natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fariñas then became a non-violent activist and decided to withdraw his aliation from the “Communist Youth” organisation in 1989. As a journalist, he founded an independent press agency – Cubanacán Press – with the aim of informing the rest of the world of the destiny of political prisoners in Cuba.
Începuse greva în februarie 2010, după decesul controversat al lui Orlando Zapata Tamayo, un prizonier de conștiinţă, care, la rândul său, a decedat în urma a 82 de zile de greva foamei iniţiată din aceleași motive, cu speranţa de a primi sprijin internaţional pentru cauza sa.
Eventually, he was forced by the authorities to close his press agency.Committed to non-violence and daring to denounce the Cuban regime, Fariñas has become one of the most well-known dissidents in the country.
Conform relatărilor, domnul Fariñas a respins o ofertă din partea Spaniei de a transportat cu avionul în această ţară pentru a primi tratament și a se recupera în urma grevei foamei, susţinând că primea un tratament medical adecvat în Cuba și că dorea să moară„sub nasul”lui Fidel și Raul Castro.
His bravery was rewarded with a “ReportersWithout Borders”Cyber-freedom Prize in 2006.Fariñas, like so many others before him, courageously risked his own life as a means of pressure to achieve political change in Cuba.
Recentele eliberări de prizonieri, cele mai numeroase eliberări de prizonieri din Cuba din ultimii ani, pot privite ca o încercare a regimului cubanez de a îmbunătăţi relaţiile cu Statele Unite ale Americii și Uniunea Europeană.
Undertaking hunger strikes to protest and to demand freedom of speech in Cuba has brought hope to dozens of imprisoned activists.In a letter sent to Raul Castro in February 2010, Fariñas urged him to demonstrate to his people, and to the world, that his commitments to change addressed to the foreign media were real, and asked him to release the political prisoners held in various Cuban jails.
Parlamentul și-a exprimat în repetate rânduri, cel mai recent în luna martie 2010, solidaritatea cu întregul popor cubanez, precum și sprijinul pentru progresul către democraţie și respectarea și promovarea libertăţilor fundamentale.
Cuba, which still has many political prisoners, has always denied their existence, calling them mercenaries or traitors paid by the U.S. to undermine the government and to end communist rule in Cuba.
Președintele Parlamentului European, Jerzy Buzek, a declarat în octombrie 2010 că protestul domnului Fariñas înglobează speranţele tuturor celor care sunt preocupaţi de libertate, drepturile omului și democraţie, și a solicitat, de asemenea, eliberarea imediată a tuturor prizonierilor politici din Cuba.Lupta lui Guillermo Fariñas a fost și rămâne un exemplu pentru toţi apărătorii libertăţii și democraţiei din Cuba și din afara acestei ţări.Prin acordarea Premiului Saharov pentru libertatea de gândire domnului Guillermo Fariñas, Parlamentul European recunoaște luptele pentru libertatea de exprimare duse de toţi apărătorii drepturilor omului din Cuba care se străduiesc să obţină o schimbare politică și libertate în această ţară.
On 8 July 2010 Fariñas ended his latest hunger strike after the Cuban government announced it was in the process of freeing 52 political prisoners.
Doctor în psihologie, jurnalist independent și disident politic cubanez, Guillermo Fariñas a iniţiat de-a lungul anilor 23 de acţiuni de greva foamei pentru a protesta împotriva regimului cubanez, cu scopul de a obţine o schimbare politică pașnică, libertatea cuvântului și libertate de exprimare în ţara sa.Fost soldat în armata cubaneză, acesta a luptat și a câștigat medalii în Angola în anii ’80.
By then, Fariñas, who called for the liberation of political prisoners who were ill after many years of imprisonment, had been refusing food and liquids for more than 130days.
Domnul Fariñas a devenit apoi activist non-violent și a decis să renunţe la statutul de membru al organizaţiei„Tineretul comunist”în 1989.
