natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 6(1) of the Directive, entitled ‘Limitation of the effects of a trade mark’, provides:
Articolul 6 din directivă, intitulat „Limitarea efectelor mărcii”, prevede la alineatul (1):
Article 12(2) of the Directive, entitled ‘Grounds for revocation’, states:
Articolul 12 din directivă, intitulat „Cauze de decădere”, prevede la alineatul (2):
‘A trade mark shall … be liable to revocation if, after the date on which it was registered,
„Titularul unei mărci poate fi decăzut din drepturile sale […] atunci când, după data înregistrării sale, marca:
(a) in consequence of acts or inactivity of the proprietor, it has become the common name in the trade for a product or service in respect of which it is registered;
(a) a devenit, prin activitatea sau inactivitatea titularului său, desemnarea uzuală în comerț a unui produs sau a unui serviciu pentru care ea este înregistrată;
Adidas AG is the proprietor of figurative trade marks composed of three vertical, parallel stripes of equal width which are featured on the sides of sports and leisure garments in a colour which contrasts with the basic colour of those garments.
Societatea adidas AG este titulara unor mărci figurative constituite din trei benzi verticale paralele, de aceeași lățime, care sunt aplicate lateral pe articolele de îmbrăcăminte pentru sport și activități recreative, benzi a căror culoare contrastează cu principala culoare a respectivelor articole de îmbrăcăminte.
Adidas Benelux BV is the holder of an exclusive licence for the Benelux countries granted by adidas AG.
Societatea adidas Benelux BV este titulara unei licențe exclusive pentru Benelux, acordată de societatea adidas AG.
Marca Mode, C & A, H & M and Vendex are competing undertakings operating in the textile trade.
Marca Mode, C & A, H & M și Vendex sunt întreprinderi concurente care au drept activitate comerțul cu articole textile.
Having found that some of those competitors had begun to market sports and leisure garments featuring two parallel stripes, the colour of which contrasts with the basic colour of those garments, adidas AG and adidas Benelux BV (together, ‘adidas’) brought interlocutory proceedings before the Rechtbank te Breda (local court of Breda) against H & M and an action on the merits against Marca Mode and C & A for prohibition of the use by those undertakings of any sign consisting of the threestripe logo registered by adidas or a motif similar to it, such as the motif with two parallel stripes used by those undertakings.
În urma constatării faptului că unii dintre acești concurenți au început să pună în vânzare articole de îmbrăcăminte pentru sport și activități recreative pe care figurează două benzi paralele a căror culoare contrastează cu principala culoare a articolelor respective, adidas AG și adidas Benelux BV (denumite în continuare, împreună, „adidas”) au introdus la Rechtbank te Breda o procedură privind măsurile provizorii, precum și o acțiune pe fond împotriva societăților Marca Mode și C & A, solicitând să se interzică acestor întreprinderi folosirea oricărui semn constituit din motivul cu trei benzi înregistrat la cererea societății adidas sau dintr-un motiv asemănător acestuia, precum motivul cu două benzi paralele utilizat de aceste întreprinderi.
Marca Mode, C & A, H & M and Vendex have, for their part, brought applications before the Rechtbank te Breda for a declaration that they are free to place two stripes on their sports and leisure garments for decorative purposes.
Marca Mode, C & A, H & M și Vendex au formulat, la rândul lor, cereri la Rechtbank te Breda, solicitând instanței să declare că aceste întreprinderi sunt libere să aplice două benzi cu rol decorativ pe articolele de îmbrăcăminte pentru sport și activități recreative.
By judgment of 2 October 1997, the president of the Rechtbank te Breda made an interlocutory order against H & M to refrain from using in Benelux the sign consisting of the threestripe logo registered by adidas or any other sign similar to it, such as the two-stripe motif used by H & M.
Printr-o hotărâre din 2 octombrie 1997, președintele Rechtbank te Breda, pronunțându-se cu privire la cererea de măsuri provizorii, a obligat societatea H & M să înceteze utilizarea în Benelux a semnului constituit din motivul cu trei benzi înregistrat la cererea societății adidas sau oricare alt semn asemănător acestuia, precum motivul cu două benzi utilizat de societatea H & M.
By an interlocutory judgment of 13 October 1998 the Rechtbank te Breda held that the trade marks owned by adidas had been infringed.
