conferit unui creditor de a obține ipoteca pe bunul imobil moștenit, dacă, la momentul decesului, persoana de la care sa moștenit bunul avea reședința în acest stat membru, dar nu prevede această posibilitate dacă persoana în cauză avea reședința într-un alt stat membru.
31 — Inter alia Barbier, cited in footnote 3, paragraph 71.
32 — A se vedea mai sus punctul 67.
See, as to that, in greater detail also my Opinion in Arens-Sikken, cited in footnote 2, points 66 and 86 to 89.
33 — A se vedea cu privire la acest subiect Hotărârea Barbier, citată la nota de subsol 3, punctul 75.
32 — See point 67 above.33 — See to that effect Barbier, cited in footnote 3, paragraph 75.
31 — A se vedea între altele Hotărârea Barbier, citată la nota de subsol 3, punctul 71.
For the reasons given above, I propose that the question referred by the Hof van Beroep te Gent should be answered as follows:
Pentru motivele expuse mai sus, propunem să se răspundă întrebării adresate de van beroep te Gent după cum urmează:
The Treaty provisions on the movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against the immovable property inherited, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
„Dispozițiile Tratatului CE referitoare la libera circulație a capitalurilor se opun unei reglementări a unui stat membru precum cea în cauză în acțiunea principală care prevede — în scopul stabilirii bazei impozabile a impozitului datorat pe dobândirea pe calea succesiunii a unui bun imobil situat pe teritoriul acestui stat membru – posibilitatea de a lua în considerare un anumit număr de sarcini, cum sunt datoriile garantate prin dreptul conferit unui creditor de a obține ipoteca pe bunul imobil moștenit, dacă, la momentul decesului, persoana de la care sa moștenit bunul avea reședința în acest stat membru, dar nu prevede această posibilitate dacă persoana în cauză avea reședința într-un alt stat membru.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hof van Beroep te Gent (Belgium), made by decision of 11 January 2007, received at the Court on 18 January 2007, in the proceedings
În cauza C-11/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de hof van beroep te Gent (Belgia), prin decizia din 11 ianuarie 2007, primită de Curte la 18 ianuarie 2007, în procedura
Joris Eckelkamp v
Joris Eckelkamp împotriva
Advocate General: J. Mazák, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007,
CURTEA (Camera a treia), compusă din domnul A. Rosas, președinte de cameră, domnii J. N. Cunha Rodrigues, J. Klučka, A. Ó Caoimh (raportor) și A. Arabadjiev, judecători, avocat general: domnul J. Mazák, grefier: domnul B. Fülöp, administrator, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 13 decembrie 2007,
ECKELKAMP AND OTHERS after considering the observations submitted on behalf of:
ECKELKAMP ŞI ALŢII luând în considerare observațiile prezentate:
— H. Eckelkamp, N. Eckelkamp, M. Eckelkamp, S. Eckelkamp, T. Eckelkamp, J. Eckelkamp and J. Eckelkamp, by B. Coopman and M. Van Daele, advocaten,
— pentru domnul H. Eckelkamp, doamnele N. Eckelkamp, M. Eckelkamp, S. Eckelkamp, domnul T. Eckelkamp, doamna J. Eckelkamp și domnul J. Eckelkamp, de B. Coopman și M. Van Daele, advocaten;
— the Belgian Government, by L. Van den Broeck, acting as Agent, and A. Hael-terman, advocaat,
— pentru guvernul belgian, de doamna L. Van den Broeck, în calitate de agent, asistată de A. Haelterman, advocaat;
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and R. Troosters, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii R. Lyal, A. Weimar și R. Troosters, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 13 martie 2008, pronunță prezenta
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 12 EC, 17 EC, 18 EC, 56 EC and 58 EC.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolelor 12 CE, 17 CE, 18 CE, 56 CE și 58 CE.
The reference has been made in the course of proceedings between the heirs of a German citizen, Ms H. Eckelkamp, who died in Germany, and FOD Financiën, Administratie van de BTW, registratie en domeinen (Federal Public Finance Service, Administration of VAT, Registration and Public Property) concerning the latter’s refusal, when assessing transfer duties payable in respect of an immovable property owned by Ms Eckelkamp in Belgium, to deduct the debts relating to that property on the ground that she was not resident in Belgium at the time of her death.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între moștenitorii unei resortisante germane, doamna H. Eckelkamp, decedată în Germania, pe de o parte, și FOD Financiën, Administratie van de BTW, registratie en domeinen (Serviciul public de finanțe, administrația pentru taxa pe valoarea adăugată, înregistrare fiscală și proprietatea de stat), pe de altă parte, privind refuzul acestuia din urmă de a deduce, la calculul impozitelor pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un imobil pe care doamna Eckelkamp îl deținea în Belgia, datoriile aferente acestui bun pentru motivul că aceasta nu avea reședința pe teritoriul belgian la data decesului.
Article 1 of Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty (subsequently, Article 67 of the EC Treaty, repealed by the Treaty of Amsterdam) (OJ 1988 L 178, p.
Potrivit articolului 1 din Directiva 88/361/CEE a Consiliului din 24 iunie 1988 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat [devenit articolul 67 din Tratatul CE (abrogat prin Tratatul de la Amsterdam)] (JO L 178, p. 5, Ediție specială, 10/vol. 1, p. 10):
To facilitate application of this Directive, capital movements shall be classified in accordance with the Nomenclature in Annex I.
Pentru a facilita aplicarea prezentei directive, mișcările de capital se clasifică în conformitate cu nomenclatorul prezentat în anexa I.
Among the capital movements listed in Annex I to Directive 88/361 are, under heading XI, ‘Personal capital movements’, which include inheritances and legacies.
Printre mișcările de capital enumerate în anexa I la Directiva 88/361 figurează, la rubrica XI, „Circulația capitalului cu caracter personal”, care cuprinde moștenirile și succesiunile.
In Belgium, competence to establish, in relation to succession duties, the rate of tax -ation, the taxable amount, exemptions and reductions lies with the regions.
În Belgia, stabilirea nivelului impozitului, a bazei de impozitare, a scutirilor și a reducerilor în materie de impozite pe succesiune este de competența regiunilor.
Article 1 of the Flemish Code of Succession Duties (‘the Code’) provides:
Articolul 1 din Codul privind impozitele pe succesiune al Regiunii Flamande (denumit în continuare „codul”) prevede:
(1) an inheritance duty on the value, after deduction of debts, of the whole of the gathered estate of an inhabitant of the Kingdom of Belgium;
1° un impozit pe succesiune pentru valoarea a tot ceea ce se primește ca succesiune a unui locuitor al regatului, după deducerea datoriilor;
Under Article 15 of the Code, inheritance duty is payable, after deduction of debts, on all the property, wherever located, owned by the deceased or absent person.
Potrivit articolului 15 din cod, impozitul pe succesiune este datorat asupra universalității bunurilor, indiferent unde s-ar afla acestea, care aparțin defunctului sau persoanei absente, și aceasta după deducerea datoriilor.
Article 18 of the Code, relating to persons who do not reside in Belgium, is worded as follows:
Articolul 18 din cod, referitor la nerezidenți, are următorul cuprins:
‘Duty on the transfer of property mortis causa shall be payable on all immovable property situated in Belgium and owned by the deceased or absent person, without account being taken of debts and liabilities of the estate.’
„Impozitul pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului este datorat asupra universalității imobilelor situate în Belgia, care aparțin defunctului sau persoanei absente, și aceasta fără scăderea sarcinilor.”
Under Article 29 of the Code, in order to be accepted as a liability, a debt must still exist on the day of death, which may be proved by any form of evidence which is admissible in respect of an act granting credit and creating a debt.
În temeiul articolului 29 din cod, pentru a fi înscrisă în pasiv, datoria trebuie să existe încă în ziua decesului, fapt care poate fi dovedit prin toate mijloacele de drept admisibile pentru un act de creanță și de debit.
Article 40 of the Code provides that the period within which a declaration of estate must be filed is five months from the date of death, where death takes place in the Kingdom of Belgium, and six months from the date of death where death takes place in another country in Europe.
Articolul 40 din cod prevede că termenul pentru depunerea declarației de succesiune este de cinci luni de la data decesului dacă acesta a intervenit în Regatul Belgiei și de șase luni dacă decesul a intervenit în altă țară din Europa.
