natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Does the naming of safe countries not fall under the heading of executive rather than legislative matters?
Desemnarea nominală a țărilor sigure nu se încadrează mai degrabă în domeniul executiv decât în domeniul legislativ?
Measures which set out the ‘basic elements of the matter to be dealt
Se știe că măsurile care stabilesc „elementele
In other words, the only important question is that of establishing whether the Council may lawfully, in a legislative measure which it adopts in compliance with the
Cu alte cuvinte, singurul aspect important este acela de a se stabili dacă Consiliul
10 — Subject to certain conditions, see points 20 and 21 below of this Opinion.
10 — Sub rezerva respectării anumitor condiţii: a se vedea infra punctele 20 şi 21 din prezentele concluzii.
11 — See to that effect for example Case C-303/94 Parliament v Council [1996] ECR I-2943, paragraph 23.
9 — A se vedea Hotărârea din 22 mai 1990, Parlamentul Euro-pean/Consiliul (C-70/88, Rec., p. I-2041, punctele 21-23).
9 — See Case C-70/88 Parliament v Council [1990] ECR I-2041, paragraphs 21 to 23.
11 — A se vedea în acest sens, de exemplu, Hotărârea din 18 iunie 1996, Parlamentul European/Consiliul (C-303/94, Rec., p. I-2943, punctul 23).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-133/06 with’ are known to be legislative in nature 12and, for that reason, it is imperative that they be adopted by the Community legislature on the basis of the Treaty, following the procedure provided for therein for that purpose.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-133/06 esențiale ale obiectului de reglementare” 12prezintă caracter legislativ și, în consecință, trebuie, în mod imperativ, adoptate de legiuitorul comunitar în temeiul tratatului, urmând procedura prevăzută de tratat în acest scop.
In so far as the naming of safe countries must be carried out in accordance with the criteria laid down in the contested directive, more specifically in Annex II thereto so far as concerns the identification of safe third countries and in Article 36(2) thereof as regards the determination of European safe countries, can it still be considered to be one of ‘the basic elements of the matter to be dealt with’, that is, one of the basic elements of the minimum standards on procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status within the meaning of Article 63(1)(d) EC?
În măsura în care desemnarea nominală a țărilor sigure trebuie efectuată în conformitate cu criteriile enunțate în directiva în litigiu, mai precis în anexa II la aceasta în ceea ce privește identificarea țărilor terțe sigure și la articolul 36 alineatul (2) în ceea ce privește stabilirea țărilor europene sigure, putem considera că aceasta se încadrează totuși în „elementele esențiale ale obiectului de reglementare”, cu alte cuvinte în elementele esențiale ale standardelor minime privind procedura de acordare și de retragere a statutului de refugiat în sensul articolului 63 primul paragraf punctul 1 litera (d) CE?
Even if all the parties to the proceedings before the Court agree to regard the lists of safe countries as measures of a legislative nature, there may be cause for hesitation.
Chiar dacă toate părțile la procedura în fața Curții sunt de acord că listele țărilor sigure sunt acte cu caracter legislativ, acest lucru poate constitui subiect de reflecție.
In support of categorisation as implementing measures, it must be pointed out that both in the Commission’s initial
Vom arăta, în susținerea calificării ca măsuri de executare, că atât în propunerea inițială a Comisiei 13, cât și în propunerea modificată a acesteia 14obligația de a desemna țările sigure în temeiul criteriilor enunțate de directivă revenea statelor
14 proposal and in its amended proposal, it fell to the Member States to designate the safe countries on the basis of the criteria laid
12 — Hotărârea din 17 decembrie 1970, Köster (25/70, Rec., p.
12 — Case 25/70 Köster [1970] ECR 1161, paragraph 6; see also Case C-240/90 Germany v Commission [1992] ECR I-5383, paragraph 36.
1161, punctul 6); a se vedea, în continuare, Hotărârea din 27 octombrie 1992, Germania/Comisia (C-240/90, Rec., p. I-5383, punctul 36).
The Member States are in principle responsible for the implementation of Community law.
Or, în principiu, statele membre sunt însărcinate cu punerea în aplicare a dreptului comunitar.
Conversely, although the criteria for designation appear in the directive, the fact that the Council finally decided to adopt common lists of safe countries for the purpose of approximating the existing national lists and providing national legal systems which have not yet adopted measures to that effect with minimum lists militates in favour of categorisation as a legislative measure.
Deși criteriile de desemnare figurează în directivă, faptul că, în cele din urmă, Consiliul sa pronunțat pentru adoptarea listelor comune ale țărilor sigure în vederea apropierii listelor naționale existente și a punerii la dispoziția ordinilor juridice naționale care nu au adoptat încă măsuri în acest sens a unor liste minimale militează, dimpotrivă, în favoarea calificării ca act legislativ.
The fact that the Council wished initially to incorporate the lists of safe countries in the contested directive and abandoned that idea only on account of the difficulty of reaching an agreement on those lists without delaying overmuch the adoption of the directive also militates in favour of that categorisation.
Pledează de asemenea în favoarea acestei calificări faptul că, inițial, Consiliul a urmărit să încorporeze listele țărilor sigure în directiva în litigiu și nu a renunțat la acest lucru decât din cauza dificultății de a ajunge la un acord privind aceste liste fără a întârzia în mod excesiv adoptarea directivei respective 15.
15Finally, the scope of the consequences attached to those lists supports that view.
În sfârșit, militează în acest sens și domeniul de aplicare al consecințelor asociate acestor liste.
In the context of asylum application procedures, the use of those lists determines the way in which the national authorities will deal with a large part of the applications and decides the extent of the procedural guarantees provided for by the directive.
În cadrul procedurilor de cerere de azil, utilizarea acestor liste stabilește modul în care autoritățile naționale tratează o mare parte a cererilor și decide asupra întinderii garanțiilor procedurale prevăzute de directivă.
Pursuant to Article 25 of the directive, Member States may consider an application for asylum inadmissible and, therefore, are not required to examine whether the applicant qualifies as a refugee if that applicant comes from a safe third country; that presumption of the safety of that country is however rebuttable if the applicant presents serious counter-indica-tions.
Astfel, în temeiul articolului 25, statele membre pot considera o cerere de azil inadmisibilă și, prin urmare, să nu aibă obligația de a verifica, în cazul în care solicitantul de azil provine dintr-o țară terță sigură, dacă acesta îndeplinește condițiile cerute pentru a obține statutul de refugiat; această prezumție de securitate a țării respective poate fi totuși răsturnată dacă solicitantul prezintă elemente serioase în sens contrar.
Furthermore, pursuant to Article 36 of the directive, Member States may carry out no, or no full, examination of the asylum application where the applicant has entered or is seeking to enter illegally into its territory from a European safe third country.
Pe de altă parte, în temeiul articolului 36, statele membre pot să nu examineze cererea de azil sau să nu efectueze o examinare completă a acesteia în cazul în care solicitantul a intrat sau încearcă să intre ilegal pe teritoriul acestor state venind dintr-o țară terță europeană sigură.
Moreover, the Council justifies consultation of the European Parliament, first, in respect of the establishment and amendment of the lists of safe third countries, on the ground
De altfel, Consiliul justifică consultarea Parlamentului European, pe de o parte, în privința stabilirii și modificării listelor țărilor sigure,
13 — See Articles 21 and 30 of the Proposal for a Council directive on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status of 20 September 2000, OJ 2001 C 62 E, p. 231.
13 — A se vedea articolele 21 şi 30 din Propunerea de directivă a Consiliului privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare şi de retragere a statutului de refugiat din 20 septembrie 2000 (JO 2001, C 62 E, p. 231).
14 — See Articles 27 and 30 of the amended Proposal for a Council directive on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status of 3 July 2002, OJ 2002 C 291 E, p. 143.
14 — A se vedea articolele 27 şi 30 din Propunerea de directivă modificată a Consiliului privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare şi de retragere a statutului de refugiat din 3 iulie 2002 (JO 2002, C 291 E, p. 142).
15 — See paragraphs 9 to 11 of its defence.
15 — A se vedea punctele 9-11 din memoriul său în apărare.
18 That is borne grounds for such a decision’.
PARLAMENTUL/CONSILIUL cazuri specifice, decizie pe care trebuie să o motiveze în mod detaliat” 18.
out by Article 1(1) of the second ‘Comitology’ Decision, 19 which provides that ‘[o]ther than of the ground of ‘the political importance’ of such an operation ‘in particular in view of the implications of an assessment of the human rights situation in a country of origin and its implications for the policies of the European Union in the field of external relations’ and, second, in respect of the designation of European safe third countries, on the ground of ‘the potential consequences for the applicant of a restricted or omitted examination’.
Acest lucru este confirmat de articolul 1 primul paragraf din A doua decizie privind comitologia 19, prin „importanța politică” pe care o prezintă o astfel de operațiune și „în special [prin] implicațiile unei evaluări a situației drepturilor omului într-o țară de origine și [prin] implicațiile acesteia pentru politicile Uniunii Europene în domeniul relațiilor externe” și, pe de altă parte, în privința desemnării țărilor terțe europene sigure, pe „potențialele consecințe pentru solicitant ale unei examinări restrânse sau omise” 16.
16 in specific and substantiated cases where the basic instrument reserves to the Council the right to exercise directly certain implementing powers itself, such powers shall be conferred on the Commission in accordance with the relevant provisions in the basic instrument’.
potrivit căruia „competențele de executare, cu excepția cazurilor specifice și justificate în care actul de bază rezervă Consiliului dreptul de a exercita direct anumite competențe dintre acestea, sunt conferite Comisiei în conformitate cu dispozițiile prevăzute în acest scop de actul de bază”.
In other words, the Council ‘must properly explain’ the reservation of implementing power ‘by reference to the nature and content of the basic instrument to be implemented or amended’.
Cu alte cuvinte, Consiliul „are obligația să motiveze în mod corespunzător” rezervarea competenței de executare „în funcție de natura și de conținutul actului de bază care trebuie pus în aplicare sau modificat” 20.
20It must therefore show that the nature and content of the implementing power are specific in character, so that it may reserve the right to exercise that power as an exception to the principle that the Commission has the relevant competence. 21
Consiliul trebuie, prin urmare, să demonstreze că natura și conținutul competenței de executare prezintă un caracter specific, astfel încât să își poată rezerva exercitarea acestei competențe prin derogare de la competența de principiu atribuită Comisiei în acest domeniu 21.
If, in fact, the contested provisions should be regarded as a reservation of implementing powers, it would be evident that there was
În cazul în care, într-adevăr, dispozițiile atacate ar trebui
18 — Ibid., paragraph 50; see Case 16/88 Commission v Council [1989] ECR 3457, paragraph 10.
18 — Ibidem, punctul 50; a se vedea deja Hotărârea din 24 octombrie 1989, Comisia/Consiliul (16/88, Rec., p. 3457, punctul 10).
It is, however, not necessary to resolve that question in the present case.
Cu toate acestea, în speță nu este necesară examinarea acestui aspect.
Even if the naming of safe countries were not to constitute part of the ‘basic elements of the matter to be dealt with’ and the contested provisions were to be regarded as a reservation of implementing powers, it must be agreed that they do not comply with the conditions governing legality.
Presupunând că desemnarea nominală a țărilor sigure nu face parte din „elementele esențiale ale obiectului de reglementare” și că dispozițiile atacate se analizează ca o rezervare a dreptului de a exercita competența de executare, ar trebui să admitem că această rezervare nu respectă condițiile de legalitate.
Since the amendments made to Article 145 EC (now Article 202 EC) by the Single European Act, under the third indent of Article 202 EC, read in conjunction with the fourth indent of Article 211 EC, there is a ‘rule that, under the system established by the Treaty, when measures implementing a basic instrument need to be taken at Community level, it is the Commission which, in the normal course of events, is responsible for exercising that power’.
După modificările aduse prin Actul Unic European articolului 145 CE (devenit articolul 202 CE), reiese, reamintim, din interpretarea coroborată a articolului 202 a treia liniuță CE și a articolului 211 a patra liniuță CE,,regula potrivit căreia, în sistemul tratatului, atunci când este necesară adoptarea, la nivel comunitar, a măsurilor de executare a unui act de bază, în mod normal Comisia este competentă să exercite această prerogativă 17.
17Together with the general obligation to state reasons laid down by Article 253 EC, this means that the Council ‘may reserve the right to exercise implementing powers directly only in specific cases, and it must state in detail the
Cumulată cu obligația generală de motivare prevăzută la articolul 253 CE, rezultă că Consiliul „nu își poate rezerva dreptul de a exercita în mod direct competențe de executare decât în
20 — Commission v Council, paragraph 51.
20 — Hotărârea din 18 ianuarie 2005, Comisia/Consiliul, citată anterior, punctul 51.
