natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Examples of recently studied well-known large scale programs in the United States are Head Start (McKey et al., 1985; US Department of Health and Human Services, 2005), Early Head Start (Love et al., 2005), and the state funded (half-day) preschools for disadvantaged children (Gilliam & Ziegler, 2000). A recent report from the Head Start Impact study confirms the earlier findings on Head Start (US Department of Health and Human Services, 2005). In a randomized controlled trial (RCT) only small effects were found on a number of measures of important precursor skills for reading, spelling and math raising the question whether the benefits outweigh the costs. The results particularly cause concern because of the use of RCT, which is considered a superior research strategy. On closer scrutiny, however, the RCT methodology may have had a disadvantage as well. Families who applied for Head Start in the first place, but were randomly assigned to the no treatment control condition, appeared to seek alternatives for Head Start and frequently found other programs of reasonable to good quality for their children. This, of course, may have attenuated the Head Start results. To explain the (slightly) less successful results of large scale programs, several authors have pointed to the suboptimal conditions under which these programs are run. Ramey and Ramey (2004) mention as most important factors vis-à-vis more successful model programs the generally lower staff 24
O abordare interesantă, apărută de asemenea în Statele Unite ale Americii, este adusă de proiectul Success for All (SFA) (vezi, de exemplu, Slavin & Madden, 1999), care este implementat în prezent în sute de districte şcolare, în mai multe state din SUA, cu un grad înalt de reprezentare a minorităţilor etnice cu descendenţi latino-americani. Deşi acest proiect nu se limitează la a se adresa grupelor de 23
Chapter 1: The Impact of High Quality Education and Care on Young Children: Review of the Literature qualification, the lower intensity, the later age of onset, and the lack of a multisystemic approach which targets also the parents and the communities.
Programul include strategii de educaţie adaptivă pentru categoriile de copii cele mai dezavantajate şi pentru copiii cu nevoi speciale, care primesc o educaţie individuală în sala de clasă sau în altă sală specială de clasă din şcoală.
The mixed results indicate that the quality and quantity of the provision matters, in particular so-called process quality, referring to pedagogical approach and curriculum, and structural quality, referring to characteristics as group size, staff-child ratio, teachers’ training level, teachers’ salaries, and stability of staff (low turn-over).
Din rapoarte rezultă că programele dezvoltate pe scară largă şi centrate pe instituţia de învăţământ, care includ şcoli preprimare publice, sunt (uşor) mai puţin eficace – deşi obţinerea dovezilor care să certifice acest lucru este destul de complicată. Cele câteva studii privind eficacitatea sistemelor preprimare publice din ţările europene, subliniază existenţa unor efecte de dimensiuni medii.
For instance, Gilliam and Zigler (2000) found that preprimary schools in USA states with higher level staff training and more favourable staff-child ratios, were far more effective than preprimary schools in states with lower mandatory quality.
Van Tuijl şi Leseman (2007) au studiat efectele pe care le-au avut activităţile din grădiniţele preprimare din Olanda (parte a sistemului de şcoală primară) pe circa 300 de copii de origine turco-olandeză şi marocano-olandeză, cu vârste de la 4 la 6 ani, asupra abilităţilor verbale şi a fluenţei cognitive ale acestora.
(2005) found that the Early Head Start programmes that combined a centrebased approach with parent support and that fully implemented quality standards yielded the strongest impact.
Din această cauză, nu a fost posibilă o abordare (cvasi)experimentală. Prin urmare, van Tuijl şi Leseman au folosit o cercetare bine documentată, echitabilă din punct de vedere cultural, teste de inteligenţă corespunzătoare pentru vârsta copiilor implicaţi, pentru a determina creşterile în nivelul global de inteligenţă, cât şi în ceea ce priveşte inteligenţa fluentă, verbală şi nonverbală.
In addition and intertwined with quality characteristics such as a small children-to-teacher ratio, the quantity or ‘dose’ of early education may matter.
La intrarea la grădiniţă, nivelul de inteligenţă, prezentat de copiii turco-olandezi şi marocanoolandezi, a fost în medie cu aproximativ 18 puncte mai jos decât media vârstei (cu o abatere standard de 1,2).
Gorey’s (2001) review suggest that starting age, intensity and duration of participation are decisive factors, which in large scale (late starting, half-day, low intensive) programmes may not be optimally met.
Sylva şi colegii au studiat efectele pentru întreaga gamă a structurilor preprimare de educaţie şi îngrijire din Marea Britanie (Anglia), inclusiv în sistemul public al claselor pepinieră şi a claselor pregătitoare pentru copiii de 4 - 6 ani, într-un eşantion de aproximativ 3000 de copii de vârstă preşcolară (Sylva et al., 2004, 2007a).
Consistent with this, Jeantheau and Murat (1998) and Caille (2001) report a stronger effect of an earlier start in the French preprimary system, at age 2 compared to age 3, on early school skills and class retention in the first grades of primary school, especially for low income and immigrant ethnic minority children, whereas starting at age 4 had hardly any compensatory influence for these children.
Folosind o abordare cu valoare adăugată (analize de regresie pe mai multe niveluri), precum şi controlul efectelor pe care le au activităţile de dezvoltare a limbii, scrierii şi citirii, desfăşurate acasă, efectele standardizate ale programelor publice de educaţie preprimară asupra copiilor, înainte ca aceştia să meargă la şcoală, au fost estimate între 0,6 şi 0,7.
The issues of pedagogy and curricular approach and structural quality conditions will be examined further in sections 3 and 4 hereafter.
Aceste efecte, deşi în scădere ca dimensiune dea lungul timpului, sau menţinut pe parcursul şcolii primare.
Similar findings were recently reported in the United Kingdom, revealing a significant compensatory effect of good quality daycare centres for the most disadvantaged low income and immigrant children (Sylva et al., 2004). Although the social and economic function of non-familial centrebased day care and its financing and regulation systems may be quite different from preprimary schools, from the point of child development they can be considered related systems on the same continuum.
Capitolul 1:Impactul educaţiei şi asistenţei sociale de calitateîn dezvoltarea copiilor: trecereînrevistă aliteraturii de referinţă programele de educaţie preprimară (din păcate, nu a fost raportat niciun efect de dimensiuni standardizate, pentru a face posibilă comparaţia cu alte studii.)
The effects of centrebased care are increased if a centre’s quality is higher, if children participated before school for longer time and more intensively – thus, if they received a greater ‘dose’ – and if the children come from families with a poor informal education climate, which points to a compensatory effect.
De exemplu, Gilliam and Zigler (2000) au descoperit că şcolile preprimare din statele SUA, unde nivelul de pregătire a personalului este mai ridicat şi există un raport mai bun între numărul de copii şi numărul persoanelor care-i îngrijesc, au fost de departe mai eficiente decât şcolile primare unde normele de calitate sunt mai reduse.
However, many studies have shown that lowincome families and ethnic minority families tend to select lower quality care types.
Serviciile publice preprimare pe scară largă au tendinţa de a funcţiona într-o manieră mono-sistemică, investind un efort mai redus în implicarea părinţilor şi sprijinirea familiilor, ceea ce le poate face mai puţin eficace decât programele combinate, la care ne-am referit mai sus. Love et al.
A recent evaluation of the Infant Health and Development Program (IHDP) for mainly (80 %) African-American newborns with low birth weight and other medical risks provides further evidence (Lee, 2005; Hill et al., 2003).
(2005) au descoperit că programele Early Head Start, care au combinat abordarea centrată pe instituţia de învăţământ cu sprijinul acordat părinţilor şi care au pus în aplicare în totalitate standarde ridicate de calitate, au avut cel mai puternic impact.
IHDP provides high quality day care, starting at 12 months, developmentally appropriate educational home
În plus, cantitatea sau „doza“ de servicii oferite copiilor, asociată cu factorii calitativi, cum ar fi numărul redus de copii pentru un adult care se ocupă de îngrijirea/educaţia lor, poate juca de asemenea un rol determinant.
The study used an RCT design, kept detailed record of the quantity of centre care use by both program families and controls (who were seeking alternative care), determined the quality of the day care centres used, and registered changes in the families’ income as a consequence of mothers’ labour market participation.
Chestiunile pedagogice, abordarea curriculară şi condiţiile de calitate structurală vor fi examinate în continuare în secţiunile 3 şi 4.
The developmental outcomes regarding cognitive, academic and socialemotional development at age 3 and at follow-up at age 8 show clear effects of quality (IHDP versus regular or no provisions) and quantity, or ‘dose’, which are even stronger the greater the biomedical risk of the children (the lower the birth weight).
Centrele de îngrijire de zi, de bună calitate, pot avea efecte benefice asupra nivelului de competenţe lingvistice şi asupra abilităţilor cognitive ale copiilor care provin din familii cu venituri mici şi/sau care aparţin minorităţilor etnice.
Interestingly, proving the case of multisystemic effects, IHDP, in addition to direct effects on children, also had an indirect effect on child development through improved family income as a consequence of increased labour market participation of the mothers which was facilitated by the programme.
Dacă centrul de zi este de o calitate peste medie, beneficiile lingvistice şi cognitive ale copiilor din categoriile menţionate vor fi medii, aşa cum a fost evidenţiat în studii efectuate în Suedia şi în Statele Unite ale Americii (Andersson, 1992; Broberg et al. 1997; Burchinal et al. 2000; National Institute of Child Health and Development Early Child Care Network, NICHD ECCN, 2002).
The study focused in particular on the long term effects – up into primary school – of a very early start (within a few months after birth), high intensity of use (30 hours per week or more), and long duration of non-parental day care. The study confirms the overall modest to moderate cognitive and language benefits of centrebased day care.
Constatări similare au fost raportate recent în marea Britanie, dezvăluind un efect compensatoriu semnificativ al calităţii ridicate a serviciilor din centrele de îngrijire de zi asupra copiilor din cele mai dezavantajate familii şi a copiilor de imigranţi (Sylva et al., 2004).
However, the study also shows negative effects of the quantity of day care on socialemotional outcome measures for school-age children (more externalising problem behaviour), regardless day care quality or quality of the home environment. Perhaps a very early start and very intensive use at an early age is not recommendable.
Deşi funcţia socială şi economică a centrelor non-familiale de zi, finanţarea acestora şi sistemele de reglementare a funcţionării lor pot fi destul de diferite faţă de şcolile pre-primare, din punct de vedere al dezvoltării copilului, se poate aprecia că sunt sisteme înrudite, aparţinând aceluiaşi continuum.
Widely implemented home-based preprimary education programmes are the Parent as Teachers Program (PAT in the USA), the Home-based Instruction Programme for Preschool Youngsters (HIPPY in Israel, the Netherlands, Turkey, and the USA), the Mother (or Parent) Child Home Programme (MCHP, PCHP in the USA, Bermudas, and the Netherlands).
Cu toate acestea, mai multe studii au arătat că familiile cu venituri mici şi cele care provin din rândurile minorităţilor etnice au tendinţa de a alege servicii de îngrijire de calitate redusă. Acest punct de vedere este tratat mai jos, în secţiunea 5.
Although programmes occasionally have sizeable effects on children’s cognitive and language skills and their socialemotional behaviour, a recent meta-analytic review – comparing the aforementioned programmes with the centre based (combination) programmes discussed previously – indicates that home-based education programmes are less effective than centrebased programmes (Blok et al., 2005).
O estimare recentă a Programului de Dezvoltare şi Sănătate a Copiilor (Infant Health and Development Program – IHDP), rezultată din evaluarea în principal (80 %) a unor nou-născuţi afro-americani cu un nivel scăzut de greutate la naştere şi care prezentau şi alte riscuri medicale, oferă probe suplimentare (Lee 2005, Hill et al., 2003).
Another explanation is that the home situation may not be conducive to optimal learning. For example, there may be multiple stressors present, hindering the effective implementation of the programme (van Tuijl et al., 2001).
Sa folosit o metodă de studiu experimental controlat cu o schemă aleatorie (design RCT), concepută pentru a înregistra cu atenţie utilizarea cantitativă a serviciilor oferite de centrul de îngrijire, de către ambele tipuri de familii înscrise în program şi controlul (celor care căutau un tip alternativ de servicii).
The home-based education model, however, may be an appropriate instrument for promoting balanced bilingual development and empowering ethnic minority families.
Sa determinat calitatea serviciilor oferite de centrul educaţional şi sau înregistrat schimbările în veniturile familiilor, ca o consecinţă a revenirii mamelor pe piaţa muncii.
In view of the fact that it is often not possible to provide bilingual education in preprimary centres and elementary schools because of financial or staffing constraints, or political objections, involving parents as L1-experts may offer an alternative approach.
Rezultatele privind dezvoltarea cognitivă, academică şi socialemoţională la vârsta de 3 ani şi urmărirea acestora, până la vârsta de 8 ani a copiilor, arată clar efectele pe care le are o ofertă de calitate (IHDP faţă de programe regulate sau faţă de lipsa oricăror programe educaţionale) şi cantitatea, sau „doza“, care este chiar mai ridicată cu cât este mai mare riscul biomedical la copii (determinat prin măsurarea greutăţii la naştere).
Leseman and van Tuijl (2001) reported medium-sized effects of the Turkish version of a home-based education programme on Turkish-Dutch children’s L1 vocabulary and grammar (but, of course, not on their L2) development as well as on general cognitive and academic skills tested in Dutch as L2, indicating transfer at the cognitive level, whereas the participation of these children in the pre- and primary school promoted their L2 development.
Este interesant de menţionat, având în vedere cazul efectelor multisistemice, că IHDP, în plus faţă de efectele directe pe care le are asupra copiilor, a avut şi un efect indirect asupra dezvoltării copilului prin creşterea veniturilor familiei, ca urmare a participării/revenirii mamelor pe piaţa muncii, aspect care a fost facilitat prin program.
Although some authors maintain that the issue of pedagogical approach and curriculum content is rather immaterial to the efficacy of preprimary care and education, closer examination of short and long term effects of different approaches and curricula, and of the differential effects of programmes on basic skills and more profound learning-related competences, supports an opposite conclusion.
Studiul sa axat în special asupra efectelor pe termen lung – până în şcoala primară – a înscrierii foarte timpurii (la doar câteva luni după naştere) a copiilor în centre de îngrijire de zi, non-parentale, care desfăşoară programe intensive (30 de ore pe săptămână sau mai mult) şi de lungă durată.
The issue of ‘quality’ and ‘pedagogy’ has led to heated debates in the research literature, as well as among practitioners.
Studiul confirmă beneficiile, în general modeste până la moderate, de natură cognitivă şi lingvistică ale acestui tip de program.
The current debate is about the balance between developmentally appropriate practices (abbreviated as DAP, also referred to as ‘social-emotional orientation’) and didactic (with direct instruction) or academic approaches (with a strong focus on basic language and cognitive skills, relating to initial reading, writing and math, but not necessarily direct instruction).
Cu toate acestea, studiul arată şi efectele negative care provin din aplicarea cantitativă a programului asupra măsurii rezultatelor social-emoţionale pentru copiii de vârstă şcolară (mai multe probleme în externalizarea comportamentală), indiferent de calitatea programului de îngrijire sau a mediului de acasă. Poate că un început atât de timpuriu şi atât de intensiv, nu este totuşi recomandabil.
Historically, broad cultural views and values regarding the societal function of early childhood education and care, and specific theories about the nature of young children and their learning and development, have informed the pedagogical and curricular approaches to programmes in early childhood care and education (for an overview, see Nourot, 2005).
Programele de educaţie preprimară la domiciliu, care au fost implementate pe scară largă, sunt: Parent as Teachers Program (PAT în SUA), Home-based Instruction Programme for Preschool Youngsters (HIPPY în Israel, Olanda, Turcia şi SUA), Mother (or Parent) Child Home Programme (MCHP, PCHP în SUA, Bermude şi Olanda).
Famous and still influential pedagogues of early childhood education and care such as Pestalozzi, Fröbel, Dewey and Montessori developed their approaches in critique on the care and educational practices in the asylum type of child care and the primary schools of their times.
Deşi aceste programe au avut ocazional efecte considerabile asupra abilităţilor cognitive şi lingvistice ale copiilor şi asupra comportamentului socio-emoţional al acestora, o analiză meta-analitică recentă – care compară programele menţionate mai sus cu programele instituţionale (combinate) despre care sa discutat anterior – indică faptul că programele de educaţie la domiciliu sunt mai puţin eficiente decât cele instituţionale (Blok et al., 2005).
Pestalozzi, Fröbel and Dewey saw early childhood preprimary schools as an extension of the ideal home environment and stressed the importance of emotionally secure, loving relationships, which meant that a teacher should not exert strict discipline and should guide children in discovering the world instead of teaching them.
Ar putea exista mai multe explicaţii. Părinţii ca agenţi primari de intervenţie sunt rareori suficient de calificaţi pentru a desfăşura astfel de programe de activităţi.
Today, this approach would be called ‘developmental’.
De exemplu, pot exista mai mulţi factori perturbatori care să împiedice punerea în aplicare a programului în mod eficient (van Tuijl et al., 2001).
Early Childhood Education and Carein Europe: Tackling Social and Cultural Inequalities
Educaţie centrată pe instituţia de învăţământ: pedagogie şi curriculum
Today, this view is represented in the notion of ‘child-centredness’, stressing the importance of allowing children initiative, choice and self-determination. Another characteristic of these early approaches to the education and care of young children was the introduction of real life activities (Fröbel) or projects (Dewey), meaning that children were stimulated to do activities that resembled the activities of the adults in their communities.
Deşi unii autori susţin că problema de abordare pedagogică şi de conţinut curricular este destul de irelevantă în contextul eficacităţii educaţiei şi asistenţei acordată la nivel pre-primar, se impune o examinare mai atentă a efectelor pe termen scurt şi lung a diferitelor tipuri de abordări şi curricule şi a efectelor diferenţiate pe care le au programele asupra competenţelor de bază şi asupra competenţelor mai profunde legate de învăţare.
In Fröbel’s case this included activities like weaving, knitting, molding clay, and paper folding.
Problema „calităţii“ şi a „pedagogiei“ a dus la dezbateri aprinse în literatura de specialitate, precum şi în rândul specialiştilor.
In Dewey’s approach children were presented with child-sized versions of adults’ occupations, like weaving and carpentry, presenting children with rather complex real life problems which they as cooperative groups in a kind of make-belief play had to solve. Today, this approach of introducing cultural practices of the adult world into the early childhood curriculum would be qualified ‘authentic’.
Actuala dezbatere se referă la echilibrul dintre dintre practicile potrivite de dezvoltare (developmentally appropriate practices, abreviat ca DAP, la care se mai face referire şi prin termenul de „orientare social-emoţională“) şi cele didactice (care presupun instruirea directă) sau academice (care pun un accent mai puternic pe cunoştinţele lingvistice şi pe abilităţile cognitive, cum ar fi cele iniţiale, legate de citire, scriere şi calcul, dar fără să implice neapărat o instruire directă).
Studies on approaches
Primii pedagogi
However, developmental and educational science did not provide univocal guidelines. The rise of the biological sciences led to a strong ‘maturational’ view in some systems and programmes of early childhood care and education, reinforcing on the one hand child-centeredness and giving a prominent place to physical and social play in the curriculum, but on the other hand separating early childhood education further from school education.
Din punct de vedere istoric, o serie de opinii şi valori sociale cu largi componente culturale cu privire la funcţia socială de educaţie şi îngrijire timpurie a copiilor, precum şi anumite teorii despre natura copiilor mici şi a modului lor de învăţare şi de dezvoltare, au constituit surse de informaţie pentru abordările curriculare pedagogice şi programele de educaţie şi îngrijire timpurie (pentru o vedere de ansamblu, vezi Nourot, 2005).
In contrast, the rise of behaviourism emphasized learning and teaching, using stimuluscontingencies to shape language, cognitive and social behaviour in young children.
Pedagogi bine cunoscuţi şi care au încă influenţă în domeniul educaţiei timpurii, cum ar fi Pestalozzi, Fröbel, Dewey şi Montessori, şi-au dezvoltat abordări proprii în critica practicilor de educaţie şi îngrijire a copilului în structuri educaţionale de tip „azil“ şi în şcolile primare din epocile lor.
Other significant scientific developments concerned Piaget’s theory of cognitive development as a process of constructing increasingly complex and abstract cognitive skills through playful interaction with objects and symbols, driven by children’s intrinsic motivation to master their world – a kind of in-between theory between maturation and learning theories – and, still later ‘discovered’, Vygotsky’s socialconstructivism, that built on Piaget’s theory but emphasized the role of adults and teachers as representatives of the wider culture in children’s development.
Pestalozzi, Fröbel şi Dewey au privit şcolile preprimare adresate educaţiei timpurii ca pe o extensie a unui model ideal al mediului familial şi au accentuat importanţa securităţii emoţionale şi a unei atitudini afectuoase pe care profesorul trebuie să o aibă în relaţiile cu elevii, ceea ce înseamnă că acesta nu ar trebui să exercite o disciplină strictă în clasă, ci ar trebui mai degrabă să îi îndrume pe copii în activităţi care le permit acestora să descopere lumea, în loc de a se concentra doar asupra predării materiei.