natgillin/translations-raw huggingface dataset:
No priority is set for these objectives and, while direct references are made to adopting a precautionary and an ecosystem approach, it is not clear how this relates to economic and social conditions.
Nu este stabilită nicio prioritate pentru aceste obiective și, deși se fac trimiteri directe la adoptarea unei abordări precaute și bazate pe ecosisteme, nu este clară legătura între această abordare și condiţiile economice și sociale.
There are no clear indicators and
Nu există indicatori sau repere clare care să poată oferi o orientare mai concretă sau să contribuie la evaluarea rezultatelor de politică.
An Analysis of existing Rights Based Management (RBM) instruments in Member States and on setting up best practices in the EU.
O analiză despre instrumentele existente de management bazat pe drepturi în statele membre și despre instituirea celor mai bune practici în UE.
European Commission study, 2009.
Studiu al Comisiei Europene, 2009.
Council Regulation (EC) No 2371/2002 of 20 December 2002 on the conservation and sustainable exploitation of fisheries resources under the Common Fisheries Policy.
Regulamentul (CE) nr. 2371/2002 al Consiliului din 20 decembrie 2002 privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în conformitate cu politica comună în domeniul pescuitului.
4.3.Focusing the decision-making framework on core longterm principles shared ecosystems cover wide geographical areas and cannot be managed by individual Member States acting in isolation.
4.3.Concentrarea cadrului de luare a deciziilor asupra principiilor fundamentale pe termen lung comunitare. În majoritatea cazurilor, această delegare ar trebui să fie organizată la nivel de regiuni marine, deoarece stocurile de pește și ecosistemele gestionate în comun acoperă regiuni geografice întinse și nu pot fi gestionate la nivel naţional de fiecare stat membru în parte.
The current decision-making framework of the CFP does not distinguish principles from implementation: all decisions are taken in Council at the highest political level.
Cadrul actual de luare a deciziilor al PCP nu face distincţia între principii și implementare: toate deciziile sunt luate de Consiliu la cel mai înalt nivel politic.
This has resulted in a focus on shortterm considerations at the expense of the longer-term environmental, economic and social sustainability of European fisheries.
Acest fapt a dus la accentuarea consideraţiilor pe termen scurt în detrimentul sustenabilităţii ecologice, economice și sociale pe termen lung a activităţilor de pescuit din Europa.
Another consequence is that the CFP is regulated through extremely detailed Council regulations that leave very little flexibility in implementing them.
O altă consecinţă este aceea că PCP este reglementată prin regulamente ale Consiliului extrem de detaliate care oferă foarte puţină flexibilitate în ceea ce privește punerea lor în aplicare.
This highly unsatisfactory situation is without doubt the main reason why the CFP is criticised by stakeholders.
Situaţia extrem de nesatisfăcătoare este fără îndoială motivul principal pentru care PCP este criticată de părţile interesate.
‘Brussels’ – in fact the Council of Fisheries Ministers – is seen as deciding on each and every detail of the implementation of the policy.
Acestea consideră că fiecare detaliu al implementării politicii este decis de„Bruxelles”, care este de fapt Consiliul miniștrilor pescuitului.
Putting policy in its right place by letting Council and Parliament focus on principles and delegating implementation decisions to Member States, the Commission and/or selfmanagement by the industry would lead to a simpler and cheaper policy.
Așezarea politicii la locul potrivit, într-un sistem în care Consiliul și Parlamentul se concentrează asupra principiilor, deciziile privind implementarea fiind lăsate în seama statelor membre, a Comisiei și/sau a autogestionării de către industrie ar duce la o politică mai simplă și mai puţin costisitoare.
It would make implementation more sensitive to specific local conditions and give the industry more responsibility in shaping its own destiny.
În acest mod, implementarea politicii ar ţine mai mult seama de condiţiile locale specifice, iar industria ar dobândi o mai mare responsabilitate în construirea propriului destin.
It would enable governments and the industry to adapt the implementation of the policy to their needs and to find the best solutions both technically and economically.
Guvernele și industria ar putea astfel să adapteze procesul de implementare a politicii în funcţie de propriile nevoi și să găsească cele mai bune soluţii, atât din punct de vedere politic, cât și economic.
There is also a need to assess the role of consultative structures such as the Advisory Committee for Fisheries and Aquaculture (ACFA) or the Regional Advisory Councils (RACs) under the new set-up.
