natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In this instance, the Court considers that the limitation of the applicant’s right of access to a court, as a result of the immunity from jurisdiction enjoyed as a rule, in the domestic legal order of the Member States of the United Nations, by resolutions of the Security Council adopted under Chapter VII of the Charter of the United Nations, in accordance with the relevant principles of international law (in particular Articles 25 and 103 of [that] Charter), is inherent in that right as it is guaranteed by jus cogens.
În speță, Tribunalul consideră că limitarea dreptului de acces al reclamantului la o instanță, care rezultă din imunitatea de jurisdicție de care beneficiază, în principiu, în ordinea juridică a statelor membre ale Națiunilor Unite, rezoluțiile Consiliului de Securitate adoptate în temeiul capitolului VII din Carta Națiunilor Unite, în conformitate cu principiile relevante ale dreptului internațional (în special, articolele 24 și 103 din [această] cartă), este inerentă acestui drept, astfel cum este el garantat prin ius cogens.
Such a limitation is justified both by the nature of the decisions that the Security Council is led to take under Chapter VII of the Charter of the United Nations and by the legitimate objective pursued.
O astfel de limitare este justificată atât de natura hotărârilor pe care Consiliul de Securitate trebuie să le ia în temeiul capitolului VII din Carta Națiunilor Unite, cât și de scopul legitim urmărit.
In the circumstances of this case, the applicant’s interest in having a court hear his case on its merits is not enough to outweigh the essential public interest in the maintenance of international peace and security in the face of a threat clearly identified by the Security Council in accordance with the Charter of the United Nations.
În circumstanțele speței, interesul reclamantului ca fondul acțiunii sale să fie examinat de către o instanță nu este suficient pentru a prevala în raport cu interesul general esențial ca pacea și securitatea internațională să fie menținute în fața unei amenințări identificate cu claritate de Consiliul de Securitate, în conformitate cu dispozițiile Cartei Națiunilor Unite.
In this regard, special significance must attach to the fact that, far from providing for measures for an unlimited period of application, the resolutions successively adopted by the Security Council have always provided a mechanism for re-examining whether it is appropriate to maintain those measures after 12 or 18 months at most have elapsed …
În această privință, trebuie acordată o importanță semnificativă împrejurării că, departe de a prevedea măsuri cu o durată de aplicare nelimitată sau nedeterminată, rezoluțiile adoptate succesiv de Consiliul de Securitate au prevăzut întotdeauna un mecanism de reexaminare a oportunității menținerii acestor măsuri după scurgerea unui interval de timp de cel mult 12 sau 18 luni […]
Last, the Court considers that, in the absence of an international court having jurisdiction to ascertain whether acts of the Security Council are lawful, the setting-up of a body such as the Sanctions Committee and the opportunity, provided for by the legislation, of applying at any time to that committee in order to have any individual case re-examined, by means of a procedure involving both the “petitioned government” and the “designating government” …, constitute another reasonable method of affording adequate protection of the applicant’s fundamental rights as recognised by jus cogens.’
În sfârșit, Tribunalul apreciază că, în lipsa unei instanțe internaționale competente să controleze legalitatea actelor Consiliului de Securitate, crearea unui organ precum Comitetul pentru sancțiuni și posibilitatea, prevăzută de textele normative, de a se adresa acestuia în orice moment pentru obținerea reexaminării oricărei situații individuale, prin intermediul unui mecanism oficial care implică atât «guvernul solicitat», cât și «guvernul de identificare» […], reprezintă o altă modalitate rezonabilă de protejare adecvată a drepturilor fundamentale ale reclamantului, astfel cum sunt recunoscute de ius cogens.”
Consequently the Court of First Instance dismissed the pleas alleging breach of the right to effective judicial review and, as a result, the actions in their entirety.
În consecință, Tribunalul a respins motivele întemeiate pe încălcarea dreptului la un control jurisdicțional efectiv și, prin urmare, acțiunile în ansamblul lor.
Forms of order sought by the parties to the appeal
Concluziile părților în recurs
By his appeal, Mr Kadi claims that the Court should:
Prin recursul formulat, domnul Kadi a solicitat Curții:
— set aside in whole the judgment in Kadi;
— anularea, în totalitate, a Hotărârii Kadi atacate;
— declare the contested regulation null and void, and
— declararea nulității regulamentului în litigiu și
— order the Council and/or the Commission to pay the costs in this appeal and those incurred in the proceedings before the Court of First Instance.
