natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is thus lawful for a Member State to restrict, by means of conditions related to the nationality or to the place of residence of the person concerned, the compensation granted to civilian victims of war or repression to persons who are regarded as showing a certain degree of connection to the society of that Member State.
Astfel, este legitim ca un stat membru, prin intermediul unor condiții privind cetățenia sau reședința persoanei interesate, să limiteze reparația acordată unor victime civile de război sau unor victime ale represiunii doar la persoanele considerate ca manifestând, într-un anumit grad, o legătură cu societatea acestui stat membru.
However, while the restriction found in paragraph 33 of the present judgment is capable of being justified by objective considerations of public interest such as those mentioned in the previous paragraph, that restriction must also not be disproportionate in the light of the objective pursued.
Totuși, chiar dacă restricția constatată la punctul 33 din prezenta hotărâre este susceptibilă de a fi justificată de considerații obiective de interes general precum cele menționate la punctul precedent, mai trebuie totuși ca aceasta să nu fie disproporționată în raport cu obiectivul urmărit.
First, as regards the condition of continued residence in national territory throughout the period of payment of the benefit which is considered a factor connecting civilian victims of war or repression to Polish society, it must be held that, although it is true that residence constitutes a criterion capable of showing that there is such a connection, the fact remains that, in circumstances such as those of the main proceedings, such a condition goes beyond what is necessary to achieve the objective pursued.
În primul rând, în ceea ce privește condiția de locuire continuă pe teritoriul național în cursul întregii perioade de plată a prestației respective, considerată ca un element de legătură cu societatea poloneză a victimelor civile de război sau a victimelor represiunii, este necesar să se constate că, deși este adevărat că reședința constituie un criteriu de natură să demonstreze existența unei astfel de legături, nu este mai puțin adevărat că, în circumstanțe precum cele ale acțiunii principale, o astfel de condiție depășește ceea ce este necesar pentru a atinge scopul urmărit.
It is common ground that Ms Nerkowska has Polish nationality and lived in Poland for more than 20 years, during which time she studied and worked there.
Într-adevăr, este cert că doamna Nerkowska are cetățenia poloneză și a trăit în Polonia mai mult de 20 de ani, perioadă în cursul căreia a studiat și a lucrat.
The fact that a person is a national of the Member State granting the benefit at issue in the main proceedings and lived in that State for more than 20 years studying and working may be sufficient to establish a connection between that State and the recipient of the benefit.
Faptul de a avea cetățenia statului membru care acordă prestația în cauză în acțiunea principală, precum și faptul de a fi trăit în acest stat mai mult de 20 de ani, studiind și lucrând, poate fi suficient pentru a stabili legături între acesta din urmă și beneficiarul acestei prestații.
Secondly, as regards the argument that the residence condition is the sole means of verifying that the recipient of a disability pension continues to satisfy the conditions for the grant of that pension, it is sufficient to reply that it cannot be reasonably claimed that the objective pursued cannot be achieved by other means which, although less restrictive, are just as effective.
În al doilea rând, în ceea ce privește argumentul potrivit căruia condiția de reședință ar fi singura modalitate de a verifica faptul că beneficiarul unei pensii de invaliditate continuă să îndeplinească condițiile de acordare a acesteia, este suficient să se răspundă că nu se poate susține în mod valabil că obiectivul urmărit nu poate fi atins prin alte mijloace la fel de eficiente și, totodată, mai puțin constrângătoare.
If medical or administrative checks make it necessary for the recipient of a benefit such as that at issue in the main proceedings to be in the territory of the Member State concerned, nothing precludes that Member State from requesting that the recipient go to that State for the purpose of undergoing such a check, including on pain of suspension of payment of the benefit if there is an unwarranted refusal on the part of the recipient.
Într-adevăr, dacă un control medical sau administrativ ar impune prezența beneficiarului unei prestații precum cea în cauză în acțiunea principală pe teritoriul statului membru interesat, nimic nu se opune ca acest stat membru să îl invite pe beneficiar să vină în acest stat pentru a se supune unui astfel de control, inclusiv sub sancțiunea suspendării plății prestației în caz de refuz nejustificat din partea beneficiarului respectiv.
