natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Primarily, the Commission contends that the first contested letter does not, of itself, produce any legal effects but is purely interpretative .
Cu titlu principal, Comisia arată că prima scrisoare atacată nu produce niciun efect juridic propriu, ci are un caracter pur interpretativ.
With regard, first, to the general rule at issue, the first contested letter merely repeats the Commission’s interpretation of the third subparagraph of Article 32(1) of the general regulation and, of itself, does not produce any legal effect vis-à-vis the Italian Republic .
În primul rând, în ceea ce privește norma generală în litigiu, prima scrisoare atacată s-ar limita să amintească interpretarea dată de către Comisie articolului 32 alineatul (1) al treilea paragraf din regulamentul general și nu ar produce niciun efect juridic propriu față de Republica Italiană.
With regard, secondly, to the request for information concerning advance payments, that request was merely an implementing step and the practical expression of the rules concerning the eligibility of expenditure and, in particular, of the rules on proof of expenditure laid down in Regulation No 448/2004.
În al doilea rând, în ceea ce privește cererea de comunicare a informațiilor referitoare la avansuri, aceasta nu ar fi decât o normă de aplicare și o explicație practică a reglementării privind eligibilitatea cheltuielilor și, în mod mai specific, a normelor de justificare a cheltuielilor prevăzute de Regulamentul nr. 448/2004.
Thirdly and finally, the statement that, pending receipt of the information concerning advance payments, the payment procedures at issue would be suspended or would remain suspended reflects the Commission’s obligation, pursuant to the principles of sound financial management, not to follow up payment applications
În al treilea și în ultimul rând, în ceea ce privește mențiunea conform căreia, până la comunicarea informațiilor referitoare la avansuri, procedurile de plată în cauză vor fi sau vor rămâne întrerupte, aceasta ar fi corespuns unei obligații a Comisiei ca, în temeiul principiilor unei bune gestiuni financiare, să nu dea curs unor cereri de plată
That statement reflects the fact that, in the absence of the required information, the Commission cannot make the requested payments without expressing its view as to whether or not the payment applications at issue are justified.
Aceasta ar exprima imposibilitatea în care s-ar afla Comisia ca, în lipsa informațiilor cerute, să efectueze plățile solicitate, fără a exprima totuși o opinie a Comisiei în legătură cu temeinicia cererilor de plată în litigiu.
In reply to the Italian Republic’s argument, the Commission contends that, in accordance with settled case-law, the question whether the first contested letter is an actionable measure cannot be determined by reference to the fact that the general rule at issue, to which it refers, may be unlawful or even to the possibility that, in adopting that rule, the Commission exceeded its powers.
Ca răspuns la argumentarea Republicii Italiene, Comisia arată că, în conformitate cu jurisprudența, caracterul atacabil al primei scrisori atacate nu poate fi dedus din eventuala nelegalitate a normei generale în litigiu la care aceasta se referă, sau nici chiar din eventuala depășire a prerogativelor sale de către Comisie atunci când a adoptat această normă.
In the alternative, the Commission alleges that the first contested letter merely confirms the view expressed by it in the interpretative memorandum.
În subsidiar, Comisia invocă faptul că prima scrisoare atacată are un caracter pur confirmativ.
That letter confirmed the general rule at issue set out in the letters of 14 May and 29 July 2003 and, before those letters were adopted, in the interpretative memorandum.
Aceasta ar confirma norma generală în litigiu expusă în scrisorile din 14 mai și din 29 iulie 2003, precum și în nota de interpretare, chiar înainte de adoptarea scrisorilor menționate.
Those letters definitively ended the institutional debate on the question of the eligibility of advance payments.
Aceste scrisori ar fi încheiat în mod definitiv dezbaterea instituțională inițiată cu privire la eligibilitatea avansurilor.
In paragraphs 36 and 37 of the judgment in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03, cited in paragraph 36 above, the Court of Justice confirmed that the letter of 14 May 2003 reflected the definitive outcome of are consideration of that question.
La punctele 36 și 37 din Hotărârea din 24 noiembrie 2005, punctul 36 de mai sus, Curtea ar fi confirmat că scrisoarea din 14 mai 2003 redă rezultatul definitiv al unei reanalizări a acestei probleme.
Finally, the Commission argues that the Italian Republic can obtain no real advantage from the annulment of the first contested letter inasmuch as the Commission will continue in any event to apply the criteria laid down in the interpretative memorandum when considering the payment applications at issue.
În final, Comisia arată că Republica Italiană nu poate aștepta niciun avantaj real în urma eventualei anulări a primei scrisori atacate, în măsura în care, în orice caz, Comisia va continua să aplice criteriile stabilite în nota de interpretare pentru a examina cererile de plată în litigiu.
The Italian Republic claims that the action against the first contested letter is admissible.
Republica Italiană susține că acțiunea îndreptată împotriva primei scrisori atacate este admisibilă.
That letter, of itself, produces legal effects and could directly modify its
Această scrisoare ar fi de natură să producă efecte juridice proprii și
ITALY v COMMISSION legal position, which means that, in accordance with settled case-law, it constitutes an actionable measure for the purposes of Article 230 EC.
ITALIA/COMISIA ar fi susceptibilă să modifice situația sa juridică în mod direct, astfel încât ar constitui, conform unei jurisprudențe constante, un act atacabil în sensul articolului 230 CE.
In the first place, the first contested letter contains, in accordance with the contents of the letters of 29 July 2003 and 25 March 2004, an injunction to include information relating to advance payments in the statements of expenditure at issue.
Pe de o parte, potrivit conținutului scrisorilor din 29 iulie 2003 și din 25 martie 2004, prima scrisoare atacată ar cuprinde o somație de a comunica, în declarațiile de cheltuieli în litigiu, informații privitoare la avansuri.
In the second place, the first contested letter added a new element to the rules governing the eligibility of expenditure and certification thereof, and to the Commission’s earlier letters, inasmuch as it attached a penalty to the injunction to transmit information concerning advance payments.
Pe de altă parte, prima scrisoare atacată ar avea un caracter inovator în raport cu normele care reglementează eligibilitatea cheltuielilor și certificarea acestora și cu scrisorile anterioare ale Comisiei, în măsura în care ar prevedea că somația de a comunica informațiile privitoare la avansuri va fi însoțită de o sancțiune.
The letter stated that the payment applications at issue would not be dealt with so long as the information concerning advance payments had not been sent .
Întradevăr, scrisoarea precizează că nu se va da curs cererilor de plată în litigiu atât timp cât nu se vor comunica informațiile privitoare la avansuri.
Thus, contrary to the applicable rules, the first contested letter introduced a new, purely procedural, ground for rejecting payment applications .
Prima scrisoare atacată ar fi introdus astfel, cu încălcarea reglementării aplicabile, un nou caz, de natură pur procedurală, de respingere a cererilor de plată.
Finally, the Italian Republic challenges the Commission’s argument that the first contested letter merely confirms the view expressed by it in the interpretative memorandum.
În sfârșit, Republica Italiană contestă argumentarea Comisiei conform căreia prima scrisoare atacată ar fi un act pur confirmativ.
According to settled case-law, an action for annulment under Article 230 EC is available in the case of all measures adopted by the institutions, whatever their nature or form, which are intended to produce legal effects (see the judgment in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03, cited in paragraph 36 above, paragraph 32 and the caselaw cited therein).
Potrivit unei jurisprudențe constante, acțiunea în anulare întemeiată pe articolul 230 CE se poate formula cu privire la toate dispozițiile adoptate de către instituții, indiferent de natura sau de forma acestora, care urmăresc să producă efecte juridice (a se vedea Hotărârea din 24 noiembrie 2005, punctul 36 de mai sus, punctul 32 și jurisprudența citată).
In order to assess whether the first contested letter produces legal effects for the purposes of the caselaw cited above in that it asks the Italian Republic to complete the statements of expenditure at issue by indicating, in respect of each measure, the amount of the advance payments at issue which had been paid or which were to be paid and in that it states that the payment procedures under way in respect of the payment applications at issue would be suspended or would remain suspended until that information was received, regard must be had both to the substance of the letter and to the context in which it was adopted (see the order in Case C-50/90 Sunzest v Commission [1991] ECR I-2917, paragraph 13).
Pentru a aprecia dacă prima scrisoare atacată produce efecte juridice în sensul jurisprudenței citate anterior, în măsura în care solicită Republicii Italiene să completeze declarațiile de cheltuieli în litigiu prin indicarea, pentru fiecare măsură, a cuantumului avansurilor în litigiu plătite sau eventual plătite și în măsura în care precizează că procedurile declanșate cu privire la cererile de plată în litigiu vor fi sau vor rămâne întrerupte până la primirea informațiilor respective, trebuie să se analizeze conținutul și, în același timp, contextul în care aceasta a fost adoptată (a se vedea Ordonanța Curții din 13 iunie 1991, Sunzest/Comisia, C-50/90, Rec., p. I-2917, punctul 13).
It should be noted, first, that the Italian Republic’s allegation that the first contested letter imposed a penalty on it by stating that the payment applications at issue would not be dealt with until the information concerning advance payments had been received is essentially a criticism of the state of in action prolonged by the Commission .
În primul rând, în ceea ce privește susținerea Republicii Italiene conform căreia prima scrisoare atacată iar impune o sancțiune prin indicarea faptului că nu se va da curs cererilor de plată în litigiu până la primirea informațiilor referitoare la avansuri, este necesar să se constate că aceasta echivalează, în esență, cu denunțarea unei stări prelungite de inacțiune din partea Comisiei.
As it admitted at the hearing, the Italian Republic considers that the Commission should have been required in those circumstances to make the payments corresponding to the payment applications at issue within the two-month time-limit laid down in the fourth subparagraph of Article 32(1) of the general regulation .
Astfel cum a recunoscut în cursul ședinței, Republica Italiană apreciază că, în speță, Comisia ar fi fost obligată să efectueze plățile corespunzătoare cererilor de plată în litigiu în termenul de două luni prevăzut la articolul 32 alineatul (1) al patrulea paragraf din regulamentul general.
It should be pointed out in that regard that when the Commission receives a payment application which is acceptable within the meaning of Article 32(3) of the general regulation, it is not entitled to prolong a state of inaction.
În această privință, trebuie amintit că, atunci când este sesizată cu o cerere de plată admisibilă în sensul articolului 32 alineatul (3) din regulamentul general, Comisia nu este autorizată să prelungească o stare de inacțiune.
ITALY v COMMISSION available funding, the Commission is to make the related interim payments within no more than two months of receipt of that application, in accordance with the fourth subparagraph of Article 32(1) of the general regulation .
ITALIA/COMISIA disponibilităților bugetare, Comisia trebuie să efectueze plățile intermediare corespunzătoare acestei cereri într-un termen care să nu depășească două luni de la primirea acesteia, în conformitate cu articolul 32 alineatul (1) al patrulea paragraf din regulamentul general.
If that action for failure to act had been declared well founded, the Commission would have been required, pursuant to Article 233 EC, to take the necessary measures to comply with the judgment (see Joined Cases T-314/04 and T-414/04 Germany v Commission, paragraph 48).
În situația în care această acțiune în constatarea abținerii de a acționa ar fi fost declarată întemeiată, Comisiei iar fi revenit obligația să ia măsurile impuse de executarea hotărârii, conform articolului 233 CE (Hotărârea din 14 decembrie 2006, Germania/Comisia, citată anterior, punctul 48).
That conclusion is not called into question by the fact that the Italian Republic was expressly informed, by the first contested letter, of the Commission’s refusal to act.
Această soluție nu poate fi repusă în discuție pentru motivul că, prin intermediul primei scrisori atacate, Republica Italiană a fost informată în mod expres în legătură cu refuzul de a acționa al Comisiei.
A refusal to act, however explicit it may be, can be brought before the Court under Article 232 EC since it does not put an end to the failure to act (Case 302/87 Parliament v Council [1988] ECR 5615, paragraph 17).
Un refuz de a acționa, indiferent cât de explicit, poate fi deferit Curții în temeiul articolului 232 CE, atât timp cât nu pune capăt abținerii de a acționa (Hotărârea Curții din 27 septembrie 1988, Parlamentul Euro-pean/Consiliul, 302/87, Rec., p. 5615, punctul 17).
In any event, as the Commission confirmed at the hearing — without being contradicted by the Italian Republic — the state of in action disclosed by the first contested letter was only temporary and did not continue after the reasons justifying it had disappeared, inasmuch as the Commission finally adopted a decision on the payment applications at issue.
În orice caz, astfel cum a confirmat Comisia în cursul ședinței, fără a fi contrazisă de Republica Italiană cu privire la acest aspect, starea de inacțiune evidențiată de prima scrisoare atacată nu a fost decât temporară și nu sa menținut după ce au dispărut motivele care au justificat-o, de vreme ce Comisia a adoptat în final o decizie cu privire la cererile de plată în litigiu.
That final decision was communicated to the Italian Republic by letter No 8799 of 24 August 2005, against which the Italian Republic brought an action (Case T-402/05).
Prin scrisoarea nr. 8799 din 24 august 2005, această decizie finală a fost comunicată Republicii Italiene, care a formulat o acțiune împotriva acesteia (T-402/05).
Consequently, it must be held that the first contested letter, insofar as it disclosed to the Italian Republic the Commission’s refusal to act in regard to the payment applications at issue, produced no legal effects which can be contested in the context of an action for annulment under Article 230 EC.
În consecință, este necesar să se considere că prima scrisoare atacată, în măsura în care a comunicat Republicii Italiene refuzul Comisiei de a acționa cu privire la cererile de plată în litigiu, nu a produs niciun efect juridic care ar putea să fie contestat în cadrul unei acțiuni în anulare introduse în temeiul articolului 230 CE.
With regard, secondly, to the statement that the Italian Republic had to send the Commission information concerning the advance payments, it should be pointed out that the first contested letter is thereby referring back to an obligation to provide statements which arises, in the case of that Member State, from the combined application of the general rule at issue and the decision contained in the letter of 14 May 2003 (see paragraph 25 above), the effect of which is that the only unsupported advance payments eligible for co-financing by the Funds are those which relate either to aid in respect of which a final decision granting that aid was adopted no later than 19 February 2003 or to aid granted in the context of a tendering procedure which was concluded by that date at the latest.
În al doilea rând, în ceea ce privește mențiunea potrivit căreia Republica Italiană va trebui să comunice Comisiei informațiile referitoare la avansuri, trebuie precizat că prima scrisoare atacată se referă în acest mod, prin trimitere, la o obligație de declarare care ar rezulta, pentru acest stat membru, dintr-o aplicare coroborată a normei generale în litigiu și a deciziei cuprinse în scrisoarea din 14 mai 2003 (a se vedea punctul 25 de mai sus), de unde reiese că sunt eligibile pentru cofinanțarea fondurilor numai avansurile nejustificate care se raportează fie la ajutoare pentru care decizia finală de acordare a fost adoptată cel mai târziu la 19 februarie 2003, fie la ajutoare alocate în cadrul unei proceduri de licitație care sa finalizat cel mai târziu la aceeași dată. Întradevăr, prima scrisoare atacată trimite în mod explicit la scrisoarea nr.
The first contested letter expressly refers to letter No 2772 of 21 March 2005 (see paragraph 31 above), which in turn refers to the letter of 29 July 2003, rectifying the letter of 14 May 2003 (see paragraph 27 above).
2772 din 21 martie 2005 (a se vedea punctul 31 de mai sus), care, la rândul său, trimite la scrisoarea din 29 iulie 2003, de rectificare a scrisorii din 14 mai 2003 (a se vedea punctul 27 de mai sus).
It is thus clear from the very content of the first contested letter that it was intended to remind the Italian Republic, when the payment applications at issue were being considered, that it had an obligation to provide statements under the rules governing the eligibility of expenditure and, in particular, the general rule at issue.
Astfel, din chiar conținutul primei scrisori atacate rezultă că aceasta urmărea să amintească Republicii Italiene, cu ocazia examinării cererilor de plată în litigiu, obligația de declarare care iar reveni în temeiul reglementării care guvernează eligibilitatea cheltuielilor și, în special, în temeiul normei generale în litigiu.
In order to ascertain whether that letter actually does no more than remind the Italian Republic of obligations that flow from Community rules, without changing the scope of those rules, or whether, on the other hand, that letter is capable of producing legal effects, certain questions going to the substance of the present case must be decided (see, to that effect, Case C-57/95 France v Commission [1997] ECR I-1627, paragraphs 9 and 10, and the judgment in Joined Cases C-138/03, C-324/03 and C-431/03, cited in paragraph 36 above, paragraphs 33 to 35).
Pentru a verifica dacă prima scrisoare atacată se limitează efectiv să amintească Republicii Italiene obligațiile rezultate din reglementarea comunitară, fără să modifice domeniul de aplicare al acesteia, sau dacă, dimpotrivă, aceasta este susceptibilă să producă efecte juridice, se impune soluționarea anumitor chestiuni de fond ridicate de prezentul litigiu (a se vedea în acest sens Hotărârea Curții din 20 martie 1997, Franța/Comisia, C-57/95, Rec., p. I-1627, punctele 9 și 10, și Hotărârea din 24 noiembrie 2005, punctul 36 de mai sus, punctele 33-35).
The Italian Republic relies on nine pleas in law in support of its application for annulment of the first, second, third, fourth and fifth contested letters (collectively,
Republica Italiană invocă nouă motive în susținerea cererii sale de anulare a primei, a celei de a doua, a celei de a treia, a celei de a patra și a celei de a cincea scrisori atacate
The first plea alleges lack of a legal basis and infringement of the provisions governing financial control .
Primul motiv este întemeiat pe lipsa unui temei juridic și pe încălcarea dispozițiilor care reglementează controlul financiar.
The second plea alleges a complete failure to state reasons .
Al doilea motiv se întemeiază pe lipsa absolută de motivare.
The third plea alleges failure to follow the procedures for the adoption of Commission decisions and infringement of the Commission’s Rules of Procedure.
Al treilea motiv se referă la nerespectarea procedurii de adoptare a deciziilor Comisiei, precum și la încălcarea Regulamentului de procedură al acesteia.
The fifth plea alleges infringement of the provisions concerning the eligibility of expenditure.
Al cincilea motiv se referă la încălcarea dispozițiilor privitoare la eligibilitatea cheltuielilor.
The sixth plea alleges infringement of the principle of proportionality and misuse of powers.
Al șaselea motiv se întemeiază pe încălcarea principiului proporționalității și pe un abuz de putere.
The seventh plea alleges infringement of Regulation No 448/2004, the principles of equal treatment and legal certainty, and the contradictory nature of the contested letters.
Al șaptelea motiv este întemeiat pe încălcarea Regulamentului nr. 448/2004, a principiilor egalității de tratament și securității juridice, precum și pe caracterul contradictoriu al scrisorilor atacate.
The eighth plea alleges infringement of Article 9 of Regulation No 438/2001.
Al optulea motiv se referă la încălcarea articolului 9 din Regulamentul nr. 438/2001.
Finally, the ninth plea alleges infringement of the principle of simplified procedures.
În sfârșit, al nouălea motiv este întemeiat pe încălcarea unui principiu al simplificării.
Since the Commission has contested the admissibility of the third plea in law, it should be considered first .
Întrucât Comisia a contestat admisibilitatea celui de al treilea motiv, este necesar ca, mai întâi, să fie examinat motivul respectiv.
It should also be borne in mind that the solution to the admissibility issue raised in paragraph 65 above depends on the answers given to questions of substance concerning (i) the interpretation of the Community rules concerning the eligibility of expenditure and (ii) the inevitable consequences flowing from those rules at the stage of the declaration and certification of expenditure.
De asemenea, trebuie să se amintească faptul că soluționarea problemei de admisibilitate, ridicată la punctul 65 de mai sus, depinde de răspunsurile ce urmează a fi date în legătură cu chestiunile de fond care privesc, pe de o parte, interpretarea reglementării comunitare în materie de eligibilitate a cheltuielilor, iar, pe de altă parte, consecințele inevitabile care decurg din această reglementare în etapa declarării și a certificării cheltuielilor.
Since those questions of substance have been raised by the fourth and fifth pleas in law, on the one hand, and by the eighth and ninth pleas in law, on the other, those pleas should be considered immediately after the third plea.
Întrucât aceste chestiuni de fond au fost ridicate, pe de o parte, prin al patrulea și al cincilea motiv și, pe de altă parte, prin al optulea și al nouălea motiv, se impune să fie examinate ulterior acestea.
The third plea in law, alleging failure to follow the procedures for the adoption of Commission decisions and infringement of the Commission’s Rules of Procedure
Cu privire la al treilea motiv, întemeiat pe nerespectarea procedurii de adoptare a deciziilor Comisiei, precum și pe încălcarea Regulamentului de procedură al acesteia
The Italian Republic claims essentially that, by sending it the contested letters, the Commission was notifying it of decisions which had clearly not been adopted in accordance with the procedure laid down in its Rules of Procedure.
Republica Italiană susține în esență că, prin comunicarea scrisorilor atacate, Comisia ia notificat decizii care, în aparență, nu au fost adoptate cu respectarea procedurii prevăzute de Regulamentul de procedură al acesteia.
The Commission contends that the third plea should be rejected as inadmissible, pursuant to Article 44(1)(c) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance .
Comisia solicită respingerea celui de al treilea motiv ca inadmisibil, în temeiul dispozițiilor articolului 44 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.