natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards Hoechst’s arguments relating to the method laid down in the Guidelines, the Commission submits that an increase of 10% per annum is provided for at Section 1 B of the Guidelines, with the object of really penalising the restrictions which produced harmful effects on a lasting basis.
În privința argumentelor societății Hoechst referitoare la metoda prevăzută în liniile directoare, Comisia arată că, la punctul 1 B din liniile directoare, este prevăzută o majorare de 10 % pe an și aceasta în vederea aplicării de sancțiuni efective pentru restricțiile care au produs efecte dăunătoare durabile.
The Court of Justice has again had occasion recently to emphasise that it is consistent with the general interest to avoid anticompetitive practices, to discover them and to impose sanctions (Aalborg Portland and Others v Commission, paragraph 145 above, paragraph 54).
Curtea ar fi avut ocazia să sublinieze mai recent că sunt conforme interesului general evitarea practicilor și a acordurilor anticoncurențiale, descoperirea, precum și sancționarea acestora (Hotărârea Aalborg Portland și alții/Comisia, punctul 145 de mai sus, punctul 54).
The Commission emphasises, moreover, that the increase envisaged for the duration of the infringement is not subject to an absolute maximum (as the 100% suggested by Hoechst) and refers, on that point, to its practice in taking decisions in a number of cases.
Comisia subliniază, pe de altă parte, că majorarea prevăzută pentru durata încălcării nu este supusă unui plafon absolut (precum cel de 100 % susținut de Hoechst) și face trimitere, cu privire la acest aspect, la practica sa decizională în mai multe cauze.
Furthermore, the criteria of gravity and duration of the infringement exist autonomously alongside each other.
În plus, criteriile privind gravitatea și durata încălcării ar coexista în mod autonom.
Together, they enable the basic amount to be determined.
Împreună, acestea ar permite stabilirea cuantumului de bază.
To define the increase for the duration of the infringement by reference to the criterion of gravity would be contrary to the autonomy of the two criteria and therefore inappropriate.
Definirea majorării datorate duratei încălcării în funcție de criteriul gravității ar fi în contradicție cu caracterul autonom al celor două criterii și, prin urmare, inadecvat.
Furthermore, contrary to Hoechst’s opinion, the category of very serious infringements is not reserved for longterm horizontal infringements.
În plus, contrar opiniei societății Hoechst, categoria încălcărilor foarte grave nu ar fi în niciun caz rezervată restricțiilor orizontale de lungă durată.
It is therefore appropriate to take the actual duration of the infringement fully into account.
Ar trebui, în consecință, să se țină seama în întregime de durata reală a încălcării.
Nor are the considerations on limitation relevant.
Considerațiile în materie de prescripție nu ar fi mai relevante.
In the case of lasting or continuous infringements time begins to run only on the date on which the infringement comes to an end.
Prescripția în cazul unor încălcări durabile sau continue ar începe să curgă numai la data la care încălcarea ia sfârșit.
As regards the argument that in any event only an increase of 165% was foreseeable, on the ground that the first year of the infringement does not count, the Commission replies that the increase of 10% per annum is perfectly consistent with the principles laid down in the Guidelines.
În ceea ce privește argumentul potrivit căruia, în orice caz, s-ar prefigura numai o majorare de 165 % pentru motivul că primul an de încălcare nu are importanță, Comisia răspunde că majorarea de 10 % pe an este perfect conformă principiilor consacrate în liniile directoare.
The only provision in that regard is that, for infringements of short duration, in general less than one year, no increase is applied (Cheil Jedang Corporation v Commission, paragraph 318 above, paragraph 133).
S-ar prevedea numai, în această privință, că, pentru încălcările de scurtă durată, în general cu o durată mai mică de un an, nu se aplică nicio majorare (Hotărârea Cheil Jedang Corporation/Comisia, punctul 318 de mai sus, punctul 133).
A comparison of the wording of the second and third indents of Section 1 B of the Guidelines shows that, where an infringement lasts more than one year, the increase is supposed to be applied ‘per year’ of the infringement, thus including the first year.
O comparare a modului de redactare a celei de a doua liniuțe a punctului 1 B cu cea de a treia liniuță a aceluiași punct din liniile directoare ar arăta că, în cazul unei încălcări mai mari de un an, se consideră că majorarea se aplică „pentru fiecare an” al încălcării, prin urmare, inclusiv pentru primul an.
