natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That criterion is, however, irrelevant because it is based on considerations relating to such a group rather than on specific competition between the two undertakings in question.
Cu toate acestea, criteriul menționat nu poate fi relevant, deoarece se întemeiază pe considerații relative la un asemenea grup și nu pe concurența concretă dintre cele două societăți în cauză.
In the light of those considerations, the Federal Republic of Germany, Glunz and OSB, as well as the Commission, are of the opinion that the action for annulment brought by Kronofrance should have been declared inadmissible.
În lumina acestor considerații, Republica Federală Germania, Glunz și OSB, precum și Comisia consideră că acțiunea Kronofrance ar fi trebuit declarată inadmisibilă.
Kronofrance, on the other hand, maintains that, if the formal investigation procedure is not opened, a competitor of the recipient of aid need prove only its status as an ‘interested party’ within the meaning of Article 88(2) EC, where its action seeks to protect its procedural rights.
Dimpotrivă, Kronofrance susține că, în cazul în care nu se inițiază procedura oficială de investigare, un concurent al beneficiarului unui ajutor trebuie numai să probeze calitatea sa de „persoană interesată” în sensul articolului 88 alineatul (2) CE atunci când acțiunea urmărește apărarea drepturilor sale procedurale.
In that situation, it is not necessary to show that the applicant’s competitive position is substantially affected. It is sufficient that its interests might be affected by the grant of the aid.
Întro asemenea ipoteză, nu ar fi necesar să se demonstreze că poziția concurențială a recurentului este afectată în mod substanțial prin acordarea acestui ajutor.
In the present case, the direct competitive relationship between Glunz and Kronofrance is enough to reach such a conclusion.
În speță, raportul de concurență directă existent între Glunz și Kronofrance ar fi suficient pentru a se concluziona în acest sens.
It should first of all be stated that under the fourth paragraph of Article 230 EC a natural or legal person may institute proceedings against a decision addressed to another person only if that decision is of direct and individual concern to the former.
Cu titlu introductiv, trebuie amintit că, în conformitate cu articolul 230 al patrulea paragraf CE, o persoană fizică sau juridică poate formula o acțiune împotriva unei decizii adresate unei alte persoane numai dacă decizia respectivă o privește în mod direct și individual.
According to settled caselaw, persons other than those to whom a decision is addressed may claim to be individually concerned only if that decision affects them by
Potrivit unei jurisprudențe constante, alte persoane în afara destinatarilor unei decizii nu pot pretinde că respectiva decizie le privește în mod individual decât dacă
JUDGMENT OF 11. 9.
223, Hotărârea din 19 mai 1993, Cook/Comisia, C-198/91, Rec., p.
Since the present action concerns a Commission decision on State aid, it must be borne in mind that, in the context of the procedure for reviewing State aid provided for in Article 88 EC, the preliminary stage of the procedure for reviewing aid under Article 88(3) EC, which is intended merely to allow the Commission to form a prima facie opinion on the partial or complete conformity of the aid in question, must be distinguished from the examination under Article 88(2) EC.
Întrucât prezenta acțiune privește o decizie a Comisiei în materia ajutoarelor de stat, trebuie subliniat că, în cadrul procedurii de verificare a ajutoarelor de stat instituită la articolul 88 CE, se impune să se distingă, pe de o parte, faza preliminară a examinării ajutoarelor, instituită la alineatul (3) al acestui articol, care are ca obiect numai să permită Comisiei să își formeze o primă opinie cu privire la compatibilitatea parțială sau totală a ajutorului respectiv, și, pe de altă parte, faza procedurii oficiale de investigare, menționată la alineatul (2) al aceluiași articol.
It is only in connection with the latter examination, which is designed to enable the Commission to be fully informed of all the facts of the case, that the Treaty imposes an obligation on the Commission to give the parties concerned notice to submit their comments (Cook v Commission, paragraph 22; Matra v Commission, paragraph 16; Case C-367/95 P Commission v Sytraval and Brink’s France [1998] ECR I-1719, paragraph 38; and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 34.
Numai în cadrul acestei din urmă proceduri, care este menită să permită Comisiei să dețină informații complete cu privire la toate datele cauzei, tratatul prevede obligația Comisiei de a pune în întârziere persoanele interesate pentru a-și prezenta observațiile (Hotărârile citate anterior Cook/Comisia, punctul 22, Matra/Comisia, punctul 16, Hotărârea din 2 aprilie 1998, Comisia/Sytraval și Brink’s France, C-367/95 P, Rec., p. I-1719, punctul 38, precum și Hotărârea Comisia/Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, citată anterior, punctul 34).
It follows that, where, without initiating the formal investigation procedure under Article 88(2) EC, the Commission finds, on the basis of Article 88(3) EC, that aid is compatible with the common market, the persons intended to benefit from those procedural guarantees may secure compliance therewith only if they are able to challenge that decision before the Community judicature.
În consecință, atunci când, fără a deschide procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE, Comisia constată, printr-o decizie adoptată în temeiul alineatului (3) al aceluiași articol, că un ajutor este compatibil cu piața comună, beneficiarii acestor garanții procedurale nu pot obține respectarea acestora decât dacă au posibilitatea de a contesta această decizie în fața instanței comunitare.
For those reasons, an action for the annulment of such a decision brought by a person who is concerned within the meaning of Article 88(2) EC is declared to be admissible where that person seeks, by instituting proceedings, to safeguard the procedural rights available to him under the latter provision (Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 35 and the caselaw cited there).
Din aceste motive, instanța comunitară declară admisibilă o acțiune care urmărește anularea unei astfel de decizii, introdusă de o persoană interesată în sensul articolului 88 alineatul (2) CE, atunci când persoana care a introdus această acțiune urmărește, prin introducerea acesteia, să conserve drepturile procedurale de care beneficiază în temeiul acestei din urmă dispoziții (Comisia/Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, citată anterior, punctul 35 și jurisprudența citată).
The Court has had occasion to observe that such parties concerned are any persons, undertakings or associations whose interests might be affected by the granting of aid, that is, in particular competing undertakings and trade associations (Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 41, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 36).
Curtea a avut ocazia să precizeze că astfel de persoane interesate sunt persoanele, întreprinderile sau asociațiile ale căror interese sunt eventual afectate de acordarea unui ajutor, cu alte cuvinte, în special întreprinderile concurente ale beneficiarilor acestui ajutor și organizațiile profesionale (Hotărârea Comisia/Sytraval și Brink’s France, citată anterior, punctul 41, precum și Hotărârea Comsia/Aktionsgemein-schaft Recht und Eigentum, citată anterior, punctul 36).
On the other hand, if the applicant calls in question the merits of the decision appraising the aid as such, the mere fact that it may be regarded as ‘concerned’ within the meaning of Article 88(2) EC cannot suffice for the action to be considered admissible.
În schimb, dacă reclamantul contestă temeinicia deciziei de examinare a ajutorului ca atare, simplul fapt că acesta poate fi considerat „persoană interesată” în sensul articolului 88 alineatul (2) CE nu poate fi suficient pentru a accepta admisibilitatea acțiunii.
It must then demonstrate that it enjoys a particular status within the meaning of Plaumann v Commission.
Reclamantul trebuie să demonstreze în acest caz că are un statut special în sensul Hotărârii Plaumann/Comisia, citată anterior.
That would in particular apply where the applicant’s market position would be substantially affected by the aid to which the decision at issue relates (see, to that effect, Case 169/84 Cofaz and Others v Commission [1986] ECR 391, paragraphs 22 to 25, and Commission v Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, paragraph 37).
Acest lucru este valabil în special atunci când poziția pe piață a reclamantului ar fi afectată în mod semnificativ de ajutorul care face obiectul deciziei în cauză (a se vedea în acest sens Hotărârea din 28 ianuarie 1986, Cofaz și alții/Comisia, 169/84, Rec., p. 391, punctele 22-25, și Hotărârea Comisia/Aktionsgemeinschaft Recht und Eigentum, citată anterior, punctul 37).
It is in the light of those principles, which have been identified by the caselaw referred to in the preceding paragraphs, that the arguments advanced by the appellants to challenge the Court of First Instance’s appraisal of the admissibility of the action for annulment fall to be examined.
În lumina acestor principii formulate în jurisprudența amintită la punctele precedente, trebuie să se examineze argumentele prezentate de recurente pentru a contesta aprecierea Tribunalului asupra admisibilității acțiunii din primă instanță.
It should first be observed that, at paragraph 35 of the judgment under appeal, the Court of First Instance found, without being contradicted on this point by the appellants, that Kronofrance had sought annulment of the contested decision on the ground that the Commission had wrongly refused to initiate the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC.
Or, este important în primul rând să se sublinieze că, la punctul 35 din hotărârea atacată, Tribunalul a constatat, fără a fi contrazis asupra acestui aspect de recurentele menționate, că Kronofrance a solicitat anularea deciziei în litigiu pentru motivul că, în mod eronat, Comisia ar fi refuzat să inițieze procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE.
As the Advocate General observed in points 116 to 118 of his Opinion, the Court of First Instance was therefore right, in checking compliance with the condition that the undertaking in question must be individually concerned for the purposes of the fourth paragraph of Article 230 EC, to ascertain whether Kronofrance could be considered an ‘interested party’ in terms of Article 88(2) EC and Article 1(h) of
După cum a subliniat avocatul general la punctele 116-118 din concluziile sale, pentru a verifica îndeplinirea condiției potrivit căreia societatea respectivă trebuie să fie vizată în mod individual în sensul articolului 230 al patrulea paragraf CE, Tribunalul a stabilit în mod just dacă Kronofrance putea fi considerată ca fiind persoană interesată în sensul articolului 88 alineatul (2) CE și al articolului 1 litera (h) din
In those circumstances, contrary to what the appellants claim, there was no necessity for the Court of First Instance, particularly in view of the judgments in Cook v Commission and Matra v Commission, to require in addition proof that the position of Kronofrance on the market concerned was substantially affected by the adoption of the contested decision.
În aceste condiții, spre deosebire de ceea ce pretind recurentele, judecătorul de primă instanță nu era ținut, în special având în vedere Hotărârile citate anterior Cook/Comisia și Matra/Comisia, să solicite de asemenea să se probeze că poziția Kronofrance pe piața respectivă era afectată în mod substanțial prin adoptarea deciziei în litigiu.
As regards, next, the analysis forming the basis of the Court of First Instance’s finding that there was a competitive relationship between Glunz and Kronofrance, the appellants dispute the existence of such a relationship and rely on two arguments.
În continuare, în ceea ce privește analiza pe baza căreia Tribunalul a concluzionat că există un raport de concurență între Glunz și Kronofrance, recurentele contestă această analiză întemeindu-se pe două argumente.
First, they maintain that the Court of First Instance reached such a conclusion after making an incorrect assessment of certain data relating to the geographical extent of the respective marketing areas of the two undertakings in question, whose degree of overlap is altogether marginal, so that no competitive relationship exists between Glunz and Kronofrance.
Pe de o parte, acestea susțin că Tribunalul a ajuns la o astfel de concluzie după ce a apreciat în mod eronat anumite date privind întinderea geografică a zonelor de comercializare respective ale celor două întreprinderi în cauză, care nu se suprapun decât întro măsură foarte limitată, astfel încât nu exista niciun raport de concurență între Glunz și Kronofrance.
It is however clear that, even if that argument is developed in the context of a plea alleging an error in law, the appellants are in reality seeking to challenge the assessment of the facts by the Court of First Instance.
Cu toate acestea, trebuie să se constate că, deși acest argument este formulat în cadrul unui motiv întemeiat pe o eroare de drept, recurentele urmăresc în realitate să repună în discuție aprecierea situaţiei de fapt realizată de către Tribunal.
It follows that, since no distortion has been substantiated or even alleged by the appellants in the present case, that argument must be considered manifestly inadmissible.
În consecință, întrucât o asemenea denaturare nu este demonstrată și nici măcar invocată de către recurente, acest argument trebuie considerat ca fiind în mod vădit inadmisibil.
Second, the appellants contend that the Court of First Instance relied not on analysis of the competition specifically existing between Kronofrance and Glunz but on general considerations connected with the presence on the French wood panel and board market of companies belonging to the group of which Glunz is a member.
Pe de altă parte, recurentele menționate susțin că Tribunalul nu sa întemeiat pe o analiză a concurenței existente în mod concret între Kronofrance și Glunz, ci pe considerații generale legate de prezența pe piața franceză a panourilor din lemn a societăților aparținând grupului din care face parte Glunz.
In that regard it is sufficient to point out that, after having stated that both the undertakings in question manufactured wood panels and boards and that their marketing areas overlapped, the Court of First Instance added, at paragraph 43 of the judgment under appeal:
Or, în această privință, este suficient să se constate că, după ce a arătat că întreprinderile în cauză fabricau amândouă panouri din lemn și că exista o suprapunere între zonele lor de comercializare, Tribunalul a adăugat, la punctul 43 din hotărârea atacată, următoarele:
‘It is also apparent from the [contested decision] that Glunz is a subsidiary of Tableros de Fibras SA, which has factories in France active in the wood industry which were transferred to it by Glunz in 1999.’
„Din [decizia în litigiu] rezultă de asemenea că Glunz este o filială a Tableros de Fibras SA, care deține în Franța fabrici care desfășoară activități în domeniul lemnului, care iau fost cedate de Glunz în 1999.”
It is clear from reading that paragraph of the judgment under appeal that the Court referred to considerations relating to the group to which Glunz belongs only for the sake of completeness, after already having concluded that a competitive relationship existed between the two undertakings in question.
Din lectura acestui punct din hotărârea atacată rezultă în mod clar că Tribunalul nu sa referit la considerațiile privind grupul din care face parte Glunz decât cu titlu suplimentar, după ce a concluzionat deja că există un raport de concurență între cele două întreprinderi în cauză.
Thus the Court did not in any way base the conclusion it reached in paragraph 44 on that ground alone.
Prin urmare, Tribunalul nu și-a bazat concluzia la care a ajuns la punctul 44 din hotărârea atacată numai pe acest temei.
It follows that that argument must be rejected as inoperative.
În consecință, acest argument trebuie respins ca inoperant.
In view of the above, the first ground of appeal of the Federal Republic of Germany and the second ground of appeal of Glunz and OSB must be dismissed.
Având în vedere cele de mai sus, trebuie să se respingă primul motiv invocat de Republica Federală Germania, precum și al doilea motiv invocat de Glunz și de OSB.
Infringement of Article 87(3) EC and of the multisectoral framework of 1998
Cu privire la încălcarea articolului 87 alineatul (3) CE, precum și a Cadrului multisectorial din 1998
The Federal Republic of Germany, by its second ground of appeal, and Glunz and OSB, by their first ground of appeal, supported by the Commission, maintain that the Court of First Instance misapplied Article 87(3) EC and the multisectoral framework of 1998.
Republica Federală Germania, prin al doilea motiv, precum și Glunz și OSB, prin primul motiv, susținute de către Comisie, arată că Tribunalul a aplicat în mod eronat articolul 87 alineatul (3) CE, precum și Cadrul multisectorial din 1998.
According to those parties, the Court of First Instance failed to have regard to the wide discretion enjoyed by the Commission when applying Article 87(3) EC, pursuant to which it adopted and applied the multisectoral framework of 1998.
Tribunalul nu ar fi respectat larga putere de apreciere de care dispune Comisia privind aplicarea articolului 87 alineatul (3) CE pe baza căruia a adoptat și a aplicat Cadrul multisectorial din 1998.
It thus interpreted the relevant points of the multisectoral framework of 1998 in a manner contrary to their wording, meaning and object, by holding that the repercussions of the regional aid at issue on competition had to be assessed in the light of both the capacity utilisation of the sector concerned and the existence of a declining market.
Astfel, acesta ar fi interpretat punctele pertinente din cadrul multisectorial într-un sens contrar modului de redactare, sensului și obiectului acestora, considerând că efectele ajutorului regional în cauză asupra concurenței trebuie evaluate atât în lumina utilizării capacităților sectorului respectiv, cât și a existenței unei piețe în declin.
More precisely, it ignored the order in which those assessment criteria have to be taken into account, as laid down in points 3.2 to 3.4 of that framework.
Mai precis, Tribunalul ar fi încălcat ordinea în care aceste criterii de examinare trebuie luate în considerare, astfel cum este stabilită la punctele 3.2-3.4 din cadrul multisectorial menționat.
It is apparent from those provisions that the question whether the relevant market is declining is merely an alternative review criterion which must be taken into account only where the data relating to the capacity utilisation are insufficient.
Întradevăr, din aceste dispoziții ar rezulta că problema de a ști dacă piața respectivă este în declin reprezintă numai un criteriu de control subsidiar de care nu trebuie să se țină cont decât atunci când datele privind utilizarea capacităților sunt insuficiente.
That is, however, not the position in the present cases, since all the capacity utilisation data were available.
Situația ar fi diferită însă în prezentele cauze, din moment ce toate datele legate de utilizarea capacităților erau disponibile.
Kronofrance contends that the wording of point 3.10 of the multisectoral framework of 1998 makes it expressly clear that, in its appraisal of the competitive situation of a market affected by an aid project, the Commission should always ascertain whether the project involves a capacity expansion in a sector with structural overcapacity, and whether it is intended for a declining market.
În replică, Kronofrance afirmă că, din modul de redactare a punctului 3.10 din Cadrul multisectorial din 1998, rezultă în mod expres că, în cadrul evaluării situației concurențiale de pe o piață afectată de un proiect de ajutor, Comisia ar trebui întotdeauna să stabilească dacă proiectul implică o creștere a capacităților într-un sector ce cunoaște supracapacități structurale și dacă proiectul este destinat unei piețe în declin.
As the Court of First Instance pointed out in the judgment under appeal, the latter aspect should always be examined because aid granted in a declining market carries serious risks of distorting competition.
Astfel cum ar fi subliniat Tribunalul în hotărârea atacată, acest din urmă element ar trebui întotdeauna examinat, întrucât un ajutor acordat pe o piață în declin implică riscuri importante de denaturare a concurenței.
It is true, as the appellants submit, that, in the application of Article 87(3) EC, the Commission enjoys wide discretion, the exercise of which involves complex economic and social assessments which must be made in a Community context (see for example, to that effect, Case 310/85 Deufil v Commission [1987] ECR 901, paragraph 18).
Este adevărat că, astfel cum arată recurentele, pentru aplicarea articolului 87 alineatul (3) CE, Comisia se bucură de o întinsă putere de apreciere a cărei exercitare implică evaluări complexe de ordin economic și social care trebuie să fie efectuate într-un context comunitar (a se vedea în acest sens, în special, Hotărârea din 24 februarie 1987, Deufil/Comisia, 310/85, Rec., p.
However, it should be pointed out that, in adopting rules of conduct and announcing by publishing them that they will henceforth apply to the cases to which they relate, the Commission imposes a limit on the exercise of its aforementioned discretion and cannot depart from those rules under pain of being found, where appropriate, to be in breach of general principles of law, such as equal treatment or the protection of legitimate expectations (Joined Cases C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P to C-208/02 P and C-213/02 P Dansk Rørindustri and Others v Commission [2005] ECR I-5425, paragraph 211).
Cu toate acestea, este important de subliniat că, adoptând norme de conduită și anunțând, prin publicarea acestora, că le va aplica începând din acel moment cazurilor la care se referă acestea, Comisia se autolimitează în exercitarea puterii de apreciere menționate și nu ar putea să nu aplice aceste norme fără a fi sancționată, dacă este cazul, pentru încălcarea principiilor generale de drept, precum egalitatea de tratament sau protecția încrederii legitime (Hotãrârea din 28 iunie 2005, Dansk Rørindustri și alții/Comisia, C-189/02 P, C-202/02 P, C-205/02 P-C-208/02 P și C-213/02 P, Rec., p. I-5425, punctul 211).
Thus, in the specific area of State aid, the Court has already had occasion to stress that the Commission is bound by the guidelines and notices that it issues, inasmuch as they do not depart from the rules in the Treaty and are accepted by the Member States (see, for example, Case C-409/00 Spain v Commission, paragraphs 69 and 95, and Italy v Commission, paragraph 45, both cited above).
Astfel, în domeniul specific al ajutoarelor de stat, Curtea a avut deja ocazia să sublinieze că orientările și comunicările pe care Comisia le adoptă sunt obligatorii pentru aceasta, în măsura în care acestea nu se îndepărtează de normele tratatului și sunt acceptate de statele membre (a se vedea în special Hotărârea din 13 februarie 2003, Spania/Comisia, citată anterior, punctele 69 și 95, precum și Hotărârea Italia/Comisia, citată anterior, punctul 45).
In the judgment under appeal, the Court of First Instance reviewed precisely whether the Commission, in adopting the contested decision, complied with its multisectoral framework of 1998.
Or, în hotărârea atacată, Tribunalul a verificat cu siguranță dacă, prin adoptarea deciziei în litigiu, Comisia sa conformat Cadrului multisectorial din 1998.