natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As a result of inadequate income and resources people may be excluded and marginalised from participating in activities which are considered the norm for other people in society.'
Totuşi, se acordă atenţie mediului în care trăiesc copiii în cadrul centrelor de zi prin planuri de învăţământ şi prin evaluarea impactului pe care îl are mediul asupra copilului cu scopul de a promova dezvoltarea copiilor dezavantajaţi din punct de vedere social şi pentru a preveni excluziunea socială.
Clear objectives set explicitly for all such groups are summarised in a Ministry of Labour and Social Affairs document entitled 'Foundations for the Design of an Integral Strategy for Children and Adolescents at Risk and for the Socially Disadvantaged'.
Nu există o definiţie oficială a termenului, însă au fost identificate grupurile ţintă sau copiii aflaţi în situaţii de risc care au nevoie de sprijin suplimentar pentru dezvoltarea lor.
Furthermore, a royal decree in 1996 identifies children at risk of failing at school as: children who have difficulty in accessing or attending school regularly for social or geographic reasons; children who belong to disadvantaged ethnic or cultural minorities and children who are unable to have a normal school life due to personal, family or social reasons.
Aceste grupuri sunt reprezentate de copiii care trăiesc în sărăcie, copiii fără părinţi şi copiii care aparţin unei minorităţi etnice şi/sau altor grupuri minoritare.
The OECD transnational category is equivalent to so-called category IV used in France.
Riscul este definit în termenii sărăciei şi excluziunii sociale.
It consists of skilled and unskilled workers, farm labourers, retired salaried staff or workers, unemployed people who have never worked, and professionally inactive persons.
Potrivit definiţiei din 1997 „oamenii trăiesc în sărăcie dacă venitul şi resursele lor (materiale, sociale şi culturale) sunt atât de improprii încât îi împiedică să aibă un nivel de viaţă considerat acceptabil de către societatea irlandeză în general.
The term is used collectively to describe all children whose parents belong mainly to this category, or neighbourhoods or catchments areas in which the proportion of people in this category is significantly greater.
Ca urmare a venitului şi resurselor neadecvate oamenii pot fi marginalizaţi şi excluşi de la participarea la activităţi considerate drept normă pentru alţi membri ai societăţii“.
'At risk' children are defined as follows: children whose physical, mental, social and emotional health and welfare are endangered as a result of their unfavourable socioeconomic background and limited early educational experiences; children who come from homes with social problems, which are under the supervision of the welfare services (e.g. homes in which the parents are on state support, suffering from mental illness, or in prison, or in which the family has broken up, as well as single parent families); children whose parents are political asylum seekers; and children from disadvantaged groups (such as economic immigrants, with different cultural, religious, linguistic or ethnic backgrounds).
Copiii aflaţi în situaţii de risc includ următoarele grupuri: minori adoptaţi sau minori îngrijiţi de părinţi sociali; adolescenţi care se pregătesc să intre pe piaţa muncii; minori abuzaţi; minori care au comis infracţiuni; minori predispuşi la excluziune socială; minori predispuşi la absenteism şi abandon şcolar; imigranţi; minori străini neînsoţiţi; minori care consumă substanţe toxice; copii provenind din familii monoparentale sau din familii dezmembrate; copii cu dizabilităţi; minori aflaţi în spitale sau suferind de boli cronice; şi copii aparţinând minorităţilor etnice. Obiectivele precise, stabilite în mod explicit pentru toate aceste grupuri, sunt rezumate într-un document emis de Ministerul Muncii şi Afacerilor Sociale şi
The term 'child from a group at risk' is used to refer to a child who is in a critical situation owing to his/her state of wellbeing or health, or way of life.
Termenul de risc este folosit rareori şi nu apare menţionat în documentele oficiale: este utilizat doar în domeniul medical.
Thus children from lowincome families, disadvantageous families and those who break the law, etc. belong to 'at risk' groups.
Categoria transnaţională OECD este echivalenta aşa-numitei categorii IV folosită în Franţa.
The term 'disadvantageous families' refers to those whose circumstances are unlikely to favour the development of children due to parental misconduct or negligence.
Este alcătuită din muncitori calificaţi şi necalificaţi, fermieri, pensionari, şomeri care nu au fost niciodată angajaţi şi persoane inactive profesional.
The concept of 'children at a disadvantage' is generally linked to the economic or educational status of their parents, although other (cultural) factors are referred to in development programmes and policy statements.