He had begun his strike in February 2010 after the controversial death of Orlando ZapataTamayo, a prisoner of conscience, who himself had died after 82 days of a hunger strike initiated for the same reasons, hoping to rally international support for his cause.
În cele din urmă a fost forţat de autorităţi să închidă agenţia de presă.Promotor al non-violenţei și având curajul să denunţe regimul cubanez, domnul Fariñas a devenit unul dintre cei mai cunoscuţi disidenţi din ţară.
Fariñas reportedly rejected an offer from Spain to be own there by air ambulance for treatment and recovery from the hunger strike, as he maintained that he was getting good medical treatment in Cuba and wanted to die“under the nose”of Fidel and Raul Castro.
În 2006, curajul său a fost recompensat cu Premiul libertăţii pe internet din partea asociaţiei„Reporteri fără frontiere”.Domnul Fariñas, ca mulţi alţii înaintea lui, și-a riscat în mod curajos propria viaţă pentru a insista asupra obţinerii unei schimbări politice în Cuba.
Recent prisoner releases, which are the largest prisoner releases for years in Cuba, may be seen as an attempt by Cuba’s regime to improve its ties with the U.S. and the European Union.
Iniţierea de greve ale foamei pentru a protesta și pentru a face apel la libertate de exprimare în Cuba a dat speranţe multor activiști aflaţi în detenţie.
Parliament has repeatedly voiced solidarity with the entire Cuban people and its support for progress towards democracy, respect and promotion of fundamental freedoms, most recently in March 2010.
Într-o scrisoare adresată lui Raul Castro în februarie 2010, domnul Fariñas la îndemnat pe acesta să demonstreze poporului și lumii întregi că angajamentele sale pentru schimbare declarate în mass-media străine au fost reale și ia cerut să îi elibereze pe prizonierii politici deţinuţi în diferite închisori cubaneze.
Parliament President Mr Buzek stated in October 2010 that Fariñas’ protest carries the hopes for all of those who care for freedom, human rights and democracy, and further called for the immediate release of all political prisoners in Cuba.The fight of Guillermo Fariñas has been and remains an example to all defenders of freedom and democracy in Cuba and beyond.By awarding the Sakharov Price for Freedom of Thought to Guillermo Fariñas, the European Parliament acknowledges the struggles for freedom of speech and expression of all Cuban defenders of human rights who strive to achieve political change and freedom in Cuba.
Cuba, care are încă mulţi deţinuţi politici, a negat întotdeauna existenţa acestora, numindu-i mercenari sau trădători plătiţi de SUA pentru a submina guvernul și pentru a pune capăt regimului comunist din Cuba.La 8 iulie 2010, domnul Fariñas și-a încheiat cea mai recentă grevă a foamei după ce guvernul cubanez a anunţat eliberarea a 52 de prizonieri politici. Până în acel moment, domnul Fariñas,
Anatoli Marchenko (1938–1986), one of the former Soviet Union’s best-known dissidents, died in Chistopol prison in December 1986 as the result of a hunger strike after more than 20years in prison.
Anatoli Marchenko (1938–1986), unul dintre cei mai cunoscui dizideni ai fostei Uniuni Sovietice, a murit în închisoarea din Chistopol în decembrie 1986, în urma unei greve a foamei, după peste 20 de ani în închisoare.
He was a member of the group founded in 1975 to campaign for compliance with the Helsinki Final Act, particularly the clauses relating to the human dimension, security and cooperation.He revealed the truth about the Soviet labour camps and prisons, but this earned him aprison sentence for anti-Soviet agitation and propaganda.“The only way to fight the prevailing evil and illegality is, in my view, to know the truth.”
Era unul dintre membrii grupului înfiinat în 1975 pentru a milita în favoarea respectării Actului final de la Helsinki, în special a clauzelor referitoare la dimensiunea umană, sigurană și cooperare.Anatoli Marchenko a dezvăluit adevărul despre lagărele de muncă și închisorile sovietice, ceea ce a dus la condamnarea sa pentru instigare și propagandă anti-sovietică.„Singura metodă de a combate ilegalitatea și răul, atât de răspândite, este, în opinia mea, cunoașterea adevărului.”