Printr-o hotărâre interlocutorie din 13 octombrie 1998, Rechtbank te Breda sa pronunțat în sensul că sa adus atingere mărcilor a căror titulară este adidas.
Appeals against the judgments of 2 October 1997 and 13 October 1998 were brought before the Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch (regional appeal court of ‘s-Hertogenbosch).
Hotărârile din 2 octombrie 1997 și din 13 octombrie 1998 au fost atacate cu apel la Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch.
By judgment of 29 March 2005, the Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch set aside the judgments of 2 October 1997 and 13 October 1998 and, giving a ruling on the dispute, rejected both the application of adidas and those of Marca Mode, C & A, H & M and Vendex on the ground, first, that the trade marks owned by adidas had not been infringed and, secondly, that the scope of the applications made by Marca Mode, C & A, H & M and Vendex was too general.
Printr-o hotărâre din 29 martie 2005, Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch a anulat Hotărârile din 2 octombrie 1997 și din 13 octombrie 1998 și, pronunțându-se asupra litigiului, instanța a respins atât cererea societății adidas, cât și cererile societăților Marca Mode, C & A, H & M și Vendex pe motivul că, pe de o parte, nu sa adus atingere mărcilor a căror titulară este adidas și, pe de altă parte, că cererile formulate de societățile Marca Mode, C & A, H & M și Vendex au un obiect prea general.
The Gerechtshof te ‘s-Hertogenbosch stated that a threestripe motif such as that registered by adidas is not very distinctive per se but that, owing to the investment in advertising by adidas, the marks it owned had acquired considerable distinctive character and become well known.
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch a precizat că un motiv constituit din trei benzi precum cel care a fost înregistrat la cererea societății adidas este, în sine, puțin distinctiv, însă, datorită eforturilor publicitare depuse de adidas, mărcile a căror titulară este aceasta au dobândit un caracter distinctiv considerabil și au devenit mărci de notorietate.
Those marks therefore enjoyed wide protection so far as concerns the threestripe logo.
Mărcile menționate s-ar bucura, prin urmare, de o protecție extinsă în ceea ce privește motivul cu trei benzi.
However, given that stripes and simple stripe logos are, generally, signs which must remain available and do not therefore lend themselves to exclusive rights, the marks owned by adidas cannot afford any protection against the use of two-stripe motifs.
Totuși, având în vedere că benzile și motivele simple constituite din benzi sunt, în principiu, semne care trebuie să rămână disponibile și care nu sunt compatibile cu un drept exclusiv, mărcile a căror titulară este societatea adidas nu pot oferi nicio protecție împotriva utilizării unor motive cu două benzi.
Having appealed on a point of law to the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands), adidas takes the view that, in the scheme of the system set up by the Directive, the requirement of availability must be taken into account only when the grounds for refusal or invalidity provided for in Article 3 of the Directive apply.
În cadrul recursului în casație formulat la Hoge Raad der Nederlanden, adidas consideră că, în mecanismul sistemului instituit de directivă, cerința disponibilității trebuie să fie luată în considerare numai în ipoteza aplicării motivelor de refuz sau de nulitate prevăzute la articolul 3 din directivă.
It is in those circumstances that the Hoge Raad der Nederlanden decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
În aceste condiții, Hoge Raad der Nederlanden a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
‘(1) In the determination of the extent to which protection should be given to a trade mark formed by a sign which does not in itself have any distinctive character or by a designation which corresponds to the description in Article 3(1)(c) of the Directive … but which has become a trade mark through the process of becoming customary (“inburgering”) and has been registered, should account be taken of the general interest in ensuring that the availability of given signs is not unduly restricted for other traders offering the goods or services concerned (“Freihaltebedürfnis”)?
„1) Pentru determinarea întinderii protecției unei mărci care, deși constă într-un semn ce nu prezintă în mod intrinsec un caracter distinctiv sau într-o indicație care corespunde descrierii prevăzute la articolul 3 alineatul (1) litera (c) din directivă […], dar care a dobândit totuși un caracter distinctiv prin utilizare («inburgering») și a fost înregistrată ca atare, este necesar să se țină seama de interesul general de a nu îngrădi în mod nejustificat disponibilitatea anumitor semne pentru ceilalți participanți la viața economică ce oferă produsele și serviciile în cauză («Freihaltebedürfnis»)?