Termenul „copil aparţinând unui grup de risc“ este folosit pentru a descrie un copil aflat într-o situaţie critică din cauza stării de sănătate sau a modului de viaţă.
Firstly, children whose families receive financial assistance for their education (allocated on the basis of per capita income) or those who are under the protection of the courts.
Astfel, copiii provenind din familii cu venituri reduse, familii dezavantajate, precum şi cei care încalcă legea etc. se înscriu în grupurile de risc.
Secondly, children with multiple disadvantages relating to the first criteria who also have parents who have not been educated beyond primary level or children in foster care.
Termenul „familii dezavantajate“ se referă la acele familii ale căror circumstanţe nu sunt în măsură să favorizeze dezvoltarea copiilor din cauza comportamentului neadecvat al părinţilor sau a neglijenţei din partea acestora.
The national definition states that the parental level of education is the only criterion for determining whether children are 'at risk'. Ethnicity was formerly a criterion but the definition has recently been changed.
Copiii aflaţi în situaţii de risc sunt acei copii aparţinând imigranţilor şi a căror limbă maternă nu este Letzeburgesch.
There is no formal national definition of 'children at risk'.
Legea ungară acordă o foarte mare atenţie copiilor dezavantajaţi din punct de vedere socioeconomic şi/sau cultural.
The concept is commonly used for children from low socioeconomic (with regard to poverty, unemployment, broken families, negligence etc.) or migrant background.
În prima categorie se înscriu copiii ale căror familii primesc ajutor financiar pentru educaţia lor (alocat pe baza venitului pe cap de locuitor) sau cei care se află sub protecţia sistemului de justiţie.
The risk factors which may be detrimental for the development of young children include poverty and unemployment, which in turn exacerbate family conflicts, contributing to social exclusion and other social problems.
În sectorul învăţământului de stat, copiii dezavantajaţi provenind din astfel de zone primesc sprijinul necesar din partea asistenţilor sociali ori de câte ori sunt identificate probleme grave în primii ani de viaţă ai copiilor.
There are early signs of a growing tendency to broaden the term 'children at risk' and certain policies – such as early intervention – to cover children from groups at a socioeconomic, cultural and/or linguistic disadvantage.
Mai precis, se aplică o evaluare procentuală a riscului, în sensul că riscul este de 0,3 dacă ambii părinţi au urmat învăţământul secundar vocaţional (LBO/VBO/MBO) dar nu şi-au continuat studiile ulterior, şi 1,2 dacă unul dintre părinţi a urmat doar şcoala primară, iar celălalt a urmat doar LBO/VBO/MBO.
There is no official national definition of 'at risk children', although the concept is often applied to various measures aimed at supporting children in difficult situations or from vulnerable groups.
Autorităţile municipale şi comitetele şcolare sunt libere să decidă care copii pot fi înscrişi în învăţământul preşcolar în cazul celor dezavantajaţi din punct de vedere educaţional.
'At risk children' covers a broad range of circumstances and risk itself is seen more in terms of categories than in individual terms, with criteria related to family/parental circumstances.
În majoritatea cazurilor, este acceptată definiţia naţională.
Concepts such as 'disadvantaged', 'vulnerable', and 'minority' groups are also used.
Nu există o definiţie naţională oficială pentru copiii aflaţi în situaţii de risc.
In addition, the Programme for Children and Youth 2006-2016 is concerned with socially disadvantaged children, those who are victims of neglect and violence, children with special needs, Roma children, unaccompanied children and those with behavioural problems.
Conceptul este folosit de obicei pentru copiii dintr-un mediu socioeconomic defavorizat (caracterizat prin sărăcie, şomaj, familii dezmembrate, neglijenţă etc.) sau din grupurile de imigranţi.
No formal definition is given.
Nu există o definiţie oficială.
Experts agree that the origin of various associated with emotional imbalance, neurosis, apathy, lack of care, parental unemployment, Romany families and immigrants, etc., may be traced back to the early stages of a child's development.
Factorii de risc care pot influenţa negativ dezvoltarea copiilor includ sărăcia şi şomajul, care, la rândul lor, exacerbează conflictele familiale, contribuind la excluziune socială şi alte probleme sociale.
There is no national definition of risk.
Nu există o definiţie oficială.
