natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the excessive duration of that phase of the administrative procedure is not in itself capable of adversely affecting the rights of the defence, since the persons concerned are not the subject of a formal accusation of infringement of the competition rules until they receive the statement of objections, and therefore have no need to defend themselves (Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission, paragraph 216 above, paragraph 78).
În plus, durata excesivă a acestei etape a procedurii administrative nu ar fi, în sine, de natură să aducă atingere dreptului la apărare, deoarece persoanele interesate nu ar face obiectul niciunei acuzații formale de încălcare a normelor privind concurența până la primirea comunicării privind obiecțiunile astfel încât acestea nici nu au nevoie să formuleze apărări sub acest aspect (Hotărârea Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied și Technische Unie/Comisia, punctul 216 de mai sus, punctul 78).
Last, the Commission maintains that the ‘total’ duration of the proceedings did not exceed a reasonable time (Case T-67/01 JCB Service v Commission [2004] ECR II-49, paragraph 43).
În sfârșit, Comisia apreciază că durata „totală” a procedurii nu a depășit un termen rezonabil (Hotărârea Tribunalului din 13 ianuarie 2004, JCB Service/Comisia, T-67/01, Rec., p. II-49, punctul 43).
It must be observed, first of all, that, as the Commission submits, the present plea seeks, according to the actual wording of the application, to obtain ‘annulment of the Decision in so far as it fixes the amount of the fine’.
Trebuie arătat, mai întâi, astfel cum subliniază Comisia, că prezentul motiv vizează, potrivit chiar modului de redactare a cererii, să obțină „anularea deciziei în măsura în care aceasta din urmă stabilește cuantumul amenzii”.
This plea therefore seeks, in substance, to obtain annulment of or, at least, a reduction in the amount of the fine imposed on Hoechst.
Așadar, acest motiv vizează, în esență, obținerea anulării sau, cel puțin, a reducerii amenzii care a fost aplicată societății Hoechst.
While the fact that a reasonable period is exceeded may, in certain circumstances, justify annulment of a decision finding an infringement of the competition rules, that does not apply where what is being disputed is the amount of the fines imposed by
Or, dacă depășirea unui termen rezonabil poate justifica, în anumite condiții, anularea unei decizii prin care se constată o încălcare a normelor privind concurența, soluția nu poate fi aceeași atunci când se contestă cuantumul amenzilor aplicate prin
2008 — CASE T-410/03 that decision, since the Commission’s power to impose fines is governed by Regulation No 2988/74, which establishes a limitation period for that purpose (Case T-213/00 CMA CGM and Others v Commission [2003] ECR II-913, paragraph 321).
2988/74, care a instituit în această privință un termen de prescripție (Hotărârea Tribunalului din 19 martie 2003, CMA CGM și alții/Comisia, T-213/00, Rec., p. II-913, punctul 321).
The second recital in the preamble to Regulation No 2988/74 states that the limitation period was introduced to ensure legal certainty.
Astfel, reiese din al doilea considerent al Regulamentului nr. 2988/74 că principiul prescripției a fost introdus pentru a asigura securitatea juridică.
According to that recital, ‘for the matter to be covered fully, it is necessary that provision for limitation be made not only as regards the power to impose fines or penalties, but also as regards the power to enforce decisions imposing fines, penalties or periodic penalty payments; … such provisions should specify the length of limitation periods, the date on which time starts to run and the events which have the effect of interrupting or suspending the limitation period; in this respect the interests of undertakings and associations of undertakings on the one hand, and the requirements imposed by administrative practice, on the other hand, should be taken into account’.
Potrivit aceluiași considerent, „pentru reglementarea tuturor aspectelor ce țin de această problemă, este necesar să se elaboreze dispoziții cu privire la termenul de prescripție nu numai în ceea ce privește dreptul de a aplica amenzi sau sancțiuni, ci și cu referire la dreptul de executare a deciziilor, prin aplicarea de amenzi, sancțiuni sau daune cominatorii; […] astfel de dispoziții trebuie să specifice durata termenelor de prescripție, data de la care începe să curgă termenul de prescripție, precum și evenimentele care au ca efect întreruperea sau suspendarea termenului de prescripție, [și] din această perspectivă, trebuie luate în considerare interesele întreprinderilor și asocierilor de întreprinderi, pe de o parte, dar și cerințele impuse de practica administrativă, pe de altă parte”.
Thus, with regard to the Commission’s power to impose fines, Article 1(1)(b) of Regulation No 2988/74 provides that the Commission’s power to impose fines is subject to a five-year limitation period in respect of breaches of the Community competition rules (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraphs 322 and 323).
Astfel, în ceea ce privește dreptul Comisiei de a aplica amenzi, articolul 1 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2988/74 prevede că dreptul Comisiei de a aplica amenzi este supus unui termen de prescripție de cinci ani în cazul încălcărilor normelor comunitare privind concurența (Hotărârea CMA CGM și alții/Comisia, punctul 220 de mai sus, punctele 322 și 323).
Under Article 1(2) of that regulation, time is to begin to run upon the day on which the infringement is committed or, in the case of continuing or repeated infringements, on the day on which the infringement ceases.
În temeiul articolului 1 alineatul (2) din respectivul regulament, termenul începe să curgă de la data la care sa comis încălcarea sau, în cazul în care continuă încălcarea sau în cazul unor încălcări repetate, din ziua în care a încetat încălcarea.
However, the limitation period may be interrupted or suspended, in accordance with Articles 2 and 3, respectively, of Regulation No 2988/74.
Termenul de prescripție poate fi totuși întrerupt sau suspendat, în conformitate cu articolele 2 și, respectiv, 3 din Regulamentul nr. 2988/74.
The limitation period is to be interrupted with effect from the date on which the action is notified to at least one undertaking or association of undertakings which have participated in the infringement.
Întreruperea termenului de prescripție își produce efectele de la data notificării actului cel puțin către o întreprindere sau o asociere de întreprinderi care a participat la actul de încălcare.
Under Article 2(3) of Regulation No 2988/74, each interruption is to start time running afresh; however, the limitation period is to expire at the latest on the day on which a period equal to twice the limitation period has elapsed without the Commission having imposed a fine or a penalty.
În temeiul articolului 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2988/74, termenul de prescripție începe să curgă din nou după fiecare întrerupere, termenul de prescripție expirând, cu toate acestea, cel târziu la data la care sa scurs o perioadă egală cu dublul termenului de prescripție, fără ca în această perioadă Comisia să fi aplicat o amendă sau o sancțiune.
The limitation period in proceedings is to be suspended for as long as the Commission’s decision is the subject of proceedings pending before the Court of Justice of the European Communities.
Termenul de prescripție a acțiunii este suspendat atât timp cât decizia Comisiei face obiectul unei acțiuni în curs de soluționare la Curtea de Justiție a Comunităților Europene.
It follows that Regulation No 2988/74 established a complete system of rules covering in detail the periods within which the Commission is entitled, without undermining the fundamental requirement of legal certainty, to impose fines on undertakings which are the subject of procedures under the Community competition rules.
Rezultă că Regulamentul nr. 2988/74 a instituit o reglementare completă care guvernează în detaliu termenele în care Comisia este îndreptățită, fără să aducă atingere exigenței fundamentale referitoare la securitatea juridică, să aplice amenzi întreprinderilor care fac obiectul unor proceduri de aplicare a normelor comunitare privind concurența.
In that regard, it must be emphasised that, with respect to fines imposed under the Community competition rules, it follows from Article 2(3) of Regulation No 2988/74 that, subject to any suspension, the limitation period expires in any event after 10 years where it is interrupted pursuant to Article 2(1) of that regulation, so that the Commission cannot put off a decision about fines indefinitely without incurring the risk of the limitation period expiring (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraph 324).
În această privință, trebuie să se sublinieze că, în materie de amenzi, în cadrul aplicării normelor comunitare privind concurența, rezultă din articolul 2 alineatul (3) din Regulamentul nr. 2988/74 că termenul de prescripție expiră, în orice caz, sub rezerva unei eventuale suspendări, după 10 ani, dacă prescripția este întreruptă conform articolului 2 alineatul (1) din acest regulament, astfel încât Comisia nu poate, sub sancțiunea împlinirii termenului de prescripție, să întârzie pe o perioadă nedeterminată decizia sa cu privire la amenzi (Hotărârea CMA CGM și alții/Comisia, punctul 220 de mai sus, punctul 324).
In the light of those rules, there is no room for consideration of the Commission’s duty to exercise its power to impose fines within a reasonable period (CMA CGM and Others v Commission, paragraph 220 above, paragraph 324; see also, to that effect, Case 48/69 ICI v Commission, paragraph 215 above, paragraphs 46 to 49, and Geigy v Commission, paragraph 215 above, paragraphs 20 to 22).
În prezența acestei reglementări, trebuie înlăturată orice considerație legată de obligația Comisiei de a-și exercita dreptul de a aplica amenzi într-un termen rezonabil (Hotărârea CMA CGM și alții/Comisia, punctul 220 de mai sus, punctul 324; a se vedea de asemenea, în acest sens, Hotărârea din 14 iulie 1972, ICI/Comisia, punctul 215 de mai sus, punctele 46-49, și Hotărârea Geigy/Comisia, punctul 215 de mai sus, punctele 20-22).
In the present case, it is common ground that the infringements in question were continuous.
În speță, este cert că era vorba despre încălcări continue.
Furthermore, the Commission considered, without that point being disputed by Hoechst, that the infringements found had ceased no later than the end of October 1996.
Pe de altă parte, Comisia a considerat, fără ca acest element să fie contestat de Hoechst, că încălcările constatate încetaseră cel mai târziu la sfârșitul lunii octombrie 1996.
Accordingly, in light of the subsequent actions interrupting the limitation period, in particular the requests for information under Article 11 of Regulation No 17 and the statement of objections, and having regard to the fact that the entire period between the end of October 1996 and the adoption of the Decision on 1 October 2003 did not exceed 10 years, the proceedings were not time barred when the Commission adopted the Decision, a circumstance which Hoechst has not in any way disputed in these proceedings (see, to that effect, Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied and Technische Unie v Commission, paragraph 216 above, paragraph 90).
Prin urmare, ținând seama de actele întrerupătoare de prescripție intervenite ulterior, în special solicitările de informații adresate în temeiul articolului 11 din Regulamentul nr. 17 și comunicarea privind obiecțiunile, și ținând seama de faptul că termenul total între sfârșitul lunii octombrie 1996 și adoptarea deciziei la 1 octombrie 2003 nu a depășit 10 ani, termenul de prescripție nu expirase atunci când Comisia a adoptat decizia, împrejurare pe care Hoechst nu a contestat-o în niciun caz în cadrul prezentei proceduri (a se vedea în acest sens Hotărârea Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied și Technische Unie/Comisia, punctul 216 de mai sus, punctul 90).
For those reasons, Hoechst’s present plea, in that it seeks ‘annulment of the Decision in so far as it fixes the amount of the fine’, must be rejected.
Pentru aceste considerații, prezentul motiv invocat de Hoechst în privința aspectului care vizează „anularea deciziei în măsura în care aceasta din urmă stabilește cuantumul amenzii” trebuie respins.
In any event, it must be borne in mind that the fact that a reasonable time is exceeded, even on the assumption that it is established, does not necessarily constitute a ground for annulment of the Decision.
În orice caz, trebuie amintit că depășirea unui termen rezonabil, chiar presupunând că ar fi dovedită, nu ar justifica în mod necesar anularea deciziei.
For the purposes of the application of the competition rules, the fact of exceeding a reasonable time can constitute a ground for annulment only in the case of a decision finding infringements, provided that it has been established that the breach of that principle adversely affected the rights of defence of the undertakings concerned.
Astfel, în ceea ce privește aplicarea normelor privind concurența, depășirea termenului rezonabil poate reprezenta un motiv de anulare numai în cazul unei decizii prin care se constată încălcări, din moment ce sa stabilit că încălcarea acestui principiu a adus atingere dreptului la apărare al întreprinderilor avute în vedere.
Hoechst has not maintained that the fact that a reasonable time was exceeded in the present case adversely affected its rights of defence.
Or, Hoechst nu a susținut că o eventuală depășire a termenului rezonabil în prezenta cauză a adus atingere dreptului său la apărare.
Furthermore, even on the assumption that Hoechst’s application may be interpreted in that sense, the arguments put forward in that regard must be regarded as general arguments and would not be of such a kind as to establish that there was an actual breach of its rights of defence, which must be examined by reference to the specific circumstances of each case (see, to that effect, Case C-105/04 P Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied v Commission, paragraph 227 above, paragraph 59).
În plus, presupunând că cererea societății Hoechst poate fi interpretată în acest sens, argumentația dezvoltată în această privință ar trebui considerată ca generală și nu ar fi de natură să dovedească existența unei încălcări a dreptului la apărare, care trebuie examinată în funcție de împrejurările specifice ale fiecărei spețe (a se vedea în acest sens Hotărârea Nederlandse Federatieve Vereniging voor de Groothandel op Elektrotechnisch Gebied/Comisia, punctul 227 de mai sus, punctul 59).
For all of those reasons, the 12th plea must be rejected.
Pentru toate aceste considerații, al doisprezecelea motiv trebuie respins.
B — The 13th plea, alleging improper concealment of certain grounds of the Decision
B — Cu privire la al treilea motiv, întemeiat pe disimularea eronată a anumitor motive ale deciziei
Summary of the Decision
Rezumatul deciziei
At recital 37 to the Decision, the Commission states:
În considerentul (37) al deciziei, Comisia precizează:
‘… Chisso’s total worldwide turnover in 2002 was [Japanese yen] 117,711 million (EUR 973.4 million).’
„[…] Cifra de afaceri totală realizată de Chisso pe plan mondial în 2002 a fost de 117,711 miliarde de [yeni japonezi] (973,4 milioane de euro).”
At recital 42 to the Decision, the Commission states:
În considerentul (42) al deciziei, Comisia arată:
‘… Daicel’s total worldwide turnover in the fiscal year 2002 was [Japanese yen] 271,341 million (EUR 2,243.9 million).’
„[…] Cifra de afaceri totală realizată de Daicel pe plan mondial în 2002 a fost de 271,341 miliarde de [yeni japonezi] (2,2439 miliarde de euro).”
At recital 50 to the Decision, the Commission states:
În considerentul (50) al deciziei, Comisia precizează:
‘… Nippon [Synthetic]’s total worldwide turnover in the fiscal year 2002 was [Japanese yen] 38,872 million (EUR 321.5 million).’
„[…] Cifra de afaceri totală realizată de Nippon [Synthetic] pe plan mondial în 2002 a fost de 38,872 miliarde de [yeni japonezi] (321,5 milioane de euro).”
At recital 55 to the Decision, the Commission states:
În considerentul (55) al deciziei, Comisia arată:
‘… Ueno’s total worldwide turnover in 2002 was [Japanese yen] 25,034 million (EUR 199.5 million).’
„[…] Cifra de afaceri totală realizată de Ueno pe plan mondial în 2002 a fost de 25,034 miliarde de [yeni japonezi] (199,5 milioane de euro).”
Table I of the Decision is set out as follows:
Tabelul I din decizie este prezentat după cum urmează:
Size and relative importance in the sorbates market
Dimensiunea și importanța relativă pe piața sorbaților
Worldwide sorbates turnover EEA sorbates turnover (in (in EUR million) and esti-EUR million) and estimated mated market shares for the market shares for the year year 19951995
Cifră de afaceri (în milioane Cifră de afaceri (în milioane de euro) și cote de piață esti-de euro) și cote de piață estimate pe plan mondial pentru mate în SEE pentru sorbați în sorbați în 19951995
… (more than 9.5% and less … (more than 4% and less than de 15%)than 15%)
[…] (peste 4 % și sub 15 %)
… (more than 9.5% and less … (more than 4% and less than 15%)than 15%)
[…] (peste 4 % și sub 15 %)
… (more than 9.5% and less … (more than 4% and less than 15%)than 15%)
[…] (peste 9,5 % și sub 15 %)
… (less than 16%)
[…] (peste 4 % și sub 15 %)
Others including Chemi-… (less than 30%)nova and Eastman
[…] (sub 30 %)
Last, recital 352 to the Decision is worded as follows:
În sfârșit, considerentul (352) al deciziei are următorul cuprins:
‘Table I shows that in 1995 Hoechst was by far the largest producer of sorbates in the worldwide market with a market share [above 20%] (in the EEA [above 45%]).
„Tabelul I [din decizie] arată că, în 1995, Hoechst era de departe cel mai mare producător de sorbați pe piața mondială, cu o cotă de piață de 23,6 % (48 % în SEE).
It is therefore placed in the first group.
Această întreprindere este, prin urmare, plasată în primul grup.
Daicel, Chisso[,] Nippon [Synthetic] and Ueno all have market shares between [9.5%] and [15%] (in the EEA between [4%] and [15%]).
Daicel, Chisso, Nippon [Synthetic] și Ueno dețineau toate cote de piață care variază între 9,5 și 15 % (între 4 și 15 % în SEE).
Therefore, they are placed in the second group.’
Acestea se regăsesc, așadar, în al doilea grup.”
The sign ‘…’ in recitals 37, 42, 50 and 55 and in Table I of the Decision corresponds to a passage concealed by the Commission for reasons of confidentiality, according to the explanation given in the Decision.
Semnul „[…]” în considerentele (37), (42), (50) și (55) și în tabelul I din decizie corespunde unui pasaj disimulat de către Comisie pentru motive de confidențialitate, potrivit explicațiilor oferite în decizie.
Hoechst contends that in a final decision in which a fine is imposed, at the latest in the version notified to the persons concerned, there must no longer be any deleted passages containing evidence or assessments of fact or of law.
Hoechst susține că, într-o decizie definitivă care presupunea impunerea unei amenzi, cel mai târziu în versiunea sa notificată, nu trebuie să mai existe pasaje disimulate conținând probe sau aprecieri de fapt sau de drept.
Otherwise, there is a breach of the rights of the defence.
În caz contrar, s-ar aduce atingere dreptului la apărare.
Hoechst submits that the obligation to communicate the reasoning on which the Decision is based applies to the addressee of the decision.
Hoechst precizează că obligația de a comunica motivarea deciziei prezintă importanță pentru destinatarul acestei decizii.
The situation is fundamentally different from any general interest which the parties to the proceedings may have in maintaining the confidentiality of the evidence vis-à-vis third parties.
Situația ar fi în mod fundamental diferită de interesul general, pe care îl pot avea părțile la procedură, de respectare a confidențialității elementelor în raport cu terții.
In this case, recitals 37, 42, 50 and 55 to the Decision contain deleted passages.
În speță, considerentele (37), (42), (50) și (55) ale deciziei ar conține pasaje disimulate.
In particular, in Table I of the Decision the market shares for the determining year (1995) are concealed in such a way that Hoechst can reconstruct only its own market
Mai ales, în tabelul I din decizie, cotele de piață din anul decisiv (1995) ar fi disimulate astfel încât Hoechst ar putea reconstitui numai propria cotă de piață, iar nu condițiile de piață aplicabile celorlalte întreprinderi implicate. În măsura în care, în
Furthermore, data relating to 1995 are historical data which can no longer be confidential, even in the public version of the decision appearing in the Official Journal of the European Union.
Pe de altă parte, informațiile referitoare la anul 1995 ar fi informații istorice care nu ar mai putea fi confidențiale, chiar în versiunea publicată a deciziei care apare în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
The fact that confidential treatment was requested and granted during the administrative procedure has no effect on the question whether the concealed passages in question are still justified in the context of the Decision adopted and notified, as the Commission appears to consider in its letter of 30 October 2003.
Faptul că un tratament confidențial a fost solicitat și acordat pe parcursul procedurii administrative nu ar avea incidență asupra aspectului dacă pasajele disimulate în cauză se mai justifică în cadrul deciziei adoptate și notificate, după cum pare să considere Comisia în scrisoarea sa din 30 octombrie 2003.
Hoechst wonders what justification there can be for keeping such data confidential, specifically vis-à-vis Hoechst, when it transferred its sorbates business long ago and has withdrawn from the market in question.
Hoechst examinează justificarea păstrării confidențialității unor astfel de informații, în special în privința sa, din momentul în care aceasta a cesionat ramura sa de activitate în sectorul sorbaților de mult timp și sa retras de pe piața relevantă.
Even if the Commission is under no obligation to carry out an arithmetical calculation of the amount of the fines, that does not mean that it does not have the option to do so.
Chiar dacă efectuarea de către Comisie a unui calcul aritmetic al cuantumului amenzii nu este obligatorie, aceasta nu ar însemna că instituția comunitară nu poate face acest lucru.
On the other hand, where the Commission does carry out such calculations, it is required to communicate them to the addressees of the decision.
În schimb, dacă procedează la efectuarea unor astfel de calcule, Comisia ar fi obligată să le comunice destinatarilor deciziei.
Referring to the judgment of 29 April 2004 in Tokai Carbon and Others v Commission, paragraph 165 above (paragraphs 219 and 227 et seq.), Hoechst contends that any addressee of a decision imposing a fine is entitled to non-discriminatory treatment which complies with the principle of equal treatment in the context of a calculation of fines based on categories determined by reference to market shares.
Pe de altă parte, făcând referire în special la Hotărârea din 29 aprilie 2004, Tokai Carbon și alții/Comisia, punctul 165 de mai sus (punctele 219, 227 și următoarele), Hoechst consideră că orice destinatar al unei decizii prin care se aplică o amendă are dreptul la un tratament nediscriminatoriu care respectă principiul egalității de tratament în cadrul unui calcul al amenzilor bazat pe o clasificare realizată în funcție de cotele de piață.
It is clear that errors in the process are of concern not only to the undertakings which, being in the second category, were ordered to pay excessive fines, but also to those in the first category on which excessive fines were perhaps imposed.
Ar fi evident că erorile care au intervenit în acest proces ar interesa nu numai întreprinderile care, în a doua categorie, au fost obligate la plata unor amenzi prea ridicate, ci și pe cele din prima categorie cărora este posibil să li se fi aplicat amenzi prea ridicate.