Consequently, a residence condition such as that at issue in the main proceedings goes beyond what is necessary to achieve the objective of verifying that the recipient of a benefit continues to satisfy the conditions for grant of the benefit and, therefore, it fails to comply with the principle of proportionality referred to in paragraphs 34 and 40 of this judgment.
Prin urmare, o condiție de reședință precum cea în cauză în acțiunea principală depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului de a verifica dacă beneficiarul unei prestații continuă să îndeplinească condițiile de acordare a acesteia și, prin urmare, această condiție nu respectă principiul proporționalității amintit la punctele 34 și 40 din prezenta hotărâre.
In view of the foregoing considerations, the answer to the question referred must be that Article 18(1) EC is to be interpreted as precluding legislation of a Member State under which it refuses, generally and in all circumstances, to pay to its nationals a benefit granted to civilian victims of war or repression solely because they are not resident in the territory of that State throughout the period of payment of the benefit, but in the territory of another Member State.
Ținând seama de considerațiile de mai sus, se impune să se răspundă la întrebarea adresată că articolul 18 alineatul (1) CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru în temeiul căreia acesta refuză, în mod general și în orice circumstanță, plata către resortisanții săi a unei prestații acordate victimelor civile de război sau victimelor represiunii pentru simplul motiv că aceștia nu locuiesc pe toată perioada plății acestei prestații pe teritoriul acestui stat, ci pe cel al unui alt stat membru.
Case C-162/07
Cauza C-162/07
(Sixth VAT directive — Taxable persons — Second subparagraph of Article 4(4) — Parent companies and subsidiaries — Implementation by the Member State of the single taxable person scheme — Conditions — Consequences)
„A șasea directivă TVA — Persoane impozabile — Articolul 4 alineatul (4) al doilea paragraf — Societăți-mamă și filiale — Aplicare de către statul membru a regimului persoanei impozabile unice — Condiții — Consecințe”
Judgment of the Court (Third Chamber), 22 May 2008 . . . . . . . . . . . .
Hotărârea Curții (Camera a treia) din 22 mai 2008
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Taxable persons
Dispoziții fiscale — Armonizarea legislațiilor — Impozite pe cifra de afaceri — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Persoane impozabile
SUMMARY — CASE C-162/07
SUMAR — CAUZA C-162/07
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Mechanism to simplify declarations and payments of value added tax
Dispoziții fiscale — Armonizarea legislațiilor — Impozite pe cifra de afaceri — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Regim de declarare și de plată simplificate ale taxei pe valoarea adăugată
The principle of fiscal neutrality does not preclude national legislation which simply treats taxable persons wishing to opt for a mechanism to simplify value added tax declarations and payments differently according to whether the parent company or body has held more than 50% of the share capital or stock of the persons with whom it is linked since at least the beginning of the calendar year preceding that in which the declaration was made or, on the contrary, satisfies those conditions only after that date.
Principiul neutralității fiscale nu se opune unei reglementări naționale care s-ar limita să trateze diferit persoanele impozabile interesate să opteze pentru un regim de declarare și de plată simplificate ale taxei pe valoarea adăugată după cum entitatea sau societatea-mamă deține mai mult de 50 % din acțiunile sau din părțile sociale ale persoanelor subordonate, cel târziu, de la începutul anului civil care precedă anul declarației sau, dimpotrivă, nu îndeplinește aceste condiții decât ulterior acestei date.
Moreover, neither the principle prohibiting the abuse of rights nor the principle of proportionality precludes such legislation.
Pe de altă parte, nici principiul interzicerii abuzului de drept, nici principiul proporționalității nu se opun unei asemenea reglementări.
The second subparagraph of Article 4(4) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes is a provision which, in order to be implemented by a Member State, requires prior consultation by that State of the Advisory Committee on value added tax and the adoption of national legislation authorising persons, in particular companies, established in the territory of the country who, while legally independent, are closely bound to one another by financial, economic and organisational links, no longer to be treated as separate taxable persons for the purposes of value added tax in order to be treated as a single taxable person to whom a single value added tax identification number is allocated and, accordingly, the sole person entitled to submit value added tax declarations.
