natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission retorts that the figures show rather that far too many taxable persons have taken advantage of the amnesty for far too limited a result. The benefits
Comisia răspunde că aceste cifre indică mai degrabă că un număr mult prea mare de persoane impozabile au beneficiat de amnistie și că aceasta a avut un rezultat mult
33 — That appears to be a miscalculation.
33 — Acest calcul pare eronat.
750 000 is 14.125% of 5 309 654.
750 000 corespunde unui cuantum de 14,125 % din 5 309 654.
The 162 000 for Article 8 amount to 3.05% of the total number of taxable persons.
Numărul de 162 000 de persoane impozabile care au beneficiat de prevederile articolului 8 reprezintă 3,05 % din numărul total de persoane impozabile.
34 — Comparing those figures with those for the total VAT collected in the same four years, as provided by the Italian Government, I calculate that the tax recovered following verifications amounted to between 0.18% and 0.38% of the total collected in a given year, or 0.3% of the total for the four-year period.
34 — Comparând aceste cifre cu cifrele privind valoarea totală a TVA-ului perceput în cursul acelorași patru exerciţii, astfel cum au fost oferite de guvernul italian, potrivit calculelor noastre, taxa recuperată în urma verificărilor a fost cuprinsă între 0,18 % și 0,38 % din totalul perceput în cursul unui exerciţiu dat, și anume 0,3 % din valoarea totală pentru perioada de patru ani.
Italy submits that the disputed provisions encourage spontaneous declaration of previously undeclared amounts by some taxable persons, thereby freeing resources to audit the unrepentant and providing overall a greater return than could otherwise have
Republica Italiană susţine că dispoziţiile contestate încurajează declaraţiile spontane privind sume care nu au fost declarate în trecut de anumite persoane impozabile, ceea ce eliberează resurse pentru verificarea persoanelor care nu își regretă faptele
(increased and more efficient recovery) allegedly brought by the amnesty are illusory (the proportion recovered is tiny and the only real effect is to preclude verification by the tax authorities) and in any event quite irrelevant given the binding nature of the requirements of Articles 2 and 22 of the Sixth Directive.
Pretinsele beneficii (o recuperare mai importantă și mai eficace) aduse de amnistie sunt iluzorii (proporţia recuperată este infimă și singurul efect veritabil este împiedicarea verificării de către autorităţile fiscale) și, în orice caz, acestea sunt lipsite de relevanţă, ţinând cont de caracterul imperativ al cerinţelor de la articolele 2 și 22 din A șasea directivă.
It may be helpful, therefore, to consider briefly the phenomenon in general.
Prin urmare, ar putea fi util să examinăm pe scurt fenomenul în general.
Tax amnesties commonly involve immunity from criminal penalties, from fines and from (some or all) interest payments — and the Commission explicitly accepts that, as regards VAT, such matters fall within the competence of the Member States, unfettered by Community law.
Amnistiile fiscale implică în general o imunitate împotriva sancţiunilor penale, a amenzilor și a plăţilor dobânzilor (în parte sau integral), iar Comisia acceptă în mod explicit că, în ceea ce privește TVA-ul, astfel de întrebări sunt de competenţa statelor membre, fără ca aceasta să fie limitată de dreptul comunitar.
Equally commonly, however, amnesties require payment in full of amounts due and do not entail exemption from verification.
Totuși, de asemenea în mod obișnuit, amnistiile implică plata integrală a sumelor datorate și nu implică scutirea de verificări.
The aim is generally to encourage voluntary payment by granting immunity from punishment (the threat of which is intended to encourage initial compliance but may also discourage delayed compliance if the price of repentance is too high) while not going so far as to make it more advantageous to evade and then repent than to make an accurate and honest initial declaration, and to bring errant taxpayers back into the fold for the future.
În general, obiectivul este de a încuraja o plată voluntară acordând o imunitate împotriva sancţiunilor (a căror ameninţare urmărește să încurajeze o respectare iniţială al obligaţiilor fiscale, dar poate de asemenea să descurajeze o respectare tardivă dacă preţul pentru căinţă este prea ridicat) fără să ajungă până la a face mai avantajos faptul de a frauda și de a se căi ulterior decât faptul de a depune iniţial o declaraţie exactă și onestă, precum și de a repune persoanele impozabile rău-intenţionate pe drumul cel bun pentru viitor.
Italy rejoins that the disputed provisions encourage spontaneous declaration; that resources can thus be redirected to auditing taxable persons who do not take advantage of the provisions; that for such persons Article 10 of the 2003 Finance Law extended the possible verification period by two years; and that the amounts recovered were appreciably higher than they would otherwise have been.
Republica Italiană răspunde că dispoziţiile contestate încurajează declaraţiile spontane, că resursele pot fi, prin urmare, reatribuite pentru a verifica persoanele impozabile care nu beneficiază de aceste dispoziţii, că, pentru aceste persoane, articolul 10 din Legea finanţelor pentru anul 2003 a prelungit perioada de verificare potenţială de doi ani și că sumele recuperate erau sensibil mai mari decât în lipsa acestor dispoziţii.
The advantages are thus real and cannot be considered irrelevant.
Prin urmare, avantajele sunt reale și nu ar putea fi considerate drept nerelevante.
Moreover, (a) the amnesty concerns cases in which the failure to submit a return had not been detected and might never have been detected, (b) under Article 9 the taxable person must make a payment in respect of every tax year in the series even if only one is concerned by the original failure, (c) the tax, though less than the amount theoretically due, is recovered immediately rather than after a lengthy investigation and recovery procedure.
În plus, a) amnistia vizează cazuri în care lipsa prezentării declaraţiei nu a fost identificată și poate nu ar fi fost identificată niciodată, b) în temeiul articolului 9, persoana impozabilă trebuie să efectueze o plată pentru fiecare exerciţiu fiscal al seriei, chiar dacă omisiunea iniţială se referă numai la unul dintre acestea, c) taxa, deși este mai redusă decât suma datorată în teorie, este mai degrabă recuperată imediat decât în urma unei lungi proceduri de investigaţie și de recuperare.
The literature 35 suggests that, in order to be effective, tax amnesties inter alia should be one-off (or repetition will induce taxpayers to adapt their tactics in anticipation of future amnesties), should involve payment of at least what was due and generally some interest (or evasion will be perceived as rewarded) and should be accompanied by at least a credible announcement of enhanced auditing (or the
Doctrina 35 sugerează că, pentru a fi eficientă o amnistie fiscală ar trebui să intervină o singură dată (întrucât o repetare ar avea drept consecinţă adaptarea tacticilor contribuabililor în anticiparea viitoarelor amnistii), că aceasta ar trebui să implice plata cel puţin a sumei datorate și, în general, a unor dobânzi (în caz contrar evaziunea ar fi percepută drept o faptă recompensată) și ar trebui să fie însoţită de cel puţin un anunţ credibil privind intensificarea controalelor (în lipsa
The Commission’s objection to VAT amnesties does not appear to be absolute, but it is vehement with regard to the form taken by the disputed provisions.
Obiecţia Comisiei referitoare la amnistiile privind TVA-ul nu pare să fie absolută, însă este vehementă în ceea ce privește forma adoptată de dispoziţiile respective.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 trade-off between declaration and detection will not seem advantageous).
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-132/06 căruia avantajul declaraţiei în raport cu riscul identificării fraudei nu ar fi convingător).
Italy claims that the amounts collected total nearly 2% of annual VAT income.
Republica Italiană pretinde că sumele percepute se ridică la aproximativ 2 % din veniturile din TVA.
If the VAT gap (the difference between the amount theoretically collectable and the amount actually collected) can be estimated at 35 to 40% in Italy, 39that means that the amount actually collected is in the region of 3 to 4% of the amount theoretically due but never declared. 40
Dacă diferenţa de TVA (între cuantumul teoretic datorat și cel care a fost efectiv perceput) poate fi evaluată la un cuantum situat între 35 % și 40 % în Italia 39, aceasta înseamnă că cuantumul perceput efectiv se situează aproximativ între 3 % și 4 % din cuantumul teoretic datorat, dar care nu a fost niciodată declarat 40.
The disputed amnesty does not appear to display any of those features.
Amnistia contestată nu pare să prezinte niciuna dintre aceste caracteristici.
It has indeed been extended for subsequent years, 36
Aceasta a fost într-adevăr extinsă la anii următori 36, dând naștere eventual unei așteptări legate de viitoare amnistii, diminuând astfel probabilitatea respectării obligaţiilor fiscale.
possibly creating an expectation of future amnesties and thus decreasing the likelihood of compliance.
În plus, s-ar părea că Republica Italiană a recurs din plin la amnistii fiscale în trecut 37.
And there is evidence that Italy has made abundant use of tax amnesties in the past. 37Indeed, it has been stated that they are so regular that the expectation of future amnesties has become a factor in the low national level of tax compliance.
Într-a devăr, sa arătat că acestea erau atât de obișnuite, încât expectativa unor viitoare amnistii a devenit un factor al nivelului naţional redus de respectare a normelor fiscale 38.
38 Even if, as Italy stated at the hearing, VAT receipts have in fact increased in subsequent years, no evidence has been put forward to establish either any specific link with the amnesty (rather than with any of the many other possible explanations) or any durable effect.
Chiar dacă, astfel cum a arătat Republica Italiană în cadrul ședinţei, a existat în fapt o creștere a veniturilor din TVA în cursul anilor următori, nu sau prezentat elemente care să permită dovedirea fie a existenţei unei legături specifice cu amnistia (și nu cu una dintre numeroase alte explicaţii posibile), fie a existenţei vreunui efect durabil.
36 — See footnote 3 above.
36 — A de vedea nota de subsol 3 de mai sus.
Overall analysis
Analiză globală
37 — A 1998 United States Congress paper states that ‘Italy has conducted more than a dozen tax amnesties, an average recently of about one every two years’. An article cited by the Commission in its application (Il condono fiscale tra genesi politica e limiti costituzionali, De Mita, Diritto e pratica tributaria, 2004, Parte I, p.
37 — În 1998, întrun document al Congresului Statelor Unite se arăta că „Italia a acordat mai mult de o duzină de amnistii fiscale, cu o medie recentă de aproximativ o amnistie la doi ani”. Întrun articol citat de Comisie în cererea sa (De Mita, „Il condono fiscale tra genesi politica e limiti costituzionali”, în Diritto e pratica tributaria, 2004, Partea I, p.
1449) states that the 2003 amnesty was the 58th since 1900.
1449) se arată că amnistia din 2003 era a 58-a din anul 1900.
It cannot be seriously maintained that the methods of raising revenue embodied
Nu s-ar putea pretinde în mod serios că metodele destinate creșterii veniturilor,
See also Gradual Recovery in Euroland, Kai Carstensen, Klaus-Jürgen Gern, Christophe Kamps, Joachim Scheide, Kiel Discussion Papers 405: ‘… in the first half of 2003 Italy raised additional revenue equivalent to approximately 0.8% of GDP in connection with a large-scale tax amnesty.
A se vedea de asemenea Carstensen, K., Gern, K.-J., Kamps, C., și Scheide, J., „Gradual Recovery in Euroland”, în Kiel Discussion Papers 405: „[…] în cursul primului semestru al anului 2003, Italia a prelevat venituri suplimentare corespunzătoare unui cuantum de aproximativ 0,8 % din PIB în cadrul unei amnistii fiscale pe scară largă.
In the short run, Italy was able to prevent exceeding the threshold of the Stability and Growth Pact thanks to this one-off measure.
Pe termen scurt, Italia a putut împiedica depășirea pragului instituit prin Pactul de stabilitate și creștere graţie acestei măsuri izolate.
In the medium run, however, the probability of exceeding the 3% threshold increases.
Cu toate acestea, pe termen mediu, probabilitatea depășirii pragului de 3 % crește.
As experience shows, frequent tax amnesties — in Italy it was the third amnesty in 20 years — weaken tax honesty.
După cum arată experienţa, amnistiile frecvente – în Italia era vorba de a treia amnistie în 20 de ani – reduce onestitatea în materie fiscală.
In consequence, tax revenue is lower in the medium run and in the long run than what it would have been without the amnesty.’
În consecinţă, veniturile din fiscalitate sunt mai reduse pe termen mediu și pe termen lung decât ar fi fost în lipsa amnistiei”.
40 — That is to say, 2% of the 60 to 65% collected is (roughly) between 3 and 4% of the 35 to 40% not collected.
40 — Și anume 2 % din cuantumul de 60-65 % perceput corespunde (aproximativ) unui cuantum cuprins între 3 % și 4 % din cuantumul de 35-40 % neperceput.
COMMISSION v ITALY encroachment on the proper application of VAT in accordance with the harmonising rules of the Sixth Directive.
COMISIA/ITALIA atingere adusă bunei aplicări a TVA-ului conform normelor de armonizare prevăzute de A șasea directivă.
Nor does it appear credible to defend them on grounds of an efficient use of resources.
Nu pare credibil nici faptul de a apăra aceste dispoziţii invocând o utilizare eficientă a resurselor.
On the contrary, as common sense and economic analysis demonstrate, they are liable to lead to diminished VAT compliance in (at least) the medium and long term because they reward noncompliance over compliance and, viewed in historical context, hold out plausible hope of similar treatment in future.
Dimpotrivă, după cum arată bunul simţ și analizele economice, acestea pot implica o diminuare a respectării obligaţiilor în materie de TVA (cel puţin) pe termen mediu și lung, întrucât recompensează nerespectarea în detrimentul respectării și, având în vedere contextul istoric, oferă o speranţă plauzibilă de a beneficia de același tratament în viitor.
The declaration sought by the Commission should therefore be granted.
Prin urmare, ar trebui acordată declaraţia solicitată de Comisie.
The disputed amnesty provisions apply in theory to the whole of Italy’s undeclared taxable trade, which is consistently estimated by economists as representing a sizeable portion of the country’s GNP — perhaps between 25 and 40%.
Dispoziţiile contestate privind amnistia se aplică în teorie tuturor activităţilor comerciale impozabile nedeclarate din Italia, despre care economiștii consideră că reprezintă o parte importantă din produsul naţional brut al ţării – posibil între 25 % și 40 %.
In practice, they have been resorted to, according to the Italian Government’s figures, by over 17% of taxable persons.
Conform cifrelor oferite de guvernul italian, mai mult de 17 % dintre persoanele impozabile au beneficiat în practică de dispoziţiile respective 42.
42 Their effect is thus far from insignificant, and constitutes a serious
Efectul lor este, prin urmare, departe de a fi neglijabil și reprezintă o importantă
41 — And it may be noted that half of Italy’s standard rate of 20% is 10%, which is lower than the minimum standard rate of 15% authorised by Article 12(3)(a) of the Sixth Directive.
41 — În plus, trebuie remarcat că jumătate din rata standard a Republicii Italiene care se ridică la 20 % este de 10 %, și anume mai redusă decât rata standard minimă de 15 % autorizată prin articolul 12 alineatul (3) litera (a) din A șasea directivă.
Under Article 69(2) of the Rules of Proced ure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs if they have been applied for in the successful party’s pleadings.
Potrivit articolului 69 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată.
Since I am of the view that the Commission’s application should be granted and since it has asked for costs, it follows that Italy should be
Întrucât considerăm că acţiunea Comisiei ar trebui admisă, iar aceasta a solicitat obligarea la plata cheltuielilor de judecată, Republica Italiană ar trebui în consecinţă obligată la plata cheltu-
42 — According to the Commission at the hearing, the number of those who took advantage of the amnesty significantly exceeds the total number of taxable persons in a mediumsized Member State such as Belgium.
42 — Potrivit afirmaţiilor Comisiei din cadrul ședinţei, numărul persoanelor care au beneficiat de amnistie depășește numărul total al persoanelor impozabile dintr-un stat mediu de mărime medie, precum Belgia.
ordered to pay the costs of the proceedings.
ielilor de judecată.
I am consequently of the opinion that the Court should
Considerăm că, în consecinţă, Curtea ar trebui:
— declare that, by explicitly providing in Articles 8 and 9 of Law No 289 of 27 December 2002 (Finance Law for 2003) for a general waiver of verification operations on taxable transactions effected in the course of a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of the Sixth Directive in conjunction with Article 10 of the EC Treaty;
— să declare că, prin faptul că a prevăzut în mod expres și general, la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289 din 27 decembrie 2002 (Legea finanţelor pentru anul 2003), renunţarea la verificarea operaţiunilor impozabile efectuate în cursul unei serii de perioade fiscale, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligaţiile care îi reveneau în temeiul dispoziţiilor articolelor 2 și 22 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare și al articolului 10 CE;
— order the Italian Republic to pay the costs.
— să oblige Republica Italiană la plata cheltuielilor de judecată.
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 7 March 2006,
În cauza C-132/06, având ca obiect o acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor formulată în temeiul articolului 226 CE, introdusă la 7 martie 2006,
Commission of the European Communities, represented by E. Traversa and M. Afonso, acting as Agents, applicant, v
Comisia Comunităților Europene, reprezentată de domnul E. Traversa și de doamna M. Afonso, în calitate de agenți, reclamantă, împotriva
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, E. Juhász, A. Borg Barthet (Rapporteur), M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka and E. Levits, Judges,
CURTEA (Marea Cameră), compusă din domnul V. Skouris, președinte, domnii P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, G. Arestis și U. Lõhmus, președinți de cameră, domnii E. Juhász, A. Borg Barthet (raportor), M. Ilešič, J. Malenovský, J. Klučka și E. Levits, judecători, avocat general: doamna E. Sharpston, grefier: doamna M. Ferreira, administrator principal, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 12 septembrie 2007, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 25 octombrie 2007, pronunță prezenta
By its action, the Commission of the European Communities seeks a declaration from the Court that, by explicitly providing in Articles 8 and 9 of Law No 289 of 27 December 2002 relating to the provisions for drawing up the annual and pluriannual budget of the State (Finance Law for 2003) (legge n.
Prin cererea introductivă, Comisia Comunităților Europene solicită Curții să constate că, prin faptul că a prevăzut în mod expres și general, la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289 din 27 decembrie 2002 privind dispozițiile pentru întocmirea bugetului anual și plurianual al statului (Legea finanțelor pentru anul 2003) [legge n. 289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)] (supliment ordinar nr. 240/L la GURI nr.
Articles 2 and 22 of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.
1) (‘the Sixth Directive’), and Article 10 EC.
1, denumită în continuare „A șasea directivă”), precum și al articolului 10 CE.
Article 10 EC provides:
Articolul 10 CE prevede:
‘Member States shall take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure fulfilment of the obligations arising out of this Treaty or resulting from action taken by the institutions of the Community.
„Statele membre iau toate măsurile generale sau speciale necesare pentru a asigura îndeplinirea obligațiilor care decurg din prezentul tratat sau care rezultă din actele instituțiilor Comunității.
The second recital in the preamble to the Sixth Directive reads as follows:
Al doilea considerent al Celei de a șasea directive are următorul cuprins:
‘… the budget of the Communities shall, irrespective of other revenue, be financed entirely from the Communities’ own resources; … these resources are to include those accruing from value added tax [‘VAT’] and obtained by applying a common rate of tax on a basis of assessment determined in a uniform manner according to Community rules’.
„întrucât […] bugetul Comunității este finanțat în totalitate, independent de alte venituri, din resursele proprii ale Comunității; întrucât aceste resurse includ și resursele acumulate din taxa pe valoarea adăugată [denumită în continuare «TVA-ul»] care sunt obținute prin aplicarea unei cote comune de impozitare la baza de evaluare care se determină în mod unitar, în conformitate cu normele comunitare”. [traducere neoficială]
The fourth recital in the preamble to that directive is worded as follows:
Al patrulea considerent al Celei de a șasea directive este redactat după cum urmează:
‘… account should be taken of the objective of abolishing the imposition of tax on the importation and the remission of tax on exportation in trade between Member States; … it should be ensured that the common system of turnover taxes is nondiscriminatory as regards the origin of goods and services, so that a common market permitting fair competition and resembling a real internal market may ultimately be achieved’.
„întrucât trebuie luat în considerare obiectivul eliminării taxei la import și al restituirii taxei la export în comerțul dintre statele membre; întrucât trebuie să se asigure că sistemul comun de impozite pe cifra de afaceri este nediscriminatoriu în ceea ce privește originea bunurilor și a serviciilor, astfel încât să se poată institui în final o piață comună care să permită concurența loială și care să constituie o adevărată piață internă”. [traducere neoficială]
The 14th recital in the preamble to that directive reads as follows:
Al paisprezecelea considerent al directivei menționate are următorul cuprins: