natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If the aggregate supply curve is vertical, changes in aggregate demand will affect prices but not output.
În situaţia în care curba ofertei agregate este verticală, variaţiile înregistrate de cererea agregată vor influenţa preţurile, dar nu ^ i producţia.
If, for instance, money supply were to increase, the aggregate demand curve would shift to the right and the economy would thus, in the long run, shift to a new equilibrium where real production has remained the same but prices have risen.
Dacă, de exemplu, oferta de bani ar c r e ^ t efi, curba cererii agregate s-ar modifica spre dreapta, iar economia ar ajunge astfel, pe termen lung, întrun nou punct de echilibru caracterizat de o producţie reală constantă, dar ^ i de o majorarea preţurilor.
11 Economists often express a decline in money demand in terms of an increase in the velocity of money. The latter variable can be defined as the speed with which money is transferred between different money holders and thus determines how much money is required for a particular level of transaction.
11 E c on o m i ^ t i i exprimă adesea scăderea cererii de bani prin accelerarea vitezei de circulaţie a banilor, indicator ce poate fi definit drept viteza cu care moneda este transferată între diferiţi deţinători de monedă, determinând astfel volumul de monedă necesar pentru un anumit nivel al tranzacţiilor.
In fact these two phenomena must be regarded as two different sides of the same coin. If people want to hold less money, the
De fapt, aceste două fenomene trebuie interpretate ca fiind două feţe ale a celei a ^ i monede.
The latter can be defined available stock of money will, given a constant variable money supply, to change hands more often and so circulate more
Dacă populaţia d o r e ^ t e să deţină un volum mai redus de numerar, stocul de bani disponibil va trebui să - ^ i schimbe mai des deţinătorii – dată fiind oferta constantă de bani – ^ i astfel să circule mai rapid.
In fact these two phenomena must be regarded as two different sides of the same coin.
Aceasta echivalează cu accelerarea vitezei de circulaţie a banilor.
If people want to issue in later sections.
Vom reveni la acest aspect în secţiunile următoare.
FACTORS DETERMINING PRICE
Prin urmare, politica monetară nu poate controla cererea totală de bunuri ^ i servicii pe termen scurt.
FACTORS DRIVING PRICE DEVELOPMENTS OVER SHORTER-TERM HORIZONS
FACTORII CARE DETERMINĂ E V O L U 0 IA P R E 0 U R I LOR PE TERMEN FOARTE SCURT
Price increases that arise because of an increase in aggregate demand may result from any individual factor that increases aggregate demand, but the most significant of these factors, besides monetary policy (increases in the money supply), are increases in government purchases, depreciation of the exchange rate and increased demand pressures for domestic goods from the rest of the world (exports).
Majorările de preţuri care apar ca urmare a c r e ^ t e r i i cererii agregate pot fi cauzate de orice factor individual care m ă r e ^ t e cererea agregată, dar cei mai semnificativi, în afară de politica monetară (expansiunea masei monetare), sunt: un nivel mai ridicat al cheltuielilor publice, deprecierea cursului de schimb ^ i presiuni mai mari exercitate de cererea externă de bunuri naţionale (export).
Changes in aggregate demand can also be caused by increased confidence.
Variaţiile înregistrate de cererea agregată pot fi ^ i rezultatul consolidării încrederii.
It is likely, for example, that firms will invest more if higher profits can be expected in the future.
De exemplu, este posibil ca întreprinderile să investească mai mult dacă se anticipează profituri mai mari în viitor.
Changes in aggregate demand will normally increase the price level and, temporarily, aggregate production (see Box 4.2).
În mod normal, variaţiile cererii agregate vor conduce la majorarea preţurilor ^ i , temporar, a producţiei agregate (a se vedea caseta 4.2).
What precisely are the factors leading to a reduction in aggregate supply and thus to higher prices in the short run?
Care sunt mai exact factorii care determină reducerea ofertei agregate ^ i , implicit, c r e ^ t e r ea preţurilor pe termen scurt?
The main sources of falling aggregate supply are decreases in productivity, increases in production costs (for instance, increases in real wages and in the prices of raw materials, notably oil), and higher corporate taxes imposed by governments.
Principalele surse ale reducerii ofertei agregate sunt scăderea productivităţii, majorarea costurilor de producţie (de exemplu, a salariilor reale ^ ia preţurilor materiilor prime, în special al petrolului) ^ i impozitele mai mari impuse de autorităţi pe veniturile întreprinderilor.
