natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Asked by a Czech court whether that Article 58 allows the provisions of a Community regulation which has not been published in the Ocial Journal of the European Union in the language of a Member State, although that language is an ocial language of the Union, to be enforced against individuals in that State, the Court held that that lack of publication renders the obligations contained in Community legislation unenforceable against individuals in that State, even though those persons could have learned of the legislation by other means.
Sesizată de o instană cehă cu întrebarea dacă articolul menionat permite ca dispoziiile unui regulament comunitar care nu a fost publicat în Jurnalul Ocial al Uniunii Europene în limba unui stat membru, în condiiile în care această limbă este o limbă ocială a Uniunii, să e invocate împotriva particularilor din statul membru respectiv, Curtea a
Act concerning the conditions of accession to the European Union of the Czech Republic, the Republic of Estonia, the Republic of Cyprus, the Republic of Latvia, the Republic of Lithuania, the Republic of Hungary, the Republic of Malta, the Republic of Poland, the Republic of Slovenia and the Slovak Republic and the adjustments to the Treaties on which the European Union is founded (OJ 2003, L 236, p.
Act privind condiţiile de aderare a Republicii Cehe, Republicii Estonia, Republicii Cipru, Republicii Letonia, Republicii Lituania, Republicii Ungare, Republicii Malta, Republicii Polone, Republicii Slovenia și Republicii Slovace și adaptările Tratatelor care stau la baza Uniunii Europene (JO 2003, L 236, p.
33).Article 58 of the Act provides that:‘The texts of the acts of the institutions, and of the European Central Bank, adopted before accession and drawn up by the Council, the Commission or the European Central Bank in the Czech, Estonian, Hungarian, Latvian, Lithuanian, Maltese, Polish, Slovak and Slovenian languages shall, from the date of accession, be authentic under the same conditions as the texts drawn up in the present 11 languages.
33).Articolul 58 din acest act prevede:„Textele actelor instituţiilor și ale Băncii Centrale Europene adoptate înainte de aderare și care au fost redactate de Consiliu, de Comisie sau de Banca Centrală Europeană în limbile cehă, estonă, letonă, lituaniană, maghiară, malteză, poloneză, slovacă și slovenă sunt, de la data aderării, autentice în aceleași condiţii ca și textele redactate în cele unsprezece limbi actuale.
They shall be published in the Ocial Journal of the European Union if the texts in the present languages were so published.’
Acestea se publică în Jurnalul Ocial al Uniunii Europene în cazul în care textele în limbile actuale au făcut obiectul unei astfel de publicări”.
Court of Justice
În acest fel, Curtea a realizat o interpretare a dreptului comunitar, și nu o apreciere a validităii acestuia.
In its judgment of 18 July 2007 in Case C-119/05 Lucchini, the Court, applying the principles laid down in a line of cases starting with Simmenthal (11), found that Community law precludes the application of a provision of Italian law which seeks to lay down the principle of res judicata in so far as the application of that provision prevents the recovery of State aid which was granted in breach of Community law and which has been found to be incompatible with the common market in a decision of the Commission that has become nal.
În cauza Lucchini (hotărârea din 18 iulie 2007, C-119/05), Curtea, aplicând principiile stabilite în jurisprudena Simmenthal11, sa pronunat în sensul că dreptul comunitar se opune aplicării unei dispoziii a dreptului italian care urmărește să consacre principiul autorităii de lucru judecat în măsura în care aplicarea acesteia împiedică recuperarea unui ajutor de stat care a fost acordat cu încălcarea dreptului comunitar și a cărui incompatibilitate cu piaa comună a fost constatată printr-o decizie a Comisiei, care a devenit denitivă.
In its judgment of 7 June 2007 in Case C-80/06 Carp, the Court had to address the question of the horizontal direct eect of decisions.
În cauza Carp (hotărârea din 7 iunie 2007, C-80/06), Curtea a trebuit să abordeze problema efectului direct orizontal al deciziilor.
It found that Decision 1999/93 on the procedure for attesting the conformity of construction products pursuant to Article 20(2) of Directive 89/106 (12) is an act of general application which species the types of attestation of conformity procedures that are applicable and authorises the European Committee for Standardisation (CEN/Cenelec) to specify the content of those procedures in the relevant harmonised standards, which will then be transposed by the standardisation bodies of each Member State, but is binding only upon the Member States, which are the sole addressees of the decision.
Aceasta a constatat că Decizia 1999/93 privind procedura de atestare a conformităii produselor de construcie conform articolului 20 alineatul (2) din Directiva 89/106/CEE12reprezintă un act de aplicabilitate generală care precizează tipurile de proceduri de atestare a conformităii aplicabile și mandatează Comitetul European de Standardizare/Comitetul European de Standardizare în Electrotehnică (CEN/Cenelec) să specice coninutul acestora în standardele armonizate pertinente, care vor avea apoi vocaie de a transpuse prin organismele de standardizare ale ecărui stat membru, dar nu este obligatorie decât pentru statele membre, care sunt singurii destinatari ai acesteia.
Consequently, an individual cannot rely on the decision in the context of legal proceedings against another individual concerning contractual liability.
În consecină, un particular nu se poate prevala de aceasta în cadrul unui litigiu privind răspunderea contractuală împotriva unui alt particular.
Two judgments provided explanation regarding the approach to be adopted by national courts when faced with international agreements concluded by the Community.
Atitudinea pe care trebuie să o adopte instanele naionale care se confruntă cu acorduri internaionale încheiate de Comunitate a fost precizată prin intermediul a două hotărâri.
In its judgment of 20 September 2007 in Case C-16/05 Tum and Dari, the Court was required to rule on the eect of the ‘standstill’ clause contained in Article 41(1) of the Additional Protocol to the EEC–Turkey Association Agreement (13), under which the contracting parties are prohibited from introducing any new restrictions on the freedom of establishment from the date of entry into force of that protocol.
În cauza Tum și Dari (hotărârea din 20 septembrie 2007, C-16/05), Curii i sa solicitat să se pronune cu privire la aplicabilitatea clauzei„standstill” cuprinsă în articolul 41 alineatul (1) din protocolul adiional la acordul de asociere CEE-Turcia13, potrivit căruia se interzice părilor contractante să introducă noi restricii privind libertatea de stabilire cu începere de la data la care protocolul menionat intră în vigoare.
The case in point concerned two Turkish nationals who wished to establish themselves in the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
În speă, era vorba despre doi resortisani turci care doreau să se stabilească în Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
Accordingly, the ‘standstill’ clause does not call into question the competence, as a matter of principle, of the Member States to conduct their national immigration policy.
Pentru Curte, această dispoziie, neechivocă, are un efect direct și operează nu ca o regulă de fond, prin care devine inaplicabil dreptul material în ceea ce privește intrarea pe teritoriul
Case 106/77 Simmenthal [1978] ECR 629.
Hotărârea din 9 martie 1978, Simmenthal, cauza 106/77, Rec., p. 629.
Commission Decision 1999/93/EC of 25 January 1999 on the procedure for attesting the conformity of construction products pursuant to Article 20(2) of Council Directive 89/106/EEC as regards doors, windows, shutters, blinds, gates and related building hardware (OJ 1999 L 29, p. 51).
Decizia 1999/93/CE a Comisiei din 25 ianuarie 1999 privind procedura de atestare a conformităii produselor de construcie conform articolului 20 alineatul (2) din Directiva 89/106/CEE a Consiliului referitoare la ușile, ferestrele, obloanele, storurile, portalurile și feroneria aferentă (JO L 29, p. 51, Ediţie specială, 13/vol. 26, p. 42).
Additional Protocol signed on 23 November 1970 at Brussels and concluded, approved and conrmed on behalf of the Community by Council Regulation (EEC) No 2760/72 of 19 December 1972 (OJ 1977 L 361, p. 60).
2760/72 al Consiliului din 19 decembrie 1972 (JO L 293, p. 1, Ediţie specială, 11/vol. 1, p. 37).
The Court then interpreted the provision in question as prohibiting the introduction, as from the entry into force of the Additional Protocol to the EEC–Turkey Association Agreement with regard to the Member State concerned, of any new restrictions on the exercise of freedom of establishment, including those relating to the substantive and/or procedural conditions governing the first admission into the territory of that State, of Turkish nationals intending to establish themselves in business there on their own account.
Curtea a continuat prin interpretarea dispoziiei respective în sensul că aceasta interzice introducerea, cu începere de la data la care protocolul adiional la Acordul de asociere CEE-Turcia a intrat în vigoare în statul membru în cauză, a oricărei noi restricii privind exercitarea libertăii de stabilire, inclusiv a celor ce privesc condiiile de fond și/sau de procedură în materie de primă admitere pe teritoriul acestui stat a resortisanilor turci care intenionează să exercite pe acest teritoriu o activitate profesională în calitate de lucrători independeni.
In Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos, the Court was asked by the Portuguese Supreme Court of Justice whether national courts must, on their own initiative or at the request of one of the parties, apply Article 33 of the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement) — which relates to the minimum term of patent protection — in proceedings pending before them.
În cauza Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos, citată anterior, Curtea a fost sesizată de Curtea Supremă de Justiie portugheză cu întrebarea dacă instanele naionale trebuie să aplice, în litigiile pendinte, din ociu sau la cererea uneia dintre pări articolul 33, referitor la durata minimă de protecie a brevetelor, din Acordul privind aspectele comerciale legate de drepturile de proprietate intelectuală (Acordul TRIPs).
After observing that it has jurisdiction to interpret the provisions of the TRIPs Agreement, the Court stated that, in this context, it is necessary to distinguish between fields in which the Community has not yet legislated and those in which it already has.
După ce a reamintit competena sa de interpretare a dispoziiilor acordului menionat, Curtea sa pronunat în sensul că, în acest context, este necesar să se facă distincie între domeniile în care Comunitatea nu a legiferat încă și cele în care a făcut-o deja.
As regards the former elds, which still fall within the competence of the Member States, the Court held that the protection of intellectual property rights and measures taken for that purpose by the judicial authorities do not fall within the scope of Community law, so that Community law neither requires nor forbids the legal order of a Member State to accord to individuals the right to rely directly on a rule laid down in the TRIPs Agreement or to oblige the courts to apply that rule of their own motion.
În ceea ce privește prima categorie de domenii, care sunt așadar încă de competena statelor membre, aceasta sa pronunat în sensul că protecia drepturilor de proprietate intelectuală și măsurile luate în acest scop de autorităile judiciare nu se aă sub incidena dreptului comunitar, astfel încât acesta nu impune și nici nu exclude ca ordinea juridică a unui stat membru să recunoască dreptul particularilor de a se întemeia direct pe o prevedere coninută în Acordul TRIPs sau să impună judecătorului obligaia de a aplica din ociu această prevedere.
In the case of the latter elds, on the other hand, Community law applies, which means that it is necessary, as far as may be possible, to supply an interpretation in keeping with the TRIPs Agreement, although no direct eect may be given to the provision of that agreement at issue.
În ceea ce privește a doua categorie de domenii, Curtea a armat în schimb că se aplică dreptul comunitar, ceea ce implică obligaia, în măsura posibilului, de a proceda la o interpretare conformă cu Acordul TRIPs, fără a se putea atribui totuși un efect direct dispoziiei în cauză a acestui acord.
In the case in point, the Court found that the Community has not yet exercised its powers in the sphere of patents, within which Article 33 of the TRIPs Agreement falls, or that, at the very least, at internal level, that exercise has not to date been of sucient importance to lead to the conclusion that, as matters now stand, that sphere falls within the scope of Community law.
În speă, Curtea a constatat că Comunitatea nu își exercitase competenele în domeniul brevetelor, în care se încadrează articolul 33 din Acordul TRIPs, sau, cel puin, că pe plan intern exercitarea acestei competene nu a fost până în prezent sucient de importantă pentru a se putea considera că, în stadiul actual, acest domeniu se aă sub incidena dreptului comunitar.
It drew the conclusion that it is not currently contrary to Community law for Article 33 of the TRIPs Agreement to be directly applied by a national court subject to the conditions provided for by national law.
Aceasta a determinat Curtea să concluzioneze că dreptul comunitar nu se opune în prezent ca articolul 33 menionat anterior să e aplicat în mod direct de o instană naională în condiiile prevăzute de dreptul naional.
That having been said, the Court observed that the principle of eective judicial protection of an individual’s rights under Community law does not require domestic law to provide a free-standing action for an examination of whether national provisions are compatible with Community law, provided that other eective legal remedies, which are no less favourable than those governing similar domestic actions, make it possible for such a question of compatibility to be determined as a preliminary issue, which is a matter for the national court to establish.
În cauza Unibet (hotărârea din 13 martie 2007, C-432/05, Rep., p. I-2271), Curtea, după ce a amintit că este vorba despre un principiu general al dreptului comunitar, a subliniat, în mod clasic, că, în lipsa unei reglementări comunitare în materie, îi revine ecărui stat membru, potrivit obligaiei sale de cooperare, atribuia de a desemna instanele competente și de a stabili modalităile procedurale aplicabile aciunilor destinate să asigure protecia drepturilor pe care justiiabilii le au în temeiul dreptului comunitar.
In concrete terms, if an individual is forced to be subject to administrative or criminal proceedings and to any penalties that may result as the sole form of legal remedy for disputing the compatibility of the contested national provision with Community law, his judicial protection is not eectively secured.
Această autonomie procedurală, încadrată de principiile echivalenei și efectivităii, ar putea pusă în discuie numai dacă ar rezulta din structura ordinii juridice naionale respective că nu există nicio cale de atac care să permită, chiar și pe cale incidentală, asigurarea respectării drepturilor pe care justiiabilii le au în temeiul dreptului comunitar.
Finally, the Court inferred from the principle of eective judicial protection that the Member States are obliged to provide for the possibility of interim relief being granted to an individual until the competent court has given a ruling on whether the national provisions at issue are compatible with Community law, where the grant of such relief is necessary to ensure the full eectiveness of the judgment to be given.
Acestea fiind spuse, Curtea a observat că principiul proteciei jurisdicionale efective a drepturilor conferite justiiabililor de dreptul comunitar nu impune existena unei aciuni de drept intern de sine stătătoare prin care să se urmărească examinarea, pe cale principală, a conformităii prevederilor interne cu dreptul comunitar atât timp cât alte căi procesuale efective, care nu sunt mai puin favorabile decât cele care se aplică aciunilor interne similare, permit să se aprecieze, pe cale incidentală, o astfel de conformitate, aspect pe care trebuie să îl verice instana naională.
However, this possibility does not have to exist where the individual’s application is inadmissible under the law of the Member State concerned, provided that Community law does not call into question that inadmissibility.
În mod concret, dacă un justiiabil trebuie să aștepte să facă obiectul unor proceduri administrative sau penale și sanciunilor care pot decurge din acestea, ca singură cale procesuală pentru a contesta conformitatea prevederilor interne atacate cu dreptul comunitar, protecia sa jurisdicională nu este asigurată în mod efectiv.
In the absence of relevant Community legislation, the grant of any interim relief is governed by the criteria in national law, subject to observance of the principles of equivalence and eectiveness referred to above.
În absena unui act normativ comunitar în materie, eventuala încuviinare de măsuri provizorii este reglementată de criteriile dreptului intern, sub rezerva respectării principiilor echivalenei și efectivităii menionate anterior.
In Case C-524/04 Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation [2007] ECR I-2107, the Court pointed out that, where a Member State has levied charges in breach of the rules of Community law, individuals are entitled to reimbursement of the tax unduly levied and of the amounts paid which relate directly to that tax.
În cauza Test Claimants in the Thin Cap Group Litigation (hotărârea din 13 martie 2007, C-524/04, Rep., p.
As regards other loss or damage which a person has sustained by reason of a breach of Community law for which a Member State is liable, the latter is under a duty to make reparation for the loss or damage caused in the circumstances set out in the Court’s caselaw and — subject to the principles of equivalence and eectiveness — on the basis of the rules of national law on liability.
I-2107), Curtea a amintit în special că, atunci când un stat membru a încasat impozite cu încălcarea normelor de drept comunitar, justiiabilii au dreptul la restituirea impozitului perceput fără temei și a sumelor plătite în legătură directă cu impozitul respectiv.
Specically, where it is established that the legislation of a Member State constitutes an obstacle to freedom of establishment prohibited by Article 43 EC, the national court may, in order to establish the recoverable losses, determine whether the injured parties have shown reasonable diligence in order to avoid those losses or to limit their extent and whether, in particular, they availed themselves in time of all legal remedies available to them.
În ceea ce privește alte prejudicii suferite de o persoană ca urmare a unei încălcări a dreptului comunitar imputabile unui stat membru, acesta din urmă este obligat să repare
The Court also pointed out that, in order to determine whether there has been a suciently serious breach of Community law, it is necessary to take account of all the factors which characterise the situation brought before the national court.
