natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Spain has made use of that derogation and in Article 12(1) of Ley 34/2002 has imposed on access providers the duty to retain traffic and connection data.
Spania a valorificat această excepție și a impus furnizorilor de acces, prin articolul 12 alineatul (1) din Ley 34/2002, obligația de stocare a datelor de transfer și de conexiune.
Communication is however expressly restricted to criminal investigations, safeguarding public
Comunicarea este restrânsă însă expres la domeniul anchetelor penale sau la protecția
PROMUSICAE duces a duty of retention under Community law.
PROMUSICAE fi examinată probabil din perspectiva Directivei 2006/24, care adoptă obligația de drept comunitar de păstrare a datelor 45.
45 However, if the Court wished to examine the permissibility of retention in the present case as a preliminary question, it would certainly be necessary to re-open the oral procedure in order to give the parties entitled under Article 23 of the Statute to make submissions the opportunity to do so.
În cazul în care Curtea dorește să examineze în această cauză admisibilitatea păstrării datelor cu titlu de întrebare preliminară, cu siguranță că nu ar fi necesară o nouă ședință pentru a oferi posibilitatea persoanelor cu drept de intervenție de a-și depune observațiile, în sensul articolului 23 din Statut.
Under Article 15(1) of Directive 2002/58, two types of bases for exceptions are expressly mentioned, namely, on the one hand, in the first four alternatives, national security (that is, State security), defence, public security, and the prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences and, on the other, in the fifth alternative, unauthorised use of the electronic communication system.
În cadrul articolului 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, sunt menționate expres două categorii de excepții, pe de o parte, primele patru cazuri vizate reprezentate de securitatea națională (de exemplu, siguranța statului), apărarea, siguranța publică sau prevenirea, investigarea, detectarea și urmărirea penală a unor fapte penale și, pe de altă parte, folosirea neautorizată a sistemelor de comunicații electronice, în conformitate cu cel de al cincilea caz vizat.
In addition, Article 15(1) of Directive 2002/58 refers to Article 13(1) of Directive 95/46, which contains further grounds of exception.
În plus, articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 face referire la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46, care reglementează excepții suplimentare.
Article 15(1) of Directive 2002/58 in conjunction with Article 13(1)(g) of Directive 95/46
Cu privire la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 coroborat cu articolul 13 alineatul (1) litera (g) din Directiva 95/46
In essence, the question which arises here, however, is whether Article 15(1) of Directive 2002/58 permits the communication of the desired — retained — data to Promusicae.
Problema care se ridică în prezenta cauză este, în esență, dacă articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 permite comunicarea datelor dorite – stocate – către Promusicae.
If communication were permissible under data protection law, it would need to be examined whether the directives mentioned by the referring court — and the property of the holders of copyrights protected under them — require that that possibility also be used. In that case, the Spanish courts would be obliged to use any available margin of interpretation in order to facilitate such communication. 46
În cazul în care ar fi admisibilă comunicarea din punctul de vedere al cerințelor de protecție a datelor, ar fi necesar să se verifice dacă directivele menționate de instanța de trimitere – și dreptul de proprietate intelectuală protejat al titularilor de drepturi de autor – impun o valorificare a acestei posibilități.
45 — The action in Case C-301/06 Ireland v Council and Parliament (Notice in OJ 2006 C 237, p.
45 — În prezent, se află în dezbatere acțiunea Irlanda/Consiliul și Parlamentul European (C-301/06, Comunicare în JO 2006, C 237, p. 5).
Ireland claims that Directive 2006/24 should be annulled on the ground that the wrong legal basis was chosen.
Irlanda solicită abrogarea Directivei 2006/24 ca urmare a alegerii unui temei legal incorect.
However, the action does not cover the question whether retention is compatible with fundamental rights.
Pe de altă parte, acțiunea nu are ca obiect compatibilitatea păstrării datelor cu drepturile fundamentale.
A first basis for communication could result from Article 15(1) of Directive 2002/58 in conjunction with Article 13(1)(g) of Directive 95/46.
Primul temei pentru transfer ar putea rezulta din dispozițiile coroborate ale articolului 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 și ale articolului 13 alineatul (1) litera (g) din Directiva 95/46.
