natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Moreover, it is established in caselaw that it is for the national court to make an assessment of that nature, since it alone has all of the evidence, including the matters of fact, required to do so.
Pe de altă parte, în jurisprudenţă nu se contestă faptul că această apreciere revine instanţei naţionale, care este singura care dispune de ansamblul elementelor necesare, inclusiv al elementelor de fapt, pentru a realiza asemenea apreciere 22.
22For that purpose, it will have, first and foremost, to ascertain if the taxed product and the advantaged domestic product are the same.
În acest scop, ea va trebui mai întâi să verifice dacă există identitate între produsul taxat și produsul naţional favorizat 23.
23 It will also have to check, during a reference period, on the financial equivalence of the total amounts levied on domestic products in connection with the charge and the advantages afforded exclusively to those products.
În plus, va trebui să verifice, pentru o perioadă de referinţă, dacă există o echivalenţă pecuniară între cuantumul taxei suportat de produsul naţional și avantajele de care acesta a beneficiat în mod exclusiv.
In that connection, the Court has stated that any other parameter, such as the nature, scope or indispensable character of those advantages, would not provide a sufficiently ob -jective basis on which to determine whether a domestic fiscal measure is compatible with the provisions of the Treaty. 24
În această privinţă, Curtea a precizat că această apreciere face abstracţie de alte criterii decât simpla echivalenţă pecuniară – cum ar fi natura, importanţa sau caracterul indispensabil al acestor avantaje – care nu sunt considerate suficient de obiective pentru evaluarea compatibilităţii unei dispoziţii fiscale naţionale cu dispoziţiile tratatului 24 .
Therefore, in determining whether a parafiscal charge is compatible with Ar -ticles 25 EC and 90 EC, it is necessary, according to now settled caselaw, to assess the extent to which the charges levied on the domestic product are offset by the advantages which the revenue from the charge is used to finance.
Așadar, în ceea ce privește examinarea compatibilităţii unei taxe parafiscale cu articolele 25 CE și 90 CE, este necesar, potrivit unei jurisprudenţe deja consolidate, să se aprecieze în ce măsură sarcinile percepute asupra produsului naţional se compensează cu avantaje finanţate din venitul din taxă.
Having completed this brief summary of the caselaw, I consider it useful to point out, as have a number of Advocates General before me, that since the caselaw which I have just cited requires the national courts to make assessments of an economic nature that are frequently complex and uncertain,
La finalul acestei scurte prezentări a jurisprudenţei, considerăm util să subliniem, astfel cum au făcut-o numeroși avocaţi generali înaintea noastră, că jurisprudenţa pe care am evocat-o, din cauză că solicită instanţelor naţionale aprecieri de natură economică adeseori complexe și aleatorii, prezintă
If the burden is fully offset, the charge in question constitutes a tax having equivalent effect, since it actually affects the imported product alone and will have, therefore, to be deemed to be entirely unlawful; but if the burden is offset in part only, the charge must be categorised as a discriminatory internal tax, since its impact is greater on the imported than on the domestic product,
I-6523, punctul 21), Hotărârea din 27 octombrie 1993, Scharbatke (C-72/92, Rec., p. I-5509, punctul 10), Hotărârea Compagnie commerciale de l’Ouest și alţii, citată la nota de subsol 20, punctul 27, și Hotărârea UCAL, citată la nota de subsol 17, punctul 22.
22 — See, inter alia, Compagnie commerciale de l’Ouest and Others, cited in footnote 20, paragraph 28, and Lornoy and Others, cited in footnote 21, paragraph 22.
22 — A se vedea, inter alia, Hotărârea Compagnie commerciale de l’Ouest și alţii, citată la nota de subsol 20, punctul 28, și Hotărârea Lornoy și alţii, citată la nota de subsol 21, punctul 22.
23 — See Case 105/76 Interzuccheri [1977] ECR 1029, paragraph 12, and Cucchi, cited in footnote 18, paragraph 19.
23 — A se vedea Hotărârea din 25 mai 1977, Interzuccheri (105/76, Rec., p. 1029, punctul 12), și Hotărârea Cucchi, citată la nota de subsol 18, punctul 19.
24 — See Case C-266/91 CELBI [1993] ECR I-4337, paragraph 18.
24 — A se vedea Hotărârea din 2 august 1993, CELBI (C-266/91, Rec., p.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS it is, evidently, difficult to apply, 25although the basic terms of that caselaw are clear.
ESSENT NETWERK NOORD ȘI ALŢII dificultăţi incontestabile de aplicare 25, deși în punctele sale esenţiale este clară 26.
26In the light of those difficulties, it should not be forgotten that in cases involving an assessment of the lawfulness under Community law of a parafiscal charge, the revenue from which is used to finance a State system of incentives for domestic production, the application of the prohibitions under Ar -ticles 25 EC and 90 EC may be viewed as a simple alternative to the application of the Treaty provisions on State aids.
În faţa acestor dificultăţi, nu trebuie să uităm că atunci când este vorba despre aprecierea legalităţii în temeiul dreptului comunitar a unei taxe parafiscale ale cărei venituri sunt alocate finanţării unui regim de stat de stimulare a producţiei naţionale, raportarea la interdicţiile prevăzute la articolele 25 CE și 90 CE poate fi considerată o simplă alternativă în raport cu aplicarea dispoziţiilor tratatului în materia ajutoarelor de stat 27 .
27 the Netherlands Government, since their purpose appears to be to call into question the nature of the contested surcharge as a fiscal measure.
SEP și de guvernul olandez întrucât se pare că prin intermediul acestora se urmărește aducerea în discuţie a naturii înseși de obligaţie fiscală a majorării în litigiu.
More particularly, according to SEP, Article 9 of the OEPS is nothing other than an instrument permitting the distribution companies to pass on to their customers the contributions which they have undertaken to pay to the generating undertakings under the protocol.
În special, în opinia SEP, articolul 9 din OEPS nu este decât un instrument prin care societăţile de distribuţie au fost autorizate să repercuteze asupra clienţilor lor sumele pe care ele sau angajat să le plătească societăţilor producătoare în temeiul protocolului.
The Netherlands Government also maintains that the contested surcharge is justified on the basis of the protocol and insists that it represents an element of the payment due in respect of the transmission services.
Guvernul olandez subliniază de asemenea că majorarea în discuţie își găsește justificarea în existenţa protocolului și insistă asupra faptului că ea reprezintă un element din contraprestaţia datorată pentru serviciile de transport.
(b) Does the surcharge laid down by Article 9(1) of the OEPS constitute a charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC or discriminatory internal taxation within the meaning of Article 90 EC?
b) Cu privire la aspectul dacă majorarea introdusă prin articolul 9 alineatul 1 din OEPS constituie o taxă cu efect echivalent în sensul articolului 25 CE sau un impozit intern discriminatoriu în sensul articolului 90 CE
It is appropriate at the outset to consider some of the arguments advanced by SEP and
Cu titlu introductiv, trebuie să se examineze unele dintre argumentele invocate de
Although the contested surcharge possesses features that distinguish it from a tax in the traditional sense, it does not seem to me that those arguments allow the conclusion that it is not caught by the definition of charge having equivalent effect within the meaning of Article 25 EC or of internal taxation within the meaning of Article 90 EC.
Considerăm că aceste argumente ne permit să reţinem că majorarea în discuţie, deși prezintă caracteristici care o diferenţiază de o obligaţie fiscală clasică, nu poate fi inclusă în noţiunea de taxă cu efect echivalent în sensul articolului 25 CE sau de impozit intern în sensul articolului 90 CE.
25 — That those difficulties exist is, in fact, borne out by the number of questions for a preliminary ruling which have been submitted on that point, even though the caselaw is unambiguous.
25 — De altfel, având în vedere faptul că jurisprudenţa este clară, numărul întrebărilor preliminare formulate cu privire la acest aspect dovedește existenţa acestor dificultăţi.
26 — Uncertainties linked to the assessments required to determine the scale of compensation had already been expressed by Advocate General Roemer in his Opinion in Case 77/72 Capolongo [1973] ECR 611, and p.
26 — Avocatul general Roemer își exprimase deja uimirea faţă de complexitatea aprecierilor impuse pentru verificarea compensării în Concluziile prezentate în cauza Capolongo (Hotărârea din 19 iunie 1973, 77/72, Rec., p. 611, în special p.
632 in particular, with the judgment in that case containing the first reference in the caselaw to the criterion of offsetting.
632), în care sa pronunţat hotărârea care conţine prima menţiune în jurisprudenţă a criteriului compensării.
Some years later, Advocate General Trabucchi, in his Opinion in IGAV, cited in footnote 18, and Advocate General Reischl in his Opinion in Cucchi, cited in footnote 18, proposed that that criterion should be given a restrictive interpretation, taking the view that the decision in Capolongo should relate only to cases of ‘significant fraud’.
Câţiva ani mai târziu, avocatul general Trabucchi în Concluziile prezentate în cauza IGAV, citată la nota de subsol 18, și avocatul general Reischl în cauza Cucchi, citată la nota de subsol 18, au propus o aplicare restrictivă a acestui criteriu, considerând că jurisprudenţa Capolongo ar trebui să se refere numai la cazurile de „fraudă substanţială la lege”.
Openly critical comments have been made by Advocate General Mayras (Case 222/78 ICAP [1979] ECR 1163) and Advocate General Gulmann (in CELBI, cited in footnote 24, point 15).
De asemenea, avocaţii generali Mayras (în cauza ICAP, Hotărârea din 28 martie 1979, 222/78, Rec., p. 1163) și Gulmann (în cauza CELBI, citată la nota de subsol 24, punctul 15) au formulat observaţii critice.
Finally, Advocate General Tesauro has, on several occasions, highlighted the difficulties in applying the criterion of offsetting to individual cases of this kind (see, for instance, his Opinion in UCAL, cited in footnote 17).
În cele din urmă, avocatul general Tesauro a subliniat în repetate rânduri dificultatea de aplicare a criteriului compensării în diferite cazuri de speţă (a se vedea, de exemplu, Concluziile sale prezentate în cauza UCAL, citată la nota de subsol 17).
27 — See, to that effect, the Opinion of Advocate General Gulmann in CELBI, cited in footnote 24, point 15, and, before him, the Opinion of Advocate General Mayras in ICAP, cited in footnote 26.
27 — În acest sens, a se vedea Concluziile avocatului general Gulmann prezentate în cauza CELBI, citată la nota de subsol 24, punctul 15, și, anterior acestuia, Concluziile avocatului general Mayras prezentate în cauza ICAP, citată la nota de subsol 24.
First, as we have seen above, the caselaw defines the concept of charge having equivalent effect in particularly broad terms.
În primul rând, după cum am văzut mai sus, noţiunea de taxă cu efect echivalent este definită de jurisprudenţă în sens foarte larg.
It follows from that definition that the essence of the legal concept in question lies in the effects which a specific pecuniary charge has on trade between Member States.
Din această definiţie reiese că esenţa noţiunii juridice în discuţie constă în efectele produse asupra comerţului dintre statele membre de către o sarcină pecuniară determinată.
The formal aspects — such as the designation, the amount, the structure, the methods of collection, the destination, the recipient of the proceeds and the objectives pursued — are in fact irrelevant as regards its classification as a charge having equivalent effect, provided that the charge in question is legally binding
În schimb, aspectele de formă, cum ar fi denumirea, cuantumul, modalitatea de aplicare și de percepere, alocarea, beneficiul veniturilor și obiectivele urmărite, nu au nicio relevanţă pentru calificarea drept taxă cu efect echivalent, cu condiţia ca sarcina în discuţie să aibă caracter obligatoriu din punct de
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 relates to the tariff for the transmission service and not the cost of the electricity.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-206/06 transport, iar nu preţul energiei electrice.
SEP also points out that this service is provided by Netherlands net operators within Netherlands territory.
SEP remarcă în plus că acest serviciu este furnizat de operatori de reţea olandezi pe teritoriul Ţărilor de Jos.
(‘imposed unilaterally’).
vedere juridic („impusă unilateral”) 28.
28In this case, the obligatory nature of the tax, which is payable by any user who meets the conditions laid down by Article 9(1) of the OEPS, is not in doubt, and it is likewise not in doubt that the use of the services of the net operator of the place in which the user is established is obligatory.
Or, în prezenta cauză, caracterul obligatoriu al sarcinii fiscale în cauză, datorate de toţi utilizatorii care îndeplinesc condiţiile prevăzute la articolul 9 alineatul 1 din OEPS, nu este pus la îndoială, după cum este cert și caracterul obligatoriu al utilizării serviciilor operatorului de reţea din locul în care este stabilit utilizatorul.
As is well known, Article 25 EC relates only to charges on goods.
După cum se știe, articolul 25 CE vizează numai sarcinile care grevează mărfurile.
Were SEP’s argument to be endorsed, the application of that provision would, therefore, be ruled out in this case, simply on the ground that no product is affected.
Dacă s-ar urma teza susţinută de SEP, aplicarea acestei dispoziţii ar fi, așadar, exclusă în prezenta cauză din simplul motiv că nu există un produs grevat de sarcini.
Secondly, the Court has already had occasion to assess, on the basis of Articles 25 EC and 90 EC, pecuniary charges that appear as elements in a tariff or a statutorily regulated price. 30
În al doilea rând, Curtea a avut deja ocazia să evalueze, în temeiul articolelor 25 CE și 90 CE, sarcini pecuniare care constituiau elemente ale unui tarif sau ale unui preţ reglementat de lege 30 .
Also as a preliminary point, it is necessary to consider the argument advanced by SEP, according to which Article 25 EC is not applicable because the contested surcharge
Tot cu titlu introductiv trebuie examinat argumentul invocat de SEP în temeiul căruia articolul 25 CE ar fi inaplicabil întrucât majorarea în litigiu vizează tariful serviciului de
In that connection, it must first be pointed out that the Court has already had occasion to find that electricity constitutes a product within the meaning of the Treaty provisions on the free movement of goods.
Cu privire la acest aspect, trebuie să se sublinieze mai întâi că anterior Curtea a avut deja ocazia să afirme că energia electrică reprezintă o marfă în sensul dispoziţiilor tratatului în materia liberei circulaţii a mărfurilor 31 .
31Ruling on an action for failure to fulfil obligations involving a breach of Article 31 EC, the Court also pointed out that ‘the services needed for the import or export of electricity and its transmission and distribution merely constitute the means for supplying users with goods within the meaning of the Treaty’, 32recognising, therefore, that those services are of an ancillary nature, as compared with the subjectmatter of the service provided.
Pronunţându-se într-o acţiune în constatarea neîndeplinirii obligaţiilor pentru încălcarea articolului 31 CE, Curtea a precizat în plus că „serviciile necesare pentru importul sau exportul de energie electrică, precum și pentru transportul și distribuţia acesteia nu sunt decât mijloacele de furnizare către utilizator a unei mărfi în sensul tratatului” 32, însă a recunoscut caracterul accesoriu al acestor servicii în raport cu obiectul prestaţiei.
28 — Thus, for example, in the context of an action brought against the Italian Republic for failure to fulfil obligations, the Court ruled that a tariff set by a professional association and given legal effect by statute did not constitute a charge having equivalent effect, since the use of the ser -vices to which that tariff applied was not compulsory (see Case C-119/92 Commission v Italy [1994] ECR I-393, paragraphs 46 and 47).
28 — Astfel, de exemplu, în cadrul unei acţiuni în constatarea neîndeplinirii obligaţiilor împotriva Italiei, Curtea a exclus posibilitatea ca un tarif stabilit de un ordin profesional și impus prin lege să constituie o taxă cu efect echivalent, întrucât utilizarea serviciilor cărora li se aplica tariful respectiv nu era obligatorie (a se vedea Hotărârea din 9 februarie 1994, Comisia/Italia, C-119/92, Rec., p. I-393, punctele 46 și 47).
29 — See, for example, Case 20/76 Schöttle [1977] ECR 247, paragraphs 12 and 13.
29 — A se vedea, de exemplu, Hotărârea din 16 februarie 1977, Schöttle (20/76, Rec., p.
In Case C-213/96 Outokumpu [1998] ECR I-1777, the Court assessed the compatibility with Articles 25 EC and 90 EC of a tax on electricity production.
În Hotărârea din 2 aprilie 1998, Outokumpu (C-213/96, Rec., p. I-1777), Curtea a evaluat compatibilitatea unei taxe pentru producţia de energie electrică cu articolele 25 CE și 90 CE.
30 — See, inter alia, Interzuccheri, cited in footnote 23, which concerned two different surcharges on the price of sugar fixed by the Comitato interministeriale prezzi to finance an equalisation fund for sugar.
30 — A se vedea, inter alia, cauza Interzuccheri, citată la nota de subsol 23, care avea ca obiect două majorări diferite ale preţului zahărului, stabilite de Comitato interministeriale prezzi pentru finanţarea unei fond de compensare pentru zahăr.
In this case, the observations which SEP has submitted to the Court indicate that during the period when the contested surcharge applied, the tariff for transmitting electricity was fixed by a public body.
În prezenta cauză, din observaţiile prezentate la Curte de SEP reiese că, în cursul perioadei de aplicare a majorării în litigiu, tariful pentru transportul energiei electrice era stabilit de un organism public.
32 — See Case C-158/94 Commission v Italy, cited in footnote 31, paragraph 18.
32 — A se vedea Hotărârea din 23 octombrie 1997, Comisia/Italia, citată la nota de subsol 31, punctul 18.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS weight of the goods in question’, 35 must be regarded as ‘taxation imposed indirectly on products’.
ESSENT NETWERK NOORD ȘI ALŢII
36 The Court found that ‘such a tax which has an immediate effect on the cost of the national and imported product must by virtue of Article 9[0] be applied in a manner which is not discriminatory to imported products.’ 37
Astfel, Curtea a considerat că „o astfel de taxă, întrucât se repercutează imediat asupra costului produsului naţional și al produsului importat, în temeiul articolului 90 CE, trebuie aplicată produselor importate în mod nedicriminatoriu” 37 .
It is necessary next to point out that the concept of charge having equivalent effect can embrace any charge that affects domestic or foreign goods because they cross a border, whatever the method of collection.
Trebuie amintit că face parte din noţiunea de taxă cu efect echivalent orice sarcină care se aplică mărfurilor naţionale sau străine în considerarea trecerii frontierei, indiferent de modalităţile de percepere a acesteia.
Those conditions are also met by a tax which is triggered, not by the import or export of a product, but by the provision of a service which is necessary for or linked to the conduct of such operations, 33 or if it is, in any event, capable of affecting the movement of the goods in question within the Community.
Aceste condiţii sunt îndeplinite și de o taxă al cărei fapt generator nu îl constituie importul sau exportul unui bun, ci prestarea unui serviciu necesar sau care are legătură cu efectuarea acestor operaţiuni 33, în cazul în care, indiferent de situaţie, poate avea un impact asupra circulaţiei bunului în discuţie în interiorul Comunităţii.
It seems clear to me that, since it indirectly affects the goods in question, a charge levied on the provision of transmission services and determined according to the quantity of goods transmitted is, in principle, capable of having such an effect.
Or, considerăm că este evident că o sarcină percepută asupra prestării de servicii de transport și stabilită în funcţie de cantitatea de bunuri transportate, care se aplică în mod indirect acestora din urmă, poate avea, în principiu, acest impact.
For the reasons set out above, I do not consider that an assessment of the lawfulness of the contested charge on the basis of Article 25 EC must be ruled out simply because the event that triggers that charge resides in a service (transmission) that is an intrinsic part of the distribution chain of the product at issue.
Pentru motivele expuse anterior, considerăm că nu ar trebui exclusă aprecierea legalităţii sarcinii în litigiu în temeiul articolului 25 CE, având în vedere că faptul generator al acestei sarcini constă întrun serviciu (de transport) necesar pentru comercializarea bunului în discuţie.
Having clarified all of those points, it is necessary to consider the characteristics of the price surcharge at issue in order to determine whether it falls within the prohibition under Article 25 EC or the prohibition under Article 90 EC.
Toate acestea fiind clarificate, rămâne să examinăm caracteristicile tarifului majorat în litigiu pentru a determina dacă acesta face obiectul interdicţiei prevăzute la articolul 25 CE sau la articolul 90 CE.
Moreover, the Court has already had occasion to rule on a question similar to that at issue here, albeit with reference to Article 90 EC alone.
Curtea a avut de altfel ocazia de a se pronunţa cu privire la o întrebare analogă cu cea examinată, însă numai din perspectiva articolului 90 CE.
In the Court’s judgment in Schöttle, 34which the Commission cites in its written observations, the Court was seised of a number of questions concerning the interpretation of Article 90 EC in relation to a tax in force in Germany on the transport of goods by road.
În Hotărârea Schöttlle 34, pe care Comisia a menţionat-o în observaţiile sale, Curtea fusese sesizată cu anumite probleme privind interpretarea acestei dispoziţii în raport cu un impozit pentru transportul rutier de mărfuri, aplicat în Germania.
Dismissing the arguments advanced by the German Government, which maintained that the tax in question was not caught by Article 90 EC, since it did not affect the product as such, the Court held that a tax such as the tax at issue in that case, ‘imposed on international transport of goods by road according to the distance covered on the national territory and the
Înlăturând argumentele dezvoltate de guvernul german, care considera că taxa în discuţie nu făcea parte din domeniul de aplicare al articolului 90 CE întrucât nu se aplica produsului în sine, Curtea a reţinut că o taxă precum cea în discuţie „percepută asupra transporturilor rutiere internaţionale de mărfuri în funcţie de distanţa parcursă pe teritoriul naţional și de greu-
It is a matter of agreement that the charge in question affects electricity produced in the Netherlands and imported electricity, without distinction, using the same collection methods.
Este cert că sarcina în cauză se aplică în mod nediferenţiat energiei electrice produse în Ţările de Jos și celei importate, potrivit acelorași modalităţi de percepere.
That apparent neutrality would seem, therefore, to preclude the application of Article 25 EC and suggest instead that any assessment should be based on Article 90 EC.
Prin urmare, aparenta neutralitate a acesteia pare să excludă aplicarea articolului 25 CE și să favorizeze aprecierea sa în temeiul articolului 90 CE.
33 — In cases, for example, in which the charge represents the consideration payable for the issue of import licences or for health checks.
33 — Precum în cazul în care sarcina reprezintă contraprestaţia datorată pentru eliberarea licenţelor de import sau pentru controalele sanitare.
35 — Paragraph 16.36 — Operative part.37 — Paragraph 15.
35 — Punctul 16.36 — Dispozitiv.37 — Punctul 15.