natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, a common origin constitutes an important indication that the products at issue are identical, which would show that the marketing authorisation for the reference product may be used for the imported product (see, to that effect, Kohlpharma, paragraphs 16 and 17).
În plus, originea comună constituie un indiciu important al identității produselor în cauză, de natură să demonstreze că AIP-ul produsului de referință poate fi utilizat în beneficiul produsului de import (a se vedea în acest sens Hotărârea Kohlpharma, citată anterior, punctele 16 și 17).
In paragraph 40 of British Agrochemicals Association, the Court ruled that where the competent authority of a Member State finds that a plant protection product imported from a State party to the Agreement on the European Economic Area in which it is already covered by a marketing authorisation granted in accordance with the Directive, if not identical in all respects to a product already authorised within the Member State of importation, at least,
La punctul 40 din Hotărârea British Agrochemicals Association, citată anterior, Curtea a declarat că atunci când o autoritate competentă a unui stat membru concluzionează că un produs de uz fitosanitar importat dintrun stat care este parte la Acordul privind Spațiul Economic European în care acesta beneficiază deja de o AIP eliberată în conformitate cu Directiva 91/414, fără a fi identic în toate privințele cu un produs autorizat deja pe teritoriul statului membru de import, cel puțin:
— shares a common origin with that product in that it has been manufactured by the same company or by an associated undertaking or under licence according to the same formulation,
— are o origine comună cu acest produs, în sensul că a fost fabricat de aceeași societate sau de o întreprindere asociată sau care își desfășoară activitatea sub licență, potrivit aceleiași formule;
— was manufactured using the same active ingredient, and
— a fost fabricat prin utilizarea aceleiași substanțe active și
— also has the same effect with due regard to differences which may exist in conditions relating to agriculture, plant health and the environment, in particular climatic conditions, relevant to the use of the product,
— are, în plus, aceleași efecte ținând cont de diferențele care pot exista pe planul condițiilor agricole, fitosanitare și de mediu, în special climatice, de interes pentru utilizarea produsului,
COMMISSION v FRANCE that product must be able to benefit from the marketing authorisation already granted in the Member State of importation, unless that is precluded by considerations concerning the protection of human and animal health and of the environment.
COMISIA/FRANȚA acest produs trebuie să poată beneficia, cu excepția cazului în care se opun acestui beneficiu considerații legate de protecția eficace a sănătății umane și animale, de AIP acordată deja în statul membru de import.
In the present case, it is clear that the condition relating to common origin in Article 1 of Decree No 2001-317 complies with that interpretation, with the result that it cannot be considered to be contrary to Article 28 EC.
În speță, se impune constatarea faptului că această condiție legată de originea comună, care figurează la articolul 1 din Decretul nr. 2001-317, este conformă cu această interpretare, astfel încât nu ar putea fi considerată contrară articolului 28 CE.
Contrary to what the Commission submits, Kohlpharma does not call that assessment into question.
Contrar celor susținute de Comisie, Hotărârea Kohlpharma, citată anterior, nu repune în discuție această evaluare.
In that case, the Court took as a basis the premise that, for the purposes of assessing their safety and efficacy, the imported medicinal product and the reference medicinal product did not differ significantly although they had been manufactured by two separate undertakings.
În această cauză, Curtea sa întemeiat pe premisa că medicamentul importat și medicamentul de referință nu prezentau nicio diferență semnificativă pentru evaluarea siguranței și a eficacității lor, deși au fost fabricate de două întreprinderi distincte.
After pointing out that the principle of proportionality requires that the legislation in question be applied within the limit of what is necessary in order to achieve its primary objective of protecting public health, the Court stated that the circumstances of that case were characterised by the fact that the active ingredient had been sold to two different manufacturers of medicinal products established in two Member States, with the result that the applicant for the parallel import authorisation could, for the purpose of assessing its safety and efficacy, demonstrate by means of available or accessible information that the medicinal product to be imported did not differ significantly from the medicinal product which had already been authorised (Kohlpharma, paragraphs 11, 14 and 19).
După ce a amintit că principiul proporționalității impune ca legislația în cauză să fie aplicată în limita a ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului său esențial de protecție a sănătății publice, Curtea a subliniat că împrejurările acestei cauze se caracterizau prin faptul că principiul activ era vândut către doi fabricanți de medicamente cu sediul în două state membre, astfel încât solicitantul autorizației de import paralel putea să demonstreze, dacă era cazul, prin informațiile de care dispunea și prin cele la care putea accede, că medicamentul de importat nu prezenta diferențe semnificative în raport cu medicamentul autorizat deja în scopul evaluării siguranței și eficacității sale (Hotărârea Kohlpharma, citată anterior, punctele 11, 14 și 19).
In such circumstances, the assessment of safety and efficacy carried out for the medicinal product which had already been authorised could be used in the application for a marketing authorisation for the second medicinal product without any risk to public health (Kohlpharma, paragraph 21, third indent).
În astfel de împrejurări, evaluarea siguranței și a eficacității realizate pentru medicamentul autorizat deja putea fi utilizată pentru medicamentul vizat prin cererea de AIP fără niciun risc pentru sănătatea publică (Hotărârea Kohlpharma, citată anterior, punctul 21 a treia liniuță).
Admittedly, there is no reason relating to the protection of public health which precludes that rule from being applicable to plant protection products inasmuch as the Community legislation applicable to that area seeks to ensure a high level of protection of human health (see, to that effect, Commission v Germany, paragraphs 24 to 26).
Desigur, niciun motiv legat de protecția sănătății publice nu se opune ca această normă să fie aplicabilă produselor de uz fitosanitar în măsura în care legislația comunitară aplicabilă acestui domeniu vizează asigurarea unui nivel ridicat de protecție a sănătății umane (a se vedea în acest sens Hotărârea Comisia/Germania, citată anterior, punctele 24-26).
Nevertheless, that does not mean that it is possible to conclude that the condition relating to common origin set out in Article 1 of Decree No 2001-317 constitutes a barrier to trade prohibited by Article 28 EC.
Totuși, acest considerent nu permite să se tragă concluzia că această condiție referitoare la originea comună prevăzută la articolul 1 din Decretul nr. 2001-317 constituie un obstacol în calea schimburilor interzis de articolul 28 CE.
As has been stated previously, that condition relating to the common origin of the relevant products allows cases of parallel importation to be identified and distinguished from other related situations in which the importation of a product requires a marketing authorisation and also constitutes an important indication that the imported product and the reference product are identical.
Întradevăr, astfel cum sa arătat anterior, această condiție referitoare la originea comună a produselor vizate, pe de o parte, permite să fie identificate cazurile de importuri paralele și distinse de alte situații similare în care importul unui produs necesită o AIP și, pe de altă parte, constituie un indiciu important al identității între produsul importat și produsul de referință.
Where those products do not have a common origin but were manufactured in parallel, by two competing undertakings, the imported product must, at first sight, be regarded as separate from the reference product and, consequently, as having been placed on the market of the Member State of importation for the first time.
În cazul în care aceste produse nu au o origine comună, dar au fost fabricate în paralel de către două întreprinderi concurente, produsul de import trebuie să fie, a priori, considerat ca fiind distinct de produsul de referință și, pe cale de consecință, ca fiind introdus pentru prima dată pe piața statului membru de import.
In such circumstances, as has been stated in paragraphs 34 to 36 of this judgment, the provisions of Directive 91/414 apply, with the result that the Member State of importation must, in principle, require compliance with the marketing authorisation procedure established by that directive or, as the case may be, prohibit that import product from being placed on the market and used.
Într-o astfel de situație, astfel cum sa amintit la punctele 34-36 din prezenta hotărâre, dispozițiile Directivei 91/414 se aplică, astfel încât statul membru de import este, în principiu, obligat să impună respectarea procedurii de AIP instituite prin această directivă sau, după caz, să interzică introducerea pe piață și utilizarea acestui produs de import.
Furthermore, it must also be pointed out that, in the area of plant protection, the legislature has not adopted provisions similar to those which, in the pharmaceuticals field, make it possible to verify whether a generic product is essentially identical to a reference product (as regards Council Directive 65/65/EEC of 26 January 1965 on the approximation of provisions laid down by Law, Regulation or Administra-
Pe de altă parte, trebuie de asemenea subliniat faptul că, în materie de uz fitosanitar, legiuitorul nu a adoptat dispoziții similare celor care, în domeniul farmaceu tic, permit verificarea identității substanțiale a unui produs generic cu un produs de referință [în ceea ce privește Directiva 65/65/CEE a Consiliului din 26 ianuarie 1965 de apropiere a actelor cu putere de lege și a actelor administrative cu privire la medicamente (JO
24), see Case C-368/96 Generics (UK) and Others [1998] ECR I-7967, and Article 10 of Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use (OJ 2001 L 311, p. 67)).
I-7967, precum și articolul 10 din Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L 311, p. 67, Ediție specială, 13/vol. 33, p. 3)].
It must therefore be held that, by requiring, for the purpose of the grant of an import authorisation for a plant protection product, that the imported product and the product already authorised in France must have a common origin, the French Republic has not failed to fulfil its obligations under Article 28 EC.
În consecință, trebuie concluzionat că, prin faptul că, pentru acordarea unei autorizații de import pentru un produs de uz fitosanitar, Republica Franceză a impus condiția ca produsul importat și cel autorizat deja în Franța să aibă o origine comună, aceasta nu a încălcat obligațiile care îi revin în temeiul articolului 28 CE.
The Commission’s action must therefore be dismissed.
Prin urmare, acțiunea Comisiei trebuie respinsă.
Since the French Republic has applied for costs to be awarded against the Commission and the latter has been unsuccessful, the Commission must be ordered to pay the costs.
Întrucât Republica Franceză a solicitat obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, iar Comisia a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.
Pursuant to the first subparagraph of Article 69(4) of the Rules of Procedure, the Kingdom of the Netherlands, which has intervened in the proceedings, is to bear its own costs.
În conformitate cu alineatul (4) primul paragraf al aceluiași articol, Regatul Țărilor de Jos, care a intervenit în litigiu, suportă propriile cheltuieli de judecată.
On those grounds, the Court (Third Chamber) hereby:
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a treia) declară și hotărăște:
Case C-271/06
Cauza C-271/06
Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG v Finanzamt Malchin (Reference for a preliminary ruling from the Bundesfinanzhof)
Netto Supermarkt GmbH & Co. OHG împotriva Finanzamt Malchin (cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Bundesfinanzhof)
(Sixth VAT Directive — Article 15(2) — Exemption for supplies of goods for export to a destination outside the Community — Conditions for exemption not fulfilled — Proof of export falsified by the purchaser — Supplier acting with due commercial care)
„A șasea directivă TVA — Articolul 15 punctul 2 — Scutire pentru livrările de bunuri la export în afara Comunității — Neîndeplinirea condițiilor de scutire — Falsificarea probei exportului de către client — Furnizor care dă dovadă de diligența unui comerciant avizat”
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 25 October 2007 . . . .Judgment of the Court (Fourth Chamber), 21 February 2008 . . . . . .
Concluziile avocatului general J. Mazák prezentate la 25 octombrie 2007 . . . . I - 773Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 februarie 2008 . . . . . . . . . . . I - 787
Tax provisions — Harmonisation of laws — Turnover taxes — Common system of value added tax — Exemptions provided for in the Sixth Directive
Dispoziții fiscale — Armonizarea legislațiilor — Impozite pe cifra de afaceri — Sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată — Scutiri prevăzute de A șasea directivă
(Council Directive 77/388, Art. 15(2))
(Directiva 77/388 a Consiliului, art.
SUMMARY — CASE C-271/06
SUMAR — CAUZA C-271/06
On the other hand, it is not contrary to Community law to require the supplier to take every step which could reasonably be required of him to satisfy himself that the transaction which he is effecting does not result in his participation in tax evasion.
În schimb, nu este contrar dreptului comunitar să se pretindă ca furnizorul să ia orice măsură care i s-ar putea solicita în mod rezonabil pentru a se asigura că operațiunea pe care o efectuează nu determină participarea acestuia la o fraudă fiscală.
Accordingly, the fact that the supplier acted in good faith, that he took every reasonable measure in his power and that his participation in fraud is excluded are important points in deciding whether that supplier can be obliged to account for the value added tax after the event.
Prin urmare, împrejurările că furnizorul a acționat cu bunăcredință, că a luat toate măsurile rezonabile care îi stăteau în putere și că participarea sa la o fraudă este exclusă constituie elemente importante pentru a determina posibilitatea de a obliga acest furnizor să achite ulterior taxa pe valoarea adăugată.
Article 15(2) of Sixth Directive 77/388 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes, as amended by Directive 95/7, must be interpreted as not precluding a Member State from granting an exemption from value added tax on the supply of goods for export to a destination outside the European Community, where the conditions for such an exemption are not met, but the taxable person was not able to recognise — even by exercising due commercial care — that they were not met, because the export proofs provided by the purchaser had been forged.
Articolul 15 punctul 2 din A șasea directivă 77/388/CEE privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri, astfel cum a fost modificată prin Directiva 95/7, trebuie interpretat în sensul că nu se opune scutirii, de către un stat membru, de taxa pe valoarea adăugată corespunzătoare unei livrări de bunuri la export în afara Comunității Europene atunci când nu sunt îndeplinite condițiile unei astfel de scutiri, însă persoana impozabilă nu își putea da seama de acest fapt, chiar dând dovadă de diligența unui comerciant avizat, din cauza falsificării probei exportului prezentate de client.
Likewise, it would be contrary to the principle of legal certainty if a Member State which has laid down the conditions for the application of the exemption of supplies of goods for export to a destination outside the Community by prescribing, among other things, a list of the documents to be presented to the competent authorities, and which has accepted, initially, the documents presented by the supplier as evidence establishing entitlement to the exemption, could subsequently require that supplier to account for the value added tax on that supply, where it transpires that, because of the purchaser’s fraud, of which the supplier had and could have had no knowledge, the conditions for the exemption were in fact not met.
De asemenea, ar fi contrar principiului securității juridice ca un stat membru, care a prevăzut condițiile pentru aplicarea scutirii unei livrări de bunuri la export în afara Comunității, în special stabilind o listă de documente care trebuie prezentate autorităților competente, și care a acceptat inițial documentele prezentate de furnizor ca probe justificative ale dreptului la scutire, să poată ulterior să oblige acest furnizor să achite taxa pe valoarea adăugată aferentă acestei livrări, în cazul în care se dovedește că, din cauza unei fraude săvârșite de persoana care achiziționează bunurile despre care furnizorul nu avea și nu putea avea cunoștință, nu erau îndeplinite efectiv condițiile scutirii.
The objective of preventing tax evasion referred to in Article 15 of the Sixth Directive sometimes justifies stringent requirements as regards the obligations of suppliers as persons liable to payment of value added tax.
Obiectivul de prevenire a fraudei fiscale vizat la articolul 15 din A șasea directivă justifică uneori cerințe ridicate în ceea ce privește obligațiile furnizorilor ca persoane care datorează plata taxei pe valoarea adăugată.
However, any sharing of the risk between the supplier and the tax authorities, following fraud committed by a third party, must be compatible with the principle of proportionality.
Cu toate acestea, orice repartizare a riscului între aceștia din urmă și administrația financiară, ca urmare a unei fraude săvârșite de către un terț, trebuie să fie compatibilă cu principiul proporționalității.
That will not be the case if a tax regime imposes the entire responsibility for the payment of value added tax on suppliers, regardless of whether or not they were involved in the fraud committed by the purchaser.
Acest lucru nu ar fi valabil în cazul unui regim de taxare care plasează toată responsabilitatea plății taxei pe valoarea adăugată în sarcina furnizorului, independent de implicarea sau neimplicarea acestuia în frauda săvârșită de persoana care achiziționează bunurile.
It would clearly be disproportionate to hold a taxable person liable for the shortfall in tax caused by fraudulent acts of third parties over which he has no influence whatsoever.
Întradevăr, ar fi vădit disproporționat ca unei persoane impozabile să i se impute pierderea încasărilor fiscale cauzată de manevrele frauduloase ale terților asupra cărora aceasta nu are nicio influență.
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 25 October 2007 1
1 prezentate la 25 octombrie 2007
I — Introduction as laid down in Article 15(2) of the Sixth Directive must be interpreted as precluding a Member State from granting, on grounds of fairness, a tax exemption in a case where the conditions for exemption were in fact not satisfied but the taxable person was, due to fraudulent conduct by the supposed purchasers, unable, even by exercising due commercial care, to recognise that those conditions were not met.
I — Introducere țară terță cuprinse în articolul 15 alineatul (2) din A șasea directivă trebuie interpretate în sensul că se opun acordării de către un stat membru, pentru motive de echitate, a unei scutiri fiscale atunci când nu sunt îndeplinite condițiile de scutire, însă persoana impozabilă nu era în măsură să descopere acest fapt, chiar dând dovadă de diligența unui comerciant avizat, din cauza comportamentului fraudulos al presupușilor clienți.
By order of 2 March 2006, the Bundesfinanzhof (Federal Finance Court) (Germany) referred to the Court a question on the interpretation of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, 2as amended by Council Directive 95/7/EC 3(‘the Sixth Directive’), in particular Article 15 thereof.
Prin Decizia din 2 martie 2006, Bundesfinanzhof (Curtea Federală de Finanțe) (Germania) a adresat Curții o întrebare privind interpretarea Celei de a șasea directive 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, 2 astfel cum a fost modificată prin Directiva 95/7/CE 3a Consiliului (denumită în continuare „A șasea directivă”), și în special a articolului 15 din aceasta.
The referring court essentially wishes to ascertain whether the provisions on exemption from tax for exports to a third country
Instanța de trimitere urmărește în esență să se stabilească dacă normele referitoare la scutirea fiscală pentru exporturile către o
1 — Original language: English.2 — OJ 1977 L 145, p. 1.
1 — Limba originală: engleza.2 — JO L 145, p. 1.
3 — Council Directive 95/7/EC of 10 April 1995 amending Directive 77/388/EEC and introducing new simplification measures with regard to value added tax — scope of certain exemptions and practical arrangements for implementing them (OJ 1995 L 102, p. 18).
3 — Directiva 95/7/CE a Consiliului din 10 aprilie 1995 de modificare a Directivei 77/388/CEE și de introducere a unor noi măsuri de simplificare privind taxa pe valoarea adăugată — domeniul de aplicare al anumitor scutiri și modalități practice de aplicare (JO L 102, p. 18).
This question was raised against the background that, over several years, Polish nationals fraudulently claimed and obtained from the German supermarket ‘Netto’ (‘Netto Supermarkt’) reimbursement of the turnover tax on goods, allegedly exported from the Community, by collecting till receipts dropped in the car parks, shopping baskets and waste bins of the supermarket and by counterfeiting proofs of export by means of forged forms and forged customs stamps.
Această întrebare a fost formulată în contextul în care, timp de mai mulți ani, cetățeni polonezi au solicitat și au obținut în mod fraudulos de la supermagazinul german „Netto” (denumit în continuare „Netto Supermarkt”) rambursarea impozitului pe cifra de afaceri aplicat bunurilor pretins a fi exportate din Comunitate, prin strângerea bonurilor de casă lăsate în parcări, în coșurile pentru cumpărături sau în coșurile de gunoi ale supermagazinului și prin contrafacerea probelor exportului prin intermediul formularelor și al ștampilelor vamale falsificate.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-271/06
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-271/06
II — Legal framework the equipping, fuelling and provisioning of pleasure boats and private aircraft or any other means of transport for private use;
II — Cadrul juridic cu excepția bunurilor transportate de client însuși pentru echiparea, alimentarea ambarcațiunilor de agrement și a aeronavelor private sau a altor mijloace de transport de uz privat;
A — The Sixth Directive
A — A șasea directivă
In the case of the supply of goods to be carried in the personal luggage of travellers, this exemption shall apply on condition that:
Atunci când livrarea de bunuri se referă la bunuri transportate în bagajele personale ale călătorilor, scutirea se aplică numai în cazul respectării următoarelor condiții: