natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That provision is modified by Directive 96/71 to the extent that as regards the terms and conditions of employment listed in the Directive the law of the place of work is considered decisive unless the law of the employment contract determined in accordance with Article 6 of the Rome Convention provides for more favourable conditions. According to Jayme, E. and Kohler, C., ’Europäisches Kollisionsrecht 1997 — Vergemeinschaftung durch “Säulenwechsel”’, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, Volume 17, No 6, 1997, p.
Această dispoziție este modificată prin Directiva 96/71 în sensul că, pentru condițiile de muncă și de încadrare în muncă stabilite în directivă, importanța decisivă revine legislației de la locul executării activității, în cazul în care statutul contractului de muncă prevăzut la articolul 6 din Convenția de la Roma nu prevede condiții mai favorabile. În opinia exprimată de Jayme, E., și Kohler, C., „Europäisches Kollisionsrecht 1997 — Vergemein schaftung durch «Säulenwechsel»”, în Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, anul 17, nr. 6, 1997, p.
Moreover, it was intended to resolve the problems with regard to the legislation applicable to the employment relationship which have arisen through the transnationalisation of the employment relationship.
În plus, ar fi soluționate problemele cu privire la dreptul aplicabil raportului de muncă, generate în urma dobândirii de către raporturile de muncă a unei dimensiuni transnaționale 7.
7 In defining, as regards the posting of workers, which national provisions should have effect as mandatory rules within the meaning of Article 7 of the Rome Convention of 19 June 1980 on the law applicable to contractual obligations (‘Rome Convention’), Directive 96/71 aimed to ensure the foreseeability
Prin stabilirea normelor naționale aplicabile cu titlu de norme imperative pentru detașarea de lucrători, în sensul articolului 7 din Convenția de la Roma privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (denumită în continuare „Convenția de la Roma”), Directiva 96/71 vizează conferirea unui caracter previzibil condițiilor de muncă
9 — See on this point the Opinion of Advocate General Léger in Case C-168/04 Commission v Austria [2006] ECR I-9041, point 28.
9 — A se vedea Concluziile avocatului general Léger prezentate la 23 februarie 2006 în cauza Comisia/Austria (C-168/04, Rec., p. I-9041, punctul 28).
The area of the posting of workers has not yet been subjected to harmonisation.
Domeniul detașării de lucrători nu face încă obiectul unei armonizări.
According to recital 86 in the preamble to Directive 2006/123/EC of the European Parliament and of the Council of 12 December 2006 on services in the internal market (OJ 2006 L 376, p. 36), the area is expressly excluded from that directive’s scope.
Conform considerentului (86), este exclus expres din domeniul de aplicare al Directivei 2006/123/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind serviciile în cadrul pieței interne (JO L 376, p. 36).
At the behest of the European Parliament and the Council, the Commission deleted its earlier draft proposal regarding the removal of administrative obstacles and regarding obligations of Member States to cooperate regarding the posting of workers and the posting of third-country nationals.
O propunere a Comisiei cu privire la eliminarea obstacolelor birocratice și la obligarea statelor membre de a coopera în domeniul detașării de lucrători, respectiv al detașării de resortisanți ai statelor terțe a fost eliminată din proiectul anterior al directivei la solicitarea Parlamentului European și a Consiliului.
On that point see the amended proposal for a directive of the European Parliament and of the Council of 4 April 2006 (COM(2006) 160 final, p. 13).
A se vedea în acest sens propunerea de adoptare a unei directive a Parlamentului European și a Consiliului din 4 aprilie 2006, COM (2006) 160 final, p. 15, 16.
6 — See recital 5.7 — See recital 6.
6 — A se vedea considerentul (5).7 — A se vedea considerentul (6).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 regarded primarily as a conflict-of-laws provision of Community employment law concerning the details and conditions of employment of posted workers.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-319/06 dreptului muncii, care se referă la detaliile și condițiile raportului de muncă al lucrătorilor detașați 10.
10 The objective of Directive 96/71 does not extend, however, to the aspect of entering and staying in the territory of the host Member State, 11 so that restrictions on the freedom to provide services in the framework of the transnational posting of workers must, in principle, also be assessed in the light of the relevant Treaty provisions, above all Article 49 EC.
Scopul de reglementare al Directivei 96/71 nu vizează, pe de altă parte, intrarea pe teritoriul statului gazdă și șederea pe acest teritoriu 11, astfel încât restricțiile privind libera prestare a serviciilor în cadrul detașării transfrontaliere a lucrătorilor trebuie să fie apreciate, în principiu, și în funcție de dispozițiile aplicabile ale Tratatului CE, în special în baza articolului 49 CE.
That means, as regards judicial review of the legality under Community law of national measures in the context of Treaty infringement proceedings under Article 226 EC, that in each case the question must be examined whether the alleged infringement concerns simply Directive 96/71 or instead relates directly to Article 49 EC.
Aceasta înseamnă că, pentru controlul jurisdicțional al compatibilității unei măsuri naționale cu dreptul comunitar în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în sensul articolului 226 CE, este necesară examinarea individuală a împrejurării dacă încălcarea invocată vizează exclusiv Directiva 96/71 sau se referă direct la articolul 49 CE.
If national rules governing the transnational provision of services infringe the Directive, application of the Treaty is excluded, although, since the Directive has its legal basis in the Treaty, any infringement of the Directive must entail infringement of the Treaty.
În cazul în care dispozițiile naționale privind activitățile transfrontaliere sunt contrare directivei, aplicarea tratatului este eliminată, deși, acesta fiind temeiul juridic al directivei, orice încălcare a directivei implică, în final, încălcarea tratatului.
However, if the national rules contravene the Treaty directly and are not covered by the provisions of the Directive which gives it effect, the sole point of reference is the Treaty itself. 12
Însă, în cazul în care normele naționale contravin în mod direct tratatului, fără a intra sub incidența directivei prin care acesta este pus în aplicare, singura referință posibilă este chiar tratatul 12.
As regards the allocation of the burden of proof, it must be noted that in proceedings for failure to fulfil obligations under Article 226 EC it is for the Commission to prove the allegation of infringement.
Cu privire la repartizarea sarcinii probei, se menționează că, în cadrul unei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor în temeiul articolului 226 CE, Comisiei îi revine obligația de a proba existența unei astfel de încălcări.
Moreover, it must provide the Court with the evidence necessary for the Court to establish the Treaty infringement, and it may not rely on any presumption.
În plus, Comisia este cea care trebuie să prezinte Curții elementele necesare pentru ca aceasta să verifice existența neîndeplinirii obligațiilor, fără a se putea întemeia pe vreo prezumție 13.
13In that regard, it is incumbent on the defendant Member State to contest substantively and in detail the
Statul membru pârât are sarcina de a se apăra bine documentat și
12 — See, in the same vein, point 28 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-490/04 Commission v Germany [2007] ECR I-6095 and points 144 to 163 of the Opinion in Laval un Partneri, cited in footnote 10.
12 — A se vedea în acest sens și punctul 28 din Concluziile avocatului general Ruiz-Jarabo Colomer prezentate la 14 decembrie 2006 în cauza Comisia/Germania (C-490/04), precum și punctele 144-163 din Concluziile prezentate în cauza Laval un Partneri (citate la nota de subsol 10).
614, draws attention to the fact that Directive 96/71 is based primarily on Article 57(2) of the EC Treaty (now, after amendment, Article 47(2) EC) and Article 66 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 55 EC).
614, arată că Directiva 96/71 este întemeiată în special pe articolul 57 alineatul (2) din Tratatul CE [devenit, după modificare, articolul 47 alineatul (2) CE] și pe articolul 66 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 55 CE).
He notes that Article 66 of the EC Treaty makes reference to the possibilities for legislative development and restriction in the area of the freedom of establishment and provides for their application in the area of the freedom to provide services.
Articolul 66 din Tratatul CE ar face referire la posibilitățile de structurare și limitare aplicabile în domeniul libertății de stabilire, reglementând aplicarea corespunzătoare a acestora pentru sectorul furnizării de servicii.
According to Article 57(2) of the EC Treaty, the Council may issue directives for the coordination of the provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States in order to make it easier to exercise a fundamental freedom (establishment or the provision of services).
În sensul articolului 57 alineatul (2) din Tratatul CE, Consiliul poate adopta directive privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative ale statelor membre pentru a facilita astfel exercitarea libertăților fundamentale (libertatea de stabilire, respectiv libera prestare a serviciilor).
He argues, having regard to those objectives, that such a development has occurred.
Acest demers s-ar fi realizat din perspectiva obiectului.
The Directive coordinates the employment law requirements which a provider of services must respect. Forgó, K., ’Aktuelles zur Entsenderichtlinie’, ecolex, 1996, p.