Articolul 4 alineatul (4) al doilea paragraf din A șasea directivă 77/388 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri este o normă a cărei aplicare de către un stat membru presupune consultarea prealabilă, de către acesta, a comitetului consultativ privind taxa pe valoarea adăugată și adoptarea unei reglementări naționale care să autorizeze persoanele, în special societățile, stabilite pe teritoriul statului membru respectiv și independente din punct de vedere juridic, dar strâns legate între ele prin legături financiare, economice și organizaționale, să înceteze să fie considerate persoane impozabile separate în ceea ce privește taxa pe valoarea adăugată, pentru a fi considerate o persoană impozabilă unică, singura titulară a unui număr individual de identificare în scopuri de taxă pe valoarea adăugată și, prin urmare, singura autorizată să depună declarații privind taxa pe valoarea adăugată.
Where there has been no prior consultation of the Advisory Committee on value added tax, national legislation which meets those criteria constitutes legislation adopted in breach of the procedural requirement laid down in the second subparagraph of Article 4(4) of Sixth Directive 77/388.
În lipsa consultării prealabile a comitetului consultativ privind taxa pe valoarea adăugată, o reglementare națională care ar îndeplini aceste criterii ar constitui o transpunere efectuată cu încălcarea cerinței procedurale prevăzute la articolul 4 alineatul (4) al doilea paragraf din A șasea directivă 77/388.
(see para. 23, operative part 1)
(a se vedea punctul 23 și dispozitiv 1)
(see para. 32, operative part 2)
(a se vedea punctul 32 și dispozitiv 2)
In Case C-162/07,
22 mai 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Corte Suprema di Cassazione (Italy), made by decision of 30 November 2006, received at the Court on 26 March 2007, in the proceedings
În cauza C-162/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Corte suprema di cassazione (Italia), prin Decizia din 30 noiembrie 2006, primită de Curte la 26 martie 2007, în procedura
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 30 January 2008, after considering the observations submitted on behalf of:
HOTĂRÂREA DIN 22.5.2008 — CAUZA C-162/07 avocat general: domnul J. Mazák, grefier: doamna M. Ferreira, administrator principal, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 30 ianuarie 2008, luând în considerare observațiile prezentate:
— the Italian Government, by I. M. Braguglia, acting as Agent, and G. De Bellis, Avvocato dello Stato,
— pentru guvernul italian, de domnul I. M. Braguglia, în calitate de agent, asistat de domnul G. De Bellis, avvocato dello Stato;
— the Cypriot Government, by E. Syméonidou, acting as Agent,
— pentru guvernul cipriot, de doamna E. Syméonidou, în calitate de agent;
— the United Kingdom Government, by C. Gibbs, acting as Agent, and I. Hutton, Barrister,
— pentru guvernul Regatului Unit, de doamna C. Gibbs, în calitate de agent, asistată de domnul I. Hutton, barrister;
— the Commission of the European Communities, by A. Aresu and M. Afonso, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnul A. Aresu și de doamna M. Afonso, în calitate de agenți, având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the second subparagraph of Article 4(4) of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolului 4 alineatul (4) al doilea paragraf din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.
1, the ‘Sixth Directive’).
1, denumită în continuare „a șasea directivă”).
The reference was made in proceedings between Ampliscientifica Srl (‘Ampliscientifica’) and Amplifin SpA (‘Amplifin’) on the one hand and the Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ministry of Finance) and the Agenzia delle Entrate (Revenue Authority) on the other concerning an additional assessment to value added tax (‘VAT’) which was addressed to Amplifin in respect of the years 1990 and 1991.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Ampliscientifica Srl (denumită în continuare „Ampliscientifica”) și Amplifin SpA (denumită în continuare „Amplifin”), pe de o parte, și Ministero dell’Economia e delle Finanze, precum și Agenzia delle Entrate, pe de altă parte, în legătură cu o înștiințare de plată privind taxa pe valoarea adăugată (denumită în continuare „TVA”) pentru anii 1990 și 1991 adresată Amplifin.