As regards, last, the decision-taking practice to which Hoechst refers, whereby an increase of less than 10% per year was imposed, the Commission observes that Cheil Jedang Corporation v Commission, paragraph 318 above, had the particular characteristic that the increase for duration came to 10% for some undertakings and less than 10% for others, so that the decision was not consistent (paragraph 139 of the judgment).
În sfârșit, în ceea ce privește practica decizională invocată de Hoechst, prin care s-ar fi impus o majorare mai mică de 10 % pe an, Comisia arată că specificul cauzei în care sa pronunțat Hotărârea Cheil Jedang Corporation/Comisia, punctul 318 de mai sus, era acela că majorarea în temeiul duratei se ridica la 10 % pentru anumite întreprinderi și la mai puțin de 10 % pentru alte întreprinderi, astfel încât decizia nu era coerentă (punctul 139 din hotărâre).
The Commission adds that the fact that it may in the past have applied a certain rate of increase to the fine, by reference to the duration of the infringement, cannot deprive it of the option of raising that rate within the limits indicated by Regulation No 17 and the Guidelines, if that is necessary to ensure the implementation of
Comisia adaugă că faptul că ar fi aplicat, în trecut, o anumită cotă a majorării cuantumului amenzii în funcție de durata încălcării nu o poate priva de posibilitatea de a ridica această cotă în limitele indicate în Regulamentul nr. 17 și în liniile directoare, dacă acest lucru este necesar pentru a asigura punerea în aplicare a politicii comunitare în domeniul concurenței (Hotărârea
Community competition policy (Case T-203/01 Michelin v Commission [2003] ECR II-4071, paragraph 277).
Tribunalului din 30 septembrie 2003, Michelin/Comisia, T-203/01, Rec., p. II-4071, punctul 277).
Furthermore, in the last decisions to which Hoechst refers, the Commission undoubtedly increased the fine by 10% per year for the duration of the infringement.
În plus, în ultimele decizii pe care le menționează Hoechst, Comisia ar fi majorat în mod neîndoielnic amenda cu 10 % pe an, pe toată durata încălcării.
It is necessary, on that point, to reject Hoechst’s assertion that the increase of 10% per year is in any event inadequate since the intensity of the infringement varied.
Ar trebui, în această privință, să se respingă afirmația societății Hoechst potrivit căreia majorarea de 10 % pe an este în orice caz inadecvată din moment ce intensitatea încălcării a variat.
The passage in the Decision which Hoechst cites in order to demonstrate that change in the intensity of the infringement does not permit the slightest conclusion to that effect.
Pe de o parte, pasajul din decizie citat de Hoechst pentru a demonstra această modificare în intensitate a încălcării nu ar permite nici cea mai mică concluzie în acest sens.
In addition, the increase in the fine by 10% per year of the infringement is justified even if the intensity of the infringement may have varied during the period concerned, once the very serious infringement was pursued (Michelin v Commission, paragraph 339 above, paragraph 278).
Pe de altă parte, majorarea amenzii cu 10 % pe an de încălcare s-ar justifica chiar dacă intensitatea încălcării a putut varia în perioada avută în vedere, din momentul în care sa început urmărirea încălcării de natură foarte gravă (Hotărârea Michelin/Comisia, punctul 339 de mai sus, punctul 278).
As a preliminary point, it should be noted that Hoechst’s fifth plea is supported by two parts.
Cu titlu introductiv, mai întâi, trebuie constatat că al cincilea motiv invocat de Hoechst se întemeiază pe două aspecte.
The first part is entitled ‘Nature of the infringement’ and the second ‘Duration of the infringement’.
Primul aspect est intitulat „Natura încălcării”. Al doilea aspect este intitulat „Durata încălcării”.
However, the first part is aimed, in fact, at the constituent elements of the ‘gravity’ of the infringement, which incorporates the nature of the infringement.
Cu toate acestea, primul aspect privește, de fapt, elementele constitutive ale „gravității” încălcării, care integrează natura încălcării.
Hoechst must therefore be taken to challenge, in the first part, the elements identified by the Commission as to the gravity of the infringement.
Prin urmare, trebuie să se înțeleagă că Hoechst contestă, de fapt, în cadrul unui prim aspect, elementele reținute de Comisie în privința gravității încălcării.
Next, it is appropriate to reject Hoechst’s general argument that the amount of its fine, calculated before the application of the 1996 Leniency Notice, is disproportionate in so far as it amounts to almost five times the overall volume of the EEA market, for 1995, set out in Table I of the Decision.
În continuare, trebuie să se respingă argumentul general al societății Hoechst potrivit căruia cuantumul amenzii sale, calculat anterior aplicării Comunicării privind cooperarea din 1996, ar fi disproporționat în măsura în care ar corespunde unei valori de aproape cinci ori volumul global al pieței în SEE, pentru anul 1995, constatat în tabelul I din decizie.
It must be borne in mind, in that regard, that when determining the amount of each fine, the Commission has a discretion (Case C-283/98 P Mo och Domsjö v Commission [2000] ECR I-9855, paragraph 47, and Case T-303/02 Westfalen Gassen Nederland v Commission [2006] ECR II-4567, paragraph 151).
Trebuie amintit, în această privință, că, în stabilirea cuantumului fiecărei amenzi, Comisia dispune de o putere de apreciere (Hotărârea Curții din 16 noiembrie 2000, Mo och Domsjö/Comisia, C-283/98 P, Rec., p.
Furthermore, under Article 15(2) of Regulation No 17, the amount of the fine is to be determined on the basis of the gravity of the infringement and its duration.
I-9855, punctul 47, și Hotărârea Tribunalului din 5 decembrie 2006, Westfalen Gassen Nederland/Comisia, T-303/02, Rec., p.
In addition, that amount is the result of a series of arithmetical
II-4567, punctul 151). Pe de altă parte, în
HOECHST v COMMISSION calculations performed by the Commission in accordance with the Guidelines.
În plus, cuantumul respectiv este rezultatul unei serii de calcule aritmetice efectuate de Comisie în conformitate cu liniile directoare.
That amount is set, inter alia, on the basis of various factors linked to the individual conduct of the undertaking in question, such as the existence of aggravating or attenuating circumstances (Case T-304/02 Hoek Loos v Commission [2006] ECR II-1887, paragraphs 82 and 85).
Stabilirea acestui cuantum se face în special în funcție de diverse împrejurări legate de comportamentul individual al întreprinderii în cauză, precum existența unor circumstanțe agravante sau atenuante (Hotărârea Tribunalului din 4 iulie 2006, Hoek Loos/Comisia, T-304/02, Rec., p.
It cannot be inferred from that legal framework that the Commission must ensure a proportion between the amount of the fine, as thus calculated, and the overall volume of the relevant product market in the EEA, for a given year of the infringement (in this case 1995), when the infringement in question lasted more than 17 years and when the amount of the fine also depends on other factors linked to the individual conduct of the undertaking.
II-1887, punctele 82 și 85). Nu se poate deduce din acest cadru juridic că trebuie să se asigure de către Comisie o proporție între cuantumul amenzii, astfel calculate, și volumul global al pieței produsului relevant în SEE, pentru un anumit an al încălcării (în speță 1995), când încălcarea în cauză a durat mai mult de 17 ani, iar cuantumul amenzii depinde și de alte împrejurări legate de comportamentul individual al întreprinderii.
It follows that Hoechst’s general argument in that regard must be rejected.
Rezultă că argumentul general al societății în această privință trebuie respins.
a) The gravity of the infringement
a) Cu privire la gravitatea încălcării
It must be borne in mind that the Guidelines state, inter alia, that in assessing the gravity of the infringement account must be taken of its nature, its actual impact on the market, where this can be measured, and the size of the relevant geographic market.
Trebuie amintit că liniile directoare prevăd, printre altele, că, la evaluarea gravității încălcării, trebuie să se țină seama de natura specifică a încălcării, de impactul real asupra pieței, atunci când acesta poate fi măsurat, și de mărimea pieței geografice relevante.
Infringements are thus put into one of three categories: minor infringements, serious infringements and very serious infringements (Section 1A, first and second paragraphs).
Încălcările sunt, așadar, împărțite în trei categorii: încălcări minore, încălcări grave și încălcări foarte grave (punctul 1 A primul și al doilea paragraf).
It must also be borne in mind that the gravity of infringements must be assessed in the light of numerous factors, such as the particular circumstances of the case, its context and the dissuasive effect of fines, although no binding or exhaustive list of criteria to be applied has been drawn up (judgment of 15 October 2002 in Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 208 above, paragraph 465, and Joined Cases C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P to C-208/02 P and C-213/02 P Dansk Rørindustri and Others v Commission [2005] ECR I-5425, paragraph 241).
Trebuie să se amintească de asemenea că gravitatea încălcărilor trebuie stabilită în funcție de un număr mare de elemente, precum împrejurările specifice ale cauzei, contextul acesteia și aptitudinea descurajatoare a amenzilor, și aceasta fără să se fi întocmit o listă obligatorie sau exhaustivă a criteriilor de care trebuie să se țină seama în mod obligatoriu (Hotărârea Curții din 15 octombrie 2002, Limburgse Vinyl Maatschappij și alții/Comisia, punctul 208 de mai sus, punctul 465, și Hotărârea Curții din 28 iunie 2005, Dansk Rørindustri și alții/Comisia, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P-C-208/02 P și C-213/02 P, Rec., p. I-5425, punctul 241).
The effect of the cartel on the sorbates market in the EEA
Cu privire la efectul înțelegerii asupra pieței sorbaților a SEE
As a preliminary point, it must be noted that the three aspects of the assessment of the gravity of the infringement which are referred to at paragraph 343 above do not have the same weight in the context of the global examination.
Cu titlu introductiv, trebuie să se sublinieze că cele trei aspecte ale evaluării gravității încălcării, menționate la punctul 343 de mai sus, nu au aceeași greutate în cadrul examinării globale.
The nature of the infringement plays a preponderant role, in particular, in characterising ‘very serious’ infringements.
Natura încălcării joacă un rol primordial în special în caracterizarea încălcărilor calificate ca fiind „foarte grave”.
In that regard, it follows from the description of very serious infringements in the Guidelines that agreements or concerted practices aimed in particular, as in this case, at setting target prices or the allocation of sales quotas by volume may entail, solely on the basis of their very nature, the characterisation as ‘very serious’, without there being any need to characterise such conduct by a particular impact (see, to that effect, Joined Cases T-49/02 to T-51/02 Brasserie nationale and Others v Commission [2005] ECR II-3033, paragraph 178).
În această privință, rezultă din descrierea încălcărilor foarte grave în liniile directoare că acorduri sau practici concertate care urmăresc în special precum în speță, stabilirea de obiective privind prețurile sau alocarea de cote de vânzări în volum pot conduce, numai în temeiul propriei lor naturi, la calificarea drept „foarte grave”, fără să fie necesar ca asemenea comportamente să fie caracterizate printr-un impact special (a se vedea în acest sens Hotărârile Tribunalului din 27 iulie 2005, Brasserie nationale și alții/Comisia, T-49/02-T-51/02, Rec., p. II-3033, punctul 178).
In the present case, first, it must be observed that Hoechst does not call in question the unlawful nature of the cartel, namely the setting of target prices, the allocation of sales quotas by volume, the definition of a system of information and control and also the refusal to supply technology to undertakings seeking to enter the market.
În speță, în primul rând, trebuie arătat că Hoechst nu repune în discuție obiectul ilicit al înțelegerii, și anume stabilirea de obiective privind prețurile, alocarea de cote de vânzări în volum, definirea unui sistem de informare și control, precum și lipsa furnizării de tehnologie candidaților la intrarea pe piață.
Second, it must be observed that, in the Decision, the Commission took into consideration the actual impact of the cartel on the market when it assessed the gravity of the infringement.
În al doilea rând, trebuie să se constate că, în decizie, Comisia a luat în considerare impactul concret al înțelegerii pe piață, la momentul evaluării gravității încălcării.
While the Commission asserts, at recital 327 to the Decision, that there is no need to take into account the actual effects when a cartel is shown to have an anticompetitive object, it none the less states, at recitals 333 to 336 to the Decision, that such effects exist in the present case, even though it asserts at recital 333 that it is not possible to measure them in a precise manner.
Astfel, deși, în considerentul (327) al deciziei, Comisia afirmă că nu este necesar să fie luate în considerare efecte concrete atunci când sa stabilit obiectul anticoncurențial al unei înțelegeri, aceasta constată totuși, în considerentele (333)-(336) ale deciziei, existența unor astfel de efecte în speță și aceasta chiar dacă afirmă în considerentul (333) că nu este posibil să fie cuantificate cu precizie.
Those effects are the consequence, in particular, of the implementation of the agreements in question.
Aceste efecte ar rezulta în special din punerea în aplicare a acordurilor în cauză.
The Commission observes, in that regard, at recitals 330 to 332 to the Decision, referring to Part I of the Decision, that the agreements in question were carefully implemented.
Comisia amintește, în această privință, în considerentele (330)-(332) ale deciziei, făcând trimitere la partea I a acesteia, că acordurile în cauză au fost puse în aplicare cu deosebită diligență.
Recitals 334 and 336, which deal with the actual effects of the cartel on the market, also refer to the implementation of the agreements in question.
Considerentele (334) și (336), în cadrul cărora sa făcut referire la efectele concrete ale înțelegerii pe piață, fac trimitere, de asemenea, la punerea în aplicare a acordurilor în cauză.
At recital 337 to the Decision, which contains the finding concerning the developments devoted to the actual impact of the cartel on the market, the Commission states that that ‘continuous implementation has had an impact on the sorbates market’.
În considerentul (337) al deciziei, care cuprinde concluzia privind dezvoltările consacrate impactului concret al înțelegerii pe piață, Comisia indică faptul că această „punere în aplicare permanentă a avut un efect asupra pieței sorbaților”.
The Commission’s finding concerning the implementation of the cartel is not challenged by Hoechst before the Court.
Or, concluzia Comisiei cu privire la punerea în aplicare a înțelegerii nu este contestată de Hoechst în fața Tribunalului.
It must be emphasised, in that regard, that in the particular case of a price cartel it is permissible for the Commission to draw the inference that the infringement has had effects from the fact that the members of the cartel took measures to apply the agreed prices.
Trebuie să se sublinieze, în această privință, că, în ceea ce privește în special o înțelegere cu privire la prețuri, în mod legitim Comisia a dedus că încălcarea a avut efecte din faptul că membrii înțelegerii au luat măsuri pentru aplicarea prețurilor convenite.
On the other hand, when the implementation of a cartel is established, the Commission cannot be required to demonstrate systematically that the agreements actually allowed the undertakings concerned to attain a higher level of prices than that which would have prevailed in the absence of a cartel (see, to that effect, Limburgse Vinyl Maatschappij and Others v Commission, paragraph 153 above, paragraphs 743 to 745).
În schimb, nu se poate impune Comisiei, atunci când sa dovedit punerea în aplicare a unei înțelegeri, să demonstreze în mod sistematic că acordurile au permis în mod efectiv întreprinderilor implicate să atingă un nivel al prețului tranzacției superior celui care ar fi prevalat în lipsa înțelegerii (a se vedea în acest sens Hotărârea Limburgse Vinyl Maatschappij și alții/Comisia, punctul 153 de mai sus, punctele 743-745).
Accordingly, Hoechst’s arguments cannot upset the Commission’s finding concerning the effects of the cartel flowing from the implementation of the agreement in issue.
În consecință, argumentele societății Hoechst nu pot repune în discuție concluzia Comisiei referitoare la efectele înțelegerii care rezultă din punerea în aplicare a acordurilor în cauză.
In addition, it must be observed that the cartel had as its object, inter alia, price-fixing.
Mai mult, trebuie arătat că înțelegerea avea ca obiect în special stabilirea unor obiective privind prețurile.
It must be borne in mind, in that regard, that setting a price, even one that is merely indicative, affects competition because it allows all the participants in the cartel to foresee with a reasonable degree of certainty what pricing policy will be pursued by their competitors.
Trebuie amintit, în această privință, că stabilirea unui preț, fie și indicativ, afectează jocul concurenței prin faptul că permite tuturor participanților la înțelegere să prevadă cu un grad rezonabil de certitudine care va fi politica de prețuri urmărită de concurenții lor.
More generally, such cartels entail direct interference with the essential parameters of competition on the relevant market.
Mai general, astfel de înțelegeri presupun o intervenție directă asupra parametrilor esențiali ai concurenței pe piața relevantă.
In expressing a common intention to apply a certain level of prices to their products, the producers concerned no longer determine their policy on the market in an autonomous manner, thus adversely affecting the concept inherent in the Treaty provisions on competition (Case T-64/02 Heubach v Commission [2005] ECR II-5137, paragraph 81).
Astfel, exprimând o dorință comună de a aplica un anumit nivel de prețuri pentru produsele lor, producătorii implicați nu își mai stabilesc în mod autonom politica pe piață, aducând astfel atingere concepției inerente dispozițiilor tratatului privind concurența (Hotărârea Tribunalului din 29 noiembrie 2005, Heubach/Comisia, T-64/02, Rec., p. II-5137, punctul 81).
It follows that, by fixing, inter alia, target prices, the cartel in issue necessarily affected the play of competition.
Rezultă că, prin stabilirea în special a unor obiective privind prețurile, înțelegerea în cauză a afectat în mod necesar jocul concurenței.
Furthermore, Table II of the Decision shows that the sales quotas agreed between the parties to the cartel were implemented, as the Commission states at recital 335.
În plus, tabelul II din decizie demonstrează că, după cum arată Comisia în considerentul (335) al acesteia, cotele de vânzări convenite între părțile la înțelegere au fost puse în aplicare.