În temeiul tratatului de la Lisabona, procedura de codecizie (în cadrul căreia Consiliul și Parlamentul European iau decizii împreună) s-ar aplica tuturor deciziilor privind activităţile de pescuit, în afară de cele de stabilire în fiecare an a posibilităţilor de pescuit.
Policy decisions would in any case remain the remit of Community institutions and Member States. Moving to regional set-ups would most likely enhance the advisory role of the RACs.
Astfel, este cu atât mai necesar să se reevalueze abordarea actuală a microgestiunii la cel mai înalt nivel politic și să se adapteze procesul de luare a deciziilor în cadrul PCP în funcţie de toate celelalte politici UE, să existe adică o ierarhie clară între principiile fundamentale și implementarea tehnică.
Under the Lisbon Treaty, the co-decision procedure (under which the Council and the European Parliament take decisions together) would apply to all fisheries decisions apart from establishing yearly fishing opportunities.
De asemenea, în noul sistem este necesar să se evalueze rolul structurilor consultative, cum ar fi Comitetul consultativ pentru pescuit și acvacultură (CCPA) sau consiliile consultative regionale (CCR).
This makes it all the more necessary to re-evaluate the current approach on micromanagement at the highest political level and bring decision-making under the CFP in line with all other EU policies i.e. a clear hierarchy between fundamental principles and technical implementation.
În orice caz, deciziile de politică ar ţine în continuare de competenţa instituţiilor comunitare și a statelor membre. Înfiinţarea sistemelor regionale ar consolida, foarte probabil, rolul consultativ al CCR.
One option would be to delegate more of the current detailed management to the Commission in cooperation with Member States and the European Parliament through the so-called comitology procedure.
O opţiune posibilă ar consta în delegarea unei mai mari părţi a gestionării detaliate actuale către Comisie, în cooperare cu statele membre, și către Parlamentul European, prin așa-numita procedură a comitetului.
• How can we clarify the current division of responsibilities between decision-making and implementation to encourage a longterm focus and a more effective achievement of objectives?
• Cum putem clarifica împărţirea actuală a responsabilităţilor între procesul de luare a deciziilor și cel de implementare a acestora pentru a încuraja o abordare pe termen lung și o mai bună realizare a obiectivelor?
What should be delegated to the Commission (in consultation with Member States), to Member States and to the industry?
Ce competenţe ar trebui delegate Comisiei (în consultare cu statele membre), statelor membre și, respectiv, industriei?
• Do you think decentralised decisions on technical matters would be a good idea? What would be the best option to decentralise the adoption of technical or implementing decisions?
O altă opţiune care trebuie analizată cu atenţie ar consta în recursul, ori de câte ori este posibil, la sisteme regionale specifice de gestionare, implementate de statele membre și supuse standardelor și controalelor comunitare.
Would it be possible to devolve implementing decisions to national or regional authorities within Community legislation on principles? What are the risks implied for the control and enforcement of the policy and how could they be remedied?
Tratatul stipulează că politica trebuie bazată pe competenţa exclusivă a Comunităţii, însă acest lucru nu împiedică delegarea deciziilor de implementare către statele membre, cu condiţia ca acestea din urmă să respecte deciziile de principiu adoptate la nivel comunitar.
• How could the advisory role of stakeholders be enhanced in relation to decision-making? How would ACFA and the RACs adapt to a regionalised approach?
De exemplu, deciziile privind anumite principii și standarde, cum ar fi pescuitul în limitele RMS, adaptarea capacităţii flotelor în funcţie de resursele disponibile sau încetarea aruncării peștelui înapoi în mare ar putea fi luate în continuare la nivel comunitar, însă statele membre ar fi cele care ar reglementa propriile activităţi de pescuit, ţinând seama de aceste standarde
Another option to be carefully considered would be to rely wherever possible on specific regional management solutions implemented by Member States, subject to Community standards and control.
• Credeţi că deciziile descentralizate în ceea ce privește chestiunile tehnice ar fi o idee bună?
The Treaty stipulates that the policy must be based on exclusive Community competence but this would not prevent implementation decisions from being delegated to Member States, provided they are bound by decisions on principles at Community level.
Care ar fi cea mai bună opţiune în vederea descentralizării adoptării deciziilor tehnice sau a celor de implementare?
For instance, decisions on certain principles and standards such as fishing within MSY, adapting fleet capacity to available resources or eliminating discards could remain at Community level, but it would then be left to Member States to regulate their fisheries within these Community standards.
Ar fi posibil ca deciziile de implementare să fie încredinţate autorităţilor naţionale sau regionale, care ar acţiona în conformitate cu principiile stabilite de legislaţia comunitară?
In most cases this delegation would need to be organised at the level of marine regions because shared fish stocks and
Care sunt riscurile aferente în ceea ce privește controlul și garantarea respectării politicii și cum ar putea fi ele evitate?
4.4.Encouraging the industry to take more responsibility in implementing the CFP often as a response to processors’and retailers’ pressure to improve traceability.
• Cum ar putea fi consolidat rolul consultativ al părţilor interesate în legătură cu procesul de luare a deciziilor?
These initiatives could be generalised by turning the POs into bodies through which the industry takes responsibility for documentation and quota/effort management.
Cum ar putea CCPA și CCR să se adapteze unei abordări regionale?
Giving the industry more responsibility requires that safeguard mechanisms are in place and implemented by the Community.
considerabilă a politicii și prin îndepărtarea condiţiilor actuale care încurajează furnizarea de informaţii false sau incomplete.
Very little can be achieved if the forthcoming reform fails to motivate the catching sector, the processing and seafood chain as well as consumers to support the objectives of the policy and take responsibility for implementing them effectively.
Există deja numeroase exemple în sectorul european al pescuitului ale unei astfel de autogestionări prin iniţiative dinspre bază înspre vârf.
It is critical to the success of reform that industry should understand the need for it, support it and have a genuine stake in its successful outcome.
Unele organizaţii de producători (OP) reglementează utilizarea cotelor membrilor lor și prevăd sancţionarea individuală a celor care își depășesc cota individuală în detrimentul celorlalţi.
In a mostly top-down approach, which has been the case under the CFP so far, the fishing industry has been given few incentives to behave as a responsible actor accountable for the sustainable use of a public resource.
Există exemple de grupuri de nave care au asumat sarcina probei, oferind informaţii complete cu privire la capturi, adesea ca reacţie la presiunea exercitată de prelucrători și vânzători cu amănuntul în vederea îmbunătăţirii trasabilităţii.
Co-management arrangements could be developed to reverse this situation.
Aceste iniţiative ar putea fi generalizate prin transformarea OP în organisme prin intermediul cărora industria își asumă responsabilitatea informaţiilor și a gestionării cotelor/efortului.
There are two closely linked aspects to involving the industry more closely: responsibilities and rights.
Pentru a conferi o mai mare responsabilitate industriei, este necesară instituirea unor mecanisme de protecţie și implementarea acestora de către Comunitate.
In the context of a CFP which gives more rights to the catching sector and relieves the industry the burden of the micromanagement it will be relevant to raise the issue of sharing the costs of fisheries management.
Puţine lucruri se pot realiza dacă reforma preconizată nu reușește să motiveze sectorul pescuitului, lanţul de transformare și cel al fructelor de mare, precum și consumatorii, pentru ca toţi să sprijine obiectivele de politică și să își asume responsabilitatea pentru implementarea efectivă a acestora.
So far the fishing industry has been given free access to a public resource and management costs have been largely incurred by taxpayers.
Pentru ca reforma să reușească, este esenţial ca industria să înţeleagă necesitatea existenţei sale, să o sprijine și să joace un rol real în succesul acesteia.
Rights, responsibility and accountability should of course go hand in hand: those who exercise responsibility in a proper and effective manner should be the ones to enjoy the access to fish stocks.
Într-o abordare dinspre vârf înspre bază, cum a fost cazul PCP până acum, industria pescuitului nu a fost suficient stimulată pentru ca ea să adopte un comportament de parte responsabilă și răspunzătoare pentru utilizarea sustenabilă a resurselor publice.
Results-based management could be a move in this direction: instead of establishing rules about how to fish, the rules focus on the outcome and the more detailed implementation decisions would be left to the industry.
Există cazuri în care sectorul pescuitului și-a asumat o mai mare responsabilitate în ceea ce privește adaptarea dimensiunii flotei și a costurilor legate de gestionare.
Public authorities would set the limits within which the industry must operate, such as a maximum catch or maximum by-catch of young fish, and then give industry the authority to develop the best solutions economically and technically.