Article 13(1)(g) of Directive 95/46 allows the communication of personal data for the protection of the rights and freedoms of others.
Articolul 13 alineatul (1) litera (g) din Directiva 95/46 permite transferul datelor cu caracter personal pentru protecția drepturilor și a libertăților altora.
46 — See Lindqvist, cited in footnote 32, paragraph 87.
Spre deosebire de excepțiile prevăzute la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46, acest motiv nu este menționat
Directive 2002/58, although Article 15(1) of Directive 2002/58, in the German version, does allow restrictions ‘in accordance with Article 13(1) of Directive 95/46’.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-275/06 expres la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, dar articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, în versiunea în limba germană, admite restricții „în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46”.
German version.
germană.
Instead of the ambiguous ‘gemäß’ (‘in accordance with’), the reference is made in the form ‘as referred to in Article 13(1) of Directive 95/46’.
În loc de „în conformitate cu”, se face trimitere apelând la forma „în sensul dispozițiilor din articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46” 48.
48That is based on a deliberate decision during the legislative procedure.
Această soluție are la bază o decizie deliberată în cadrul procesului de legiferare.
As the Commission points out, when it first adopted that rule in Directive 97/66, the Council refrained from incorporating the grounds of exception in Article 13(1) of Directive 95/46 in their entirety and instead chose the present, differentiated rule. 49
Conform concluziei Comisiei, la adoptarea inițială a acestei reglementări prin Directiva 97/66, Consiliul a evitat o preluare generală a excepțiilor prevăzute la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46 și a optat în schimb pentru această reglementare diferențiată 49.
Viewed in isolation, that could be understood as a reference to all the grounds of exception under Article 13(1) of Directive 95/46.
În condițiile unei examinări izolate, această prevedere ar putea fi interpretată ca trimitere la toate excepțiile prevăzute la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46 47.
47However, that is contradicted simply by the fact that Article 15(1) of Directive 2002/58 itself mentions grounds of exception which are intended to allow a restriction ‘in accordance with Article 13(1) of Directive 95/46’.
Această concluzie este contrazisă de faptul că articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 prevede excepții care vor permite o restricție „în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46”.
Those grounds correspond only in part to the grounds in Article 13(1) of Directive 95/46 and do not include the exception for the rights of others, mentioned under (g).
Aceste motive corespund numai parțial motivelor prevăzute la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46 și nu includ excepția prevăzută la litera (g) pentru drepturile altora.
Consequently, the grounds mentioned in Article 13(1) of Directive 95/46 are applicable in the electronic communications sector only in so far as they are expressly included in Article 15(1) of Directive 2002/58.
Din această cauză, motivele prevăzute la articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46 în domeniul comunicațiilor electronice se aplică numai în măsura în care sunt prevăzute expres la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58.
That conclusion is also supported by the speciality of Article 15(1) of Directive 2002/58 as compared with Article 13(1) of Directive 95/46.
Această concluzie este susținută și de caracterul special al articolului 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 în raport cu articolul 13 alineatul (1) din Directiva 95/46 50.
50 The latter applies to all personal data irrespective of the context in which they arise.
Articolul 13 alineatul (1) se aplică tuturor datelor cu caracter personal, independent de contextul apariției acestora.
It is thus relatively general since it has to be applied to a large number of very different situations.
Acesta prezintă un caracter general, fiind aplicabil pentru un număr foarte mare de situații 51.
51The former, on the other hand, relates specifically to the personal data which arise in the context of
În schimb, primul articol se referă în mod concret la datele cu caracter personal generate pe parcursul comunicării electronice, având
That rule is more clearly apparent from other language versions than from the
Această reglementare este consacrată mai clar în alte versiuni lingvistice decât cea
49 — See footnote 6 to the Commission’s written observations.
49 — A se vedea nota de subsol 6 din observațiile Comisiei.
517 et seq.), takes the view that the German transposition of this exception allows the communication of the traffic data of copyright infringers to the rightholders.
517 și următoarele), este de părere că implementarea acestei excepții în Germania ar permite comunicarea datelor de transfer ale persoanelor care încalcă drepturile de autor către titularii drepturilor respective.
