natgillin/translations-raw huggingface dataset:
27 — The conformity of the Framework Decision with the principles laid down in Article 6 EU, with regard to the abolition of the dual criminality condition in the case of the 32 offences listed in Article 2 of the Framework Decision has, moreover, been confirmed by the Court in the context of a reference for a preliminary ruling on a question concerning validity, in Case C-303/05 Advocaten voor de Wereld [2007] ECR I-3633.
27 — Conformitatea deciziei-cadru cu principiile enunțate la articolul 6 UE, în ceea ce privește înlăturarea condiției dublei incriminări pentru cele 32 de infracțiuni prevăzute la articolul 2 din această deciziecadru, a fost de altfel verificată de Curte în cadrul unei trimiteri preliminare în aprecierea validității, în Hotărârea din 3 mai 2007, Advocaten voor de Wereld (C-303/05, Rep., p. I-3633).
28 — See, for an example of that settled caselaw, Advocaten voor de Wereld, paragraph 45.
28 — A se vedea, ca o exemplificare a acestei jurisprudențe constante, Hotărârea Advocaten voor de Wereld, citată anterior (punctul 45).
The Member States cannot, therefore, without compromising the effectiveness of the Framework Decision, adopt provisions of national law which, in one way or another, would have the effect of reintroducing a
Prin urmare, statele membre nu pot, fără a compromite efectul util al decizieicadru, să adopte dispoziții de drept intern care, întrun fel sau altul, ar avea ca efect
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 systematic exception in favour of their own nationals.
LUARE DE POZIȚIE A AVOCATULUI GENERAL BOT — CAUZA C-66/08 reintroducerea unei excepții sistematice în favoarea resortisanților naționali.
context of cooperation in the fields of justice and home affairs, framework decisions themselves have a real binding effect, since, under Article 34(2)(b) EU, they are to be ‘binding upon the Member States as to the result to be achieved but shall leave to the national authorities the choice of form and methods’.
deciziile-cadru au prin ele însele un veritabil caracter obligatoriu, întrucât, potrivit articolului 34 alineatul (2) litera (b) UE, acestea „obligă statele membre în ceea ce privește rezultatul urmărit, lăsând autorităților naționale competența în ceea ce privește forma și mijloacele”.
In the light of the above considerations, I propose that the Court rule that Article 4(6) of the Framework Decision must be interpreted as precluding legislation of a Member State under which the execution of a European arrest warrant issued for the purposes of execution of a custodial sentence is ruled out where that arrest warrant concerns one of its own nationals and he does not consent to his surrender.
Având în vedere aceste elemente, propunem Curții să declare că articolul 4 punctul 6 din deciziacadru trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații a unui stat membru care exclude executarea unui mandat european de arestare emis în scopul executării unei pedepse atunci când acest mandat de arestare are ca obiect un resortisant al său care nu consimte la predarea sa.
By thus giving the Council the power to adopt such binding instruments, the definition of which is almost identical to that of the directives which can be adopted under the European Community framework, the Member States necessarily accepted the transfer of a part of their powers in criminal matters to the European Union, to the extent necessary to achieve the objectives set out in Title VI of the EU Treaty and in compliance with the principle of subsidiarity.
Acordând astfel Consiliului competența de a adopta asemenea acte obligatorii, a căror definiție este aproape identică cu cea a directivelor care pot fi adoptate în cadrul Comunității Europene, statele membre au acceptat în mod necesar să transfere Uniunii Europene o parte din competențele lor în materie penală, în măsura necesară realizării obiectivelor prevăzute în titlul VI din Tratatul UE și cu respectarea principiului subsidiarității.
The implications of the principles of primacy and of conforming interpretation
Consecințele principiilor supremației și interpretării conforme
The grounds on which, in Costa, 29the Court held that the Member States, having freely consented to a transfer of their powers to the Community, may not set a measure of their domestic law, however framed, against a binding Community measure, can be applied to a framework decision.
Motivele pentru care, în Hotărârea din 15 iulie 1964, Costa 29, Curtea a hotărât că statele membre, după ce au consimțit în mod liber un transfer al drepturilor lor către Comunitate, nu pot opune unui act comunitar obligatoriu un text din ordinea lor juridică internă, oricare ar fi acesta, pot fi, așadar, transpuse unei decizii-cadru.
