natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its first question the referring court seeks essentially to know whether Article 31(1) of the Framework Decision prohibits a request for extradition from being dealt with in accordance with the rules laid down by an international convention, where the requesting Member State has not notified its intention to apply that international convention under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision, although the executing Member State has for its part excluded the application of the European arrest warrant procedure by a statement under Article 32 of the Framework Decision.
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 31 alineatul (1) din deciziacadru interzice soluționarea unei cereri de extrădare potrivit normelor prevăzute de o convenție internațională atunci când statul membru solicitant nu a notificat intenția sa de a aplica respectiva convenție internațională în sensul articolului 31 alineatul (2) al patrulea paragraf din deciziacadru, în timp ce statul membru de executare a exclus, în ceea ce îl privește, aplicarea procedurii mandatului european de arestare printr-o declarație în sensul articolului 32 din deciziacadru.
It remains to be examined, however, whether the application of that earlier system requires, in addition to the statement of the executing Member State (the French Republic) under Article 32 of the Framework Decision, a notification by the requesting Member State (the Kingdom of Spain) under the fourth subparagraph of Article 31(2) of the Framework Decision.
Trebuie totuși examinat dacă aplicarea acestui sistem anterior necesită, pe lângă declarația statului membru de executare (Republica Franceză) în sensul articolului 32 din deciziacadru, și o notificare din partea statului membru solicitant (Regatul Spaniei) în temeiul articolului 31 alineatul (2) al patrulea paragraf din deciziacadru.
It should be emphasised, at the outset, that requests for extradition received as from 1 January 2004 are in principle governed by the European arrest warrant procedure.
Trebuie subliniat de la bun început că cererile de extrădare primite începând cu 1 ianuarie 2004 sunt în principiu guvernate de procedura referitoare la mandatul european de arestare 12.
12That is the general rule laid down by the second sentence of Article 32 of the Framework Decision.
Aceasta este regula generală stabilită la articolul 32 a doua teză din deciziacadru.
It follows that a request for extradition such as that made by the Kingdom of Spain on 2 June 2008 should in principle be dealt with under the European arrest warrant procedure. 13
Rezultă că o cerere de extrădare precum cea prezentată de Regatul Spaniei la 2 iunie 2008 ar trebui, în principiu, să fie soluționată potrivit procedurii mandatului european de arestare 13.
12 — The Framework Decision thus applies to requests for extradition relating to acts prior to its entry into force.
12 — Deciziacadru este, așadar, aplicabilă unor cereri de extrădare care vizează fapte anterioare intrării sale în vigoare.
13 — It may be noted that a European arrest warrant had been issued against Mr Santesteban Goicoechea in 2004.
13 — Trebuie amintit că un mandat european de arestare fusese emis în anul 2004 împotriva domnului Santesteban Goicoechea.
According to the information provided by the referring court, there is no notification by the Kingdom of Spain that it wishes to continue applying preexisting agreements such as the 1996 Convention, which
Potrivit informațiilor furnizate de instanța de trimitere, nu există nicio notificare a Regatului Spaniei care să arate că acesta ar mai dori să continue să aplice acorduri preexistente, precum Convenția din
SANTESTEBAN GOICOECHEA extradition system existing between the Nordic cooperation countries.
SANTESTEBAN GOICOECHEA fi, de exemplu, sistemul de extrădare existent între statele cooperării nordice 16.
16 it used as the basis for the present extradition request, or indeed the Convention of 13 December 1957. 14
1996, convenție în temeiul căreia a introdus prezenta cerere de extrădare, ori Convenția din 13 decembrie 1957 14.
At first sight, it might be deduced from this absence of notification by the Kingdom of Spain that the 1996 Convention — as also the 1957 Convention — was replaced by the Framework Decision (see Article 31(1)) and cannot thus be applied in the present case.
La prima vedere, din această lipsă a notificării de către Regatul Spaniei s-ar putea ajunge la concluzia potrivit căreia Convenția din 1996 – ca de altfel și Convenția din 1957 – a fost înlocuită cu deciziacadru [a se vedea articolul 31 alineatul (1) din aceasta] și că aceasta nu poate, prin urmare, să se aplice în speță.
However, such a result would appear to be inconsistent with the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Or, un astfel de rezultat nu ar părea conform economiei generale a deciziei-cadru și obiectivelor acesteia.
Even if the 1996 Convention could be the subject of a notification under Article 31(2) of the Framework Decision, the absence of such a notification cannot be regarded as an obstacle to the actual application of that convention in the present case.
Chiar dacă am presupune că Convenția din 1996 ar putea face obiectul unei notificări în sensul articolului 31 alineatul (2) din decizia cadru, lipsa unei astfel de notificări nu ar putea fi considerată un obstacol în calea aplicării efective, în speță, a respectivei convenții.
Unlike the statements provided for in Article 32 of the Framework Decision, the notifications provided for in the fourth and fifth subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision are not published in the Official Journal of the European Union and are not communicated to the other Member States.
Astfel, spre deosebire de declarațiile prevăzute la articolul 32 din deciziacadru, notificările prevăzute la articolul 31 alineatul (2) al patrulea și al cincilea paragraf din deciziacadru nu fac obiectul niciunei publicități în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și nu sunt comunicate celorlalte state membre.
It may be concluded that those notifications are to be understood as purely declaratory acts which are not a necessary condition precedent for the application of preexisting or new agreements.
De aici se poate deduce că aceste notificări trebuie considerate acte pur declaratorii care nu constituie o condiție prealabilă necesară pentru aplicarea unor acorduri preexistente sau noi.
Moreover, Article 31 of the Framework Decision must be interpreted in the light of the principal objective of that decision, namely to contribute to the creation of an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures.
În plus, articolul 31 din deciziacadru trebuie interpretat în lumina obiectivului principal al deciziei-cadru care este contribuția la crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție, ceea ce presupune o îmbunătățire și o accelerare a procedurilor de extrădare 17.
17The replacement of certain preexisting agreements provided for in Article 31(1) of the Framework Decision
Și înlocuirea anumitor acorduri preexistente, prevăzută la articolul 31
To begin with, the system of notifications provided for in Article 31(2) of the Framework Decision is not intended to apply to instruments such as the 1996 Convention.
Mai întâi, sistemul notificărilor prevăzut la articolul 31 alineatul (2) din deciziacadru nu este aplicabil unor instrumente precum Convenția din 1996.
As the Commission pointed out, the multilateral instruments expressly mentioned in Article 31(1), including the 1996 Convention, are already part of the European Union acquis, 15and their existence is well known in the Member States.
De fapt, astfel cum subliniază Comisia, instrumentele multilaterale expres prevăzute la articolul 31 alineatul (1) menționat, printre care Convenția din 1996, fac deja parte din acquis-ul Uniunii Europene 15, iar existența acestora este bine cunoscută de statele membre.
The French Republic rightly adds that Article 31(2) of the Framework Decision in fact refers only to extradition procedures that are more ambitious than the European arrest warrant procedure and are capable of supplementing and improving that procedure, such as for example the
Republica Franceză adaugă în mod justificat că, în realitate, articolul 31 alineatul (2) din deciziacadru nu vizează decât proceduri de extrădare mai ambițioase decât cea a mandatului european de arestare și susceptibile să o completeze și să o îmbunătățească, cum ar
16 — For that reason, according to the French Government, only the Kingdom of Denmark, the Republic of Finland and the Kingdom of Sweden have made notifications under Article 31(2) of the Framework Decision.
16 — Astfel, potrivit indicațiilor guvernului francez, numai Regatul Danemarcei, Republica Finlanda și Regatul Suediei au efectuat notificări în temeiul articolului 31 alineatul (2) din deciziacadru.
14 — European Convention on Extradition, signed at Paris, concluded within the framework of the Council of Europe (‘the 1957 Convention’).
14 — Convenția europeană privind extrădarea, semnată la Paris, încheiată în cadrul Consiliului Europei (denumită în continuare „Convenția din 1957”).
17 — See, to that effect, the first and fifth recitals in the preamble to the Framework Decision.
17 — A se vedea, în acest sens, considerentele (1) și (5) ale deciziei-cadru.
15 — See the fourth recital in the preamble to the Framework Decision.
15 — A se vedea considerentul (4) al deciziei-cadru.
C — The second question is thus also intended to improve and accelerate extradition procedures, and certainly does not have the aim of slowing them down or making them more difficult.
C — Cu privire la a doua întrebare preliminară alineatul (1) din deciziacadru, vizează, așadar, îmbunătățirea și accelerarea procedurilor de extrădare și cu siguranță nu are ca obiectiv să le încetinească sau să le facă mai dificile 18.