Creating equity is not a question of one specific practice or another but is a complex web of practices interacting with and facilitating each other. However, the Core Curriculum for Pre-School Education in Finland (2000) and the National Curriculum Guidelines on Early Childhood Education and Care (2003) acknowledge the need to support certain children, such as Sami, Roma and migrant children, although the possible need for support is assessed on an individual basis.
Există semne incipiente ale unei tendinţe crescânde de a lărgi semnificaţia termenului de copii aflaţi în situaţii de risc şi a anumitor politici – precum intervenţia la o vârstă fragedă – cu scopul de ai include în această categorie şi pe copiii aparţinând grupurilor dezavantajate din punct de vedere economic, cultural şi/sau lingvistic.
Children in need of special support may include those with psychosocial or other problems, such as difficulty in concentrating, who have special rights in the childcare system. Otherwise special targeted policies for specific groups of children in preschool activities are rare.
Conceptul acoperă o gamă largă de circumstanţe, iar riscul însuşi este interpretat mai degrabă în termenii categoriilor, decât în termeni individuali, criteriile fiind legate de circumstanţe familiale/parentale.
In England, the focus is on identifying children at risk of not doing well with respect to any of the five Every Child Matters outcomes: being healthy; staying safe; enjoying and achieving; making a positive contribution; and achieving economic wellbeing.
La nivel naţional, nu există nicio definiţie operaţională, general aplicabilă, a „riscului”, deşi în literatura de specialitate există definiţii pentru concepte singulare.
Every Child Matters is a comprehensive crossgovernmental programme of reform for children's services, including health, family support, childcare and education services.
Sunt utilizate, de asemenea, concepte precum: „dezavantajat”, „vulnerabil” şi grupuri „minoritare”.
The aim is to improve these outcomes for all children and also to narrow the gap in outcomes between those who do well and those who do not.
Copiii preşcolari din grupurile „de risc” îi include pe copiii cu nevoi speciale şi pe copiii care provin din rândul minorităţilor italiană, maghiară şi romă.
The programme therefore includes universal services but also greater support for those in most need, with an emphasis on protecting vulnerable children and ensuring that children do not fall through the net.
În plus, Programul pentru Copii şi Tineret 2006 – 2016 se adresează copiilor dezavantajaţi din punct de vedere social, acelora care sunt victime ale neglijenţei şi violenţei, copiilor cu nevoi speciale, copiilor Roma, copiilor singuri şi acelora care prezintă probleme de comportament.
In Wales, the Welsh Assembly Government has seven core aims for all children in Wales; to ensure that all children have: a 'flying start' in life; a comprehensive range of education training and learning opportunities; enjoy the best possible health and are free from abuse, victimisation and exploitation; have access to play, leisure, sporting and cultural activities; are treated with respect and have race and cultural identity recognised; have a safe home and community; are not disadvantaged by poverty.
Nu sa dat o definiţie formală. Experţii sunt de acord că la originea sa este asociată cu diverse aspecte care pot fi urmărite încă din primele etape de dezvoltare a copilului şi asociate cu dezechilibrul emoţional, nevrozele, apatia, lipsa de îngrijire, şomajul părinţilor, apartenenţa la familii Roma sau care provin din rândurile altor minorităţi şi imigranţi etc. În asemenea cazuri, un climat pozitiv în instituţiile preprimare poate compensa într-o oarecare măsură îngrijirea insuficientă de care a avut parte copilul, în cadrul familiei sale.
A number of outcomes have been identified for each aim, and the focus is on identifying children at risk of not achieving these outcomes.
Nu există o definiţie naţională a riscului.
As in England, there are universal services but also greater support for those in most need, with an emphasis on protecting vulnerable children and ensuring that children do not fall through the net.
Atingerea unui nivel de echitate nu este o chestiune care să ţină de o practică specifică sau de alta, ci o reţea complexă de practici care interacţionează şi se facilitează reciproc.
In Northern Ireland, the ten year strategy for children and young people aims to ensure that children and young people are: healthy; enjoying, learning and achieving; living in safety and with stability; experiencing economic and environmental well-being; contributing positively to community and society; living in a society which respects their rights.
Cu toate acestea, Curriculumul principal pentru educaţia preşcolarilor în Finlanda (2000) şi Cadrul general curricular naţional privind ECEC (2003) recunosc nevoia de sprijin pe care o au anumiţi copii, cum ar fi Sami, Roma sau cei care provin din rândurile comunităţilor de migranţi, deşi nevoia posibilă de sprijin este evaluată pe bază individuală.