În unele cazuri, acest lucru sa realizat prin conferirea de drepturi industriei, ceea ce a încurajat operatorii să efectueze investiţii în mod mai eficient și să elimine capacitatea excedentară (a se vedea punctul 4.1).
• How can more responsibility be given to the industry so that it has greater flexibility while still contributing to the objectives of the CFP?
Există două aspecte strâns legate în ceea ce privește o mai mare implicare a industriei: responsabilităţi și drepturi.
• How could the catching sector be best structured to take responsibility for selfmanagement?
În contextul unei PCP care conferă mai multe drepturi sectorului pescuitului și eliberează industria de povara microgestiunii, va fi oportună abordarea chestiunii împărţirii costurilor aferente gestionării pescuitului.
Should the POs be turned into bodies through which the industry takes on management responsibilities? How could the representativeness of POs be ensured?
Până în prezent, sectorul pescuitului a avut acces liber la resursele publice și costurile aferente gestionării au fost suportate în mare parte de contribuabili.
Results-based management would relieve both the industry and policy-makers of part of the burden of detailed management of technical issues.
Industriei i se poate conferi mai multă responsabilitate prin intermediul autogestionării.
It would have to be linked to a reversal of the burden of proof: it would be up to the industry to demonstrate that it operates responsibly in return for access to fishing.
Gestionarea bazată pe rezultate ar putea fi un bun demers în acest sens: în loc să se stabilească reguli privind modalităţile de pescuit, regulile s-ar baza pe rezultate, iar deciziile de implementare mai detaliate ar fi lăsate în seama industriei.
This would contribute to better management by making the policy considerably simpler and removing the current incentives for providing false or incomplete information. Proportionality should be observed and the impact on preserving a competitive industry when implementing results-based management.
Autorităţile publice ar stabili limitele în care industria trebuie să funcţioneze, cum ar fi captura maximă sau captura maximă secundară pentru peștii tineri, acordând industriei autoritatea de a elabora cele mai bune soluţii din punct de vedere economic și tehnic.
• What safeguards and supervisory mechanisms are needed to ensure selfmanagement by the catching sector does not fail, and successfully implements the principles and objectives of the CFP?
Drepturile, responsabilitatea și răspunderea ar trebui, bineînţeles, să fie strâns legate: operatorii care își exercită responsabilitatea într-un mod adecvat și eficace sunt cei care trebuie să se bucure de accesul la stocurile de pește.
• Should the catching sector take more financial responsibility by paying for rights or sharing management costs, e.g. control? Should this only apply to large-scale fishing?
• Cum se poate acorda mai multă responsabilitate industriei, astfel încât aceasta să aibă o mai mare flexibilitate și să contribuie, în același timp, la obiectivele PCP?
There are already many examples of such selfmanagement through bottom-up initiatives in the European catching sector.
Gestionarea bazată pe rezultate ar elibera atât industria, cât și responsabilii politici de o parte din povara gestionării detaliate a chestiunilor tehnice.
Some Producer Organisations (POs) manage the quota uptake of their members and provide for private penalties against those who overshoot their individual quota at the expense of others.
Ea ar trebui să fie legată de o inversare a sarcinii probei: industria ar fi cea care ar trebui să demonstreze că activităţile sale sunt responsabile, în schimbul accesului la pescuit.
There are examples of groups of vessels that have taken on the burden of proof by providing full documentation of their catches,
Acest fapt ar contribui la o mai bună gestionare, prin simplificarea
• How can data collection systems be improved in the short and medium term to ensure coherent information for enforcement purposes?
• Cum se poate cel mai bine structura sectorul pescuitului, astfel încât acesta să își asume responsabilitatea autogestiunii?
• When giving more responsibility to the industry, how can we implement the principles of better management and proportionality while at the same time contributing to the competitiveness of the sector?
pentru a încuraja respectarea legii. În plus, sistemul nu prevede verificări care să garanteze, de pildă, faptul că statele membre au acces la fonduri comunitare numai dacă își îndeplinesc obligaţiile de bază în ceea ce privește controlul și conservarea.
• Which enforcement mechanisms would in your view best ensure a high level of compliance: centralised ones (e.g. direct Commission action, national or cross-national controls) or decentralised ones?