16 — Recitals 19 and 24 in the preamble to Directive 2005/85.
16 — Considerentele (19) şi (24) ale Directivei 2005/85.
21 — As Advocate General Léger has pointed out, the statement of reasons must state ‘why it is important that it is the Council rather than the Commission which, exceptionally is to exercise’ the implementing power in question (Opinion in Commission v Council, point 54).
17 — Hotărârea din 18 ianuarie 2005, Comisia/Consiliul (C-257/01, Rec., p. I-345, punctul 51).
17 — Case C-257/01 Commission v Council [2005] ECR I-345, paragraph 51.
21 — Astfel cum a subliniat avocatul general Léger, motivaţia trebuie să arate „de ce este necesar să fie [Consiliul] cel care exercită în mod excepţional” competenţa de executare în cauză „şi nu Comisia” (Concluziile prezentate în cauza din 18 ianuarie 2005, Comisia/Consiliul, citată anterior, punctul 54).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-133/06 the contested provisions as an expression of the Council’s wish to deal with the question of the designation of safe countries, albeit following a simplified procedure, by way of legislation, one has to wonder whether it is lawful to have recourse to a secondary legal basis in order to adopt legislative measures.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-133/06 trebuie, într-adevăr, să analizăm dispozițiile atacate ca expresie a voinței Consiliului de a trata problema desemnării țărilor sigure pe cale legislativă, deși printr-o procedură simplificată, este necesar să ridicăm problema legalității recurgerii la un temei juridic derivat pentru a adopta măsuri legislative.
a clear failure to provide any justification.
privite ca o rezervare a competenței de executare, s-ar impune totuși constatarea lipsei oricărei motivări.
Recitals 19 and 24 in the preamble to the contested directive are not conducive in any way to justifying such a reservation, but on the contrary, as I stated above, 22give grounds for consultation of the Parliament in respect of the establishment of the lists and the amendments to be made to them.
Motivele expuse în considerentele (19) și (24) ale directivei în litigiu nu urmăresc în niciun caz să justifice o astfel de rezervare, ci, dimpotrivă, astfel cum am subliniat deja 22, urmăresc să expună motivele consultării Parlamentului European cu privire la întocmirea listelor și a modificărilor care trebuie aduse acestora.
The question of the legality of secondary legal bases
Problema legalității temeiurilor juridice derivate
Is it possible to adopt legislative measures on a legal basis which is provided for, not in the original legislation, but in secondary legislation, following a procedure laid down by the latter which is simplified in relation to that provided for by the former?
Este posibil să se adopte acte legislative în baza unui temei juridic care nu este prevăzut în dreptul originar, ci în dreptul derivat, urmând o procedură stabilită prin dreptul derivat simplificată în raport cu cea prevăzută în dreptul originar?
That is the fundamental legal issue in this case.
Aceasta este problema juridică esențială în această cauză.
It could, indeed, still be contended that even if the naming of safe countries does fall under the heading of executive matters, the Council had no intention, by the contested provisions, of reserving to itself implementing power.
Ar fi posibil, este adevărat, să se contraargumenteze că, presupunând că desemnarea nominală a țărilor sigure se încadrează în domeniul executiv, Consiliul nu ar fi avut în niciun caz intenția, prin dispozițiile atacate, de a-și rezerva o competență de executare.
On the contrary, it wished to raise that matter qua legislator in order to deal with it under a simplified procedure founded on a secondary legal basis.
Dimpotrivă, acesta ar fi vrut să evoce această problemă în calitate de legiuitor pentru a o trata potrivit unei proceduri simplificate, pe baza unui temei juridic derivat.
While some national legal systems acknowledge the possibility that the legislature may encroach upon the executive sphere, others, conversely, grant to the executive power an exclusive and protected sphere of competence, just as they ensure that the law has its own sphere.
Se știe că, deși anumite ordini juridice naționale recunosc posibilitatea legiuitorului de a interveni în domeniul executiv, altele, dimpotrivă, atribuie puterii executive o sferă de competență exclusivă și protejată, tot așa cum asigură legii un domeniu propriu.
The Community institutional system does not in principle prohibit the legislature from going beyond regulation of the basic elements of a matter and adopting provisions that are executive in nature.
În ceea ce privește sistemul instituțional comunitar, acesta nu interzice a priori ca legiuitorul să intervină dincolo de reglementarea elementelor esențiale ale unui domeniu și să adopte dispoziții cu caracter executiv.