18It seems inconceivable that Article 31(1) of the Framework Decision should have the effect of a deterioration of the extradition system applicable between two Member States at the time of the entry into force of the Framework Decision.
Pare de neconceput ca articolul 31 alineatul (1) din deciziacadru să aibă ca efect o deteriorare a sistemului de extrădare aplicabil între două state membre la momentul intrării în vigoare a deciziei-cadru.
By its second question, the referring court seeks essentially to know whether a Member State which has made a statement under Article 32 of the Framework Decision is allowed to deal with requests for extradition in accordance with a convention which was signed before 1 January 2004 but became applicable in that Member State after that date.
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă unui stat membru care a făcut o declarație în sensul articolului 32 din deciziacadru îi este permis să soluționeze cereri de extrădare în temeiul unei convenții semnate anterior datei de 1 ianuarie 2004, dar care a devenit aplicabilă în acest stat membru ulterior acestei date.
It appears from the context of the reference and the observations of the parties that this question targets the 1996 Convention, on which the Kingdom of Spain based its extradition request of 2 June 2008.
Din contextul cererii de pronunțare a unei hotărâri preliminare, precum și din observațiile părților reiese că această întrebare se concentrează pe Convenția din 1996 în temeiul căreia Regatul Spaniei a prezentat în speță cererea de extrădare din 2 iunie 2008.
It follows that, in bilateral relations between two Member States, preexisting agreements such as the 1996 and 1957 Conventions can be regarded as replaced by the Framework Decision only to the extent that the Framework Decision is actually applied between those Member States.
Rezultă că, în relațiile bilaterale dintre două state membre, acordurile preexistente, precum Convenția din 1996 și Convenția din 1957, nu pot fi considerate înlocuite prin deciziacadru decât în măsura în care deciziacadru este efectiv aplicată între aceste state membre.
For as long as one of those two Member States, in this case the French Republic, does not apply the Framework Decision to certain extradition requests, those requests can be made and dealt with in accordance with the preexisting agreements, subject to Article 32 of the Framework Decision.
Câtă vreme unul dintre cele două state membre, în cazul de față Republica Franceză, nu aplică deciziacadru anumitor cereri de extrădare, aceste cereri vor putea fi prezentate și soluționate în temeiul unor acorduri preexistente, sub rezerva articolului 32 din deciziacadru.
The 1996 Convention was indeed signed before 1 January 2004, the date referred to in Article 32 of the Framework Decision, but it did not become applicable for the French Republic until 1 July 2005, 19and then only for requests for extradition received after that date.
Desigur, Convenția din 1996 a fost semnată anterior datei de 1 ianuarie 2004, prevăzută la articolul 32 din deciziacadru, însă nu a devenit aplicabilă pentru Republica Franceză decât la 1 iulie 2005 19 pentru cererile de extrădare primite după această dată 20.
20The question therefore arises of whether the 1996 Convention may be regarded as forming part of ‘the extradition system applicable before 1 January 2004’ in relations between the Kingdom of Spain and the French Republic.
Prin urmare, se pune întrebarea dacă se poate considera că, în relațiile dintre Regatul Spaniei și Republica Franceză, Convenția din 1996 face parte din „sistemul de extrădare aplicabil până la 1 ianuarie 2004”.
For all the above reasons, the first question must be answered in the negative.
Pentru toate motivele expuse mai sus, la prima întrebare trebuie să se răspundă negativ.
19 — The 1996 Convention has not yet been ratified by all the Member States, and has thus not yet formally entered into force (see Article 18(2) of the convention).
19 — Convenția din 1996 nu a fost încă ratificată de toate statele membre și, prin urmare, nu a intrat încă în vigoare în mod formal [a se vedea articolul 18 alineatul (2) din aceasta].
However, since 1 July 2005, the 1996 Convention has been applicable between the French Republic and the Kingdom of Spain, as those two States have ratified it and made declarations pursuant to Article 18(4) of the convention.
Cu toate acestea, după 1 iulie 205, Convenția din 1996 se aplică între republica Franceză și Regatul Spaniei, întrucât aceste două state au ratificat-o și au făcut declarații în temeiul articolului 18 alineatul (4) din convenția menționată.