Nelson Rolihlahla Mandela,1993 Nobel Peace Laureate, born in 1918 in Umtata, South Africa, was elected President and Head of Government of the Republic of South Africa in the first free elections in 1994.
Nelson Rolihlahla Mandela, laureat al premiului Nobel pentru Pace în 1993, născut în 1918 în Umtata, Africa de Sud, a fost ales președinte și șef al guvernului Republicii Africa de Sud la primele alegeri libere din 1994.
He has spent the greater part of his life behind bars.
Și-a petrecut cea mai mare parte din viaă în închisoare.
As leader of the ANC (African National Congress), he symbolised, for his fellow countrymen and the public worldwide, the resistance of black people to the oppressive apartheid regime.
Ca lider al Congresul Naional African, el simbolizează în ochii concetăenilor și ai opiniei mondiale rezistena populaiei de culoare la regimul opresiv de apartheid.
When he was awarded the prize in 1988 Mandela was still under house arrest.Retired from public life in June 1999, he remains committed to his ideals and values in his two charities, the Nelson Mandela Foundation and the Nelson Mandela Children’s Fund, as well as in the Global Elders initiative which he launched on 18 July 2007 in Johannesburg together with Graça Machel and Archbishop Desmond Tutu.
Când ia fost decernat premiul în 1988, Mandela se afla încă în arest la domiciliu.Deși sa retras din viaa publică în iunie 1999, a rămas în continuare credincios idealurilor și valorilor sale prin cele două fundaii, Fundaia Nelson Mandela și Fondul pentru copii Nelson Mandela, ca și iniiativa „Grupul mondial de înelepi” pe care a lansat-o la 18 iulie 2007 în Johannesburg împreună cu Graça Machel și arhiepiscopul DesmondTutu.
This project includes a group of world leaders, peace activists and human rights advocates whose goal is to solve global problems, using “almost 1000 years of collective experience to dream up solutions for seemingly insurmountable problems like climate change, HIV/AIDS, and poverty”and ”use their political independence to help resolve some of the world’s most intractable conicts.”In his address during a Parliament sitting to mark 10years of democracy in South Africa, Nelson Mandela said: ”A guiding principle in our search for and establishment of a non-racial inclusive democracy in our country has been that there are good men and women to be found in all groups and from all sectors of society; and that in an open and free society those South Africans will come together to jointly and cooperatively realise the common good.
Acest proiect include un grup de lideri mondiali, militani în favoarea păcii și activiști pentru drepturile omului al căror scop este acela de a rezolva problemele mondiale, folosind „aproape 1 000 de ani de experienă colectivă pentru a imagina soluii pentru probleme aparent insurmontabile cum ar fi schimbările climatice, HIV/SIDA și sărăcia și „de a-și folosi independena politică pentru a contribui la rezolvarea unor conflicte extrem de dificil de rezolvat.”În discursul său din cadrul unei ședine a Parlamentului pentru a sărbători 10 ani de la instaurarea democraiei în Africa de Sud, Nelson Mandela a spus:„Unul dintre principiile care ne-a călăuzit în lupta pentru instaurarea unei democraii nerasiste în ara noastră a fost acela că în toate segmentele societăii există bărbai și femei de valoare și că într-o societate deschisă și liberă acei cetăeni sud-africani își vor uni eforturile pentru a contribui la binele comun.
Historical enemies succeeded in negotiating a peaceful transition from apartheid to democracy exactly because we were prepared to accept the inherent capacity for goodness in the other.”In July 2008 Nelson Mandela celebrated his 90th birthday and called once more for the intensification of global efforts in the fight against poverty and injustice.
Foștii inamici au reușit să negocieze o tranziie pașnică de la apartheid la democraie tocmai graie faptului că noi am fost pregătii să acceptăm capacitatea inerentă a celuilalt de a face bine.”În iulie 2008 Nelson Mandela și-a sărbătorit a 90-a aniversare și a îndemnat încă o dată la intensificarea eforturilor globale în lupta împotriva sărăciei și a nedreptăii.
In 1989, the European Parliament honoured Alexander Dubček (1921–1992), one of the moving spirits behind the process of renewal and change in the former Eastern Bloc and the leading figure in the reform movement which became known as the“Prague Spring”.His aim of giving Socialism a“human face”was shattered on 21August 1968 by theWarsaw Pact tanks.
În 1989, Parlamentul European la omagiat pe Alexander Dubček (1921–1992), unul dintre spiritele care au impulsionat procesul de reînnoire și schimbare din fostul bloc estic și liderul mișcării de reformă cunoscută sub numele de„primăvara de la Praga”.Idealul său de a oferi socialismului o „faă umană” a fost distrus la 21 august 1968 de tancurile Pactului de la Varșovia.
Dubček was accused of treason, stripped of office and expelled from the Communist Party of Czechoslovakia; he spent the years up to 1985 as an ordinary worker.
Dubček a fost acuzat de trădare., eliberat din funcie și expulzat din Partidul Comunist din Cehoslovacia; până în 1985 a fost muncitor.
In 1988 he returned to political life as a civil rights activist.After the revolution in Czechoslovakia, Dubček was elected President of the Federal Assembly of the Socialist Republic of Czechoslovakia.
În 1988 sa reîntors în viaa politică ca militant pentru drepturile civile.După revoluia din Cehoslovacia, Dubček a fost ales Președinte al Adunării Federale a Republicii Socialiste Cehoslovacia.
As one of the figures who also kept hope alive for
Fiind una dintre figurile care au meninut vie sperana pentru
the Soviet dissidents in their long struggle for glasnost, as Andrei Sakharov described him in a message read out during the award ceremony in January 1990, Dubček expressed the wish that “as a result of the Prague Spring the great symphony of the European community spirit will continue to resound in 1990 and in all the years to come”.Dubček died on November7, 1992, as a result of injuries sustained in a car crash that took place a few weeks earlier.
dizidenii sovietici în lunga lor luptă pentru glasnost, după cum la descris Andrei Saharov într-un mesaj citit cu ocazia decernării premiului în ianuarie 1990, Dubček și-a exprimat dorina ca„marea simfonie a spiritului comunităii europene să continue să răsune în 1990 și în toi anii ce vor veni, ca urmare a primăverii de la Praga”.Dubček a decedat la 7 noiembrie 1992, din cauză rănilor suferite într-un accident rutier care avusese loc cu câteva săptămâni înainte.
In May 2008 Myanmar extended Suu Kyi’s detention for another year.
În mai 2008, guvernul din Myanmar a prelungit detenia lui Suu Kyi cu încă un an.
In May 2009, Aung San Suu Kyi was arrested and charged with breaking the conditions of her house arrest after a US national broke into her compound.
În mai 2009, Aung San Suu Kyi a fost arestată și acuzată de încălcarea condiiilor privind arestul său la domiciliu după ce un cetăean SUA a intrat în casa sa.
On 11August 2009, she was found guilty and sentenced to three years imprisonment, commuted to 18months under house arrest.
La 11 august 2009, a fost găsită vinovată și condamnată la 3 ani de închisoare, sentină comutată la 18 luni de arest la domiciliu.
This has resulted in her being kept confined to her residence for seven consecutive years and in her having spent fourteen of the last eighteen years as a political prisoner under house arrest.The human rights situation in Myanmar has been the subject of numerous Parliament resolutions in view of the widely documented crimes against humanity committed by the regime.
Aceasta înseamnă că a fost inută în arest la domiciliu timp de șapte ani consecutivi, ceea ce ridică numărul anilor petrecui în arest la domiciliu ca prizonier politic la paisprezece din ultimii optsprezece ani.Situaia drepturilor omului din Myanmar a făcut obiectul a numeroase rezoluii parlamentare, având în vedere crimele bine documentate comise împotriva umanităii de către regim.
The EP also, on a number of occasions, called for the immediate and unconditional release of Aung San Suu Kyi and other Burmese political prisoners and for them to be allowed to fully participate in public and political life.
PE a solicitat, de asemenea, cu numeroase ocazii, eliberarea imediată și necondiionată a lui Aung San Suu Kyi și a altor prizonieri politici birmani, precum și participarea acestora deplină la viaa publică și politică.
In June 2009 the EP relaunched the campaign to free her by displaying on the outside of Parliament’s Brussels building a giant portrait of the Burmese opposition leader, bearing the slogan Free Aung San Suu Kyi now.
În iunie 2009, PE și-a relansat campania pentru eliberarea ei prin afișarea pe faada clădirii Parlamentului din Bruxelles a unui portret imens al liderului opoziiei birmane, cu sloganul „Eliberai-o pe Aung San Suu Kyi acum”.
Aung San Suu Kyi continues to speak out in favour of national dialogue, free elections, democracy and respect for human rights in her country. Following the end of her house arrest on November13th the President of the European Parliament stated “We have been waiting too long for this day; Aung San Su Kyi has suffered too much.
Aung San Suu Kyi continuă să militeze în favoarea dialogului naional, a alegerilor libere, a democraiei și a respectarea drepturilor omului în ara sa.În urma eliberării acesteia din arest la domiciliu, la 13 noiembrie 2010, Președintele Parlamentului European a declarat:„Am așteptat prea mult timp această zi; Aung San Su Kyi a suferit prea mult.
It will, I hope, turn out to be a day always to remember for all those whobelieve in freedom and peace.”
Sper să ne amintim mereu de această zi, pentru toţi cei care cred în libertate și pace.”
Aung San Suu Kyi, the Myanmar pro-democracy leader and winner of the 1991 Nobel Peace prize, was born in1947, and was awarded the Sakharov Prize in 1990.In August 1988, the military had broken a country-wide general strike for democracy and against Myanmar’s then government and assumed power itself.
Aung San Suu Kyi din Myanmar, militantă pro-democraie, lider și câștigătoare a Premiului Nobel pentru Pace în 1991, născută în 1947, a devenit laureată a Premiului Saharov în anul 1990.În august 1988, armata a înfrânt greva naională pentru democraie îndreptată împotriva guvernului de la acea dată din Myanmar și a preluat puterea.
Aung San Suu Kyi returned to Myanmar to head the democracy movement.
Aung San Suu Kyi sa reîntors în Myanmar pentru a conduce mișcarea pentru democraie.
However, the military regime carried out bloody reprisals, placing her and hundreds of members of the National League for Democracy (NLD), which she had founded, under house arrest in 1989.
Cu toate acestea, regimul militar a recurs la represalii sângeroase, plasând-o în anul 1989 sub arest la domiciliu, alături de sutele de membri ai Ligii Naionale pentru Democraie (LND) pe care o înfiinase.
Despite the success of the NLD in the free parliamentary elections held in 1990, the military regime remained in power by imposing martial law.
În pofida succesului pe care LND la avut la alegerile parlamentare libere din 1990, regimul militar a rămas la putere, impunând legea marială.
Aung San Suu Kyi refused to go into exile and was only released after six years, in July 1995.
Aung San Suu Kyi a refuzat să plece în exil și nu a fost eliberată decât după șase ani, în iulie 1995.
Aung San Suu Kyi expressed her convictions in these words:“Even under the most oppressive state machinery courage always resurfaces, for fear is not the natural condition of civilised human beings.”
Aung San Suu Kyi și-a exprimat convingerile astfel: „Chiar și sub cea mai opresivă mașinărie de stat, curajul iese întotdeauna la suprafaă, căci teama nu este condiia firească a fiinelor umane civilizate.”
On 30 May 2003 Aung San Suu Kyi was detained once again, along with 19 other members of the NLD, and placed under house arrest, cut o from all contact with her family, her friends and political supporters.
La 30 mai 2003, Aung San Suu Kyi a fost din nou reinută, alături de ali 19 membri ai LND, și a fost plasată sub arest la domiciliu, fiindu-i interzisă orice legătură cu familia, prietenii sau susinătorii politici.
In October 2004 the EU tightened its sanctions against Myanmar after the regime failed to comply with its demands, including the release of Aung San Suu Kyi and an end to the harassment of the National League for Democracy.
În octombrie 2004, UE și-a înăsprit sanciunile împotriva regimului de la Myanmar după ce acesta nu a respectat cerinele Uniunii, inclusiv cele referitoare la eliberarea lui Aung San Suu Kyi și încetarea persecutării Ligii Naionale pentru Democraie.
Following the violent repression of anti-government demonstrations in Burma in September 2007, the European Parliament
În urma violentei reprimări a demonstraiilor antiguvernamentale din Myanmar din septembrie 2007, Parlamentul European a decis să își facă auzit sprijinul pentru protestatarii din această ară și a condamnat reacia brutală a autorităilor în Rezoluia sa din 27 septembrie 2007.
In 1999, the organization was awarded the United Nations Prize for Peace Education.
În 1999, organizaia a primit Premiul pentru Educaie pentru Pace al Organizaiei Naiunilor Unite.
Las Madres de la Plaza de Mayo have not stopped seeking justice and truth despite many setbacks.
Mișcarea„Las Madres de la Plaza de Mayo” nu a încetat să militeze pentru dreptate și adevăr, în ciuda a numeroase piedici.
The trials and imprisonment of some of those responsible for crimes against humanity in Argentina in the1970s are a result of their unceasing e orts.
Procesele și întemniarea unora dintre cei responsabili de crime împotriva umanităii în Argentina în anii 1970 sunt rezultate ale eforturilor lor neîncetate.
Their weekly Thursday marches continue, however, in pursuit of action on other social causes.
Marșul lor săptămânal de joia continuă totuși ca aciune în beneficiul altor cauze sociale.
to raise his voice to make known the bitter truth about the Serbian oppression of the two million Albanians in Kosovo.“Freedom of speech (is) the first, crucial step towards democracy.
„Libertatea de exprimare este primul și cel mai important pas către democraie.
Without freedom of speech there is no dialogue, without dialogue the truth cannot be established, and without the truth progress is impossible. ”After his release, Adem Demaçi assumed the leadership of the Council for the Defence of Human Rights and Freedoms.
Fără libertatea de exprimare nu există dialog, fără dialog, nu se poate stabili adevărul, și fără adevăr, progresul este imposibil.”După ce a fost eliberat, Adem Demaçi a preluat conducerea Consiliului pentru Apărarea Drepturilor Omului și a Libertăilor.
From 1998 to 1999, during the Serb offensive, he was the political representative of the Kosovo Liberation Army (UCK).
Din 1998 și până în 1999, în timpul ofensivei sârbești, a fost reprezentantul Armatei de eliberare din Kosovo (AEK).
Since the war, he has devoted himself mainly to ethnic reconciliation and the return of refugees.
După război, sa dedicat în special reconcilierii etnice și reîntoarcerii refugiailor.
He took on the chairmanship of the Committee for Mutual Understanding, Tolerance and Coexistence, representing all ethnic groups in Kosovo,“because Kosovo belongs to everyone”and “we want a free, democratic and multiethnic society”. To this day he is involved in politics in Kosovo.
A preluat președinia Comisiei pentru înelegere reciprocă, tolerană și convieuire, în care sunt reprezentate toate grupurile etnice din Kosovo, „deoarece Kosovo este al tuturor” și deoarece „dorim o societate liberă, democratică și plurietnică”.În prezent este implicat activ în aciuni politice în Kosovo.