Under Article 41 of the Code:
Potrivit articolului 41 din cod:
A declaration filed within the period prescribed by statute or extended by the Director-General may be rectified provided that that period has not expired, unless
Declarația depusă în cursul termenului stabilit de lege sau prelungit de către directorul general poate fi rectificată atât timp cât acest termen nu a expirat, cu condiția ca
ECKELKAMP AND OTHERS the interested parties have expressly waived that right in a statement lodged in due accordance with legal requirements.’
ECKELKAMP ŞI ALŢII persoanele interesate să nu fi renunțat în mod expres la această posibilitate printr-o declarație depusă în formă legală.”
Article 48(1) of the Code includes tables showing the rates which apply to inheritance duty and to the duty on the transfer of property mortis causa.
La articolul 48 alineatul 1 din cod sunt cuprinse tabele care precizează cotele aplicabile impozitelor pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului.
There is no agreement between the Kingdom of Belgium and the Federal Republic of Germany for the prevention of double taxation of succession duties.
Nu există o convenție bilaterală între Regatul Belgiei și Republica Federală Germania în materia evitării dublei impuneri a impozitelor pe succesiune.
The appellants in the main proceedings are the heirs of Ms Eckelkamp, who died in Düsseldorf (Germany) on 30 December 2003.
Reclamanții din acțiunea principală sunt moștenitorii doamnei Eckelkamp, decedată la Düsseldorf (Germania), la 30 decembrie 2003.
On 13 November 2002, Ms Eckelkamp had signed a document containing an acknowledgement of a debt which she owed to one of the appellants in the main proceedings, H. Eckelkamp.
La 13 noiembrie 2002, doamna Eckelkamp semnase un document în care recunoștea că avea o datorie față de unul dintre reclamanții din acțiunea principală, domnul H. Eckelkamp.
By notarial act of 5 June 2003, she granted him a mandate to encumber an immovable property situated in Knokke-Heist (Belgium) with a mortgage as security for that debt.
Într-un act în formă notarială din 5 iunie 2003, doamna Eckelkamp ia dat acestuia din urmă un mandat în vederea ipotecării unui bun imobil situat la Knokke-Heist (Belgia), cu titlu de garanție pentru această datorie.
On 29 June 2004, the appellants in the main proceedings filed a declaration of estate in Belgium within the statutory timelimit of six months from the date of Ms Eckelkamp’s death, referring to that property, under assets of the estate, as having a value of EUR 200 000.
La 29 iunie 2004, reclamanții din acțiunea principală au depus o declarație de succesiune în Belgia, în termenul legal de șase luni de la data decesului doamnei Eckelkamp, menționând, la activul succesiunii, acest bun imobil pentru o valoare de 200 000 de euro.
Under estate liabilities, the entry in the declaration was ‘nil’.
La pasivul acesteia, declarația cuprindea mențiunea „nimic”.
It is apparent from the observations of the appellants in the main proceedings and of the Belgian Government that an exchange of e-mails had taken place between one of those appellants and the competent national tax authority before that declaration was filed.
Din observațiile reclamanților din acțiunea principală și din cele ale guvernului belgian rezultă că, anterior depunerii acestei declarații, un schimb de corespondență electronică avusese loc între unul dintre acești reclamanți și autoritatea națională competentă în materie fiscală.
In the course of that exchange, the tax authority indicated that, according to the relevant provisions of the Flemish legislation, duty on the transfer of property mortis causa is payable on all the assets of the deceased situated in Belgium, without deduction of debts and liabilities of the estate.
Aceasta din urmă a indicat cu această ocazie că, potrivit dispozițiilor pertinente ale legislației flamande, impozitul pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului este datorat asupra universalității bunurilor lui de cujus situate în Belgia, și aceasta fără deducerea sarcinilor.
Since Ms Eckelkamp was not residing in Belgium at the time of her death, no account could be taken of her debt for the purposes of assessment of transfer duties.
Întrucât doamna Eckelkamp nu avea reședința în Belgia la data decesului, datoria sa nu putea fi luată în considerare în vederea calculării impozitelor pe transferul proprietăților imobiliare.
The duties on the transfer of property mortis causa at issue in the main proceedings were assessed on the basis of the declaration filed on 29 June 2004.
