natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In accordance with Article 52(2) of the Charter, it applies under the conditions defined in these two Articles.
În conformitate cu articolul 52 alineatul (2), acesta se aplică în c on d i ţ ii le prevăzute la articolele m en ţ i on a te anterior.
Explanation on Article 47 — Right to an effective remedy and to a fair trial
E x p li ca ţ i e cu privire la articolul 47 – Dreptul la o cale de atac eficientă şi la un proces echitabil
The first paragraph is based on Article 13 of the ECHR:
Primul paragraf se întemeiază pe articolul 13 din CEDO:
‘Everyone whose rights and freedoms as set forth in this Convention are violated shall have an effective remedy before a national authority notwithstanding that the violation has been committed by persons acting in an official capacity.’
„Orice persoană ale cărei drepturi şi liber t ă ţ i recunoscute de prezenta C on v en ţ i e sunt încălcate are dreptul să se adreseze efectiv unei in s t an ţ en a ţ i on ale , chiar şi atunci când încălcarea s-ar datora unor persoane care au a c ţ i on at în exercitarea at r i b u ţ ii lor lor oficiale”.
However, in Union law the protection is more extensive since it guarantees the right to an effective remedy before a court.
Cu toate acestea, p ro te c ţ ia din dreptul Uniunii este mai extinsă, deoarece aceasta garantează dreptul de a apela efectiv la un judecător.
According to the Court, that general principle of Union law also applies to the Member States when they are implementing Union law.
Potrivit Cu r ţ ii , acest principiu general de drept al Uniunii se aplică şi statelor membre în cazul în care acestea aplică dreptul Uniunii.
The inclusion of this precedent in the Charter has not been intended to change the system of judicial review laid down by the Treaties, and particularly the rules relating to admissibility for direct actions before the Court of Justice of the European Union.
M en ţ i on are a acestei j u r i s p r u den ţ e în cartă nu avea ca obiect modificarea sistemului de control j u r i s d i c ţ i on al prevăzut în tratate şi, în special, a normelor privind admisibilitatea a c ţ i un i lor formulate direct în f a ţ a Cu r ţ ii de J u s t i ţ i e a Uniunii Europene.
The European Convention has considered the Union's system of judicial review including the rules on admissibility, and confirmed them while amending them as to certain aspects, as reflected in Articles 251 to 281 of the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular in the fourth paragraph of Article 263.
C on v en ţ ia Europeană a examinat sistemul de control j u r i s d i c ţ i on al al Uniunii, inclusiv normele privind admisibilitatea, şi la confirmat, modificând în să anumite aspecte, după cum se arată la articolele 251-281 din Tratatul privind f un c ţ i on are a Uniunii Europene şi, în special, la articolul 263 alineatul (4).
Article 47 applies to the institutions of the Union and of Member States when they are implementing Union law and does so for all rights guaranteed by Union law.
Articolul 47 se aplică in s t i tu ţ ii lor Uniunii şi ale statelor membre în cazul în care acestea pun în aplicare dreptul Uniunii pentru toate drepturile garantate de dreptul Uniunii.
The second paragraph corresponds to Article 6(1) of the ECHR which reads as follows:
Al doilea paragraf corespunde articolului 6 alineatul (1) din CEDO, cu următorul text:
‘In the determination of his civil rights and obligations or of any criminal charge against him, everyone is entitled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal established by law.
„Orice persoană are dreptul la judecarea în mod echitabil, în mod public şi într-un termen rezonabil a cauzei sale, de către o in s t an ţ ă independentă şi im p ar ţ i al ă , instituită de lege, care va hotărî fie asupra încălcării drepturilor şi a o b li g a ţ ii lor sale cu caracter civil, fie asupra temeiniciei oricărei a cu za ţ ii în materie penală îndreptate împotriva sa.
Judgment shall be pronounced publicly but the press and public may be excluded from all or part of the trial in the interests of morals, public order or national security in a democratic society, where the interests of juveniles or the protection of the private life of the parties so require, or to the extent strictly necessary in the opinion of the court in special circumstances where publicity would prejudice the interests of justice.’
Hotărârea trebuie să fie p ro nu n ţ at ă în mod public, dar accesul în sala de ş e din ţ ă poate fi interzis presei şi publicului pe întreaga durată a procesului sau a unei p ă r ţ ia acestuia, în interesul m o r a li t ă ţ ii , al ordinii publice ori al se cu r i t ă ţ ii na ţ i on ale într-o societate democratică, atunci când interesele minorilor sau p ro te c ţ ia vi e ţ ii private a p ă r ţ i lor la proces o impun, sau în măsura considerată absolut necesară de către in s t an ţ ă , atunci când, în împrejurări speciale, publicitatea ar fi de natură să aducă atingere intereselor j u s t i ţ i ei ” .
In Union law, the right to a fair hearing is not confined to disputes relating to civil law rights and obligations.
În dreptul Uniunii, dreptul de a se adresa unei in s t an ţ e nu se aplică numai pentru plângerile privind drepturile şi o b li g a ţ ii le cu caracter civil.
Nevertheless, in all respects other than their scope, the guarantees afforded by the ECHR apply in a similar way to the Union.
Cu toate acestea, cu e x ce p ţ ia domeniului lor de aplicare, g ar an ţ ii le oferite de CEDO se aplică în mod similar în Uniune.
With regard to the third paragraph, it should be noted that in accordance with the case-law of the European Court of Human Rights, provision should be made for legal aid where the absence of such aid would make it impossible to ensure an effective remedy (ECHR judgment of 9 October 1979, Airey, Series A, Volume 32, p. 11).
În ceea ce priveşte paragraful al treilea, trebuie observat faptul că, în conformitate cu j u r i s p r u den ţ a Cu r ţ ii Europene a Drepturilor Omului, trebuie acordată a s i ste n ţ ă juridică în cazurile în care a b se n ţ a acesteia ar face ineficientă garantarea accesului efectiv la j u s t i ţ i e (hotărârea CEDO din 9 octombrie 1979, Airey, seria A, volumul 32, p. 11).
There is also a system of legal assistance for cases before the Court of Justice of the European Union.
Există, de asemenea, şi un sistem de a s i ste n ţ ă judiciară pentru cazurile de la Curtea de J u s t i ţ i e a Uniunii Europene.
Explanation on Article 48 — Presumption of innocence and right of defence
E x p li ca ţ i e cu privire la articolul 48 – P r e zu m ţ ia den e v in o v ă ţ i e şi dreptul la apărare
Article 48 is the same as Article 6(2) and(3) of the ECHR, which reads as follows:
Domeniul de aplicarea articolului 48 este identic cu cel al articolului 6 alineatele (2) şi (3) din CEDO, având următorul text:
Everyone charged with a criminal offence has the following minimum rights:
Orice acuzat are, în special, dreptul:
(a) to be informed promptly, in a language which he understands and in detail, of the nature and cause of the accusation against him;
(a) să fie informat, în termenul cel mai scurt, într-o limbă pe care o în ţ e lege şi în mod am ă nu n ţ i t , asupra naturii şi cauzei a cu za ţ i ei aduse împotriva sa;
(b) to have adequate time and facilities for the preparation of his defence;
(b) să dispună de timpul şi de înlesnirile necesare pregătirii apărării sale;
(c) to defend himself in person or through legal assistance of his own choosing or, if he has not sufficient means to pay for legal assistance, to be given it free when the interests of justice so require;
(c) să se apere el însuşi sau să fie asistat de un apărător ales de el şi, dacă nu dispune de mijloacele necesare pentru a plăti un apărător, să poată fi asistat în mod gratuit de un avocat din oficiu, atunci când interesele j u s t i ţ i ei o cer;
(d) to examine or have examined witnesses against him and to obtain the attendance and examination of witnesses on his behalf under the same conditions as witnesses against him;
(d) să întrebe sau să solicite audierea martorilor acuzării şi să o b ţ in ă citarea şi audierea martorilor apărării în aceleaşi c on d i ţ ii ca şi martorii acuzării;
(e) to have the free assistance of an interpreter if he cannot understand or speak the language used in court.’
(e) să fie asistat în mod gratuit de un interpret, dacă nu în ţ e lege sau nu vorbeşte limba folosită la audiere.”
In accordance with Article 52(3), this right has the same meaning and scope as the right guaranteed by the ECHR.
În conformitate cu articolul 52 alineatul (3), acest drept are acelaşi în ţ ele s şi acelaşi domeniu de aplicare ca şi dreptul garantat prin CEDO.
Explanation on Article 49 — Principles of legality and proportionality of criminal offences and penalties
E x p li ca ţ i e cu privire la articolul 49 – Principiile legal i t ă ţ ii şi p ro por ţ i on a li t ă ţ ii in f r a c ţ i un i lor şi pedepselor
This Article follows the traditional rule of the non-retroactivity of laws and criminal sanctions.
Acest articol reia norma clasică an e r e t ro act iv i t ă ţ ii legilor şi a pedepselor.
There has been added the rule of the retroactivity of a more lenient penal law, which exists in a number of Member States and which features in Article 15 of the Covenant on Civil and Political Rights.
A fost adăugată regula r e t ro act iv i t ă ţ ii legii penale mai favorabile, care există în numeroase state membre şi care este prevăzută la articolul 15 din Pactul cu privire la drepturile civile şi politice.
Article 7 of the ECHR is worded as follows:
Articolul 7 din CEDO este redactat după cum urmează:
No one shall be held guilty of any criminal offence on account of any act or omission which did not constitute a criminal offence under national or international law at the time when it was committed.
„(1) Nimeni nu poate fi condamnat pentru o a c ţ i un e sau o omisiune care, în momentul în care a fost săvârşită, nu constituia o in f r a c ţ i un e , potrivit dreptului na ţ i on al sau intern a ţ i on al .
Nor shall a heavier penalty be imposed than the one that was applicable at the time the criminal offence was committed.
De asemenea, nu se poate aplica o pedeapsă mai severă decât aceea care era aplicabilă în momentul săvârşirii in f r a c ţ i unii .
This Article shall not prejudice the trial and punishment of any person for any act or omission which, at the time when it was committed, was criminal according to the general principles of law recognised by civilised nations.’
Prezentul articol nu va aduce atingere judecării şi pedepsirii unei persoane vinovate de o a c ţ i un e sau de o omisiune care, în momentul săvârşirii sale, era considerată in f r a c ţ i un e potrivit principiilor generale de drept recunoscute den a ţ i un i le civilizate.”
In paragraph 2, the reference to ‘civilised’ nations has been deleted; this does not change the meaning of this paragraph, which refers to crimes against humanity in particular.
Termenul „civilizate” din alineatul (2) a fost eliminat, fapt care nu implică nicio modificarea în ţ ele s u l u i alineatului, care se referă în special la crimele împotriva uman i t ă ţ ii .
In accordance with Article 52(3), the right guaranteed here therefore has the same meaning and scope as the right guaranteed by the ECHR.
În conformitate cu articolul 52 alineatul (3), acest drept are, prin urmare, acelaşi în ţ ele s şi acelaşi domeniu de aplicare ca şi dreptul garantat prin CEDO.
Paragraph 3 states the general principle of proportionality between penalties and criminal offences which is enshrined in the common constitutional traditions of the Member States and in the case-law of the Court of Justice of the Communities.
Alineatul (3) reia principiul general al p ro por ţ i on a li t ă ţ ii in f r a c ţ i un i lor şi a pedepselor, consacrat de t r a d i ţ ii le c on s t i tu ţ i on ale comune ale statelor membre şi de j u r i s p r u den ţ a Cu r ţ ii de J u s t i ţ i e a Comun i t ă ţ i lor Europene.