• Ce bariere de siguranţă și mecanisme de supraveghere sunt necesare în vederea garantării succesului autogestionării de către sectorul pescuitului și a implementării cu succes a principiilor și obiectivelor PCP?
• Are there examples of good practice in particular fisheries that should be promoted more widely?
• Ar trebui ca sectorul pescuitului să își asume o mai mare responsabilitate financiară prin plata drepturilor sau a unei părţi din costurile aferente gestionării, cum ar fi cele legate de control?
Should incentives be given for the application of good practices? If so, which?
Ar trebui ca acest lucru să se aplice doar pescuitului industrial?
• Would you support creating a link between effective compliance with control responsibilities and access to Community funding?
Prin urmare, Comisia a prezentat o propunere ambiţioasă în noiembrie 2008, care este în prezent discutată cu statele membre și cu Parlamentul European (4).
Developing a culture of compliance
• Cum pot fi ameliorate sistemele de colectare a datelor pe termen scurt și mediu pentru a garanta coerenţa informaţiilor în vederea respectării legii?
• Could increasing selfmanagement by the industry contribute to this objective?
• Există exemple de bune practici în anumite activităţi de pescuit care ar trebui promovate pe scară largă?
Can management at the level of geographical regions contribute to the same end?
Ar trebui acordate stimulente pentru aplicarea bunelor practici?
What mechanisms could ensure a high level of compliance?
În caz afirmativ, ce fel de stimulente?
In a report published in November 2007 (3) the EU Court of Auditors gave an extensive description of the shortcomings of fisheries control in the European Union.
• Ce mecanisme de garantare a respectării legii ar asigura cel mai bine, după părerea dumneavoastră, un înalt nivel de respectare a legii: mecanismele centralizate (de exemplu, acţiuni ale Comisiei, controale naţionale sau transnaţionale) sau cele descentralizate?
Fisheries control has generally been weak, penalties are not dissuasive and inspections not frequent enough to encourage compliance.
• Aţi sprijini condiţionarea accesului la fondurile comunitare de o îndeplinire efectivă a obligaţiilor privind controlul?
Moreover, no checks have been built into the system to ensure that, for example, Member States only access Community funding if they fulfil their basic control and conservation responsibilities.
4.5.Dezvoltarea unei deprinderi de respectare a legii
Besides heavy overfishing, this has generated strong resistance to implementing the policy and the feeling that enforcement is not applied across the board in a uniform manner.
• Asumarea de către industrie a unui nivel mai ridicat de autogestionare ar putea contribui la acest obiectiv?
Data collection systems to measure fish catches for shortterm quota monitoring and for medium term structural evaluations are not satisfactory and coherence has to be improved.
Gestionarea la nivel de regiuni geografice ar putea servi aceluiași scop? Ce mecanisme ar putea asigura un nivel ridicat de respectare a legii?
The Commission agreed with the Court’s analysis and considered that, irrespective of other policy options to be adopted in the future, it was urgent to move ahead with an immediate in-depth reform of the control and enforcement system.
Într-un raport publicat în noiembrie 2007 (3), Curtea de Conturi a UE a oferit o descriere cuprinzătoare a deficienţelor la nivelul controlului activităţilor de pescuit din Uniunea Europeană.
The Commission therefore made an ambitious proposal in November 2008 that is now being discussed with Member States and the European Parliament (4).
Controlul activităţilor de pescuit a fost în general slab, sancţiunile nu sunt disuasive, iar inspecţiile nu sunt suficient de frecvente
Special Report n° 7/2007 on the control, inspection and sanction systems relating to the rules on conservation of Community fisheries resources together with the Commission’s replies.
Raportul special nr. 7/2007 privind sistemele de control, de inspecţie și de sancţiuni în ceea ce privește normele de conservare a resurselor halieutice comunitare, însoţit de răspunsurile Comisiei.
Communication from the Commission on the proposal for a Council Regulation establishing a Community control system for ensuring compliance with the rules of the Common Fisheries Policy – COM(2008) 718.
Comunicare a Comisiei privind propunerea de regulament al Consiliului de stabilire a unui sistem de control comunitar pentru garantarea respectării normelor politicii comune din domeniul pescuitului, COM(2008) 718.
FURTHER IMPROVING THE MANAGEMENT OF EU FISHERIES
ÎMBUNĂTĂIREA ÎN CONTINUARE A GESTIONĂRII PESCUITULUI EUROPEAN