— obligarea Consiliului și/sau a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentului recurs și procedurii din fața Tribunalului.
— set aside the judgment in Yusuf and Al Barakaat;
— anularea Hotărârii Yusuf și Al Barakaat atacate;
— order the Council and the Commission to pay the costs relating to the present appeal and to the proceedings before the Court of First Instance.
— obligarea Consiliului și a Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente prezentului recurs și procedurii din fața Tribunalului.
The Council contends in both cases that the Court should reject the appeal and order the appellant to pay the costs.
În concluziile sale, Consiliul a solicitat în cele două cauze respingerea recursurilor și obligarea recurenților la plata cheltuielilor de judecată.
In Case C-402/05 P the Commission contends that the Court should:
În cauza C-402/05 P, Comisia a solicitat Curții:
— declare that none of the grounds of appeal put forward by the appellant is capable of impugning the operative part of the judgment in Kadi, and replace the grounds of that judgment with those proposed in its response;
— constatarea faptul că niciun motiv invocat de recurent nu este de natură să infirme dispozitivul Hotărârii Kadi atacate, în cazul în care se procedează la înlocuirea motivării acesteia după cum se sugerează în memoriul său în răspuns;
— in consequence, reject the appeal; and
— în consecință, respingerea recursului și
In Case C-415/05 P the Commission contends that the Court should:
În cauza C-415/05 P, Comisia a solicitat Curții:
— reject the appeal in its entirety, and
— respingerea acțiunii în totalitatea sa și
— order the appellant to pay the costs.
— obligarea recurentei la plata cheltuielilor de judecată.
The United Kingdom has brought a cross-appeal contending that the Court should:
Regatul Unit a formulat un recurs incident și a solicitat Curții:
— dismiss the appeals, and
— respingerea recursurilor și
— set aside that part of the judgments under appeal which deal with the question of jus cogens, that is to say, paragraphs 226 to 231 of Kadi and paragraphs 277 to 281 of Yusuf and Al Barakaat.
— anularea părții din hotărârile atacate care privește aspectele legate de ius cogens, și anume punctele 226-231 din Hotărârea Kadi atacată și punctele 277-281 din Hotărârea Yusuf și Al Barakaat atacată.
The Kingdom of Spain, granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the Council by orders of the President of the Court of 27 April 2006 (Case C-402/05 P) and 15 May 2006 (Case C-415/05 P), contends that the Court should:
Regatul Spaniei, căruia i sa permis să intervină în susținerea concluziilor Consiliului, prin Ordonanțele președintelui Curții din 27 aprilie 2006 (cauza C-402/05 P) și din 15 mai 2006 (cauza C-415/05 P), a solicitat Curții:
— reject the appellants’ appeals in their entirety and uphold in their entirety the judgments under appeal, and
— respingerea în totalitate a recursurilor formulate de recurenți și confirmarea, în totalitate, a hotărârilor atacate;
— order the appellants to pay the costs;
— obligarea recurenților la plata cheltuielilor de judecată;
— dismiss the Commission’s contentions in relation to the first ground of each appeal, upholding the judgments under appeal, and
— respingerea pretențiilor Comisiei cu privire la primul motiv al fiecărui recurs și confirmarea hotărârilor atacate;
— order the Commission to pay the costs;
— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată;
— in the alternative, if the Court should set aside the judgment under appeal and, consequently, annul Regulation No 881/2002, order the effects of that regulation to be maintained, pursuant to Article 231 EC, until a new regulation is adopted replacing it.
— în subsidiar, în cazul în care Curtea ar anula hotărârile atacate și, în consecință, ar declara nulitatea regulamentului în litigiu, să considere că efectele acestui regulament sunt irevocabile, în temeiul articolului 231 CE, până la adoptarea unui nou regulament care să îl înlocuiască.
The French Republic, granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the Council by orders of the President of the Court of 27 April 2006 (Case C-402/05 P) and 15 May 2006 (Case C-415/05 P), contends that the Court should:
Republica Franceză, căreia i sa permis să intervină în susținerea concluziilor Consiliului și ale Comisiei, prin Ordonanțele președintelui Curții din 27 aprilie 2006 (cauza C-402/05 P) și din 15 mai 2006 (cauza C-415/05 P), a solicitat Curții:
— reject the appellants’ appeals, allow the cross-appeal of the United Kingdom and carry out a substitution of the grounds as regards the part of the judgments under appeal which concerns jus cogens, and
— respingerea recursurilor formulate de recurenți, admiterea recursurilor incidente formulate de Regatul Unit și înlocuirea motivării acelei părți din hotărârile atacate care se referă la ius cogens și
— order the appellants to pay the costs.
— obligarea recurenților la plata cheltuielilor de judecată.
The Kingdom of the Netherlands, granted leave to intervene in support of the form of order sought by the Council by orders of the President of the Court of 27 April 2006 (Case C-402/05 P) and 15 May 2006 (Case C-415/05 P), contends in both cases that the Court should dismiss the appeal, with the proviso that there should be substitution of the grounds with regard to the scope of the review of legality or, alternatively, to the question whether norms of jus cogens have been infringed.
Regatul Țărilor de Jos, căruia i sa permis să intervină în susținerea concluziilor Consiliului, prin Ordonanțele președintelui Curții din 27 aprilie 2006 (cauza C-402/05 P) și din 15 mai 2006 (cauza C-415/05 P), a solicitat în cele două cauze respingerea recursurilor, sub condiția înlocuirii de către Curte a motivării referitoare la întinderea controlului de legalitate și, în subsidiar, la chestiunea dacă normele de ius cogens au fost încălcate.
The grounds of challenge to the judgments under appeal
Motivele de anulare a hotărârilor atacate
Mr Kadi puts forward two grounds of appeal, the first alleging lack of any legal basis for the contested regulation and the second concerning breach of several rules of international law by the Court of First Instance and the consequences of that breach as regards the assessment of his arguments relating to the infringement of certain of his fundamental rights which he pleaded before the Court of First Instance.
Domnul Kadi invocă două motive întemeiate, primul, pe lipsa unui temei juridic pentru regulamentul în litigiu și, al doilea, pe încălcarea de către Tribunal a mai multe norme de drept internațional și pe consecințele pe care această încălcare le-ar fi avut asupra aprecierii motivelor referitoare la încălcarea unora dintre drepturile sale fundamentale pe care le-a invocat în fața Tribunalului.
Al Barakaat puts forward three grounds of appeal, the first alleging lack of any legal basis for the contested regulation, the second infringement of Article 249 EC and the third infringement of certain of its fundamental rights.
Al Barakaat invocă trei motive întemeiate, primul, pe lipsa unui temei juridic pentru regulamentul în litigiu, al doilea, pe încălcarea articolului 249 CE și, al treilea, pe încălcarea unora dintre drepturile sale fundamentale.
In its cross-appeal the United Kingdom puts forward a single ground relating to the error of law allegedly committed by the Court of First Instance in concluding in the judgments under appeal that it was competent to consider whether the Security Council’s resolutions at issue were compatible with the rules of jus cogens.
În cadrul recursului incident pe care la formulat, Regatul Unit invocă un singur motiv referitor la eroarea de drept pe care ar fi comis-o Tribunalul atunci când a apreciat în hotărârile atacate că este competent să examineze compatibilitatea rezoluțiilor Consiliului de Securitate în cauză cu normele de ius cogens.
Concerning the appeals
Cu privire la recursuri
By order of 13 November 2007 the President of the Court ordered the name of Ahmed Ali Yusuf to be struck from the Court’s register in response to his abandonment of the appeal that he had brought jointly with Al Barakaat in Case C-415/05 P.
Prin Ordonanța din 13 noiembrie 2007, președintele Curții a dispus radierea numelui lui Ahmed Ali Yusuf din registrul Curții ca urmare a renunțării acestuia la recursul pe care la introdus împreună cu Al Barakaat în cauza C-415/05 P.
The parties and the Advocate General having been heard in this regard, it is appropriate, on account of the connection between them, to join the present cases for the purposes of the judgment, in accordance with Article 43 of the Rules of Procedure of the Court.
După ascultarea părților și a avocatului general cu privire la acest aspect, din motive de conexitate, prezentele cauze trebuie reunite în vederea pronunțării hotărârii, în conformitate cu articolul 43 din Regulamentul de procedură al Curții.
Concerning the grounds of appeal relating to the legal basis of the contested regulation
Cu privire la motivele referitoare la temeiul juridic al regulamentului în litigiu
By his first ground of appeal Mr Kadi claims that the Court of First Instance erred in law when it held, in paragraph 135 of Kadi, that it was possible for the contested regulation to be adopted on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC.