The strategy will be delivered through the provision of universal services, supported by more targeted responses to safeguard children most in need.
De aceea, profesioniştii în îngrijirea copilului îi tratează pe copii ca indivizi şi există echipe interdisciplinare disponibile să sprijine fiecare copil.
There are statutory definitions which may apply to provision for some children considered 'at risk'.
Nu sa dat o definiţie specifică.
The Children (Scotland) Act 1995 places duties on local authorities for children 'in need'.
Totuşi, prin Legea educaţiei (1997 – 2012) se afirmă că „Educaţia preşcolară şi bunăstarea copiilor se va baza pe nevoile fiecărui copil.
Children in need are those who have not or are not likely to achieve or maintain reasonable health or development or whose health or development could be seriously impaired if services are not provided; or children who are disabled or adversely affected by the disabilities of others.
Copii care din motive fizice, mentale sau din alte motive au nevoie de sprijin special în dezvoltarea lor, vor primi acel tip de îngrijire solicitat de nevoile lor”.
In terms of accessing ECEC, authorities have criteria for assessing children and families.
Copiii cu nevoi speciale de sprijin îi pot include pe cei cu probleme psiho-sociale sau de altă natură, cum ar fi dificultatea în concentrare, şi care au drepturi specifice în sistemul de îngrijire a copilului.
In general, factors such as whether a child has special needs, substance misuse in the home, domestic violence in the home, mental health (of children and parents) and whether a child is 'looked after' will be taken into account.
Altfel, sunt rare cazurile unor reglementări politice specifice, care să se adreseze unor grupuri de copii preşcolari.
There is no special definition for children at risk between birth and the age of 5, which is based on disadvantages related to socioeconomic, cultural or language factors.
Every Child Matters este un program complet, transguvernamental de reformă în domeniul serviciilor pentru copii, inclusiv a serviciilor de sănătate, sprijin pentru familii, îngrijire a copilului şi educaţie.
The Preprimary School Act states that children in need of special support are entitled to the help they require within preschool, with guidance from a professional advisor.
Programul include servicii de interes general, dar un sprijin mai accentuat este acordat acelora care au o mai mare nevoie de el, în special prin protejarea copiilor vulnerabili şi asigurarea recuperării lor.
No formal definition is given. In public nursery schools, children from immigrant families are among the 'at risk' groups.
Strategia se va aplica prin furnizarea de servicii generale şi se va orienta cu precădere spre protecţia copiilor care au cea mai mare nevoie de sprijin.
There is no special definition of 'risk' but the term is normally understood to cover the children of poor parents and children whose parents are unable to take care of them, as well as those from ethnic and cultural minorities.
Nu există nicio definiţie naţională a riscului în termenii utilizaţi în acest raport – adică riscul de excludere cauzată de dezavantajele de natură socială. Există definiţii care se pot aplica pentru furnizarea de servicii educaţionale pentru copiii priviţi ca aparţinând unor grupuri „de risc“.
According to Section 57 of the Education Act (Act 17 July 1998 No. 61 relating to Primary and Secondary Education), children with specific needs have a legal right to special education/special educational help before school age.
Prin Legea privind copiii (Scoţia), din 1995, autorităţile locale capătă atribuţii cu privire la copiii „nevoiaşi“.
The most common reason for giving children special educational help is that they have communication and language problems, but many of these children also have difficulty in moving or concentrating, or suffer from mental difficulties or psychosocial problems.
Se vor avea în vedere, în general, factori precum: încadrarea unui copil în grupa copiilor cu nevoi speciale, utilizarea de substanţe nepermise şi violenţa domestică la domiciliul copilului, starea de sănătate mentală (a copiilor şi a părinţilor), modul în care copilul este „îngrijit“.
National Framework on Early Childhood Education and Care
Cadrul naţional cu privire la ECEC
(Content under the responsibility of Eurydice National Units)
(Unităţile naţionale Eurydice sunt responsabile pentru materialul următor)
All the national authors are acknowledged at the end of the report
Toţi autorii naţionali au fost menţionaţi la sfârşitul raportului
Short descriptions available for:
Sunt disponibile scurte descrieri pentru:
Belgium – Flemish community Bulgaria Czech Republic Germany Estonia Spain France Cyprus Latvia
Belgia – Comunitatea Flamandă Bulgaria Republica Cehă Germania Estonia Spania Franţa Cipru Letonia
Belgium – Flemish community
Belgia – Comunitatea flamandă
There is a clear division between child care and education.
Există o separare clară între îngrijirea copilului şi educaţie.
Child care is the responsibility of the agency Kind en Gezin which falls under the authority of the Minister for Welfare, while the Education Department, headed by the Flemish Minister for Education and Training, is responsible for nearly all aspects of education policy.
Îngrijirea copilului intră în responsabilitatea agenţiei Kind en Gezin care este subordonată Ministerului Bunăstării, în timp ce Departamentul de Educaţie, condus de ministrul flamand al educaţiei şi formării, este instituţia responsabilă cu aproape toate aspectele politicilor educaţionale.
Education and care in Early Childhood (ECEC) is divided into the following two areas: care for children from birth to 3 years and out-of-school-care for children from 2.5 years to 12, and preprimary education for children from the age of 2.5 years.
Serviciile ECEC sunt împărţite în două mari domenii: îngrijirea copilului de la naştere până la vârsta de 3 ani şi îngrijirea în afara şcolii pentru copii de la 2,5 ani la 12 ani, şi educaţia preprimară de la vârsta de 2,5 ani.
Education is compulsory between the ages of 6 and 18.
Înscrierea într-un sistem educaţional este obligatorie între vârstele de 6 şi 18 ani.
The child care sector is an integrated system with no separate provisions for children at risk.
Sectorul de îngrijire a copilului este un sistem integrat, fără oferte separate pentru copiii din grupele de risc.
About 7.3 % of children born in 2007 were born into an underprivileged family (4 828 children).
Aproximativ 7,3 % dintre copiii născuţi în 2007 sau născut în familii dezavantajate (4.828 copii).
In Flanders deprivation is mainly an inner-city problem and a significant number of deprived families are immigrants.
În Flandra privaţiunile sunt în general o problemă care apare mai degrabă în zona urbană şi o proporţie semnificativă dintre familiile nevoiaşe sunt familii de imigranţi.
Almost 60 % of the children in underprivileged families were born to mothers who are not of Belgian nationality.
Aproape 60 % din copiii familiilor defavorizate sau născut din mame care nu sunt de naţionalitate belgiană.
Use of child care by ethnic minority children and children from underprivileged families under the age of three is much lower than in the population as a whole (2004), and children in single-parent families also make less use of child care than the general population (2004).
Utilizarea serviciilor de îngrijire a copilului pentru copiii sub vârsta de 3 ani provenind din rândurile minorităţilor etnice şi din familii defavorizate este mult mai scăzută decât pentru restul populaţiei (2004), iar copiii din familiile monoparentale beneficiază şi ei mai puţin de servicii de îngrijire a copilului decât restul populaţiei (2004).
Research has shown that it is not the cost of child care alone that plays a part, but also formal and informal (‘cultural’) barriers that socially vulnerable groups in particular come up against.
Studiile au arătat că nu numai costurile legate de îngrijirea copilului sunt importante, dar şi barierele formale şi informale („culturale“) cu care se confruntă grupurile vulnerabile social.
Formal barriers include waiting lists and the requirement for regular attendance and respecting rules in childcare.
Barierele formale includ liste de aşteptare, obligaţia de a frecventa cu regularitate cursurile şi respectarea regulilor de îngrijire a copilului.
Informal (‘cultural’) barriers also play a part.
Barierele informale („cultural“) joacă de asemenea un rol.
These include the way in which child care is publicised, the language spoken in the child care facility and the cultural background of the staff.
Acestea includ modul în care este expus copilul, limba vorbită în instituţie şi originile culturale ale personalului.
These barriers often lead families from ethnic minorities and underprivileged families to perceive child care as being ‘something that isn’t for us’.
Aceste bariere adesea conduc familiile minorităţilor naţionale şi cele defavorizate să perceapă serviciile de îngrijire a copilului ca „ceva ce nu e pentru noi”.
Different measures to boost participation of at-risk children in child care include:
Diferitele măsuri de stimulare a participării copiilor din grupele de risc la serviciile de îngrijire a copilului includ:
The ruling on parental contribution: in subsidised care facilities, parents pay a contribution in proportion to their income.
Reglementări privind contribuţia parentală: în unităţile subvenţionate de îngrijire a copilului, părinţii plătesc o contribuţie proporţională cu veniturile lor.