However, it is again not necessary to comment here on whether it is permissible under Community law for the legislature to encroach on executive matters.
Totuși, nu este încă necesar să ne exprimăm, în acest moment, poziția cu privire la admisibilitatea în dreptul comunitar a intervenției legiuitorului în domeniul executiv.
Even if it were necessary to analyse
Presupunând că
The legality of recourse to a secondary legal basis in order to carry out a legislative activity has already been brought
23 — A se vedea Hotărârea din 13 decembrie 2001, Parlamentul European/Consiliul (C-93/00, Rec., p. I-10119).
22 — See above, point 19 of this Opinion.
22 — A se vedea supra, punctul 19 din prezentele concluzii.
Some national legal systems sanction the possibility of delegating legislative power.
Anumite sisteme juridice naționale consacră posibilitatea delegării puterii legislative.
Such is, for example, the case of France with Article 38 of the Constitution of 4 October 1958 27or of Italy with Article 76 of the Constitution of 27 December 1947.
Acesta este, de exemplu, cazul Franței în privința articolului 38 din Constituția din 4 octombrie 1958 27sau al Italiei în privința articolului 76 din Constituția din 27 decembrie 1947.
It must, however, be emphasised that very often such delegation can relate only to certain legislative matters, as is illustrated by Article 82 of the Spanish Constitution of 27 December 1978 or Articles 164 and 165 of the Portuguese Constitution of 2 April 1976.
Cu toate acestea, trebuie să subliniem că deseori astfel de delegări nu pot viza decât anumite domenii legislative, așa cum arată articolul 82 din Constituția spaniolă din 27 decembrie 1978 sau articolele 164 și 165 din Constituția portugheză din 2 aprilie 1976.
The Treaty on European Union does not provide expressly for the delegation of legislative power, only the delegation of implementing powers is provided for in Article 202 EC.
Tratatul privind Uniunea Europeană nu prevede în mod expres delegarea puterii legislative, fiind consacrată expres, la articolul 202 CE, numai delegarea competențelor de executare.
Council on the basis of Article 43 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 37 EC), provided in Article 19 thereof for the adoption by the Council by a qualified majority, on a proposal from the Commission, of the general rules for a beef-labelling system to apply as from 1 January 2000.
Trebuie, prin urmare, să se stabilească dacă dreptul comunitar autorizează implicit sau cel puțin nu se opune ca legiuitorul comunitar mai degrabă să creeze, al Consiliului din 21 aprilie 1997 de stabilire a unui sistem de identificare și înregistrare a bovinelor și privind etichetarea cărnii de vită și mânzat și a produselor din carne de vită și mânzat 24, adoptat de Consiliu în temeiul articolului 43 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 37 CE), prevedea, la articolul 19, adoptarea de către Consiliu, cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei, a normelor generale privind un sistem de etichetare a cărnii de vită și mânzat începând cu data de 1 ianuarie 2000.
On that basis, the Council had adopted a regulation, which was challenged by the Parliament on the ground of the illegality of the secondary legal basis; this the Council claimed, permitted the adoption, by means of a simplified decision-making procedure which did not provide for consultation of the European Parliament, not of an implementing measure, but of a legislative act within the context of the common agricultural policy, ignoring Article 37 EC.
În acest temei, Consiliul a adoptat un regulament, contestat de Parlamentul European pe motivul nelegalității temeiului juridic derivat, care ar permite adoptarea, printr-o procedură decizională simplificată care nu prevede consultarea Parlamentului European, a unui act legislativ, iar nu a unei măsuri de executare în cadrul politicii agricole comune, încălcând astfel dispozițiile articolului 37 CE.
Pointing out that the contested regulation did not contain general rules for a compulsory beef-labelling system but aimed to prolong the optional labelling system beyond 31 December 1999, the Court concluded that this was not covered by the powers conferred by the basic regulation and that the regulation sought in fact to amend that basic regulation.
Arătând că regulamentul atacat nu conținea normele generale ale unui sistem de etichetare obligatorie a cărnii de vită și mânzat, ci avea ca obiect prorogarea sistemului de etichetare facultativă după data de 31 decembrie 1999, Curtea a dedus de aici că acest regulament nu se încadrează în abilitarea conferită prin regulamentul de bază și că, în realitate, tinde la modificarea acestuia din urmă.