A framework decision, like all binding measures of Community law, is of such a nature as to take precedence over any provision of national law what-
O deciziecadru, ca orice act comunitar obligatoriu, are prioritate în raport cu o dispoziție de drept intern, oricare ar fi aceasta, chiar de
Framework decisions are instruments of secondary legislation introduced into the European legal system by the Treaty of Amsterdam, by which the Member States gave the European Union, established under the Maastricht Treaty, the objective of creating a genuine area of freedom, security and justice.
Deciziile-cadru sunt acte de drept derivat introduse în ordinea juridică europeană prin Tratatul de la Amsterdam, în care statele membre au dat Uniunii Europene obiectivul, instituit prin Tratatul de la Maastricht, de a crea un veritabil spațiu de libertate, securitate și justiție.
Contrary to the acts which can be adopted under the Maastricht Treaty in the
Spre deosebire de actele care puteau fi adoptate în temeiul Tratatului de la Maastricht în cadrul cooperării în domeniul justiției și afacerilor interne,
Under Article 34(2)(b) EU, framework decisions are not to entail direct effect.
34 alineatul (2) litera (b) UE, deciziile-cadru nu pot avea efect direct.
soever, even of a constitutional nature or forming part of a basic law. 30
natură constituțională sau aparținând unei legi fundamentale 30.
Admittedly, the mechanisms provided for by the EU Treaty in order to ensure that primacy where a framework decision conflicts with a provision of national law are less extensive than those which exist under the EC Treaty.
Desigur, soluțiile prevăzute de Tratatul UE pentru a asigura această supremație atunci când o decizie-cadru se află în contradicție cu o dispoziție de drept intern sunt mai restrânse decât cele care există în cadrul Tratatului CE.
Nonetheless, the national courts do not completely lack the means by which to rely on the content of framework decisions or to ensure their primacy.
Cu toate acestea, instanța națională nu este lipsită de orice mijloace de acțiune pentru a da întâietate conținutului acestora și a asigura astfel supremația lor.
In Pupino, 31the Court ruled that the national courts, when confronted with a conflict between a framework decision and a provision of national law, are bound by the principle of conforming interpretation.
În Hotărârea din 16 iunie 2005, Pupino 31, Curtea a statuat că instanța națională, atunci când se confruntă cu un conflict între o decizie-cadru și o dispoziție de drept intern, este obligată să aplice principiul interpretării conforme.
In the present case, that principle means that, in applying its national law, the referring court called upon to interpret it must do so as far as possible in the light of the wording and purpose of the Framework Decision in order to attain the result pursued by that measure and thus to comply with Article 34(2)(b) EU. 32
Acest principiu presupune ca, atunci când aplică dreptul național, instanța de trimitere chemată să îl interpreteze este obligată să o facă, în cea mai mare măsură posibilă, în lumina textului și a finalității deciziei-cadru pentru a obține rezultatul urmărit de aceasta și a se conforma astfel articolului 34 alineatul (2) litera (b) UE 32.
First, unlike the EC Treaty, the EU Treaty does not allow the Commission to bring an action for failure to fulfil obligations against a Member State which is in breach of those obligations.
Pe de o parte, spre deosebire de Tratatul CE, Tratatul UE nu permite Comisiei să introducă o acțiune în neîndeplinirea obligațiilor împotriva unui stat care nu și-a îndeplinit obligațiile.
Under Article 35(7) EU, failure by a Member State to apply, or to apply correctly, a framework decision can do no more than give rise to a dispute between Member States which must be referred to the Council and which can be brought before the Court if not settled within six months.
Conform articolului 35 alineatul (7) UE, neaplicarea sau aplicarea greșită a unei deciziicadru de către un stat nu poate da naștere decât unui diferend între state membre, care trebuie supus soluționării Consiliului și cu care Curtea poate fi sesizată dacă nu este soluționat întrun termen de șase luni.
The only limit to that principle is where the national law cannot be applied in that way because it would be contra legem to do so. 33
Acest principiu nu are ca limită decât situația în care dreptul intern nu poate primi o astfel de aplicare, întrucât aceasta ar fi contra legem 33.
Secondly, the provisions of a framework decision which have not been transposed, or which have been incorrectly transposed, cannot be applied directly by the national
Pe de altă parte, dispozițiile unei deciziicadru care nu au fost transpuse sau care au fost transpuse greșit nu pot fi aplicate direct de instanțele naționale. Conform articolului
In the present case, the situation under German law of nationals of other Member States such as Mr Kozłowski is specifically governed by Paragraph 83b(2)(b) of the IRG, the compatibility of which with the Framework Decision does not seem open to dispute.
În prezenta cauză, situația în dreptul german a resortisanților altor state membre precum domnul Kozłowski este reglementată în special de articolul 83b alineatul 2 litera b) din IRG, a cărui compatibilitate cu deciziacadru nu pare contestabilă.
VIEW OF MR BOT — CASE C-66/08 legem.
LUARE DE POZIȚIE A AVOCATULUI GENERAL BOT — CAUZA C-66/08
The situation before the referring court differs, in that regard, from the situation with which the Court was confronted in the case which led to the judgment in Pfeiffer and Others.
Situația din prezenta cauză este diferită, în această privință, de cea cu care Curtea sa confruntat în cauza în care sa pronunțat Hotărârea din 5 octombrie 2004, Pfeiffer și alții 34.
34In Pfeiffer and Others, the provision of national law which specifically governed the applicants’ situation in the main proceedings infringed Community law and the question arose whether the principle of conforming interpretation could oblige the national court to set aside that provision in favour of a rule of national law of wider scope.
În această ultimă cauză, dispoziția de drept intern care reglementa în mod special situația reclamanților în acțiunea principală era contrară dreptului comunitar și se punea întrebarea dacă principiul interpretării conforme putea obliga instanța națională să înlăture această dispoziție în favoarea unei norme de drept intern cu caracter general.
That provision states, it may be recalled, that extradition of a foreign national whose habitual residence is situated in the national territory can be refused where, in the case of extradition for the purposes of execution of a sentence, the person does not consent to it and where he has an interest — which deserves protection and predominates — in the sentence being executed in the national territory.
Astfel, acest articol prevede, amintim, că extrădarea unui resortisant străin a cărui reședință obișnuită se află pe teritoriul național poate fi refuzată atunci când, în cazul extrădării în vederea executării unei pedepse, acesta nu își dă consimțământul și când prevalează interesul legitim al acestuia de a executa pedeapsa pe teritoriul național.
That concept of ‘an interest that deserves protection and predominates’ appears well suited to application in accordance with the underlying objective of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision.
Această noțiune, „interes legitim care trebuie să prevaleze”, pare să poată fi aplicată în conformitate cu obiectivul care stă la baza motivului de neexecutare prevăzut la articolul 4 punctul 6 din decizia-cadru.
In the present case, the question is simply one of applying to Mr Kozłowski the provisions of national law specifically applicable to his situation, in accordance with the objective of the Framework Decision.
În prezenta cauză, este vorba numai despre faptul de ai aplica domnului Kozłowski dispozițiile de drept intern special aplicabile situației sale, conform finalității deciziei-cadru.
Since, by contrast, Paragraph 80(3) of the IRG is not to my mind compatible with the Framework Decision and since that provision concerns only German nationals, it seems to me that, in accordance with the principle of conforming interpretation, the referring court must not take it into account and must apply Paragraph 83b(2)(b) of the IRG.
În schimb, în măsura în care articolul 80 alineatul 3 din IRG nu este conform, în opinia noastră, decizieicadru, iar această dispoziție nu privește decât resortisanții germani, suntem de părere că, în virtutea principiului interpretării conforme, instanța de trimitere nu trebuie să țină seama de acest articol și că aceasta trebuie să aplice articolul 83b alineatul 2 litera b) din IRG.
In other words, the principle of nondiscrimination, which ought to lead to the provisions laid down in Paragraph 80(3) of the IRG in favour of German nationals being extended to nationals of other Member States — particularly in view of the fact that Article 4(6) of the Framework Decision treats nationals and residents in exactly the same way — must not be applied, because Paragraph 80(3) runs counter to the Framework Decision, which takes precedence over any conflicting provision of national law.
Cu alte cuvinte, principiul nediscriminării, potrivit căruia ar trebui ca dispozițiile prevăzute la articolul 80 alineatul 3 din IRG în favoarea resortisanților germani să fie extinse la resortisanții celorlalte state membre, având în vedere în special faptul că la articolul 4 punctul 6 din deciziacadru cetățenii și rezidenții beneficiază de același tratament, nu trebuie să se aplice, întrucât articolul 80 alineatul 3 este contrar deciziei-cadru și pentru că aceasta are prioritate în raport cu orice dispoziție de drept național contrară.
I therefore propose that the Court supplement its answer to the second question referred for a preliminary ruling by stating that, in the dispute before it, the referring court must apply to Mr Kozłowski the provisions of its national law applicable to nationals of the other Member States, in accordance with the objective of the Framework Decision.
Propunem, așadar, Curții să completeze răspunsul la a doua întrebare preliminară cu o mențiune potrivit căreia, în acțiunea principală, instanța de trimitere trebuie să îi aplice domnului Kozłowski dispozițiile de drept intern aplicabile resortisanților celorlalte state membre conform finalității deciziei-cadru.
The principle of conforming interpretation precludes the extension to nationals of other Member States, pursuant to the principle of nondiscrimination, of the ground for nonexecution laid down in national law in favour of German nationals who oppose their surrender.
Principiul interpretării conforme se opune faptului ca motivul de neexecutare prevăzut de dreptul intern în favoarea resortisanților germani care se opun predării lor să fie extins la resortisanții celorlalte state membre în temeiul principiului nediscriminării.
That approach does not breach the limits of the obligation of conforming interpretation, because it does not lead the referring court to interpret its national law contra
Această soluție nu depășește limitele obligației de interpretare conformă, întrucât nu determină instanța națională să interpreteze contra legem dreptul său național.
B — The concept of ‘a resident’ as referred to in Article 4(6) of the Framework Decision of the Framework Decision, and whether one or more of the circumstances listed in its question is decisive or relevant for recognition of the status of a person who is ‘staying in’ or who is ‘a resident’.
B — Noțiunea „rezident” prevăzută la articolul 4 punctul 6 din deciziacadru deciziacadru și dacă împrejurările enumerate în întrebarea sa ori una dintre ele prezintă, pentru recunoașterea calității de „persoană care rămâne” sau de „rezident”, un caracter determinant sau relevant.
By its first question, the referring court asks the Court whether Article 4(6) of the Framework Decision must be interpreted as meaning that a person can be regarded as staying or residing in the executing Member State where:
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere întreabă Curtea dacă articolul 4 punctul 6 din deciziacadru trebuie interpretat în sensul că se poate considera că o persoană rămâne sau este rezident în statul membru de executare atunci când:
— his stay there has not been uninterrupted;
— nu locuiește neîntrerupt în acest stat;
The referring court submits those questions to the Court because the two concepts are not defined in the Framework Decision.
Instanța de trimitere adresează Curții aceste întrebări, întrucât cele două noțiuni nu sunt definite în decizia-cadru.
Nor does the Framework Decision refer to other Community law measures referring to the concept of domicile or residence, or to the right of the Member States to determine the content of that concept.
Pentru a determina conținutul acestor noțiuni, deciziacadru nu face trimitere nici la alte acte de drept comunitar care privesc noțiunea de domiciliu sau de reședință, nici la dreptul statelor membre.
— his stay there is not in conformity with the national legislation governing the right of foreign nationals to enter and remain in the country;
— nu locuiește în acest stat conform legislației naționale privind intrarea și șederea străinilor;
The Czech and Netherlands Governments maintain that the definition of those concepts must be left to the assessment of each Member State.
Guvernele ceh și olandez susțin că definirea acestor noțiuni este lăsată la aprecierea fiecărui stat membru.
I do not share that view.
Nu suntem de acord cu această analiză.
— he commits crimes there systematically; and
— comite în mod regulat infracțiuni în acest stat și
— he is in custody there serving a prison sentence.
— este deținut în acest stat în scopul executării unei pedepse privative de libertate.
The purpose of the Framework Decision is to put in place a system of compulsory surrender as between the judicial authorities of the Member States, which can be refused only on the basis of one of the grounds for nonexecution expressly provided for in that Framework Decision.
Astfel, deciziacadru urmărește să creeze un sistem de predare obligatorie între autoritățile judiciare ale statelor membre, căreia autoritatea judiciară de executare nu i se poate opune decât în temeiul unui motiv de neexecutare expres prevăzut de această decizie-cadru.
The effective application of the Framework Decsion requires, in my opinion, that the ground for nonexecution laid down in Article 4(6) be the subject of a standard definition applied in all the Member States.
Aplicarea efectivă a deciziei menționate impune, în opinia noastră, ca motivul de neexecutare prevăzut la articolul 4 punctul 6 din aceasta să facă obiectul unei definiții uniforme în toate statele membre.
It follows that the opening of the borders has made Member States collectively responsible for the fight against crime.
Rezultă de aici că deschiderea frontierelor a făcut ca statele membre să fie responsabile în mod solidar de lupta împotriva criminalității.
That is why the creation of the European criminal justice area has emerged as essential in order to ensure that the exercise of freedom of movement does not undermine public safety.
Acesta este motivul pentru care crearea spațiului penal european a apărut ca o necesitate pentru ca libertățile de circulație să nu fie exercitate în detrimentul securității publice.
A number of Member States and the Commission have also maintained that the transposition into national law of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision must be left to the discretion of each Member State.
Mai multe state membre, precum și Comisia au susținut de asemenea că transpunerea în dreptul intern a motivului de neexecutare prevăzut la articolul 4 punctul 6 din deciziacadru ar trebui lăsată la aprecierea fiecărui stat membru.
That provision must be understood, according to those parties, as leaving the Member States free to choose whether to provide that their judicial authorities may rely on that ground for nonexecution.
Această dispoziție ar trebui înțeleasă, potrivit acestor părți, în sensul că lasă statelor membre alegerea de a prevedea sau de a nu prevedea posibilitatea autorităților lor judiciare de a invoca acest motiv de neexecutare.
In consequence, the transposition of Article 4(6) of the Framework Decision into the national law of each Member State is necessary, in my opinion, in order to ensure that the European arrest warrant does not apply to the detriment of the reintegration of the convicted person — and, therefore, to the detriment of the legitimate interest of all Member States in crime prevention — which that ground for nonexecution aims to protect.
Prin urmare, transpunerea în dreptul fiecărui stat membru a articolului 4 punctul 6 din deciziacadru se impune, în opinia noastră, pentru ca mandatul european de arestare să nu se aplice în detrimentul persoanei condamnate și, prin urmare, al interesului legitim al tuturor statelor membre de prevenire a criminalității, pe care acest motiv de neexecutare urmărește să îl protejeze.
I do not agree with that interpretation either.
Nu suntem de acord nici cu această interpretare.
As we have seen, the purpose of the ground for nonexecution provided for in Article 4(6) of the Framework Decision is to facilitate the reintegration of the convicted person.
Astfel cum am văzut, motivul de neexecutare prevăzut la articolul 4 punctul 6 din deciziacadru are ca obiectiv să favorizeze reinserția persoanei condamnate.
Since that person, if a citizen of the Union, has the right to move and reside in all Member States, the success of his reintegration concerns not only the executing Member State but also all the other Member States and the persons living there.
În măsura în care această persoană, dacă este vorba despre un cetățean la Uniunii, beneficiază de dreptul de circulație și de ședere în toate statele membre, succesul reinserției acesteia nu privește numai statul membru de executare, ci privește deopotrivă toate celelalte state membre și persoanele care trăiesc în aceste state.
With regard to the issue, in the present case, of the meaning of ‘staying in’ and being ‘a resident of’ the executing Member State, I share the opinion of the Austrian, Polish and Finnish Governments and of the Commission that those expressions must be interpreted as independent concepts, defined in the light of the underlying aim of Article 4(6) of the Framework Decision, and of the scheme and its objectives.
În ceea ce privește sensul noțiunilor „rămâne” și „este rezident” în statul membru de executare, suntem de părere, asemenea guvernelor austriac, polonez și finlandez, precum și Comisiei, că acestea trebuie să facă obiectul unei interpretări autonome, determinată având în vedere finalitatea articolului 4 punctul 6 din deciziacadru, precum și sistemul și obiectivele acesteia.
The concept of residence has been defined in other Community measures on the basis of the specific scheme and aims of those acts, which do not correspond to those of the Framework Decision.
Astfel, definițiile noțiunii de reședință prevăzute în celelalte acte comunitare au fost stabilite în special în funcție de sistemul și de finalitatea acestor acte, care nu corespund celor ale deciziei-cadru.