Impozitele pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului în discuție în acțiunea principală au fost calculate pe baza declarației depuse la 29 iunie 2004.
After the appellants in the main proceedings had paid those duties — which, according to their observations, they did ‘without prejudice to any of their rights’ — they lodged an inter partes application on 31 December 2004 with the Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge (Court of First Instance, Bruges) for the tax thus paid to be reassessed and, in particular, for Ms Eckelkamp’s debt also to be taken into account in that assessment.
După ce au plătit aceste impozite, care, potrivit observațiilor lor, au fost achitate „sub rezerva tuturor drepturilor lor”, reclamanții din acțiunea principală au introdus, la 31 decembrie 2004, la rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Tribunalul de primă instanță din Bruges), o cerere în contradictoriu prin care se urmărea ca impozitul astfel plătit să facă obiectul unui nou calcul și, în special, ca datoria doamnei Eckelkamp să fie de asemenea luată în considerare în vederea acestui calcul.
The Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge dismissed the inter partes application on 30 May 2005 on the ground that, at the time when that application was lodged, the period prescribed by the Code within which new information could be taken into consideration in determining the basis of assessment of the inheritance or transfer duties payable had expired.
Această instanță a respins acțiunea persoanelor interesate la 30 mai 2005 pentru motivul că, la data introducerii acesteia, termenul prevăzut de cod pentru luarea în considerare de noi elemente în baza de calcul a impozitelor pe succesiune sau pe transferul proprietăților imobiliare datorate expirase.
The appellants in the main proceedings brought an appeal against that judgment before the Hof van Beroep te Gent (Court of Appeal, Ghent; ‘the referring court’),
Reclamanții din acțiunea principală au formulat apel împotriva acestei decizii la instanța de trimitere, arătând că dispozițiile codului referitoare la calculul impozitelor
ECKELKAMP AND OTHERS claiming that the provisions of the Code concerning the assessment of duties on the transfer of property mortis causa are contrary to Community law.
ECKELKAMP ŞI ALŢII pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului nu respectau dreptul comunitar.
They maintain that those provisions constitute indirect discrimination on grounds of nationality and a restriction on the free movement of capital.
Aceștia apreciază că aceste dispoziții constituie o discriminare indirectă pe motiv de cetățenie sau naționalitate și un obstacol privind libera circulație a capitalurilor.
The Belgian State relied before the referring court on the fact that the period prescribed by the Code within which new information could be taken into consideration in determining the basis of assessment of transfer duty had expired, and maintained that, in any event, it had not been proved that the debt at issue still existed at the date of Ms Eckelkamp’s death.
În fața instanței de trimitere, Belgische Staat a invocat expirarea termenului prevăzut de cod pentru luarea în considerare de elemente noi în baza de calcul a impozitului pe transferul proprietăților imobiliare și a susținut că, în orice caz, nu sa demonstrat că datoria în litigiu exista încă la data decesului doamnei Eckelkamp.
Since Ms Eckelkamp was not residing in Belgium at the time of her death, no liabilities whatsoever could be deducted from the basic taxable amount for the purposes of transfer duty.
Întrucât persoana interesată nu avea reședința în Belgia la data decesului său, baza de impozitare pentru impozitele pe transferul proprietăților imobiliare nu ar putea face obiectul deducerii niciunui pasiv.
Article 58 EC is without prejudice to the right of Member States to apply the relevant provisions of their tax legislation.
Articolul 58 CE nu ar aduce atingere dreptului statelor membre de a aplica dispoziții pertinente ale legislației lor fiscale.
According to the referring court, it is clear from a private instrument dated 13 November 2002 and an authentic instrument dated 5 June 2003 that Ms Eckelkamp had incurred a debt of EUR 220 000.
În opinia instanței de trimitere, rezultă în mod clar dintr-un act sub semnătură privată din 13 noiembrie 2002 și dintr-un act autentic din 5 iunie 2003 că doamna Eckelkamp contractase o datorie de 220 000 de euro.
Taking the view that the dispute in the main proceedings raises questions of interpretation of Community law, the Hof van Beroep te Gent decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Apreciind că acțiunea principală ridică probleme de interpretare a dreptului comunitar, hof van beroep te Gent a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară: