natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed the appellant’s action for the annulment of the contested decision, together with, first, the decision of the Appointing Authority which was challenged in the appellant’s complaint and altered the correction coefficient, the household allowance and the education allowance applicable to his pension on 1 May 2004 and, second, his pension statements to the extent that they applied that decision from May 2004.
Prin hotărârea atacată, Tribunalul a respins acțiunea recurentului având ca obiect anularea deciziei în litigiu împreună cu, pe de o parte, decizia AIPN contestată în cadrul reclamației acestuia și care a modificat, începând cu 1 mai 2004, coeficientul corector, alocația pentru locuință și alocația școlară forfetară aplicabile pensiei sale, precum și, pe de altă parte, cu fișele sale de pensie, în măsura în care prin acestea se pune în aplicare ultima decizie începând cu luna mai 2004.
The Court of First Instance considered, first, that the head of claim relating to the household allowance and the education allowance was inadmissible, since it did not appear in the appellant’s complaint, and the same was true of the heads of claim seeking annulment of the decision constituted by the pension statements for May and June 2004 in the absence of a legal interest in bringing proceedings.
Mai întâi, Tribunalul a considerat inadmisibil capătul de cerere referitor la alocația pentru locuință și la alocația școlară, pentru motivul că acesta nu era cuprins în reclamația recurentului, precum și capetele de cerere prin care se urmărea anularea deciziei cuprinse în fișele de pensie pentru lunile mai și iunie 2004, pentru lipsa interesului de a acționa.
On the other hand, the Court of First Instance accepted that the appellant had such an interest in challenging the pension statement for July 2004, since the correction coefficient applicable to the remuneration of officials in active employment in the United Kingdom had been set, in accordance with the ‘capital method’, at 142.7%, with retroactive effect for that month, whereas the amount of the appellant’s pension remained fixed, by virtue of the guarantee of the nominal amount, at a level obtained by application of the correction coefficient of 139.6% at the same date.
În schimb, Tribunalul a recunoscut existența unui astfel de interes în atacarea fișei de pensie referitoare la luna iulie 2004, dat fiind faptul că, pentru remunerațiile funcționarilor aflați în activitate și repartizați în Regatul Unit, coeficientul corector aplicabil fusese stabilit după metoda „capitală” la 142,7 %, cu efect retroactiv pentru această lună, în timp ce cuantumul pensiei recurentului rămânea fixat, în conformitate cu garantarea valorii nominale, la un nivel egal cu cel obținut prin aplicarea coeficientului corector de 139,6 % la aceeași dată.
The Court of First Instance then held to be unfounded the seven limbs of the objection of illegality concerning Article 20 of Annex XIII to the new Staff Regulations, constituting the sole plea in law put forward by the appellant, alleging, respectively, infringement of the principles of the protection of legitimate expectations, legal certainty, non-retroactivity and acquired rights, equal treatment, proportionality and good administration, and alleging misuse of powers and an inadequate statement of reasons.
În continuare, Tribunalul a apreciat că sunt neîntemeiate cele șapte aspecte ale excepției de nelegalitate a articolului 20 din anexa XIII la noul statut, care constituie unicul motiv invocat de recurent, întemeiate pe o încălcare a principiilor protecției încrederii legitime, securității juridice, neretroactivității și drepturilor dobândite, pe încălcarea principiilor egalității de tratament, proporționalității și bunei administrări, precum și pe un abuz de putere și, respectiv, pe o motivare insuficientă.
Four arguments were relied upon in support of the part of that plea alleging breach of the principle of equal treatment, the Court of First Instance’s findings on which are challenged in the present appeal.
În ceea ce privește aspectul motivului menționat întemeiat pe o încălcare a principiului egalității de tratament, a cărui apreciere de către Tribunal este contestată în cadrul prezentului recurs, au fost invocate patru argumente în susținerea acestuia.
At paragraphs 99 to 109 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s first argument that the application of the ‘country method’ to the calculation of the transitional correction coefficients for the pensions of officials who retired before 1 May 2004 infringed the principle of equal treatment, since the correction coefficients calculated in accordance with the new method did not guarantee equality of purchasing power for all pensioners.
Astfel, la punctele 99-109 din hotărârea atacată, Tribunalul a respins primul argument al recurentului, conform căruia aplicarea metodei „țară” la calcularea coeficienților corectori tranzitorii aplicați pensiilor funcționarilor care au ieșit la pensie înainte de 1 mai 2004 ar încălca principiul egalității de tratament, deoarece coeficienții corectori calculați după această nouă metodă nu ar garanta menținerea unei puteri de cumpărare echivalente pentru toți pensionarii.
It referred, first of all, to its conclusion in Case T-184/00 Drouvis v Commission [2003] ECR-SC I-A-51 and II-297, paragraph 60, that a single correction coefficient per country could constitute an appropriate indicator to reflect, in a necessarily approximate manner, the cost of living in a Member State and appropriately serve the purpose of ensuring equal treatment between pensioners.
Tribunalul a amintit mai întâi concluzia sa din Hotărârea din 26 februarie 2003, Drouvis/Comisia (T-184/00, RecFP, p. I-A-51 și II-297, punctul 60), conform căreia un coeficient corector unic pe țară poate constitui un indicator adecvat pentru a reflecta, în mod absolut aproximativ, costul vieții în interiorul unui stat membru și pentru a susține obiectivul constând în asigurarea unei egalități de tratament între pensionari.
The Court of First Instance also considered that, by replacing the ‘capital method’ with the ‘country method’, the legislature had not exceeded the limits imposed on its discretion in that matter.
Tribunalul a considerat de asemenea că, prin înlocuirea metodei „capitală” cu metoda „țară”, legiuitorul nu a depășit limitele stabilite pentru exercitarea puterii sale de apreciere în materie.
At paragraph 105 of the judgment under appeal, it pointed out, inter alia, that the legislature is free to adopt provisions that are less advantageous for the officials concerned than the previous ones, on condition that it sets a sufficiently long transitional period.
La punctul 105 din hotărârea atacată, acesta a arătat printre altele că legiuitorul este liber să adopte prevederi mai puțin favorabile decât cele precedente pentru respectivii funcționari, cu condiția de a stabili o perioadă tranzitorie care să aibă o durată suficientă.
Nor can that freedom be obstructed by invoking the principle of equality of purchasing power, particularly since the transitional arrangements guarantee pensioners that the nominal amount of net pension received before the new Staff Regulations came into force was to be maintained.
Această libertate nu ar putea fi limitată nici prin invocarea principiului egalității puterii de cumpărare, cu atât mai mult cu cât sistemul tranzitoriu garantează pensionarilor menținerea valorii nominale a pensiei nete primite înainte de intrarea în vigoare a noului statut.
At paragraphs 110 to 115 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the appellant’s second argument, alleging discrimination between officials in active employment, to whom the ‘capital method’ is still applied, and retired officials, by pointing out that the two categories of officials are in objectively different situations.
La punctele 110-115 din hotărârea atacată, Tribunalul a respins al doilea argument al recurentului, întemeiat pe o discriminare între funcționarii în activitate, pentru care se aplică întotdeauna metoda capitală, și funcționarii pensionați, arătând că aceste două categorii de funcționari se află în situații diferite din punct de vedere obiectiv.
The appellant’s third argument, to the effect that there is discrimination if a com -parison is made with pensioners living in Belgium, by virtue of the fact that the pensions paid to the latter were determined on the basis of the cost of living in Brussels as a capital city, was rejected by the Court of First Instance at paragraphs 116 to 130 of the judgment under appeal.
Al treilea argument al recurentului, prin care se urmărește demonstrarea existenței unei discriminări în raport cu pensionarii care au reședința în Belgia din cauză că pensiile acestora din urmă ar fi stabilite ținându-se cont de costul vieții la Bruxelles, în calitate de capitală, a fost respins la punctele 116-130 din hotărârea atacată.
The Court of First Instance, first, stated that, in accordance with the provisions of Article 1(3)(a)(ii) of Annex XI to the new Staff Regulations in conjunction with Article 3(5)(b) thereof, the correction coefficients applicable to pensions paid in Member States other than the Kingdom of Belgium are to be determined ‘with reference to Belgium’ and there is nothing in the new pension rules to lead to the conclusion that the legislature intended that pensioners residing in Belgium should have the advantage of a correction coefficient which took account of the cost of living in Brussels as a capital city.
În această privință, Tribunalul a constatat mai întâi că, în conformitate cu prevederile articolului 1 alineatul (3) litera (a) punctul (ii) coroborate cu cele ale articolului 3 alineatul (5) litera (b) din anexa XI la noul statut, coeficienții corectori aplicabili pensiilor plătite în alte state membre decât Regatul Belgiei sunt determinați „prin referire la Belgia” și că nimic din noul sistem de pensii nu permite să se concluzioneze că legiuitorul ar fi vrut ca pensionarii cu reședința în Belgia să profite de un coeficient corector ținând cont de costul vieții la Bruxelles, în calitate de capitală.
It added, at paragraphs 120 to 123 of the judgment under appeal, that it is true that, when the transition was made from the ‘capital method’ to the ‘country method’, neither the basic amount of ‘Belgian’ pensions nor the 100% correction coefficient applied to that amount was reduced in a manner which took account of the new method.
Acesta a adăugat, la punctele 120-123 din hotărârea atacată, că este adevărat că, odată cu trecerea de la metoda „capitală” la metoda „țară”, nici cuantumul pensiilor de bază „belgiene”, nici coeficientul corector de 100 % aplicat acestui cuantum nu au făcut obiectul unei reduceri care să fi ținut cont de noua metodologie.
The Commission stated at the hearing that, in practice, the statisticians had reached the conclusion that the method consisting of measuring the difference between prices in Brussels and prices in another capital, such as London, provided a perfectly valid estimate of the difference between prices in Belgium and prices in the United Kingdom for all products but one, namely rents.
În această privință, Comisia ar fi arătat în ședință că, în practică, statisticienii ar fi ajuns la concluzia că metoda care constă în măsurarea diferenței dintre prețurile din Bruxelles și prețurile dintr-o altă capitală, precum Londra, oferă o estimare absolut valabilă a diferenței dintre prețurile din Belgia și prețurile din Regatul Unit în ceea ce privește toate produsele, cu o singură excepție, și anume chiriile.
The Commission stated that, in order to determine the correction coefficients to be applied to pensions, the statisticians compared average rents in the country in question with average rents in Belgium.
Comisia ar fi precizat că, pentru a stabili coeficienții corectori aplicabili pensiilor, statisticienii compară chiriile medii din respectiva țară cu chiriile medii din Belgia.
On that basis, it could be concluded that ‘the difference between Brussels and the Belgian average is around 2%’.
Pe această bază, ar putea fi estimat că „diferența dintre Bruxelles și media din Belgia este de ordinul a 2 %”.
Nevertheless, a correction coefficient of 98% was not fixed for Belgium.
Cu toate acestea, nu s-ar fi stabilit un coeficient corector de 98 % pentru Belgia.
At paragraph 124 of the judgment under appeal, the Court of First Instance pointed out that the explanations provided by the Commission related to the implementation
Tribunalul a constatat în această privință, la punctul 124 din hotărârea atacată, că explicațiile oferite de Comisie se referă la punerea în aplicare a noului sistem de pensii,
However, the lawfulness of a Community legislative act cannot depend on the manner in which it is applied in practice.
Or, legalitatea unui regulament comunitar nu poate depinde de modul în care acesta este aplicat în practică.
It added, at paragraph 125 of the judgment under appeal, that, in any event, in so far as the practice described by the Commission conferred an advantage upon pensioners residing in Belgium by departing from the new ‘country method’, it should be pointed out that respect for the principle of equal treatment must be reconciled with respect for the principle of legality, according to which a person may not rely, in support of his claim, on an unlawful act committed in favour of a third party.
Tribunalul a adăugat, la punctul 125 din hotărârea atacată, că, în orice caz, în măsura în care practica descrisă de Comisie ar favoriza pensionarii cu reședința în Belgia, îndepărtându-se de la noua metodă „țară”, trebuie amintit că respectarea principiului egalității de tratament trebuie conciliată cu respectarea principiului legalității, conform căruia nimeni nu poate invoca, în folosul său, o nelegalitate comisă în favoarea altuia.
Finally, at paragraphs 131 to 140 of the judgment under appeal, the Court of First Instance rejected the fourth argument, in which the appellant alleged discrimination in comparison with pensioners residing in one of the ‘less expensive’ Member States, who had had a correction coefficient of less than 100% applied to them before 1 May 2004 and for whom the new pension rules introduced a minimum correction coefficient of 100%, with the result that those pensioners had the benefit of a correction coefficient manifestly greater than the actual cost of living in their place of residence.
În sfârșit, la punctele 131-140 din hotărârea atacată, Tribunalul a respins al patrulea argument, prin care recurentul invoca o discriminare în raport cu pensionarii care au reședința întrun stat membru „ieftin”, care beneficiaseră de un coeficient corector mai mic de 100 % înainte de 1 mai 2004 și pentru care noul sistem de pensii a introdus un coeficient corector minim de 100 %, cu rezultatul că acești pensionari beneficiază de un coeficient corector vădit superior costului efectiv al vieții de la locul de reședință.
At paragraphs 132 to 135 of the judgment under appeal, the Court of First Instance therefore found that that argument was inadmissible since the appellant had not established that he could benefit financially from a judgment declaring the application of a minimum correction coefficient of 100% to pensions paid to pensioners residing in the ‘less expensive’ Member States illegal.
Tribunalul a reținut astfel, la punctele 132-135 din hotărârea atacată, că acest argument era inadmisibil, dat fiind că recurentul nu demonstrase că putea beneficia din punct de vedere financiar de o hotărâre prin care se declara nelegală aplicarea unui coeficient corector minim de 100 % la pensiile plătite persoanelor cu reședința în statele membre „ieftine”.
In particular, he did not claim that the alleged ‘financial gift’ to pensioners residing in such a Member State necessarily entailed a corresponding loss for pensioners residing in an ‘expensive’ Member State.
În special, acesta nu ar fi afirmat că pretinsul „cadou financiar” oferit pensionarilor cu reședința întrun astfel de stat membru implică în mod obligatoriu o pierdere financiară echivalentă pentru pensionarii cu reședința întrun stat membru „scump”.
Moreover, since the Community pension scheme does not operate as a pension fund but is based on the principle of solidarity, the rule introducing a minimum correction coefficient of 100% did not have the effect in law of enriching the pensioners concerned at the expense of the category of pensioners to which the appellant belongs.
Pe de altă parte, întrucât sistemul comunitar de pensii nu are la bază modelul unui fond de pensii, ci principiul solidarității, norma care introduce un coeficient corector minim de 100 % nu ar avea ca efect din punct de vedere juridic îmbogățirea pensionarilor respectivi pe cheltuiala categoriei de pensionari din care face parte recurentul.
At paragraph 136 of the judgment under appeal, the Court of First Instance stated that, in any event, the introduction of a minimum correction coefficient of 100% cannot be characterised as manifestly arbitrary or inappropriate, since that rule was adopted in order to bring, as far as possible, the transitional arrangements protecting
Tribunalul a declarat, la punctul 136 din hotărârea atacată, că, în orice caz, introducerea unui coeficient corector minim de 100 % nu poate fi calificată drept vădit arbitrară sau neadecvată, dat fiind că această normă a fost adoptată pentru apropierea, pe cât posibil, a sistemului tranzitoriu, care menține coeficienții corectori aplicabili
CAMPOLI v COMMISSION the correction coefficients applied to pensions into line with the definitive rules, which abolish them.
CAMPOLI/COMISIA pensiilor, de sistemul definitiv, care îi elimină.
To that extent, that rule merely anticipates, for a large number of Member States and the pensioners concerned, the abolition of correction coefficients applied to pensions.
În acest sens, norma respectivă nu face decât să anticipeze, pentru un mare număr de state membre și cu referire la pensionarii vizați, eliminarea coeficienților corectori aplicabili pensiilor.
IV — The appeal
IV — Cu privire la recurs
By his appeal, Mr Campoli claims that the Court should:
Prin recursul formulat, domnul Campoli solicită Curții:
— grant the appellant the relief sought by him in the proceedings at first instance, modified in the light of the inadmissibility of his claims regarding the household allowance and the education allowance and, therefore, annul the decision of the Appointing Authority of 13 December 2004 rejecting his complaint, along with, first, the decision of the Appointing Authority challenged in the complaint, which altered on 1 May 2004 the correction coefficient applicable to his pension, and, second, his pension statements, in so far as they apply that decision from May 2004; and
— admiterea concluziilor sale din primă instanță, modificate în ceea ce privește inadmisibilitatea cererilor sale privind alocația pentru locuință și alocația școlară și, prin urmare, anularea Deciziei AIPN din 13 decembrie 2004 de respingere a reclamației sale, împreună cu, pe de o parte, decizia AIPN contestată în respectiva reclamație și care a modificat la 1 mai 2004 coeficientul corector aplicabil pensiei sale, precum și, pe de altă parte, cu fișele sale de pensie, în măsura în care prin acestea se pune în aplicare ultima decizie începând cu luna mai 2004 și
— order the defendant to pay all the costs.
— obligarea intimatei la plata totalității cheltuielilor de judecată.
The Commission, which also lodged a cross-appeal, contends that the Court should:
Comisia, care a formulat de asemenea un recurs incident, solicită Curții:
— dismiss the appeal as inadmissible;
— în principal, respingerea recursului ca inadmisibil;
— in the alternative, dismiss the appeal in its entirety as unfounded; and
— în subsidiar, respingerea acestuia în totalitate ca nefondat și
— order the appellant to pay all the costs.
— obligarea domnului Campoli la plata tuturor cheltuielilor de judecată.
The Council contends that the Court should:
Consiliul Uniunii Europene solicită Curții:
— order the appellant to pay the costs.
— obligarea domnului Campoli la plata cheltuielilor de judecată.
By his appeal, the appellant challenges the findings of the Court of First Instance concerning the first, third and fourth arguments put forward in support of that part of his plea alleging infringement of the principle of equal treatment.
Prin recursul formulat, recurentul contestă aprecierea Tribunalului cu privire la primul, la al treilea și la al patrulea argument avansat în susținerea aspectului motivului său întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament.
Relying on a single plea in law in his appeal, the appellant claims that the Court of First Instance failed to have proper regard to the principle of equal treatment, the principle of the rights of the defence, the principle of equal treatment of the parties before the Community judicature, the obligation to state reasons, which is binding on the institutions, the concept of legal interest in bringing proceedings in the context of an objection of illegality, and its own obligation to state reasons.
Invocând un unic motiv în cadrul recursului, recurentul invocă, în această privință, nerespectarea de către Tribunal a principiului egalității de tratament, a principiului dreptului la apărare, a principiului egalității părților în fața instanței comunitare, a obligației de motivare care revine instituțiilor, a noțiunii de interes de a acționa în cadrul unei excepții de nelegalitate și a propriei sale obligații de motivare.
Before considering whether this plea is well founded, it is necessary to rule on the Commission’s cross-appeal, since it seeks a declaration that the appellant’s appeal is inadmissible.
Înainte de examinarea temeiniciei acestui motiv, trebuie să se statueze cu privire la recursul incident formulat de Comisie, din moment ce prin acesta se urmărește ca recursul introdus de recurent să fie declarat inadmisibil.
A — The cross-appeal
A — Cu privire la recursul incident
The Commission maintains that the Court of First Instance should have declared inadmissible, of its own motion, the first, third and fourth arguments put forward in support of the part of the plea alleging infringement of the principle of equal treatment since those arguments were not raised at the pre-litigation stage.
Comisia apreciază că Tribunalul ar fi trebuit să declare din oficiu inadmisibil primul, al treilea și al patrulea argument invocat în susținerea aspectului motivului întemeiat pe încălcarea principiului egalității de tratament, din moment ce nu fuseseră invocate în faza precontencioasă.
It argues that, in his complaints submitted in the pre-litigation procedure, the appellant raised, in relation to the part of that plea, only the second argument, alleging discrimination between officials and pensioners, and that that argument is separate from the three other arguments put forward subsequently.
În această privință, Comisia susține că, în reclamația precontencioasă, recurentul a invocat în cadrul acestui aspect numai al doilea argument, întemeiat pe discriminarea dintre funcționari și pensionari, iar acesta era distinct de celelalte trei argumente invocate ulterior.
The Commission states in its rejoinder that the purpose of its cross-appeal is to have the appeal declared inadmissible, since it refers exclusively to the three inadmissible arguments.
În cadrul memoriului în duplică, Comisia precizează că recursul său incident are ca obiect declararea ca inadmisibil a recursului, deoarece acesta se referă exclusiv la cele trei argumente inadmisibile.