natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The answer to the question referred for a preliminary ruling must therefore be that the combined provisions of Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding national legislation, such as that at issue in the main proceedings, concerning the assessment of inheritance and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which makes no provision for the deductibility of debts secured on such property where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was, at that time, residing in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated.
Prin urmare, trebuie să se răspundă la întrebarea preliminară că dispozițiile coroborate ale articolelor 56 CE și 58 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, referitoare la calculul impozitelor pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un bun imobil situat într-un stat membru, care nu prevede deductibilitatea datoriilor care grevează acest bun imobil în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în acest stat, ci într-un alt stat membru, în timp ce această deductibilitate este prevăzută în cazul în care această persoană, la aceeași dată, avea reședința în statul în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii.
Having regard to the foregoing, there is no need to answer the question referred for a preliminary ruling in so far as it concerns the interpretation of Articles 12 EC, 17 EC and 18 EC.
Având în vedere ceea ce precedă, nu este necesar să se răspundă la întrebarea preliminară în măsura în care privește interpretarea articolelor 12 CE, 17 CE și 18 CE.
The combined provisions of Articles 56 EC and 58 EC must be interpreted as precluding national legislation, such as that at issue in the main proceedings, concerning the assessment of inheritance and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which makes no provision for the deductibility of debts secured on such property where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was, at that time, residing in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated.
Dispozițiile coroborate ale articolelor 56 CE și 58 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, referitoare la calculul impozitelor pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un bun imobil situat într-un stat membru, care nu prevede deductibilitatea datoriilor care grevează acest bun imobil în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în acest stat, ci într-un alt stat membru, în timp ce această deductibilitate este prevăzută în cazul în care această persoană, la aceeași dată, avea reședința în statul în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii.
Case C-43/07
Cauza C-43/07
(Free movement of capital — Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) — National rules concerning inheritance duties and transfer duties which do not provide for the deduction, in the assessment of those duties, of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose estate is being administered was not residing, at the time of death, in the Member State in which the immovable property included in the estate is situated — Restriction — Justification — None — No bilateral agreement for the prevention of double taxation — Consequences for the restriction of the free movement of capital of a lower level of compensation to prevent double taxation in that person’s Member State of residence)
„Libera circulație a capitalurilor — Articolele 73b și 73d din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) — Reglementare națională referitoare la impozitele pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare care nu prevede, la calcularea impozitelor menționate, deducerea datoriilor legate de atribuirea excedentară ce rezultă dintr-un partaj testamentar de ascendent în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în statul membru în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii — Restricție — Justificare — Lipsă — Absența unei convenții bilaterale de evitare a dublei impuneri — Consecințe asupra restricției privind libera circulație a capitalurilor ale unei compensații de evitare a dublei impuneri mai scăzute în statul membru de reședință al persoanei respective”
SUMMARY — CASE C-43/07 which are not objectively comparable.
SUMAR — CAUZA C-43/07 la situații care nu sunt comparabile în mod obiectiv.
By treating the inheritances of those two categories of persons in the same way (except in relation to the deduction of debts) for the purposes of taxing their inheritance, the national legislature has in fact admitted that there is no objective difference between them in regard to the detailed rules and conditions relating to that taxation which could justify different treatment.
Tratând în mod identic, cu excepția deducerii datoriilor, succesiunile acestor două categorii de persoane în vederea impozitării succesiunilor, legiuitorul național a admis, într-adevăr, că între aceștia din urmă nu există, în ceea ce privește modalitățile și condițiile acestei impozitări, nicio diferență de situație obiectivă care poate justifica o diferență de tratament.
Articles 73b and 73d of the Treaty (subsequently, Articles 56 EC and 58 EC respectively) must be interpreted as precluding national rules concerning the assessment of inheritance duties and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which, for the assessment of those duties, makes no provision for the deductibility of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was residing, at the time of death, in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated, in so far as such rules apply a progressive rate of taxation and in so far as the combination of (i) the failure to take into account such debts and (ii) that progressive rate could result in a greater tax burden for heirs who are not in a position to rely on such deductibility.
Articolele 73b și 73d din tratat (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale referitoare la calcularea impozitelor pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un bun imobil situat într-un stat membru care, la calcularea impozitelor menționate, nu prevede caracterul deductibil al datoriilor legate de o atribuire excedentară rezultată dintr-un partaj testamentar de ascendent, în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în acest stat, ci în alt stat membru, atât timp cât acest caracter deductibil este prevăzut în cazul în care persoana în cauză, la aceeași dată, avea reședința în statul în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii, în măsura în care o astfel de reglementare aplică un nivel progresiv de impozitare și atât timp cât neluarea în considerare a datoriilor menționate coroborată cu acest nivel progresiv ar putea determina o sarcină fiscală superioară pentru moștenitorii care nu se pot prevala de un astfel de caracter deductibil.
The restriction on the free movement of capital arises as a result of the fact that such national rules, applied in conjunction with a progressive rate of taxation, result in different treatment, on apportionment of the tax burden, between the various heirs of a person who, at the time of death, was residing in the Member State concerned and the heirs of a person who, at the time of death, was not.
Astfel, restricția privind libera circulație a capitalurilor rezultă din faptul că o asemenea reglementare coroborată cu aplicarea unui nivel progresiv de impozitare conduce la un tratament diferit, cu ocazia împărțirii sarcinii fiscale, între diferiții moștenitori ai unei persoane care, la data decesului său, avea reședința în statul membru în cauză și cei ai unei persoane care, la aceeași dată, nu avea reședința în acel stat membru.
That difference in treatment cannot be justified on the ground that it concerns situations
Această diferență de tratament nu poate fi justificată pentru motivul că se raportează
That assessment is not affected by the fact that the rules of the Member State in which the person whose estate is being administered was residing at the time of death provide unilaterally for the possibility that a tax credit may be granted in respect of inheritance duties payable in another Member State on immovable property situated in that other State.
Această apreciere nu este afectată de împrejurarea că reglementarea statului membru în care persoana a cărei succesiune este deschisă avea reședința la data decesului său prevede în mod unilateral o posibilitate de acordare a unui credit fiscal aferent impozitelor pe succesiune datorate într-un alt stat membru pentru bunuri imobile situate în acest alt stat.
The Member State in which the immovable property is situated cannot, in order to justify a restriction on the free movement of capital arising from its rules, rely on the existence of a possibility, beyond its control, of a tax credit being granted by another Member State — such as the Member State in which the person whose estate is being administered was residing
Statul membru în care este situat bunul imobil nu poate, pentru a justifica o restricție privind libera circulație a capitalurilor care rezultă din reglementarea sa, să se prevaleze de existența unei posibilități, independentă de voința sa, de acordare a unui credit fiscal de către un alt stat membru, precum statul
ARENS-SIKKEN overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos.
ARENS-SIKKEN rezultată dintr-un partaj testamentar de ascendent.
(see paras 46, 54, 57, 60, 65, 67, operative parts 12) at the time of death — which could, wholly or partly, offset the loss incurred by that person’s heirs as a result of the fact that, for the purposes of assessing transfer duties, no account is taken in the Member State in which that property is situated of
(a se vedea punctele 46, 54, 57, 60, 65 și 67 și dispozitiv 1 și 2) membru în care persoana a cărei succesiune este deschisă avea reședința la data decesului său, care ar putea să compenseze, în tot sau în parte, prejudiciul suferit de moștenitorii acesteia ca urmare a neluării în considerare de către statul membru în care este situat bunul imobil menționat, la calcularea impozitelor pe transferul proprietăților imobiliare, a datoriilor legate de o atribuire excedentară
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-43/07
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 13 March 2008 1
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERALJÁN MAZÁK prezentate la 13 martie 2008 1
I — Introduction today — which also concerns national legislation under which, for the purposes of assessing to tax the acquisition of immovable property through inheritance, certain charges are not deductible if, at the time of his death, the deceased resided in another Member State.
I — Introducere asemenea concluziile astăzi –, care privește de asemenea o legislație națională în temeiul căreia, pentru a stabili impozitele datorate pentru dobândirea pe cale succesorală a unei proprietăți imobiliare situate pe teritoriul național, anumite cheltuieli nu sunt deductibile, întrucât, la momentul decesului, defunctul avea reședința în alt stat membru.
By three questions referred for a prelimin- ary ruling by order of 12 January 2007, the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands) essentially wishes to ascertain whether the Dutch legislation relating to the taxation of inheritance is compatible with Articles 56 EC and 58 EC on the free movement of capital.
Prin intermediul a trei întrebări preliminare adresate prin Hotărârea din 12 ianuarie 2007, Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos) solicită să se stabilească, în esență, dacă legislația olandeză privind impozitarea bunurilor dobândite prin succesiune este compatibilă cu articolele 56 CE și 58 CE privind libera circulație a capitalurilor.
Specifically, the referring court wishes to know whether those Treaty provisions preclude national legislation, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain debts arising upon inheritance if the deceased was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Mai precis, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă aceste dispoziții din Tratatul CE se opun unei legislații naționale care – în scopul stabilirii bazei impozitului datorat cu ocazia dobândirii prin succesiune a unui bun imobil situat pe teritoriul statului membru în cauză – permite să fie luate în considerare anumite datorii născute din succesiune dacă, la momentul decesului, de cuius avea reședința în acest stat membru, dar nu permite acest lucru în cazul în care de cuius avea reședința în alt stat membru.
The issues raised in the present case are very similar to those in Case C-11/07 2 —
Întrebările adresate în prezenta cauză sunt foarte asemănătoare cu cele din cauza Eckelkamp 2 – în care prezentăm de
3 — Case C-364/01 [2003] ECR I-15013.4 — Case C-513/03 [2006] ECR I-1957.
1 — Limba originală: engleza.2 — Cauza C-11/07, pendinte în fața Curții.
1 — Original language: English.2 — Eckelkamp and Others, pending before the Court.
4 — Hotărârea din 23 februarie 2006 (C-513/03, Rec., p. I-1957).
II — The relevant legislation situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested;
II — Dreptul aplicabil se găsesc în aceeași situație în ceea ce privește reședința lor sau locul unde capitalurile lor au fost investite;
Article 56(1) EC (formerly Article 73b(1) of the EC Treaty) provides:
Articolul 56 alineatul (1) CE [fostul articol 73b alineatul (1) din Tratatul CE] prevede:
Article 58 EC (formerly Article 73d of the EC Treaty) provides:
Articolul 58 CE (fostul articol 73d din Tratatul CE) prevede:
Annex I to Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty (an article later repealed by the Treaty of Amsterdam), 5 en -titled ‘Nomenclature of the capital movements referred to in Article 1 of the Directive’, refers to 13 different categories of capital movements.
Anexa I la Directiva 88/361/CEE a Consiliului din 24 iunie 1988 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat 5[articol abrogat prin Tratatul de la Amsterdam], intitulată „Nomenclatorul mișcărilor de capital menționate la articolul 1 din directivă”, cuprinde 13 categorii de mișcări de capital.
Under heading XI, entitled ‘Personal capital movements’, the following are listed:
În titlul XI din anexă, intitulat „Circulația capitalului cu caracter personal”, sunt menționate:
(a) to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same
(a) de a aplica dispozițiile incidente ale legislațiilor fiscale care stabilesc o distincție între contribuabilii care nu
D — Inheritances and legacies
D — Moșteniri și legate
Transfer duty on the value of the assets set out in Article 5(2) obtained as a gift or inheritance following the death of a person who did not reside in the Netherlands at the time of that gift or that death;
Impozite pe transferul proprietăților imobiliare asupra valorii bunurilor precizate la articolul 5 alineatul 2, obținute printr-o liberalitate sau prin succesiune în urma decesului unei persoane care nu avea reședința în Țările de Jos la data liberalității menționate sau a decesului menționat;
Article 5(2) of the SW 1956 states:
Articolul 5 alineatul 2 din SW 1956 prevede:
Under Netherlands law, every estate is subject to tax.
În dreptul olandez, orice succesiune face obiectul unui impozit.
Article 1(1) of the 1956 Law on Succession (Successiewet 1956) of 28 June 1956 (‘the SW 1956’) draws a distinction on the basis of whether the person whose estate is being administered resided in the Netherlands or abroad.
Articolul 1 alineatul 1 din Legea privind succesiunile (Successiewet 1956) din 28 iunie 1956 (denumită în continuare „SW 1956”) distinge după cum persoana a cărei succesiune este deschisă avea reședința în Țările de Jos sau în străinătate.
That article states:
Acest articol prevede:
Transfer duty is levied on the value of:
Impozitul pe transferul proprietăților imobiliare se percepe asupra valorii:
‘In accordance with this law, the following taxes shall be levied:
„În temeiul prezentei legi, se percep următoarele impozite:
the domestic possessions referred to in Article 13 of the Wet op de vermogensbelasting 1964 […], after deducting any debts referred to in that article;
bunurilor posedate în țară, menționate la articolul 13 din Wet op de vermogensbelasting 1964 […], eventual după deducerea datoriilor menționate la acest articol;
Inheritance duty on the value of all the assets transferred by virtue of the right to inherit following the death of a person who resided in the Netherlands at the time of death…
Impozite pe succesiune asupra valorii tuturor bunurilor transmise în temeiul dreptului succesoral în urma decesului unei persoane care avea reședința în Țările de Jos la data decesului menționat. […]
III — Factual background, procedure and the questions referred for a preliminary ruling
ARENS-SIKKEN evitare a dublei impuneri în materia impozitelor pe succesiune.
Article 13(1)(b-i) of the 1964 Law on wealth tax (Wet op de vermogensbelasting 1964) of 16 December 1964 (‘the WV 1964’) defines ‘domestic possessions’ as including ‘immovable property situated in the Netherlands or rights relating thereto’ (in so far as they do not belong to a Netherlands undertaking).
Articolul 13 alineatul 1 litera b prima liniuță din Legea din 1964 privind impozitul pe patrimoniu (Wet op de vermogensbelasting 1964) din 16 decembrie 1964 (denumită în continuare „WV 1964”) definește „bunurile posedate în țară” ca fiind „bunurile imobile situate în Țările de Jos sau drepturile asupra acestora” (în măsura în care acestea nu aparțin unei întreprinderi olandeze).
Mr P.L. Arens, to whom Ms Arens-Sikken, the appellant in the main proceedings, was married, died on 8 November 1998.
Domnul P. L. Arens, cu care era căsătorită doamna Arens-Sikken, recurenta din acțiunea principală, a decedat la 8 noiembrie 1998.
At the time of his death, Mr Arens was residing in Italy and had already been resident outside the Netherlands for more than 10 years.
La data decesului său, domnul Arens avea reședința în Italia și locuia în afara Țărilor de Jos de mai mult de zece ani.
Under Article 13(2)(b) of the WV 1964, ‘domestic debts’ include debts secured by a mortgage on immovable property situated in the Netherlands to the extent that the interest and charges relating to those debts are taken into account for the purposes of determining gross domestic income under Article 49 of the 1964 Law on income tax (Wet op de Inkomstenbelasting 1964) of 16 December 1964.
În temeiul articolului 13 alineatul 2 litera b din WV 1964, „datoriile interne” cuprind datoriile garantate printr-o ipotecă asupra unui bun imobil situat în Țările de Jos sau printr-un drept asupra acestuia, în măsura în care cheltuielile și dobânzile aferente acestor datorii sunt luate în considerare la calcularea venitului brut național, în sensul articolului 49 din Legea privind impozitul pe venit (Wet op de Inkomstenbelasting 1964) din 16 decembrie 1964.
Mr Arens had made a will, bequeathing his property in equal parts to Ms Arens-Sikken and each of their four children.
Succesiunea sa a fost împărțită în cote egale între doamna Arens-Sikken și fiecare dintre cei patru copii ai acestora.
Pursuant to Article 49 of the 1964 Law on income tax, ‘gross domestic income’ includes the total net income received by a person not residing in the Netherlands from immovable property situated in that Member State.
Articolul 49 din această din urmă lege definește „venitul brut național” drept venitul total net al unui nerezident care provine dintr-un bun imobil situat în Țările de Jos.
As regards succession duties, there is no agreement between the Netherlands and Italy for the avoidance of double taxation.
Între Regatul Țărilor de Jos și Republica Italiană nu există o convenție bilaterală de
However, as a result of a testamentary parental partition inter vivos, as referred to in the former version of Article 1167 of the Civil Code (Burgerlijke Wetboek), Mr Arens’ estate passed to Ms Arens-Sikken in its entirety — all assets and all liabilities — on condition that she later paid each of the
Cu toate acestea, în temeiul unui partaj testamentar de ascendent în sensul articolului 1167 din Codul civil, toate elementele activului și ale pasivului succesiunii domnului Arens au fost atribuite doamnei Arens-Sikken, cu condiția ca aceasta să compenseze ulterior excedentul, achitând
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 children the cash equivalent of their share of the estate (her ‘overendowment debts’).
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-43/07 de 475 000 NLG sau de 95 000 NLG (valoarea unei cincimi din acesta).
The Gerechtshof dismissed the appeal as unfounded on the grounds, inter alia, that the transfer duty attaches to the inheritance of the immovable property under inheritance law.
Gerechtshof a respins recursul ca neîntemeiat, declarând, printre altele, că impozitul pe transferul proprietăților imobiliare se raporta la dobândirea bunului imobil în temeiul dreptului succesoral.
It ruled also that the parental partition inter vivos concerned, in respect of Ms Arens-Sikken, the immovable property as a whole.
Curtea a adăugat că, în cadrul unui partaj testamentar de ascendent, bunul atribuit doamnei Arens-Sikken era bunul imobil în întregime.
The Dutch Tax Inspectorate took the view that Ms Arens-Sikken had acquired, through inheritance from a person resident abroad, property in the Netherlands worth HFL 475 000 and, accordingly, issued her with an assessment to transfer duty based on that amount.
Inspectoratul fiscal olandez a considerat că doamna Arens-Sikken dobândise prin succesiune un bun situat în Țările de Jos care aparținuse unui nerezident, în valoare de 475 000 NLG, și, prin urmare, ia solicitat acesteia să plătească un impozit pe transferul proprietăților imobiliare calculat pe baza acestei sume.
Ms Arens-Sikken thereupon brought an appeal in cassation against that decision before the Hoge Raad der Nederlanden.
Doamna Arens-Sikken a formulat recurs în casație împotriva hotărârii pronunțate de Gerechtshof la Hoge Raad der Nederlanden (Curtea Supremă a Țărilor de Jos).
In the order for reference, the Hoge Raad der Nederlanden states that the Gerechtshof was right to rule that, for the purposes of transfer duty, Ms Arens-Sikken had, by virtue of inheritance law, acquired in its entirety the immovable property assigned to her.
În decizia de trimitere, Hoge Raad der Nederlanden a considerat că Gerechtshof a apreciat în mod temeinic că, în vederea perceperii impozitului pe transferul proprietăților imobiliare, doamna Arens-Sikken dobândise în întregime, potrivit dreptului succesoral, bunul imobil care ia fost atribuit.