18 — From the same perspective, the continued application of preexisting agreements, like the conclusion of new agreements between Member States, is meant to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants (see the first and second subparagraphs of Article 31(2) of the Framework Decision).
18 — După aceeași logică, se consideră că aplicarea în continuare a unor acorduri preexistente, ca și încheierea de noi acorduri între statele membre simplifică sau facilitează mai mult procedurile de predare a persoanelor care fac obiectul unui mandat european de arestare [a se vedea articolul 31 alineatul (2) primul și al doilea paragraf din decizia-cadru].
20 — Article 18(5) of the 1996 Convention.
20 — Articolul 18 alineatul (5) din Convenția din 1996.
At first sight, a negative answer to the question seems to be required, since the 1996 Convention was not applicable in France on 1 January 2004, the date to which Article 32 of the Framework Decision refers.
La prima vedere, pare să fie necesar un răspuns negativ la această întrebare, întrucât Convenția din 1996 nu era aplicabilă în Franța la 1 ianuarie 2004, dată la care face trimitere articolul 32 din deciziacadru.
It would thus be the 1957 Convention, not the 1996 Convention, which should be applied in the present case.
Prin urmare, în speță, ar trebui aplicată Convenția din 1957, iar nu cea din 1996.
extradition requests from the European arrest warrant procedure does not oblige that State to ‘freeze’ its domestic law at the state in which it applied to such requests before 1 January 2004.
membru să „înghețe” dreptul său intern în starea în care era aplicabil unor asemenea cereri anterior datei de 1 ianuarie 2004.
It cannot be maintained that the Member State concerned is limited to choosing between the status quo as at 1 January 2004, on the one hand, and the European arrest warrant procedure, on the other.
Nu se poate susține că statul membru respectiv este obligat să aleagă numai între situația existentă la 1 ianuarie 2004, pe de o parte, și procedura mandatului european de arestare, pe de altă parte.
In view of the purpose of the Framework Decision, nothing prevents a Member State from adapting, little by little, the extradition procedure it applies to old cases covered by its statement under Article 32.
Având în vedere finalitatea decizieicadru, nimic nu împiedică acest stat membru să adapteze, puțin câte puțin, procedura sa de extrădare aplicabilă cauzelor vechi vizate de declarația sa făcută în temeiul articolului 32 menționat.
However, such an answer would not take sufficient account of the general scheme and objectives of the Framework Decision.
Cu toate acestea, un asemenea răspuns nu ar ține seama suficient de economia generală și de obiectivele deciziei-cadru.
As explained above, 21the principal aim of the Framework Decision is to contribute to creating an area of freedom, security and justice, which involves improving and accelerating extradition procedures. 22
Cum sa arătat mai sus 21, obiectivul principal al deci-ziei-cadru este crearea unui spațiu de libertate, securitate și justiție, ceea ce presupune o îmbunătățire și o accelerare a procedurilor de extrădare 22.
On the contrary, a Member State remains entitled to improve gradually its procedural law applicable to extradition requests which it did not wish to subject at the outset to the European arrest warrant system.
Dimpotrivă, unui stat îi este permis să îmbunătățească treptat dreptul său procedural aplicabil unor cereri de extrădare pe care nu a dorit să le supună de la bun început procedurii mandatului european de arestare.
To that end, it may in particular bring into force an international convention — such as the 1996 Convention — which it had concluded before 1 January 2004 but which had not yet been ratified and made applicable.
În acest scop, acesta poate, printre altele, să pună în vigoare o convenție internațională, precum Convenția din 1996, pe care o încheiase deja anterior datei de 1 ianuarie 2004, dar care mai avea nevoie să fie ratificată și pusă în aplicare 23.
23 Such an improvement of the applicable procedures is entirely consistent with the general scheme and objective of the Framework Decision. 24
O astfel de îmbunătățire a procedurilor aplicabile este întru totul conformă economiei generale și obiectivului deciziei-cadru 24.
23 — See Article 18 of the 1996 Convention.
23 — A se vedea articolul 18 din Convenția din 1996.
In providing for the possibility of derogating from the European arrest warrant procedure, Article 32 of the Framework Decision does not prevent the Member States from developing the extradition procedures applicable between them by gradually improving and accelerating them.
Prevăzând o posibilitate de derogare de la procedura mandatului european de arestare, articolul 32 din deciziacadru nu exclude ca statele membre să facă să evolueze procedurile de extrădare aplicabile între ele, îmbunătățindu-le și accelerându-le treptat.