If all other factors remain the same, the higher the cost of production, the smaller the amount produced at the same price.
În condiţiile în care toţi ceilalţi factori se menţin constanţi, cu cât este mai ridicat costul de producţie, cu atât mai mică este cantitatea produsă la acela ^ i preţ.
In the following, we will investigate some factors driving shortterm price developments.As explained in more detail in Box 4.2, inflation (i.e. a sustained increase in the price level) could be caused in either one or two ways.
În cele ce urmează vor fi analizaţi unii factori care stau la baza evoluţiei preţurilor pe termen scurt. După cum sa explicat în detaliu în caseta 4.2, inflaţia (mai exact, c r e ^ t e r ea susţinută a nivelului preţurilor) poate avea două cauze, luate împreună sau separat.
Prices in general will rise if, on average, either aggregate demand increases or supply decreases.
În general, vor exista majorări ale preţurilor dacă, în medie, fie cererea agregată c r e ^ t efi, fie oferta agregată scade.
To put it differently, inflationary pressures can result if there are changes (economists often speak of “shocks” if there are unexpected changes in economic developments) which lead consumers to increase their expenditure or firms to reduce their production.The first instance, where demand increases, resulting in inflation, is often described as “demand-pull inflation” in the economic literature.
Altfel spus, pot apărea presiuni inflaţioniste pe fondul unor variaţii ( e c on o m i ^ t i i vorbesc adesea despre „ ^ o cu r i ” atunci când evoluţiile economice sunt caracterizate de variaţii neprevăzute) care determină consumatorii să - ^ i mărească cheltuielile sau întreprinderile să - ^ i reducă producţia.
The second instance, where costs increase and supply therefore decreases, thus also resulting in inflation, is often labelled as “cost-push inflation”.
Prima situaţie, în care cererea c r e ^ t efi, luând n a ^ t e r e inflaţia, este denumită adesea în literatura de specialitate „inflaţie determinată de cerere”.
The opposite happens, i.e. deflationary pressures emerge, if aggregate demand falls or aggregate supply increases.
A doua situaţie, în care costurile cresc, iar oferta scade, generând de asemenea inflaţie, poartă denumirea de „inflaţie prin costuri”.
In general, monetary policy often has to respond to such developments in order to ensure price stability.
În general, politica monetară trebuie să reacţioneze adesea la astfel de evoluţii pentru aasigura stabilitatea preţurilor.
In cases of inflationary pressure, the central bank would normally increase (real) interest rates to prevent that pressure from translating into more persistent deviations from price stability.
În cazul unor presiuni inflaţioniste, banca centrală ar trebui să majoreze, în mod normal,
For a given price level, if wages or the costs of raw materials, such as oil, rise, firms are forced to reduce the number of people they employ and to cut production.
Pentru un nivel dat al preţurilor, atunci când costurile materiilor prime, cum ar fi cotaţia petrolului, cresc, întreprinderile sunt constrânse săreducă numărul de angajaţi ^ i producţia.
As this is the result of supply-side effects, the resulting inflation is often referred to as “cost-push inflation”.
Rezultat al unor efecte legate de ofertă, acest tip de inflaţie este denumit adesea „inflaţie prin costuri”.
Increases in the external demand for export products could have an impact on current consumption and investment.
Majorarea cererii externe de produse pentru export ar putea avea efecte asupra consumului ^ i investiţiilor curente.
Various circumstances could cause the price of inputs to rise, for instance, if the supply of raw materials such as oil falls short of expectations, or if the worldwide demand for raw materials rises.
Mai mulţi factori pot conduce la majorarea preţurilor consumurilor intermediare dacă oferta de materii prime, cum ar fi petrolul, nu corespunde a ^ t e p t ă r i lor sau dacă cererea mondială de materii prime c r e ^ t e.
Increases in real wages (which are not matched by increased productivity) will also lead to a decline in aggregate supply and lower employment.
Majorarea salariilor reale (necorelate cu sporirea productivităţii) va determina, de asemenea, scăderea ofertei agregate ^ ia gradului de ocuparea forţei de muncă.
Such wage increases may result from a decline in the labour supply, which in turn may have been caused by a government regulation which has the effect of reducing the incentives to work (e.g. higher taxes on labour income).
Aceste majorări pot fi rezultatul unei diminuări a ofertei pe piaţa forţei de muncă, ca urmare a unei decizii guvernamentale, având ca efect reducerea stimulentelor pentru ocuparea forţei de muncă (de exemplu, impozite mai mari pe veniturile din muncă).