51 — See to that effect Lindqvist, cited in footnote 32, paragraph 83.
51 — A se vedea în acest sens Hotărârea Lindqvist (citată la nota de subsol 32, punctul 83).
PROMUSICAE electronic communications and is therefore based on a comparatively precise assessment of the extent to which communication of personal traffic data interferes with the fundamental right to data protection.
PROMUSICAE la bază o estimare comparativă mai precisă a intensității amestecului asupra dreptului fundamental de protecție a datelor prin comunicarea datelor de transfer cu caracter personal.
Infringement of copyright would certainly be an unauthorised purpose.
Un scop neautorizat ar fi cu siguranță și încălcarea drepturilor de autor.
When such an infringement is committed, the communication system may nevertheless be used as intended, namely for loading data from other computers which are connected to the Internet.
În această situație, sistemul de comunicație poate fi utilizat conform destinației, în speță pentru încărcarea de date de pe alte computere conectate la internet.
The communication system does not need to be manipulated — in ways contrary to the system — by, for example, obtaining passwords for other persons’ computers or simulating a false identity to the external computer. 52
În acest scop, nu este necesară utilizarea sistemului de comunicație – contrar destinației acestuia – de exemplu prin obținerea de parole pentru computere aparținând terților sau prin disimularea unei identități față de computerul terț 52.
Consequently, the protection of the rights and freedoms of others under Article 13(1)(g) of Directive 95/46 cannot justify the communication of personal traffic data.
În consecință, protecția drepturilor și a libertăților altora în sensul articolului 13 alineatul (1) litera (g) din Directiva 95/46 nu poate justifica o comunicare a datelor de transfer cu caracter personal.
Unauthorised use of the electronic communication system
Cu privire la folosirea neautorizată a sistemelor de comunicații electronice
In the Commission’s view, the meaning intended in Article 15(1) of Directive 2002/58 is use contrary to the system, jeopardising the integrity or security of the communication system.
În opinia Comisiei, la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, este avută în vedere utilizarea contrară destinației sistemului, care periclitează integritatea sau siguranța sistemului de comunicație.
That, it says, also follows from the drafting history, since the concept was introduced in Directive 97/66 for ensuring correct frequency use.
Această concluzie ar rezulta și din geneza acestei dispoziții, având în vedere că noțiunea a fost adoptată, pentru garantarea utilizării corecte a spectrului, prin Directiva 97/66.
A further possible basis for communication could be unauthorised use of the electronic communication system, which is the fifth alternative in Article 15(1) of Directive 2002/58.
În continuare, ca temei al comunicării în condițiile folosirii neautorizate a sistemelor de comunicații electronice, este avut în vedere cel de al cincilea caz vizat la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58.
That narrow interpretation of the concept of unauthorised use accords with the secrecy of communications, protected under Article 5 of Directive 2002/58. Use
Această interpretare restrictivă a folosirii neautorizate corespunde secretului comunicațiilor protejat conform articolului 5 din Directiva 2002/58.
The concept of unauthorised use of the electronic communication system essentially allows two interpretations with regard
Noțiunea de folosire neautorizată a sistemelor de comunicații admite în principal două interpretări cu privire la conduitele vizate, în speță utilizarea în scopuri neautorizate și utilizarea contrar destinației
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-275/06 for unauthorised purposes can normally be established only by monitoring the content of the communication.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-275/06 neautorizate poate fi constatată periodic numai prin supravegherea conținuturilor comunicației.
relatively wide. Moreover, communication may also come into conflict with duties not subject to criminal sanctions, arising from specific legal relationships, such as, for example, with employment relationships or duties towards the family.
sancționate de dreptul penal, de exemplu, cu raportul de muncă sau cu obligații familiale.
There would even be the possibility that the provider of the electronic communication service could object to access to certain content or its dissemination.
Ar exista chiar posibilitatea ca furnizorul serviciului electronic de comunicație să nu permită accesul la anumite conținuturi sau diseminarea acestora.
It would therefore be virtually impossible to define which of those legal relationships could allow storage and communication of traffic data or perhaps even of communication content.