În mod concret, când se dovedește că legislaia unui stat membru constituie un obstacol în calea libertăii de stabilire, interzis de articolul 43 CE, instana de trimitere poate, în vederea stabilirii prejudiciilor care trebuie reparate, să verice dacă persoanele vătămate au dat dovadă de o diligenă rezonabilă pentru a evita aceste prejudicii sau pentru a le limita întinderea și, în special, dacă acestea au folosit în timp util toate căile legale pe care le aveau la dispoziie.
In a eld such as direct taxation, the national court must take into account the fact that the consequences arising from the freedoms of movement guaranteed by the Treaty have been only gradually made clear, in particular by the principles identied by the Court’s case-law.
Cu toate acestea, aplicarea dispoziiilor referitoare la libertatea de stabilire ar deveni imposibilă sau excesiv de dicilă dacă cererile de restituire sau de despăgubire bazate pe încălcarea dispoziiilor menionate ar trebui respinse sau reduse pentru simplul motiv că societăile în cauză nu au cerut administraiei fiscale să li se permită plata către o societate aliată nerezidentă a dobânzilor aferente fondurilor împrumutate fără ca aceste dobânzi să e considerate proturi distribuite, atunci când legea naională coroborată, dacă este cazul, cu prevederile pertinente ale conveniilor pentru evitarea dublei impuneri prevedea o astfel de considerare.
In Joined Cases C-222/05 to C-225/05 van der Weerd and Others (judgment of 7 June 2007), the Court was asked in particular whether, in judicial proceedings concerning the legality of an administrative measure, Community law required a national court to conduct an examination of its own motion of grounds which were outside the terms of the dispute but based on Directive 85/511 introducing Community measures for the control of foot-and-mouth disease (14).
Acestea fiind precizate, Curtea a amintit de asemenea că, pentru a stabili dacă dreptul comunitar a fost încălcat într-un mod sucient de grav, trebuie să se ină seama de toate elementele care caracterizează situaia cu care este sesizată instana naională.
The Court replied in the negative, holding that neither the principle of equivalence nor the principle of eectiveness enshrined in its caselaw required the national court to raise of its own motion a plea alleging infringement of Community law.
Aceasta din urmă trebuie să ia în considerare faptul că, într-un domeniu precum scalitatea directă, consecinele care decurg din libertăile de circulaie garantate de tratat nu sunt decât în mod treptat revelate, în special prin intermediul principiilor consacrate de jurisprudena Curii.
So far as concerns the principle of eectiveness, the Court stated that, provided that the parties are given a genuine opportunity to raise a plea based on Community law before a national court, this principle does not preclude a provision of domestic law which prevents national courts from raising of their own motion an issue as to whether the provisions of Community law have been infringed, where examination of that issue would oblige them to abandon the passive role assigned to them by going beyond the ambit of the dispute dened by the parties themselves and relying on facts and circumstances other than those on which the party with an interest in application of the Community provisions has based his claim; this is so, irrespective of the importance of those provisions to the Community legal order.
În cauzele reunite van der Weerd și alii (hotărârea din 7 iunie 2007, C-222/05-C-225/05), Curtea a fost sesizată în special cu întrebarea dacă, în cadrul unei proceduri jurisdicionale privind legalitatea unui act administrativ, dreptul comunitar impune instanei naionale să efectueze un control din ociu în funcie de criterii care nu sunt incluse în cadrul iniial al litigiului dar întemeiate pe Directiva 85/511 de stabilire a măsurilor comunitare de combatere a febrei aftoase14.
In several cases the Court examined national provisions that can improperly limit the free movement of citizens of the Union.
Curtea a răspuns în mod negativ, considerând că nici principiul echivalenei, nici principiul efectivităii, pe care le consacră jurisprudena, nu impun judecătorului naional să invoce din ociu un motiv întemeiat pe încălcarea dreptului comunitar.
Council Directive 85/511/EEC of 18 November 1985 introducing Community measures for the control of foot-and-mouth disease (OJ 1985 L 315, p.
Directiva 85/511/CEE a Consiliului din 18 noiembrie 1985 de stabilire a măsurilor comunitare de combatere a febrei aftoase (JO L 315, p.
11), as amended by Council Directive 90/423/EEC of 26 June 1990 (OJ 1990 L 224, p. 13).
11), astfel cum a fost modicată prin Directiva 90/423/CEE a Consiliului din 26 iunie 1990 (JO L 224, p.
Court of Justice
Curtea de Justiie drepturilor și a obligaiilor avute de justiiabili.