Explanation on Article 50 — Right not to be tried or punished twice in criminal proceedings for the same criminal offence
E x p li ca ţ i e cu privire la articolul 50 – Dreptul de a nu fi judecat sau condamnat de două ori pentru aceeaşi in f r a c ţ i un e
Article 4 of Protocol No 7 to the ECHR reads as follows:
Articolul 4 din Protocolul nr. 7 la CEDO are următorul text:
No one shall be liable to be tried or punished again in criminal proceedings under the jurisdiction of the same State for an offence for which he has already been finally acquitted or convicted in accordance with the law and penal procedure of that State.
„(1) Nimeni nu poate fi urmărit sau pedepsit penal de către j u r i s d i c ţ ii le aceluiaşi Stat pentru săvârşirea in f r a c ţ i unii pentru care a fost deja achitat sau condamnat printr-o hotărâre definitivă conform legii şi procedurii penale ale acestui Stat.
The provisions of the preceding paragraph shall not prevent the reopening of the case in accordance with the law and the penal procedure of the State concerned, if there is evidence of new or newly discovered facts, or if there has been a fundamental defect in the previous proceedings, which could affect the outcome of the case.
D i s p o z i ţ ii le paragrafului precedent nu împiedică redeschiderea procesului, conform legii şi procedurii penale a Statului respectiv, dacă fapte noi sau recent descoperite sau un viciu fundamental în cadrul procedurii precedente sunt de natură să afecteze hotărârea p ro nu n ţ at ă .
No derogation from this Article shall be made under Article 15 of the Convention.’
Nicio derogare de la prezentul articol nu este îngăduită în temeiul art. 15 din c on v en ţ i e ” .
The rule prohibiting cumulation refers to cumulation of two penalties of the same kind, that is to say criminal-law penalties.
Se precizează faptul că regula ce interzice cumulul se referă la două sa n c ţ i un i de aceeaşi natură, în cazul de f a ţ ă penale.
In accordance with Article 50, the ‘non bis in idem’ rule applies not only within the jurisdiction of one State but also between the jurisdictions of several Member States.
În conformitate cu articolul 50, regula „non bis in idem” nu se aplică numai în cadrul j u r i s d i c ţ i ei aceluiaşi stat, ci şi în cel al j u r i s d i c ţ ii lor mai multor state membre.
The very limited exceptions in those Conventions permitting the Member States to derogate from the ‘non bis in idem’ rule are covered by the horizontal clause in Article 52(1) of the Charter concerning limitations.
E x ce p ţ ii le limitate prin care aceste c on v en ţ ii le permit statelor membre derogarea de la regula „non bis in idem” sunt acoperite de clauza orizontală din articolul 52 alineatul (1) privind restrângerile.
As regards the situations referred to by Article 4 of Protocol No 7, namely the application of the principle within the same Member State, the guaranteed right has the same meaning and the same scope as the corresponding right in the ECHR.
În ceea ce priveşte s i tu a ţ i il em en ţ i on a te la articolul 4 din Protocolul nr. 7, şi anume aplicarea principiului în cadrul aceluiaşi stat membru, dreptul garantat are acelaşi în ţ ele s şi domeniu de aplicare ca şi dreptul corespondent din CEDO.
TITLE VII — GENERAL PROVISIONS GOVERNING THE INTERPRETATION AND APPLICATION OF THE CHARTER
TITLUL VII – D I S P O Z I Ţ II GENERALE CARE REGLEMENTEAZĂ INTERPRETAREA ŞI APLICAREA CARTEI
Explanation on Article 51 — Field of application
E x p li ca ţ i e cu privire la articolul 51 – Domeniul de aplicare
The aim of Article 51 is to determine the scope of the Charter.
Obiectul articolului 51 este stabilirea domeniului de aplicarea cartei.
It seeks to establish clearly that the Charter applies primarily to the institutions and bodies of the Union, in compliance with the principle of subsidiarity.
Obiectivul său este de a stabili în mod clar faptul că această cartă se aplică în primul rând in s t i tu ţ ii lor şi organelor Uniunii, cu respectarea principiului sub s i d iar i t ă ţ ii .