Prin intermediul primului motiv, domnul Kadi arată că Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a apreciat, la punctul 135 din Hotărârea Kadi atacată, că regulamentul în litigiu putea fi adoptat în temeiul articolelor 60 CE, 301 CE și 308 CE coroborate.
That plea falls into three parts.
Acest motiv cuprinde trei aspecte.
In the first part Mr Kadi maintains that the Court of First Instance erred in law in ruling that Articles 60 EC and 301 EC could be regarded as constituting a partial legal basis for the contested regulation.
Prin intermediul primului aspect, domnul Kadi susține că Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a apreciat că articolele 60 CE și 301 CE pot fi considerate ca reprezentând un temei juridic parțial pentru regulamentul în litigiu.
Furthermore, the Court of First Instance did not explain how those provisions, which can provide a basis only for measures against third countries, could be envisaged, together with Article 308 EC, as the legal basis of the contested regulation, when the latter contains only restrictive measures directed against individuals and non-State entities.
Tribunalul nu ar fi clarificat, de altfel, modul în care aceste dispoziții, care nu pot constitui decât temeiul unor măsuri împotriva unor țări terțe, pot fi privite, în coroborare cu articolul 308 CE, ca un temei juridic al regulamentului menționat, atâta vreme cât acesta nu cuprinde decât măsuri îndreptate împotriva unor indivizi și a unor entități nestatale.
In the second part, Mr Kadi asserts that, if Articles 60 EC and 301 EC were nevertheless to be held to constitute a partial legal basis for the contested regulation, the Court of First Instance erred in law because it misconstrued Article 301 EC and its function as a ‘bridge’, for that article in no circumstances includes the power to take measures intended to attain an objective of the EU Treaty.
Prin intermediul celui de al doilea aspect, domnul Kadi arată că, dacă articolele 60 CE și 301 CE vor fi totuși reținute ca temei juridic parțial al regulamentului în litigiu, Tribunalul ar fi comis o eroare de drept în măsura în care ar fi interpretat incorect articolul 301 CE și funcția de „pasarelă” pe care o prevede acesta, întrucât acest articol nu include în niciun caz puterea de a lua măsuri care urmăresc realizarea unui obiectiv al Tratatului UE.
In the third part, Mr Kadi argues that the Court of First Instance erred in law by interpreting Article 308 EC in such a way that that article might provide a legal basis for legislation for which the necessary powers have not been provided in the EC Treaty and which was not necessary in order to attain one of the Community’s objectives.
Prin intermediul celui de al treilea aspect, domnul Kadi reproșează Tribunalului că ar fi comis o eroare de drept atunci când a interpretat articolul 308 CE în sensul că această dispoziție poate constitui temeiul juridic al unei reglementări pentru care prerogativele de acțiune necesare nu sunt prevăzute în tratat și care nu era necesară pentru realizarea unuia dintre obiectivele Comunității.
In Kadi, paragraphs 122 to 134, the Court of First Instance wrongly assimilated the objectives of the two integrated but separate legal orders constituted by the Union and the Community and thus misinterpreted the limitations of Article 308 EC.
La punctele 122-134 din Hotărârea Kadi atacată, Tribunalul ar fi asimilat în mod eronat obiectivele celor două ordini juridice integrate, dar distincte pe care le reprezintă Uniunea și Comunitatea și ar fi încălcat astfel limitele articolului 308 CE.
Furthermore, such a view is, to his mind, incompatible with the principle of conferred powers laid down in Article 5 EC.
În plus, o astfel de concepție ar fi incompatibilă cu principiul competențelor atribuite prevăzut la articolul 5 CE.
It follows from paragraphs 28 to 35 of Opinion 2/94 of 28 March 1996 (ECR I-1759) that the fact that an objective is mentioned in the Treaty on European Union cannot make good the lack of that objective in the list of the objectives of the EC Treaty.
În această privință, de la punctele 28-35 din Avizul 2/94 din 28 martie 1996 (Rec., p. I-1759) ar rezulta că menționarea unui obiectiv în Tratatul UE nu poate remedia lipsa acestui obiectiv din enumerarea obiectivelor Tratatului CE.
The Council and the French Republic contest the first part of Mr Kadi’s first ground of appeal, arguing inter alia that the reference to Articles 60 EC and 301 EC in the legal basis of the contested regulation is warranted by the fact that those provisions enact restrictive measures whose ambit was to be extended, by means of recourse to Article 308 EC, to persons or non-State entities that were not, therefore, covered by those two articles.
Consiliul și Republica Franceză resping primul aspect al primului motiv invocat de domnul Kadi, arătând în special că menționarea articolelor 60 CE și 301 CE ca temei juridic al regulamentului în litigiu se justifică prin faptul că acestea prevăd măsuri restrictive al căror domeniu de aplicare ar trebui extins, prin intermediul articolului 308 CE, la persoane sau entități nestatale și care nu sunt prevăzute, așadar, de cele două articole menționate mai sus.
For its part, the United Kingdom maintains that Article 308 EC was used as a means of supplementing the instrumental powers provided for by Articles 60 EC and 301 EC, those articles not constituting, therefore, a partial legal basis for the contested regulation.
La rândul său, Regatul Unit susține că articolul 308 CE a fost utilizat ca mecanism care permite completarea competențelor instrumentale prevăzute la articolele 60 CE și 301 CE, astfel că ele nu constituie decât fundamentul juridic parțial al regulamentului în litigiu.
The Kingdom of Spain raises in essence the same line of argument.
Regatul Spaniei susține în esență aceeași argumentare.
With regard to the second part of that ground of appeal, the Council maintains that the raison d’être of the bridge provided for in Article 301 EC is precisely to give it the power to adopt measures intended to attain an objective of the EU Treaty.
În ceea ce privește al doilea aspect al motivului menționat, Consiliul susține că rațiunea existenței pasarelei prevăzute la articolul 301 CE constă tocmai în a atribui Consiliului puterea de a lua măsuri care urmăresc realizarea unui obiectiv al Tratatului UE.
The Kingdom of Spain, the French Republic and the United Kingdom maintain that it is Article 308 EC, and not Articles 60 EC and 301 EC, that enabled the adoption of restrictive measures aimed at individuals and non-State entities, so enlarging the ambit of those two articles.
Regatul Spaniei, Republica Franceză și Regatul Unit susțin că articolul 308 CE, iar nu articolele 60 CE și 301 CE, a permis adoptarea măsurilor restrictive care privesc indivizi și entități nestatale, completând în acest mod domeniul de aplicare al acestor din urmă două articole.
So far as the third part of Mr Kadi’s first ground of appeal is concerned, the Council argues that the whole point of the bridge provided by Article 301 EC is, exceptionally, to use those powers conferred on the Community to impose economic and financial sanctions for the purpose of attaining an objective of the CFSP, and so of the Union, rather than a Community objective.
În ceea ce privește cel de al treilea aspect al primului motiv invocat de domnul Kadi, Consiliul susține că rațiunea existenței pasarelei pe care o conține articolul 301 CE este tocmai aceea de a utiliza, cu titlu excepțional, puterile conferite Comunității de a impune sancțiuni economice și financiare pentru realizarea mai degrabă a unui obiectiv al PESC și, așadar, al Uniunii decât a unui obiectiv al Comunității.
The United Kingdom and the Member States intervening in the appeal broadly support that position.
Regatul Unit și statele membre interveniente în recurs împărtășesc în esență această poziție.
The United Kingdom clarifies its position by stating that, in its view, the action provided for by the contested regulation can be regarded as contributing to the attainment, not of an objective of the Union but of an objective of the Community, namely, the implicit and purely instrumental objective underlying Articles 60 EC and 301 EC of providing effective means of giving effect, exclusively by way of coercive economic measures, to acts adopted under the power conferred upon the Union by Title V of the EU Treaty.
Regatul Unit își precizează poziția menționând că, în opinia sa, se poate considera că acțiunea prevăzută în regulamentul în litigiu nu contribuie la realizarea unui obiectiv al Uniunii, ci a unui obiectiv al Comunității, și anume acela, implicit, pur instrumental și subsecvent articolelor 60 CE și 301 CE constând în a furniza mijloace efective de punere în aplicare, exclusiv prin măsuri economice coercitive, a actelor adoptate în temeiul competenței pe care titlul V din Tratatul UE îl conferă Uniunii.
According to that Member State, when attainment of that instrumental objective requires forms of economic coercion going beyond the powers specifically conferred on the Council by Articles 60 EC and 301 EC, it is appropriate to have recourse to Article 308 EC to supplement those powers.
Potrivit acestui stat membru, în cazul în care realizarea acestui obiectiv instrumental necesită forme de coerciție economică care depășesc puterile conferite în mod expres Consiliului prin articolele 60 CE și 301 CE, trebuie să se recurgă la articolul 308 CE pentru completarea acestor puteri.