Astfel, delimitarea raporturilor juridice, care ar permite o stocare și o comunicare a datelor de transfer sau chiar a conținuturilor comunicației, ar fi foarte dificilă.
As a result, this ground of restriction would not, on a wide interpretation, be reconcilable with the requirement of foreseeability.
Din acest motiv, o interpretare extensivă a acestui motiv de restricționare nu ar fi compatibilă cu cerința previzibilității.
While Article 15(1) does also justify exceptions to the confidentiality of communications, the other grounds of exception expressly mentioned would, on a wide interpretation of the concept of unauthorised use, be superfluous and largely deprived of their practical effectiveness, since acts endangering national security, public security or defence and criminal offences committed by the use of electronic communications systems are normally accompanied by an unauthorised purpose.
Este adevărat că articolul 15 alineatul (1) admite și excepții de la secretul comunicațiilor, dar, în condițiile unei interpretări extensive a noțiunii de folosire neautorizată, celelalte excepții ar fi superflue și lipsite în mare parte de relevanță practică, deoarece periclitările securității naționale, siguranței publice și apărării, precum și faptele penale săvârșite prin folosirea sistemelor de comunicații electronice sunt asociate cu un scop neautorizat.
In addition, a wide interpretation would render largely meaningless not only the protection of personal traffic data, but also the protection of confidentiality of communications.
Se adaugă faptul că o interpretare extensivă ar face ca protecția datelor de transfer cu caracter personal, precum și protecția secretului comunicațiilor să fie lipsite de sens.
In order to be able effectively to verify whether electronic communication systems were being used for unauthorised purposes, it would be necessary to store the entire communication and process it intensively with regard to the content.
Pentru a putea verifica eficient dacă sistemele de comunicații electronice sunt utilizate în scopuri neautorizate, ar fi necesară stocarea întregii comunicații și prelucrarea intensă a acesteia pentru controlarea conținutului.
The citizen ‘under the eye of Big Brother’ would thus be a reality.
Noțiunea de cetățean „transparent” ar deveni astfel realitate.
At the same time, a broadly worded exception for communications for unauthorised purposes would hardly be foreseeable in its application and would largely render meaningless the right to protection of personal traffic data.
În același timp, ar fi greu de imaginat aplicarea unei excepții extinse cu privire la comunicația în scopuri neautorizate, care ar face ca, în mare parte, dreptul la protecția datelor de transfer cu caracter personal să fie lipsit de sens.
The range of unauthorised communication operations under criminal law is already
Categoria operațiunilor de comunicații neautorizate, sancționate ca fapte penale, este relativ extinsă.
The Commission’s interpretation must therefore be favoured.
Din acest motiv, este preferată interpretarea Comisiei.
Consequently, unauthorised use of the electronic communication
În consecință, folosirea neautorizată a sistemelor de comunicații electronice ar reprezenta numai utilizarea contrară
As the Court has already held, those are activities of the State or of State authorities.
Curții, este destinației sistemului, nu însă și utilizarea în scopuri neautorizate.
53It is true that State authorities may oblige private individuals to assist them, 54 but autonomous action by private individuals against infringements of rights no longer falls under those exceptions.
Autoritățile de stat pot obliga persoanele private să acorde asistență 54, dar urmărirea pe cont propriu a încălcărilor juridice de către persoane private nu mai face obiectul acestor excepții.
For that reason alone, the first four alternatives of Article 15(1) of Directive 2002/58 can permit only communication to State authorities, but not the direct communication of traffic data to Promusicae. 55
Din acest motiv, primele patru cazuri vizate prevăzute la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 permit numai comunicarea către autoritățile de stat, nu însă și o comunicare directă a datelor de transfer către Promusicae 55.
The grounds of exception in the first four alternatives in Article 15(1) of Directive 2002/58
Cu privire la excepțiile prevăzute în primele patru cazuri vizate la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58
Consequently, only the first four alternatives in Article 15(1) of Directive 2002/58, in particular the prevention, investigation, detection and prosecution of criminal offences, and public security now remain as a basis for communication of the connection data.