Article 4(1) of the Sixth Directive provides as follows:
Articolul 4 alineatul (1) din A șasea directivă prevede:
‘“Taxable person” shall mean any person who independently carries out in any place any economic activity specified in paragraph 2, whatever the purpose or results of that activity.’
„«Persoană impozabilă» înseamnă orice persoană care, în mod independent, desfășoară în orice loc orice activitate economică dintre cele menționate la alineatul (2), indiferent de scopul sau rezultatele activității respective”. [traducere neoficială]
The second subparagraph of Article 4(4) of the Sixth Directive is worded as follows:
Articolul 4 alineatul (4) al doilea paragraf din a șasea directivă prevede:
‘Subject to the consultations provided for in Article 29, each Member State may treat as a single taxable person persons established in the territory of the country who, while legally independent, are closely bound to one another by financial, economic and organisational links.’
„Sub rezerva consultărilor prevăzute la articolul 29, fiecare stat membru poate considera ca persoană impozabilă unică orice persoane stabilite pe teritoriul statului membru respectiv care, fiind independente din punct de vedere juridic, sunt strâns legate între ele prin legături financiare, economice și organizaționale”. [traducere neoficială]
Article 27(1) of the Sixth Directive provides as follows:
Articolul 27 alineatul (1) din a șasea directivă prevede următoarele:
‘The Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, may authorise any Member State to introduce special measures for derogation from the provisions of this Directive, in order to simplify the procedure for charging the tax or to prevent certain types of tax evasion or avoidance.
„Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să introducă măsuri speciale de derogare de la dispozițiile prezentei directive, în scopul simplificării procedurii de colectare a TVA sau al prevenirii anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă.
Measures intended to simplify the procedure for charging the tax, except to a negligible extent, may not affect the amount of tax due at the final consumption stage.’
Măsurile destinate simplificării procedurii de colectare a TVA nu pot influența, decât în mică măsură, valoarea taxei datorate în stadiul consumului final”. [traducere neoficială]
Article 29 of the Sixth Directive sets up an Advisory Committee on VAT.
Prin articolul 29 din a șasea directivă se înființează un comitet consultativ privind TVA.
The Decree of the President of the Republic No 6337
Decretul Președintelui Republicii nr. 633
The third paragraph of Article 73 of the Decree of the President of the Republic No 633 of 26 October 1972 establishing and regulating value added tax (ordinary
Articolul 73 al treilea paragraf din Decretul Președintelui Republicii nr. 633 din 26 octombrie 1972 de instituire și reglementare a taxei pe valoarea adăugată
‘The Minister of Finance shall have authority to issue decrees laying down appropriate rules which provide that declarations of subsidiary companies may be submitted by the parent company or body to the office for the place at which it is registered for tax purposes and that payments … may be made to that office of the total amount due by the parent company or body and by the subsidiary companies, net of any deductible excess.
„Ministrul Finanțelor poate dispune prin decret, stabilind modalitățile corespunzătoare, ca declarațiile filialelor să fie depuse de entitatea sau societatea-mamă la oficiul domiciliului fiscal al acesteia și ca plățile (…) să fie făcute la același oficiu pentru valoarea totală datorată de entitatea sau societatea-mamă și de filiale, după efectuarea deducerilor corespunzătoare.
The declarations, which are also to be signed by the parent company or body, must also be submitted to the offices for the places at which the subsidiary companies are registered for tax purposes, without prejudice to the other obligations and liabilities of those companies.
Declarațiile, semnate și de entitatea sau socie-tatea-mamă, trebuie depuse și la oficiile de la domiciliul fiscal al filialelor, fără a se aduce atingere celorlalte obligații și responsabilități ale acestor societăți.
A company shall be regarded as a subsidiary where over 50% of the shares or stock in that company has been held by another company since the beginning of the previous calendar year.’
Se consideră controlată societatea ale cărei acțiuni sau părți sociale sunt deținute de o altă societate în proporție de mai mult de 50 % încă de la începutul anului civil precedent.”
The Ministerial Decree of 13 December 1979
Decretul ministerial din 13 decembrie 1979
The 1979 Decree organises and facilitates the manner in which payments and declarations can be made by parent companies and subsidiaries by enabling the parent company, to a certain extent, to act on behalf of its subsidiary company or companies.
Decretul din 1979 organizează și facilitează modalitățile de plată și de declarare ale societăților-mamă și ale filialelor, permițând societății-mamă să acționeze, într-o anumită măsură, în numele filialei sau filialelor sale.
Article 2 of the 1979 Decree states that ‘only … companies in which the parent company or body or other subsidiary of that company or body within the meaning of this article has held more than 50% of the share capital or stock since the beginning of the previous calendar year shall be regarded as subsidiary companies’.
Potrivit articolului 2 din Decretul din 1979, „sunt considerate filiale numai societățile […] ale căror acțiuni sau părți sociale sunt deținute în proporție mai mare de 50 % din capitalul acestora, încă de la începutul anului civil precedent, de entitatea sau societatea-mamă sau de o altă societate controlată de acestea, în sensul prezentului articol”.
Article 3 of the 1979 Decree states accordingly that the declaration of the parent company ’also to be signed by the representatives of the subsidiary company, must indicate … the VAT number of the subsidiary companies as well as the competent (VAT) office for each of them’.
Articolul 3 din Decretul din 1979 precizează astfel că declarația societății-mamă, „semnată și de reprezentanții filialelor, trebuie să conțină […] numărul de identificare în scopuri de TVA al filialelor, precum și oficiul [pentru TVA] competent pentru fiecare dintre acestea”.
The first paragraph of Article 5 of the 1979 Decree provides as follows:
Articolul 5 primul paragraf din Decretul din 1979 prevede următoarele:
‘A parent company or body wishing to rely on this decree must also submit the annual declarations of its subsidiaries to the [VAT] office for the place at which it is registered for tax purposes.
„Entitatea sau societatea-mamă care invocă posibilitatea prevăzută de prezentul decret trebuie să depună la oficiul pentru [TVA] de la propriul domiciliu fiscal și declarațiile anuale ale filialelor sale.
Those declarations, which are also to be signed by the representative of the parent company or body, must also be submitted, together with their annexes, by the subsidiary companies to the competent VAT office for each of them.
Aceste declarații, semnate și de reprezentantul entității sau al societății-mamă, trebuie depuse de filiale, împreună cu anexele corespunzătoare, și la oficiul pentru TVA competent pentru fiecare dintre ele.
The name of the parent company or body along with the appropriate VAT number must be stated in the declarations of the subsidiary company.’
În declarațiile filialelor trebuie să se menționeze entitatea sau societatea-mamă cu numărul corespunzător de identificare în scopuri de TVA”.
The dispute in the main proceedings concerns the tax declarations submitted by Ampliscientifica for 1990 and by Amplifin for 1990 and 1991 (‘the contetsted
Acțiunea principală privește declarațiile fiscale depuse de Ampliscientifica pentru anul 1990 și de Amplifin pentru anii 1990 și 1991 (denumite în continuare
Ampliscientfica and Amplifin are companies incorporated under Italian law which formed part of the Amplifon group, which was engaged in the research and development of new scientific instruments.
„declarațiile în litigiu”), Ampliscientifica și Amplifin fiind societăți de drept italian înființate în cadrul grupului Amplifon, a cărui activitate privește cercetarea și dezvoltarea de noi instrumente științifice.
More than 50% of the share capital of Amplifscientifica, which was formed in February 1989, was subscribed by Amplaid SpA, 99% of which was in turn controlled by Amplifin.
Ampliscientifica, înființată în luna februarie 1989, era deținută în proporție mai mare de 50 % de Amplaid SpA, care, la rândul său, era deținută în proporție de 99 % de Amplifin.
Ampliscientifica’s business ceased in February 1993.
În cursul anului 1993, Ampliscientifica și-a încetat activitatea.