(2) If the answer to Question 1 is in the affirmative: does it make any difference whether the signs which are referred to therein and which are to be held available are seen by the relevant public as being signs used to distinguish goods or merely to embellish them?
2) În cazul în care se răspunde afirmativ la prima întrebare, se schimbă situația în această privință în cazul în care semnele respective, a căror disponibilitate se cere garantată, sunt considerate de către publicul interesat semne distinctive ale unor produse sau simple elemente de decor ale acestora?
(3) If the answer to Question 1 is in the affirmative: does it, further, make any difference whether the sign contested by the holder of a trade mark is devoid of distinctive character, within the terms of Article 3(1)(b) of the Directive … or contains a designation, within the terms of Article 3(1)(c) of the Directive?’
3) În cazul în care se răspunde afirmativ la prima întrebare, se schimbă situația, de asemenea, în această privință, după cum semnul contestat de către titularul mărcii este lipsit de caracter distinctiv în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din directivă […] sau acesta constă într-o indicație dintre cele menționate la articolul 3 alineatul (1) litera (c) din directivă?”
By its questions, which must be examined together, the national court asks, essentially, to what extent it is necessary to take into account the general interest in not unduly restricting the availability of certain signs in the assessment of the scope of the exclusive rights of the trade mark proprietor.
Prin întrebările adresate, care trebuie să fie examinate împreună, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească în ce măsură trebuie să se țină seama de interesul general care constă în a nu restrânge în mod nejustificat disponibilitatea anumitor semne atunci când se apreciază întinderea dreptului exclusiv al titularului unei mărci.
That court set out that question having regard to the three stripe-logo registered by adidas, which has acquired distinctive character through use.
Instanța menționată a formulat această cerere în ceea ce privește motivul cu trei benzi înregistrat la cererea societății adidas, care a dobândit un caracter distinctiv prin utilizare.
In particular, it asks whether, when third parties use identical or similar signs to the mark in question without the permission of the proprietor of that mark and rely on the requirement of availability in support of that use, it is important to know whether or not those signs are regarded as decorative by the relevant public, whether or not they are devoid of distinctive character within the meaning of Article 3(1)(b) of the Directive and whether or not they are descriptive within the meaning of Article 3(1)(c) of the Directive.
În special, în ipoteza în care semne identice sau asemănătoare cu marca în cauză sunt utilizate, fără consimțământul titularului acesteia, de către terți care invocă cerința disponibilității în sprijinul acestei utilizări, instanța de trimitere solicită să se stabilească în ce măsură este relevant aspectul dacă semnele respective sunt sau nu sunt considerate de publicul interesat elemente de decor, dacă sunt sau nu sunt lipsite de caracter distinctiv în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din directivă și dacă au sau nu au un caracter descriptiv în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (c) din directivă.
As the Court has previously held, that requirement of availability is the reason underlying certain grounds for refusal of registration set out in Article 3 of the Directive
Astfel cum Curtea a hotărât deja, această cerință a disponibilității este temeiul care stă la baza anumitor motive de refuz al înregistrării prevăzute la articolul 3 din directivă (a se vedea printre altele, în acest sens, Hotărârea din 4 mai 1999, Windsurfing
Further, Article 12(2)(a) of the Directive provides that a trade mark is liable to revocation if, after the date on which it was registered, in consequence of acts or in activity of the proprietor, it has become the common name in the trade for a product or service in respect of which it is registered.
În plus, articolul 12 alineatul (2) litera (a) din directivă prevede că titularul unei mărci poate fi decăzut din drepturi atunci când, după data înregistrării sale, marca a devenit, datorită activității sau inactivității titularului său, denumirea uzuală în comerț a produsului sau a serviciului pentru care este înregistrată.
By that provision, the Community legislature balanced the interests of the trade mark proprietor against those of his competitors in the availability of signs (see Case C-145/05 Levi Strauss [2006] ECR I-3703, paragraph 19).
Prin intermediul acestei dispoziții, legiuitorul comunitar a pus în balanță interesele titularului mărcii și pe cele ale concurenților săi în legătură cu disponibilitatea semnelor (a se vedea Hotărârea din 27 aprilie 2006, Levi Strauss, C-145/05, Rec., p. I-3703, punctul 19).