Astfel, ca temei pentru comunicarea datelor de transfer, rămân numai primele patru cazuri vizate la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, în special apărarea, investigarea, detectarea și urmărirea penală, unor fapte penale, precum și siguranța publică.
Whether communication to State authorities would be possible in the present case under the fourth alternative in Article 15(1) of Directive 2002/58, that is to
De asemenea, este foarte puțin probabil că, în prezenta cauză, este posibilă efectuarea unei comunicări către autoritățile de stat, în aplicarea celui de al patrulea caz vizat la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, cu alte cuvinte, în scopul asigurării prevenirii
53 — Lindqvist, cited in footnote 32, paragraph 43.
53 — Hotărârea Lindqvist (citată la nota de subsol 32, punctul 43).
54 — Joined Cases C-317/04 and C-318/04 Parliament v Council and Commission [2006] ECR I-4721, paragraph 58.
54 — Hotărârea din 30 mai 2006, Parlamentul European/Consiliul și Parlamentul European/Comisia (C-317/04 și C-318/04, Rec., p. I-4721, punctul 58).
55 — According to Promusicae, the conclusion thus reached on the third and fourth alternatives in Article 15(1) of Directive 2002/58 corresponds to the legal position in France, Italy and Belgium, where, it claims, the legislation provides that the competent State authorities may require the surrender of personal traffic data.
55 — În opinia Promusicae, concluzia identificată precum că ar fi conformă celui de al treilea și celui de al patrulea caz vizate la articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58 corespunde situației juridice din Franța, din Italia și din Belgia, unde ar fi prevăzută posibilitatea autorităților de stat competente să solicite comunicarea datelor de transfer cu caracter personal.
The Data Protection Working Party, in Working Document WP 104 (cited in footnote 36, p.
Grupul de lucru responsabil pentru protecția datelor, documentul de lucru WP 104 (citat la nota de subsol 36, p.
8), even goes a step further and restricts communication to the prosecuting authorities: ‘On the basis of the compatibility principle as well as in compliance with the confidentiality principle included in Directives 2002/58 and 95/46, data detained by ISPs processed for specific purposes including mainly the performance of a telecommunication service cannot be transferred to third parties such as right holders, except, in defined circumstances provided by law, to public law enforcement authorities.’
8), merge chiar mai departe și limitează comunicarea la autoritățile competente în domeniul urmăririi penale: „Principiul compatibilității și respectarea principiului confidențialității consacrat în Directiva 2002/58/CE și în Directiva 95/46/CE interzic comunicarea către terți, de exemplu, către titularii drepturilor, a datelor disponibile ale furnizorilor de internet, prelucrate în anumite scopuri și care se referă în principal la servicii în domeniul telecomunicațiilor, de la această dispoziție fiind exceptate autoritățile competente în domeniul urmăririi penale, cu respectarea de prevederi legale stricte.” [traducere neoficială]
Recital 11 in the preamble to Directive 2002/58 explains the first four alternatives in Article 15(1).
Considerentul (11) al Directivei 2002/58 explică primele patru cazuri vizate la articolul 15 alineatul (1).
According to that recital, the Directive does not apply to activities which are not governed by Community law.
Astfel, directiva nu se aplică în domenii care nu sunt reglementate de legile comunitare.
Therefore it does not alter the existing balance between the individual’s right to privacy and the possibility for Member States to take the measures referred to in Article 15(1), necessary for the protection of public security, defence, State security (including the economic wellbeing of the State when the activities relate to State security matters) and the enforcement of criminal law.
Prin urmare, Directiva 2002/58 nu aduce atingere echilibrului existent între dreptul individului la confidențialitate și posibilitatea ca statele membre să ia măsurile stipulate la articolul 15 alineatul (1), posibilitate necesară în vederea protejării siguranței publice, a apărării și a siguranței statului (inclusiv a bunăstării economice a acestuia, în cazul în care activitățile respective sunt legate de chestiuni de siguranța statului) și a întăririi legii penale.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-275/06 only be invoked if a genuine and sufficiently serious threat exists, affecting one of the fundamental interests of society.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-275/06 investigării, al detectării și al urmăririi penale a unor fapte penale.