Directiva coordonează condițiile de dreptul muncii care trebuie respectate de prestatorul de servicii. Forgó, K., „Aktuelles zur Entsenderichtlinie”, în ecolex, 1996, p.
818, argues that Directive 96/71 removes differences arising by reason of different conflict-of-laws rules.
818, susține că prin Directiva 96/71 ar fi eliminate diferențele survenite ca urmare a normelor conflictuale divergente.
However, differences arising as a result of differing national employment law regimes are retained even after the entry into force of Directive 96/71 since the latter does not provide for harmonisation as to content. Borgmann, B., ’Kollisionsrechtliche Aspekte des Arbeitnehmer-Entsendegesetzes’, Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, 1996, p.
Pe de altă parte, diferențele apărute în urma regimurilor naționale de dreptul muncii diferite s-ar menține și după intrarea în vigoare a Directivei 96/71, deoarece aceasta nu prevede o armonizare a conținutului. Borgmann, B., „Kollisionsrechtliche Aspekte des Arbeitnehmer-Entsendegesetzes”, în Praxis des internationalen Privat- und Verfahrensrechts, 1996, p.
319, considers Directive 96/71 to be a measure coordinating the international mandatory rules in the area of employment law.
319, consideră că Directiva 96/71 reprezintă o coordonare a normelor internaționale imperative în domeniul dreptului muncii.
In point 58 of his Opinion in Case C-341/05 Laval un Partneri [2007] ECR I-11767, Advocate General Mengozzi indicates that the purpose of Directive 96/71 is to coordinate the conflict-of-laws rules of the Member States in order to determine which national law should apply to the provision of crossborder services where workers are posted temporarily abroad within the Community, without harmonising either the substantive rules of the Member States as regards employment law and the terms and conditions of employment relating, in particular, to rates of pay, or the right to resort to collective action.
La punctul 58 din Concluziile prezentate la 23 mai 2007 în cauza Laval un Partneri (C-341/05), pendinte pe rolul Curții, avocatul general Mengozzi susține că Directiva 96/71 are ca obiect coordonarea normelor conflictuale din legile statelor membre cu scopul de a determina dreptul național aplicabil unei prestări de servicii la nivel transfrontalier, în situația unei detașări temporare a lucrătorilor în cadrul Comunității, fără a armoniza nici normele materiale ale statelor membre privind dreptul muncii și condițiile de muncă și de încadrare în muncă referitoare în special la salariu, nici dreptul de a recurge la acțiunea colectivă.
11 — See the Opinion of Advocate General Geelhoed in Case C-244/04 Commission v Germany [2006] ECR I-885, point 6.
11 — A se vedea Concluziile avocatului general Geelhoed prezentate la 15 septembrie 2005 în cauza Comisia/Germania (C-244/04, Rec., p. I-885, punctul 6).
COMMISSION v LUXEMBOURG information produced and the consequences thereof. 14
COMISIA/LUXEMBURG reprezintă dispoziții de ordine publică 15.
15It also permits the terms and conditions of employment determined by way of universally applicable collective agreements and arbitral awards to be extended to activities other than the building work set out in the annex.
dispozițiilor cu privire la condițiile de muncă și de încadrare în muncă stabilite prin acorduri colective și sentințe arbitrale de generală aplicare, cu privire la alte activități decât lucrările de construcții menționate în anexă.
Inasmuch as the Commission’s complaint relates to incorrect transposition of Article 3(1) and (10) of Directive 96/71, it concerns primarily an infringement of that secondary law rule.
În măsura în care Comisia invocă transpunerea incorectă a articolului 3 alineatele (1) și (10) din Directiva 96/71, obiectul principal al acestui motiv este reprezentat de o încălcare a acestei dispoziții de drept derivat.
However, Member States may not take unlimited advantage of that possibility; in particular, they must in that regard take account of the fundamental freedoms and the objective which the Directive pursues.
Statele membre nu pot valorifica fără restricții această autorizare, fiind obligate să respecte în acest sens în special libertățile fundamentale, precum și scopul directivei 16.
16This conclusion follows both from the primacy of freedom to provide services, a principle whose implementation Directive 96/71 seeks expressly to further, as stated in recital 5 in the preamble to the Directive, and from the principle that derogations from the fundamental freedoms are to be
Această concluzie este justificată atât de caracterul prioritar al liberei prestări a serviciilor, la garantarea căreia încearcă să contribuie Directiva 96/71 prin considerentul (5), cât și de principiul interpretării stricte a
The concept of public policy contained in Article 3(10) of Directive 96/71
Noțiunea de ordine publică din articolul 3 alineatul (10) din Directiva 96/71
The Luxembourg Government argues that, in declaring as mandatory requirements of domestic law all those provisions falling under the areas covered by Article 1(1) of the Law of 20 December 2002, it has availed itself of the authorisation given in Article 3(1) and (10) of Directive 96/71.
Guvernul luxemburghez susține că, prin declararea ca dispoziții imperative de drept național a tuturor domeniilor enumerate în articolul 1 alineatul (1) din Legea din 20 decembrie 2002, sa prevalat de autorizarea stipulată în articolul 3 alineatele (1) și (10) din Directiva 96/71.
That provision permits Member States to extend the matters
Această prevedere permite statelor membre să extindă lista asupra altor condiții de muncă și de încadrare în muncă, în cazul în care condițiile adăugate
316, takes the view that whilst Member States in ’strengthening’ their international mandatory requirements can weaken the impact of unpopular competition from undertakings in States with low wage costs, the requirements of Community law must, however, be observed. Görres, S., Grenzüberschreitende Arbeitnehmerentsendung in der EU, Vienna and Graz, 2003, p.
316, este de părere că statele membre pot slăbi concurența nedorită cu întreprinderile din state cu costuri salariale scăzute prin „înăsprirea” normelor imperative de drept internațional. În acest sens este obligatorie însă respectarea cerințelor de drept comunitar. Görres, S., Grenzüberschreitende Arbeitnehmerentsendung in der EU, Viena/Graz, 2003, p.
122, takes the view that recourse to Article 3(10) of Directive 96/71 is premised on the condition that the Member States’ terms and conditions of employment in question constitute public policy provisions not infringing the rules of the EC Treaty.
122, este de părere că invocarea articolului 3 alineatul (10) din Directiva 96/71 presupune că respectivele condiții de muncă și de angajare în muncă în litigiu ale statelor membre reprezintă dispoziții de domeniul ordinii publice, care nu încalcă dispozițiile Tratatului CE.
Thus, the authors acknowledge that when recourse is had to Article 3(10) of Directive 96/71 certain conditions must be respected, necessarily including both the furtherment of freedom to provide services and the specific objectives pursued by the European legislature in adopting the Directive.
Autorii recunosc astfel că, la invocarea articolului 3 alineatul (10) din Directiva 96/71, este necesară respectarea anumitor condiții, între care se numără în mod necesar atât libera prestare a serviciilor care trebuie garantată, cât și obiectivele exacte ale autorului directivei.
According to Advocate General Mengozzi, in point 212 of his Opinion in Laval un Partneri, cited in footnote 10, the fact that domestic rules belong to the category of public policy provisions or mandatory rules does not — as is apparent from Article 3(10) of Directive 96/71 and the caselaw on Article 49 EC — make them exempt from compliance with the provisions of the Treaty.
În opinia avocatului general Mengozzi, la punctul 212 din Concluziile prezentate la 23 mai 2007 în cauza Laval un Partneri (C-341/05), astfel cum reiese din articolul 3 alineatul (10) din Directiva 96/71 și din jurisprudența privind articolul 49 CE, apartenența normelor naționale la categoria dispozițiilor de ordine publică sau la cea a normelor de aplicare imediată nu le sustrage de la respectarea dispozițiilor tratatului.
14 — Case 272/86 Commission v Greece [1988] ECR 4875, paragraph 21.
14 — Hotărârea din 22 septembrie 1988, Comisia/Grecia (272/86, Rec., p.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 narrowly construed. 17
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-319/06 excepțiilor de la libertățile fundamentale 17.
The latter point has any review by the Community institutions.
Curte în mod repetat și expres cu privire la excepția de ordine publică 18.
18 however, that recourse to the concept of public policy is in particular circumstances justified, so that in certain cases Member States must be allowed a margin of discretion within the limits imposed by the Treaty. 21
Această situație nu exclude existența unor împrejurări speciale care să justifice invocarea noțiunii de ordine publică, astfel încât statele membre să beneficieze, în anumite condiții, de o marjă de apreciere în limitele consacrate prin tratat 21.
The concept of public policy constitutes an independent concept of Community law, which contributes to determining the scope of the fundamental freedoms and which, therefore, must be defined autonomously and not, for example, on the basis of one or more national legal systems.
În ceea ce privește noțiunea de ordine publică, aceasta reprezintă o noțiune distinctă de drept comunitar, care influențează domeniul de aplicare al libertăților fundamentale, astfel încât se impune definirea autonomă a acesteia și nu în raport cu unul sau cu mai multe sisteme juridice naționale 19.
19 As such, that concept is subject to the Court’s interpretation, thus precluding Member States from unilaterally determining its scope without
Această noțiune face obiectul interpretării de către Curte, astfel încât sfera de aplicare a acesteia să nu fie stabilită în mod unilateral de fiecare stat membru, fără controlul instituțiilor
Notwithstanding those common principles, the concept of public policy may be accorded different meanings, however, depending on its schematic position within the Community legal order and the function of the rule at issue.
Or, independent de aceste principii comune, noțiunea de ordine publică poate prezenta semnificații diferite, în funcție de poziția sistematică în ordinea juridică comunitară și de funcția normei respective 22.
22 In the present case the concept of public policy as reflected in Article 3(10) of Directive 96/71 takes effect as a derogation, since it permits an extension to the nucleus of minimum protective requirements guaranteed by Article 3(1) of Directive 96/71 only where certain conditions are met.
În speță, noțiunea de ordine publică, în sensul prevăzut la articolul 3 alineatul (10) din Directiva 96/71, produce efectul unei excepții, deoarece admite numai în anumite condiții extinderea nucleului minim de norme de protecție prevăzute la articolul 3 alineatul (1) din Directiva 96/71.
17 — In connection with restrictions on the freedom to provide services and of establishment see point 143 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Joined Cases C-338/04, C-359/04 and C-360/04 Placanica and Others [2007] ECR I-1891.
17 — În ceea ce privește restricțiile liberei prestări a serviciilor și ale libertății de stabilire, a se vedea punctul 143 din Concluziile avocatului general Ruiz-Jarabo Colomer prezentate la 16 mai 2006 în cauzele conexate Placanica, Palazzese și Sorrichio (C-338/04, C-359/04 și C-360/04, Rep., p. I-1891). Georgiadis, N., Derogation clauses: the protection of national interests in EC law, Bruxelles, 2006, p.
72, indicates that all derogation clauses, in particular the public policy derogation, are subject to a narrow construction.
72, atrage atenția că toate derogările, în special excepția de ordine publică, trebuie să respecte principiul interpretării restrictive. În opinia exprimată de Wichmann, J., Dienstleistungsfreiheit und grenzüberschreitende Entsendung von Arbeitnehmern, Frankfurt am Main, 1998, p.
She argues that simply by virtue of their status as Treaty derogations the requirement follows that public policy exceptions must be interpreted narrowly.
104, 105, pot fi menționate considerente sistematice împotriva unei interpretări extensive, deoarece însăși natura acesteia de excepție contractuală justifică interpretarea restrictivă a clauzei de ordine publică.
Reliance on public policy arguments accordingly presupposes that essential sovereign interests of the Member State are affected.
Astfel, invocarea ordinii publice necesită încălcarea de interese suverane importante ale autorității statului membru.
20 — According to settled caselaw, reliance by a national authority on the concept of public policy presupposes, in any event, the existence, in addition to the perturbation of the social order which any infringement of the law involves, of a genuine and sufficiently serious threat to one of the fundamental interests of society (see Rutili, cited in footnote 18, paragraph 28; Bouchereau, cited in footnote 18, paragraph 35; Orfanopoulos and Oliveri, cited in footnote 18, paragraph 66; Commission v Spain, cited in footnote 18, paragraph 46; Commission v Germany, cited in footnote 18, paragraph 35; and Commission v Netherlands, cited in footnote 18, paragraph 43).
20 — Conform unei jurisprudențe constante, recurgerea de către o autoritate națională la noțiunea de ordine publică presupune, în orice caz, pe lângă perturbarea ordinii sociale pe care o constituie orice încălcare a legii, existența unei amenințări reale și suficient de grave care afectează un interes fundamental al societății (a se vedea Hotărârea Rutili, citată la nota de subsol 18, punctul 28, Hotărârea Bouchereau, citată la nota de subsol 18, punctul 35, Hotărârea Orfanopoulos și Oliveri, citată la nota de subsol 18, punctul 66, Hotărârea Comisia/Spania, citată la nota de subsol 18, punctul 46, Hotărârea Comisia/Germania, citată la nota de subsol 18, punctul 35, și Hotărârea Comisia/Țările de Jos, citată la nota de subsol 18, punctul 43).