The mere fact that a Member State, by means of a statement pursuant to Article 32 of the Framework Decision, removes certain
Simplul fapt că un stat membru sustrage, prin intermediul unei declarații în sensul articolului 32 din deciziacadru, anumite cereri de extrădare de la procedura mandatului european de arestare nu obligă totuși acest stat
21 — See the section on the first question, especially point 24 above.
21 — A se vedea partea referitoare la prima întrebare preliminară, îndeosebi punctul 24 din prezenta luare de poziție.
24 — Even with respect to extradition requests falling within the scope of the European arrest warrant procedure, Article 31(2) of the Framework Decision allows the Member States to go further and apply bilateral or multilateral agreements — preexisting or new ones — which help to simplify or facilitate further the procedures for surrender of persons who are the subject of European arrest warrants.
24 — Chiar și în ceea ce privește cererile de extrădare care intră în domeniul de aplicare al procedurii referitoare la mandatul european de arestare, articolul 31 alineatul (2) din deciziacadru permite statelor membre să meargă mai departe și să aplice acorduri bilaterale sau multilaterale – preexistente sau noi – care contribuie la simplificarea sau la facilitarea sporită a procedurilor de predare a persoanelor care fac obiectul unui mandat european de arestare.
A fortiori, such an improvement of the procedure must be possible with respect to requests for extradition which are outside the scope of the European arrest warrant procedure.
Cu atât mai mult, o astfel de îmbunătățire a procedurii trebuie să fie posibilă în ceea ce privește cererile de extrădare excluse din domeniul de aplicare al procedurii mandatului european de arestare.
VIEW OF MRS KOKOTT — CASE C-296/08 PPU moreover supported by the Framework Decision itself, which lists that convention as one of the international instruments forming part of the acquis of the European Union. 26
LUARE DE POZIȚIE A AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-296/08 PPU plus, confirmată chiar de deciziacadru care enumeră convenția respectivă printre instrumentele internaționale care fac parte din acquis-ul Uniunii Europene 26.
At the very least, Article 32 of the Framework Decision should be interpreted as not preventing the subsequent improvement of an extradition system applicable in the executing Member State before 1 January 2004.
În orice caz, articolul 32 din deciziacadru ar trebui interpretat în sensul că nu se opune îmbunătățirii ulterioare a unui sistem de extrădare aplicabil în statul membru de executare până la 1 ianuarie 2004.
For all the above reasons, the second question should be answered in the affirmative.
Pentru toate motivele expuse mai sus, la a doua întrebare trebuie să se răspundă pozitiv.
D — General principles
D — Principiile generale
It was such a preexisting extradition system that was improved on 1 July 2005 by the implementation with respect to the French Republic of the 1996 Convention.
Tocmai un astfel de sistem de extrădare preexistent a fost îmbunătățit la 1 iulie 2005 prin punerea în aplicare, pentru Republica Franceză, a Convenției din 1996.
The objective of the 1996 Convention is to supplement the provisions of the 1957 Convention and facilitate its application (see the first indent of Article 1(1) of the 1996 Convention and the penultimate recital in the preamble to that convention).
Astfel, Convenția din 1996 are ca obiect completarea dispozițiilor și facilitarea aplicării Convenției din 1957 [a se vedea articolul 1 alineatul (1) prima liniuță din Convenția din 1996 și penultimul considerent din preambulul acesteia] 25.
25Simi-larly, the 1957 Convention already provided, in Article 28, for the contracting parties to be able to conclude bilateral or multilateral agreements between themselves to supplement its provisions or facilitate the application of its principles.
În același sens, Convenția din 1957 prevedea deja de asemenea, la articolul 28, posibilitatea părților contractante de a încheia între ele acorduri bilaterale sau multilaterale pentru a completa dispozițiile acesteia sau pentru a facilita aplicarea principiilor conținute de aceasta.
In his observations to the Court, Mr Santesteban Goicoechea submits that the application of the 1996 Convention would clash, in the present case, with the general principles of law and with fundamental rights.
În observațiile pe care le-a prezentat Curții, domnul Santesteban Goicoechea susține că o aplicare a Convenției din 1996 ar contraveni, în speță, principiilor generale de drept și drepturilor fundamentale.