Accordingly, if it is established that the requirement of availability plays an important role in the framework of Articles 3 and 12 of the Directive, it is clear that the present reference for a preliminary ruling falls outside that framework since it raises the question of whether the requirement of availability constitutes a criterion, after registration of a trade mark, for the purposes of defining the scope of the exclusive rights of the proprietor of the mark.
Deși se dovedește astfel că cerința disponibilității joacă un rol relevant în cadrul articolelor 3 și 12 din directivă, se impune constatarea că prezenta cerere de pronunțare a unei întrebări preliminare depășește acest cadru, în măsura în care ridică problema dacă cerința disponibilității constituie un criteriu de apreciere, ulterior înregistrării unei mărci, pentru delimitarea întinderii dreptului exclusiv al titularului mărcii.
Marca Mode, C & A, H & M and Vendex do not seek to obtain a declaration of invalidity within the meaning of Article 3 or rev -ocation within the meaning of Article 12, but plead the need for the availability of stripe motifs other than that registered by adidas in order to argue their right to use those motifs without the consent of the latter.
Întradevăr, Marca Mode, C & A, H & M și Vendex nu urmăresc să obțină declararea nulității în sensul articolului 3 menționat sau decăderea din drepturi în sensul articolului 12, ci invocă necesitatea unei disponibilități a motivelor cu benzi, altele decât cel înregistrat la cererea societății adidas, pentru a putea beneficia de dreptul de a revendica motivele în cauză fără consimțământul acesteia.
When a third party relies on the requirement of availability to argue its right to use a sign other than that registered by the trade mark proprietor, the relevance of such an argument cannot be assessed under Articles 3 and 12 of the Directive, but must be examined in the light of Article 5 of the Directive, which concerns the protection of the registered mark against use by third parties, as well as of Article 6(1)(b) of the Directive, if the sign in question comes within the scope of that provision.
Or, în cazul în care un terț se prevalează de cerința disponibilității pentru a-și revendica dreptul de a utiliza un semn, altul decât cel înregistrat de titularul mărcii, pertinența unui astfel de argument nu poate fi apreciată în cadrul articolelor 3 și 12 din directivă, ci trebuie examinată în cadrul articolului 5 din directivă, care privește protecția mărcii înregistrate împotriva utilizării unor semne de către terți, precum și în cadrul articolului 6 alineatul (1) litera (b) din directivă, dacă semnul în cauză intră în domeniul de aplicare al acestei dispoziții.
Interpretation of Article 5(1)(b) of the Directive
Cu privire la interpretarea articolului 5 alineatul (1) litera (b) din directivă
In conferring on the proprietor of a trade mark the right to prevent all third parties from using an identical or similar sign, where there is a likelihood of confusion, and in setting out the uses of such a sign which may be prohibited, Article 5 of the Dir -ective seeks to protect that proprietor from uses of signs likely to infringe that trade mark (see, to that effect, Levi Strauss, paragraph 14).
În măsura în care conferă titularului unei mărci dreptul de a interzice oricărui terț utilizarea unui semn identic sau similar, în cazul în care există un risc de confuzie, și prin faptul că indică anumite moduri de utilizare ale unui astfel de semn care pot fi interzise, articolul 5 din directivă urmărește să îl protejeze pe acel titular împotriva utilizării unor semne care pot aduce atingere mărcii (a se vedea în acest sens Hotărârea Levi Strauss, citată anterior, punctul 14).
The likelihood of confusion is the specific condition of the protection conferred by the trade mark, in particular against use by third parties of non-identical signs.
Riscul de confuzie constituie condiția specifică a protecției conferite de marca înregistrată, în special împotriva utilizării de către terți a unor semne care nu sunt identice.
According to the 10th recital in the preamble to the Directive, the appreciation of such likelihood ‘depends on numerous elements and, in particular, on the recognition of the trade mark on the market, of the association which can be made with the used or registered sign, of the degree of similarity between the trade mark and the sign and between the goods or services identified’.
Potrivit celui de al zecelea considerent al directivei, aprecierea existenței unui astfel de risc „depinde de numeroși factori și, în primul rând, de cunoașterea mărcii pe piață, de asocierea care poate fi făcută cu semnul utilizat sau înregistrat, de gradul de similitudine între marcă și semn și între produsele și serviciile desemnate”.
As is apparent form the wording of Article 5(1)(b) of the Directive and the caselaw cited, the answer to the question as to whether there is a likelihood of confusion must be based on the perception by the
Întradevăr, astfel cum rezultă din conținutul articolului 5 alineatul (1) litera (b) din directivă și din jurisprudența citată anterior, răspunsul la întrebarea dacă există un risc de confuzie
ADIDAS AND ADIDAS BENELUX public of the goods covered by the mark of the proprietor on the one hand and the goods covered by the sign used by the third party on the other.
ADIDAS ȘI ADIDAS BENELUX trebuie să se întemeieze pe percepția pe care publicul o are cu privire la produsele acoperite de marca titularului, pe de o parte, și cu privire la produsele acoperite de semnul utilizat de terț, pe de altă parte.
Moreover, signs which must, generally, remain available for all economic operators are likely to be used abusively with a view to creating confusion in the mind of the consumer.
În plus, semnele care trebuie, în principiu, să rămână disponibile pentru ansamblul operatorilor economici sunt susceptibile de a fi utilizate în mod abuziv în scopul de a crea o confuzie în mintea consumatorului.
If, in such a context, the third party could rely on the requirement of availability to use a sign which is nevertheless similar to the trade mark freely without the proprietor of the latter being able to oppose that use by pleading likelihood of confusion, the effective application of Article 5(1) of the Directive would be undermined.
În cazul în care, într-un asemenea context, terțul s-ar putea prevala de cerința disponibilității pentru a utiliza neîngrădit un semn, deși acesta este similar mărcii, fără ca titularul acesteia să se poată opune prin invocarea unui risc de confuzie, s-ar aduce atingere aplicării efective a normei prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (b) din directivă.
That consideration applies in particular to stripe motifs.
Acest considerent este valabil și pentru motivele constituite din benzi.
As adidas recognised in the introduction to its observations, stripe motifs as such are available and may therefore be placed in a vast number of ways on sports and leisure garments by all operators.
Astfel cum a recunoscut societatea adidas în partea introductivă a observațiilor sale, motivele constituite din benzi ca atare sunt disponibile și pot fi aplicate în multiple moduri pe articolele de îmbrăcăminte pentru sport și activități recreative de către toți operatorii.
Nonetheless, the competitors of adidas cannot be authorised to infringe the threestripe logo registered by adidas by placing on the sports and leisure garments marketed by them stripe motifs which are so similar to that registered by adidas that there is a likelihood of confusion in the mind of the public.
Cu toate acestea, concurenților societății adidas nu le poate fi permis să aducă atingere motivului cu trei benzi înregistrat la cererea acesteia prin aplicarea, pe articolele de îmbrăcăminte pentru sport și activități recreative pe care le comercializează, de motive cu trei benzi care să fie similare într-un asemenea grad cu cel înregistrat la cererea societății adidas încât să existe, în mintea publicului, un risc de confuzie.
It is for the national court to determine whether such a likelihood of confusion exists.
Sarcina de a verifica dacă există un astfel de risc va reveni instanței naționale.
For the purpose of that determination, it is useful to examine the national court’s question seeking to ascertain whether it is important to determine whether the public perceives the sign used by the third party as mere decoration of the goods in question.
În vederea acestei verificări, este util să se examineze întrebarea instanței de trimitere privind problema dacă trebuie să se verifice în ce măsură publicul percepe semnul utilizat de terți ca pe un simplu element de decor al produsului respectiv.
In that respect, it should be pointed out that the public’s perception that a sign is a decoration cannot constitute a restriction on the protection conferred by Article 5(1)(b) of the Directive when, despite its decorative nature, that sign is so similar to the registered trade mark that the relevant public is likely to perceive that the goods come from the same undertaking or, as the case may be, from economically-linked undertakings.
În această privință, trebuie să se arate că perceperea de către public a unui semn ca fiind un element de decor nu poate împiedica protecția conferită de articolul 5 alineatul (1) litera (b) din directivă în ipoteza în care, în pofida caracterului său decorativ, semnul în cauză prezintă o similitudine cu marca înregistrată, astfel încât publicul interesat ar putea crede că produsele provin de la aceeași întreprindere sau, eventual, de la întreprinderi legate din punct de vedere economic.