This provision was drafted in keeping with Article 6(2) of the Treaty on European Union, which required the Union to respect fundamental rights, and with the mandate issued by the Cologne European Council.
Această d i s p o z i ţ i e a fot redactată cu respectarea articolului 6 alineatul (2) din Tratatul privind Uniunea Europeană, care impune Uniunii respectarea drepturilor fundamentale, precum şi a mandatului conferit de Consiliul European de la Köln.
The term ‘institutions’ is enshrined in the Treaties.
Termenul „ in s t i tu ţ ii ” este consacrat în tratate.
The expression ‘bodies, offices and agencies’ is commonly used in the Treaties to refer to all the authorities set up by the Treaties or by secondary legislation (see, e.g., Articles 15 or 16 of the Treaty on the Functioning of the European Union).
Expresia „organe, oficii şi a g en ţ ii ” este folosită în prezent în tratate pentru a desemna toate in s t an ţ ele instituite prin tratate sau prin acte din le g i s la ţ ia secundară (a se vedea, de exemplu, articolul 15 sau 16 din Tratatul privind f un c ţ i on are a Uniunii Europene).
Of course this rule, as enshrined in this Charter, applies to the central authorities as well as to regional or local bodies, and to public organisations, when they are implementing Union law.
B in e în ţ ele s , această normă, aşa cum este consacrată în prezenta cartă, se aplică în egală măsură au t ori t ă ţ i lor centrale şi in s t an ţ e lor regionale sau locale, precum şi organismelor publice în cazul în care pun în aplicare dreptul Uniunii.
Paragraph 2, together with the second sentence of paragraph 1, confirms that the Charter may not have the effect of extending the competences and tasks which the Treaties confer on the Union.
Alineatul (2) coroborat cu alineatul (1) a doua teză confirmă că efectul cartei nu poate fi acela de a extinde c o m pe t en ţ ele şi sarcinile conferite Uniunii prin tratate.
Explicit mention is made here of the logical consequences of the principle of subsidiarity and of the fact that the Union only has those powers which have been conferred upon it.
Sunt m en ţ i on a te explicit c on se c in ţ ele logice ale principiului sub s i d iar i t ă ţ ii şi ale faptului că Uniunea dispune numai de c o m pe t en ţ ele care i-au fost conferite.
The fundamental rights as guaranteed in the Union do not have any effect other than in the context of the powers determined by the Treaties.
Drepturile fundamentale aşa cum sunt garantate în Uniune, produc efecte numai în cadrul acestor c o m pe t en ţ e , stabilite în tratate.
Consequently, an obligation, pursuant to the second sentence of paragraph 1, for the Union's institutions to promote principles laid down in the Charter may arise only within the limits of these same powers.
În c on se c in ţ ă , o b li g a ţ ia in s t i tu ţ ii lor Uniunii de a promova principiile en un ţ a te în cartă, în temeiul alineatului (1) a doua teză, există numai în limitele c o m pe t en ţ e lor m en ţ i on a te anterior.
Paragraph 2 also confirms that the Charter may not have the effect of extending the field of application of Union law beyond the powers of the Union as established in the Treaties.
Alineatul (2) confirmă, printre altele, faptul că această cartă nu poate avea ca efect extinderea domeniului de aplicarea dreptului Uniunii dincolo de c o m pe t en ţ ele Uniunii stabilite în tratate.
The Court of Justice has already established this rule with respect to the fundamental rights recognised as part of Union law (judgment of 17 February 1998, C-249/96 Grant [1998] ECR I-621, paragraph 45 of the grounds).
Curtea de J u s t i ţ i e a instituit deja această normă în ceea ce priveşte drepturile fundamentale recunoscute ca făcând parte din dreptul Uniunii (hotărârea din 17 februarie 1998 în cauza C-249/96, Grant, Rec. 1998, p.
In accordance with this rule, it goes without saying that the reference to the Charter in Article 6 of the Treaty on European Union cannot be understood as extending by itself the range of Member State action considered to be ‘implementation of Union law’ (within the meaning of paragraph 1 and the above-mentioned case-law).
I-621 punctul 45). Potrivit acestei norme, se sub în ţ e lege că integrarea cartei în articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană nu poate fi interpretată ca extinzând ca atare gama a c ţ i un i lor statelor membre considerate „ca punând în aplicare dreptul Uniunii” [în în ţ ele s u l alineatului (1) şi al j u r i s p r u den ţ e im en ţ i on a te anterior].
Explanation on Article 52 — Scope and interpretation of rights and principles
E x p li ca ţ i e cu privire la articolul 52 – Întinderea şi interpretarea drepturilor şi principiilor
The purpose of Article 52 is to set the scope of the rights and principles of the Charter, and to lay down rules for their interpretation.
Obiectul articolului 52 este de a stabili domeniul de aplicarea drepturilor şi a principiilor din cartă şi adoptarea de norme pentru interpretarea acestora.
Paragraph 1 deals with the arrangements for the limitation of rights.
Alineatul (1) se referă la regimul restrângerilor.
The wording is based on the case-law of the Court of Justice: ‘... it is well established in the case-law of the Court that restrictions may be imposed on the exercise of fundamental rights, in particular in the context of a common organisation of the market, provided that those restrictions in fact correspond to objectives of general interest pursued by the Community and do not constitute, with regard to the aim pursued, disproportionate and unreasonable interference undermining the very substance of those rights’ (judgment of 13 April 2000, Case C-292/97, paragraph 45 of the grounds).
Formula utilizată este inspirată din j u r i s p r u den ţ a Cu r ţ ii de J u s t i ţ i e : „[…] în conformitate cu o j u r i s p r u den ţ ă consacrată, este posibil să se impună restrângeri ale e x e r ci ţ i u l u i drepturilor fundamentale, în special în cadrul unei organizări comune a p i e ţ ei , cu c on d i ţ ia ca aceste restrângeri să răspundă efectiv unor obiective de interes general urmărite de Comunitate şi să nu constituie, în c o m p ar a ţ i e cu scopul urmărit, o in te r v en ţ i e d i s p ro por ţ i on at ă şi intolerabilă care ar aduce atingere chiar sub s t an ţ ei acestor drepturi” (hotărârea din 13 aprilie 2000, cauza C-292/97, punctul 45).
The reference to general interests recognised by the Union covers both the objectives mentioned in Article 3 of the Treaty on European Union and other interests protected by specific provisions of the Treaties such as Article 4(1) of the Treaty on European Union and Articles 35(3), 36 and 346 of the Treaty on the Functioning of the European Union.
M en ţ i on are a intereselor generale ale Uniunii acoperă atât obiectivele m en ţ i on a te la articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană, cât şi alte interese protejate de d i s p o z i ţ ii le specifice din tratate, cum ar fi articolul 4 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană, articolul 35 alineatul (3) din Tratatul privind f un c ţ i on are a Uniunii Europene şi articolele 36 şi 346 din acelaşi tratat.
Paragraph 2 refers to rights which were already expressly guaranteed in the Treaty establishing the European Community and have been recognised in the Charter, and which are now found in the Treaties (notably the rights derived from Union citizenship).
Alineatul (2) c on ţ in e o trimitere la drepturi care sunt deja garantate în mod expres prin Tratatul de instituirea Comun i t ă ţ ii Europene şi recunoscute prin cartă şi care se găsesc de acum înainte în tratate (în special cele care decurg din ce t ă ţ en ia Uniunii).
It clarifies that such rights remain subject to the conditions and limits applicable to the Union law on which they are based, and for which provision is made in the Treaties.
În alineatul m en ţ i on at anterior se precizează că aceste drepturi se supun în continuare c on d i ţ ii lor şi limitelor aplicabile dreptului Uniunii pe care se întemeiază şi care sunt prevăzute în tratate.
The Charter does not alter the system of rights conferred by the EC Treaty and taken over by the Treaties.
Carta nu modifică regimul drepturilor conferite de Tratatul CE şi reluate de tratate.