An increase in the power of trade unions can also result in higher real wages.
Consolidarea poziţiei sindicatelor poate conduce, de asemenea, la o majorarea salariilor reale.
Firms’ costs increase if wage settlements are based on these expectations and these costs could be passed on to customers in the form of higher prices.
Costurile întreprinderilor cresc dacă încheierea contractelor colective se bazează pe aceste anticipaţii, putând să se repercuteze asupra clienţilor sub forma unor preţuri mai mari.
A similar case can be made for price-setting on the part of firms.
Aceea ^ i situaţie este întâlnită în procesul de stabilirea preţurilor de către întreprinderi.
As many individual prices remain fixed for a particular period (for one month or one year, for example; see Box 4.1), firms which had planned to publish a new price list may increase their individual prices with immediate effect if they anticipate increases in the general price level or in wages in the future.
Deoarece multe preţuri individuale rămân fixe o anumită perioadă (o lună sau un an, de exemplu; a se vedea caseta 4.1), întreprinderile care ^ iau planificat publicarea unei noi liste de preţuri î ^ i pot majora preţurile individuale, cu efect imediat, dacă anticipează c r e ^ t e r i ale nivelului general al preţurilor sau ale salariilor în viitor.
So if people expect inflation in the future, their behaviour can already cause arise in inflation today.
A ^ a dar, dacă există pentru viitor anticipaţii inflaţioniste în sensul c r e ^ t e r i i , comportamentul populaţiei poate determina c r e ^ t e r ea imediată a ratei inflaţiei.
This is another reason why it is very important for monetary policy to be credible in its objective of maintaining price stability – in order to stabilise longerterm inflation expectations at low levels, in line with price stability.
Acesta este un alt motiv pentru care este foarte important ca politica monetară să fie credibilă în privinţa obiectivului său de menţinerea stabilităţii preţurilor– pentru a stabiliza anticipaţiile inflaţioniste pe termen mai lung la niveluri scăzute, compatibile cu stabilitatea preţurilor.
If the factors described above work in the other direction, we will see an increase in aggregate supply.
Dacă factorii menţionaţi anterior acţionează în sens invers, se va constata o c r e ^ t e r ea cererii agregate.
For example, an increase in productivity (e.g. based on new technologies) would, all things being equal, lead to lower prices and higher employment in the short run as it becomes more profitable to hire labour at given wages.
De exemplu, în condiţiile în care toate celelalte variabile se menţin constante, sporirea productivităţii (ca urmare a utilizării unor noi tehnologii, de exemplu) ar conduce la scăderea preţurilor ^ i la un grad mai ridicat de ocuparea forţei de muncă pe termen scurt, deoarece devin mai profitabile angajările pentru un anumit salariu.
However, if real wages were to increase in line with productivity, employment would remain unchanged.
Cu toate acestea, dacă ritmul de c r e ^ t e r ea salariilor reale ar fi identic cu cel al productivităţii, gradul de ocuparea forţei de muncă s-ar menţine constant.
Taken together, a variety of factors and shocks can influence the price level in the short run.
Există o serie de factori ^ i ^ o cu r i care, pe ansamblu, pot influenţa nivelul preţurilor pe termen scurt.
Among them are developments in aggregate demand and its various components, including developments in fiscal policy.
Printre a ce ^ t ia se numără evoluţia cererii agregate ^ ia componentelor sale, inclusiv evoluţia politicii fiscale.
Further changes could relate to changes in input prices, in costs and productivity, in developments in the exchange rate, and in the global economy.
Alte variaţii pot fi cele aferente preţurilor consumurilor intermediare, costurilor ^ i productivităţii, cursurilor de schimb ^ i economiei mondiale.
All these factors could affect real activity and prices over shorter-term horizons.
Toţi a ce ^ t i factori ar putea afecta activitatea economică în termeni reali ^ i evoluţia preţurilor pe termen mai scurt.
But what about longerterm horizons?
Dar ce se întâmplă pe termen mai lung?
The role of expected inflation When firms and employees negotiate wages and when firms set their prices, they often consider what the level of inflation may be in the period ahead, for example, over the following year.
Rolul anticipaţiilor inflaţioniste În procesul de negociere a salariilor de către întreprinderi ^ i salariaţi, precum ^ i în cel de stabilirea preţurilor de către întreprinderi, se analizează adesea care va fi nivelul inflaţiei în perioada următoare (de exemplu, în următorul an).
Expected inflation matters for current wage settlements, as future price rises will reduce the quantity of goods and services that a given nominal wage can buy.
Anticipaţiile inflaţioniste sunt importante pentru încheierea contractelor colective de muncă, deoarece viitoarele scumpiri vor reduce cantitatea de bunuri ^ i servicii care poate fi cumpărată cu un salariu nominal dat.
So, if inflation is expected to be high, employees might demand a higher nominal wage increase during wage
A ^ a dar, dacă se anticipează că rata inflaţiei va fi
This brings us to another important distinction in economics. Economists generally draw a distinction between the short run and the long run (see also Box 4.2).
Mai există o distincţie importantă practicată, în general, de e c on o m i ^ t i , respectiv cea între termen scurt ^ i termen lung (a se vedea, de asemenea, caseta 4.2).
FACTORS DRIVING PRICE DEVELOPMENTS OVER LONGER-TERM HORIZONS
FACTORII CARE DETERMINĂ E V O L U 0 IA P R E 0 U R I LOR PE TERMEN MAI LUNG
What is the relative importance of these factors on inflation over longerterm horizons?
Care este importanţa relativă a acestor factori asupra inflaţiei pe termen lung?
Or in other words: are they all of equal relevance as regards inflationary trends?
Cu alte cuvinte, au ei o importanţă egală în ceea ce p r i v e ^ t e tendinţele inflaţioniste?
The answer is clearly “no”.We shall see that monetary policy plays a crucial role here.
Se va putea constata în continuare că politica monetară deţine un rol esenţial.
How does this distinction influence our results?
Cum influenţează această distincţie constatările de până acum?
Without going into too much detail, it can be argued that output does not depend on the price level in the long run.
Fără a intra în prea multe detalii, se poate argumenta că producţia nu depinde de nivelul preţurilor pe termen lung.
It is determined by the given stock of capital; by the labour force available and the quality of that labour force; by structural policies which influence incentives to work and to invest; and by any technological developments in the field of production.
Aceasta este determinată de volumul capitalului, de forţa de muncă disponibilă ^ i de calitatea acesteia, de politicile structurale care influenţează stimulentele pentru ocuparea forţei de muncă ^ i pentru investiţii, precum ^ i de progresele tehnologice în domeniul producţiei.
In other words, the long-term level of output depends on a number of real or supply-side factors.These factors determine the exact position of the aggregate supply curve.
Cu alte cuvinte, nivelul pe termen lung al producţiei depinde de o serie de factori reali sau legaţi de ofertă. A ce ^ t ia determină poziţia exactă a curbei ofertei agregate.
As already mentioned in previous paragraphs, there is a time lag of about one to three years between changes in monetary policy and the impact on prices.
După cum sa menţionat anterior, există un decalaj de aproximativ unul până la trei ani între schimbările la nivelul politicii monetare ^ i impactul asupra preţurilor.
This implies that monetary policy cannot prevent unexpected real economic developments or shocks from having some short-run impact on inflation.
Implicit, politica monetară nu poate evita unele efecte pe termen scurt pe care ^ o cu r i le sau evoluţiile neprevăzute ale economiei reale le au asupra inflaţiei.
However, there is widespread agreement among economists that monetary policy can control price developments over the longerterm and therefore also the “trend” of inflation, i.e. the change in the price level when the economy has fully incorporated shortterm disturbances.
Cu toate acestea, există un consens larg în rândul e c on o m i ^ t i lor în privinţa faptului că politica monetară poate controla evoluţiile preţurilor pe termen mai lung ^ i , prin urmare, ^ i „trendul” inflaţiei, respectiv variaţiile nivelului preţurilor atunci când economia a preluat în totalitate perturbările pe termen scurt.
In the long run, prices are flexible and can respond fully to changes in supply and demand.
Pe termen lung, preţurile sunt flexibile ^ i pot reacţiona pe deplin la variaţiile înregistrate de cerere ^ i ofertă.
However, in the short run many individual prices are sticky and will remain at their current levels for some time (see Box 4.1).
Cu toate acestea, pe termen scurt, multe preţuri individuale sunt rigide ^ i se vor menţine constante o perioadă (a se vedea caseta 4.1).
The other curve that determines the state of equilibrium of the economy is the aggregate demand curve.
Cealaltă curbă care de fi ne ^ t e starea de echilibru a economiei este cea a cererii agregate.
As we have seen, a number of factors can lead to increases in aggregate demand.
După cum sa putut observa, există o serie de factori care conduc la c r e ^ t e r i ale cererii agregate.
Among them are increases in government expenditures, in external demand for exports, and in improved expectations of future productivity developments which might have an impact on current consumption and investment.
Printre a ce ^ t ia se numără majorările cheltuielilor publice ^ i ale cererii externe de produse pentru export ^ i îmbunătăţirea anticipaţiilor privind evoluţiile viitoare ale productivităţii, care ar putea avea efecte asupra consumului ^ i investiţiilor curente.
It is obvious, however, that although many of these factors can increase even for a protracted period, a sustained increase in the general price level can, in the long run, only be driven by a sustained and ongoing expansionary monetary policy.This point is often made in terms of the famous statement according to which “inflation is always and everywhere a monetary phenomenon”.
Cu toate acestea, este evident că, de ^ i mulţi dintre a ce ^ t i factori pot înregistra valori mai ridicate pe o perioadă îndelungată, c r e ^ t e r ea susţinută a nivelului general al preţurilor poate fi generată, pe termen lung, numai de o politică monetară expansionistă, durabilă ^ i susţinută. Această idee este exprimată în general de celebra afirmaţie conform căreia „inflaţia este întotdeauna ^ i pretutindeni un fenomen monetar”.
Indeed, a number of empirical studies have provided evidence in favour of this hypothesis.The ultimate reason for an inflationary process in the longer run is, therefore, a sustained increase in money supply which is equivalent to a sustained expansionary monetary policy.
Într-adevăr, o serie de studii empirice au oferit dovezi în favoarea acestei ipoteze. Argumentul suprem al unui proces inflaţionist pe termen mai lung este, prin urmare, c r e ^ t e r ea durabilă a masei monetare, aceasta reprezentând echivalentul unei politici monetare expansioniste susţinute.
In a longerterm perspective, monetary policy actions thus determine whether inflation is allowed to rise or is kept low.
A ^ a dar, pe termen mai lung, măsurile de politică monetară stabilesc dacă rata inflaţiei poate să crească sau să se menţină la niveluri scăzute.
In other words, a central bank that controls the money supply and the shortterm interest rate has ultimate control over the rate of inflation over longerterm horizons.
Altfel spus, o bancă centrală care controlează masa monetară ^ i rata dobânzii pe termen scurt deţine controlul suprem asupra ratei inflaţiei pe termen mai lung.
If the central bank keeps shortterm interest rates too low and
Dacă banca centrală menţine ratele dobânzii pe termen scurt la un nivel prea redus ^ i s p o r e ^ t e exagerat masa monetară, nivelul preţurilor va c r e ^ t e în cele din urmă.
BOX 4.3 THE QUANTITY THEORY OF MONEY
CASETA 4.3 TEORIA CANTITATIVĂ A BANILOR oportunităţile productive ale comunităţii, gusturile ^ i preferinţele acesteia.
It then follows that the quantity of money supply – which is determined by the decisions taken by the monetary authorities – is, in the long run, linked to the price level. Put another way, over longerterm horizons, the price level is determined directly by changes in the quantity of money and it moves proportionally to the latter.
Un a dintre implicaţiile acestui lucru ar fi că instituţia care stabile ^ t e oferta de bani, respectiv banca centrală, este, în ultimă instanţă, responsabilă pentru tendinţele inflaţioniste pe termen mai lung.
One implication of this is that the institution which determines the supply of money, namely the central bank, is ultimately responsible for longerterm trends in inflation.
12 Aceasta reflectă faptul că partea stângă a ecuaţiei însumează volumul de numerar utilizat, în timp ce partea dreaptă reflectă valoarea tranzacţiei.
This relationship is a socalled identity, i.e. a relationship that can obviously not be falsified.
Această relaţie este o a ^ anumită identitate, respectiv o relaţie care nu poate fi, în mod evident, falsificată.
It therefore does not provide any statements about causality.A sense of causality can only be inferred if further assumptions regarding the determinants of the variables are taken into account.
Prin urmare, nu oferă niciun fel de informaţii cu privire la cauzalitate. Se poate deduce o cauzalitate numai dacă se iau în considerare ^ i alte ipoteze privind determinanţii variabilelor.
In particular, the following two assumptions allow the quantity equation to be transformed into the quantity
Există, în special, două ipoteze care permit ca ecuaţia cantitativă să se transforme în teorie cantitativă.
12Th is reflects the fact that the left-hand side of the equation sums up the amount of money used, whereas the right-hand side reflects the value of the transaction.
În primul rând, pe termen lung, producţia poate fi considerată ca fiind determinată de factori ai economiei reale, cum ar fi