natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any event, even if the Commission had carried out such an examination, the RES would not satisfy the strict quid pro quo condition, essentially for three reasons.
În orice caz, chiar în ipoteza în care Comisia ar fi efectuat o astfel de analiză, RES nu ar răspunde condiției de strictă necesitate în principal pentru trei motive.
First, even on the assumption that the PMI obligations could, at least in part, be classified as SGEI obligations, they would not create a financial burden for PMI insurers, including the VHI.
În primul rând, chiar presupunând că obligațiile ASP ar putea fi calificate, cel puțin parțial, drept obligații SIEG, acestea nu ar crea o sarcină financiară pentru asigurătorii ASP, inclusiv VHI.
The applicants submit that, as is apparent from section 3 of the report prepared by the consultants NERA, as annexed to the application (‘the NERA report’), PMI obligations do not prevent insurers from safeguarding their profitability, in particular by adopting commercial measures.
Potrivit reclamantelor, după cum reiese din secțiunea 3 din raportul consultantului NERA, astfel cum a fost prezentat în anexa cererii (denumit în continuare „raportul NERA”), obligațiile ASP nu îi împiedică pe asigurătorii ASP să își păstreze rentabilitatea, în special prin intermediul unor măsuri comerciale.
Thus, they can protect themselves against bad risks by refusing new members over the age of 65 or imposing long waiting periods for people who are ill.
Astfel, aceștia ar putea să se protejeze împotriva riscurilor „rele” refuzând afiliați noi în vârstă de peste 65 de ani sau impunând perioade lungi de așteptare persoanelor bolnave.
Similarly, PMI insurers are able to adjust their
De asemenea, asigurătorii ASP ar fi capabili să ajusteze condițiile
They can therefore segment the market according to the risk insured and offset the higher expenses associated with bad risks by charging higher premiums.
Prin urmare, aceștia ar putea segmenta piața în funcție de riscul asigurat și ar putea compensa cheltuielile mai importante legate de riscurile „rele” prin intermediul unor prime mai ridicate.
Second, even on the assumption that the PMI obligations entail costs, the RES would not be capable of compensating for them.
În al doilea rând, chiar presupunând că obligațiile ASP determină costuri, RES nu le-ar putea compensa.
The RES payments are not in any way related to the PMI obligations and any costs which those obligations might generate, but are calculated on the basis of the difference in deemed risk profiles between PMI insurers, as measured by the ‘market equalisation percentage’.
Plățile RES nu ar fi nicidecum legate de obligațiile ASP și de costurile pe care acestea le-ar putea eventual genera, ci ar fi calculate pe baza variabilei riscurilor dintre asigurătorii ASP, măsurată prin „procentul de egalizare a pieței”.
However, the calculation of that risk differential likewise bears no relation to the calculation of the costs attributable to the PMI obligations for which the RES is intended to compensate.
Or, stabilirea acestei variabile a riscurilor nu ar depinde nici de calcularea costurilor ocazionate de obligațiile ASP a căror compensare este avută în vedere de RES.
Such an exercise would involve in particular separating those costs from the costs of other activities and quantifying them, measuring the relevant revenues and determining reasonable profits.
Un astfel de exercițiu ar implica în special diferențierea costurilor respective de costurile care rezultă din alte activități și cuantificarea acestora, măsurarea veniturilor pertinente și calcularea unui beneficiu rezonabil.
The applicants contend that the defendant’s argument in the defence confirms that the RES is in reality intended to compensate for the cost of providing the PMI services as such.
Reclamantele precizează că argumentația pârâtei expusă în memoriul său în apărare ar confirma că RES este în realitate menit să compenseze costul prestării serviciilor ASP ca atare.
However, in the light of the contested decision, those services do not in any event constitute SGEIs.
Or, în raport cu decizia atacată, acestea din urmă nu reprezintă în niciun caz SIEG.
An abstract relationship between the PMI obligations and the costs of each PMI insurer is not sufficient and does not meet the requirement that the RES be strictly limited to any (clearly quantified) costs arising from the PMI obligations.
O relație abstractă între obligațiile ASP și costurile fiecărui asigurător ASP nu ar fi suficientă și nu ar răspunde cerinței limitării stricte a RES la eventualele costuri (cuantificate în mod clar) generate de obligațiile ASP.
Last, Ireland’s argument that the specific financial burden associated with PMI obligations might consist in ‘the difference between the market community rate and the cost of the insurer’s own claims’ cannot succeed, in particular because there is no link with the actual costs occasioned by the settlement of claims.
În sfârșit, argumentul Irlandei potrivit căruia sarcina financiară specifică legată de obligațiile ASP ar putea consta în „diferența dintre tariful comun al pieței și costul aferent propriilor solicitări ale asigurătorului” nu poate fi admis, ținând cont, în special, de lipsa legăturii cu costurile efective ocazionate de achitarea cererilor de rambursare.
Third, the RES is not even capable of compensating for the ‘bad risks’ of PMI insurers.
În al treilea rând, RES nu ar fi nici chiar de natură să compenseze riscurile „rele” ale asigurătorilor ASP.
On the contrary, as stated in section 4.2 of the NERA report, the RES does not take account of the premiums and receipts of the PMI insurer.
Dimpotrivă, astfel cum s-ar fi expus în secțiunea 4.2 din Raportul NERA, RES nu ia în considerare primele și veniturile asigurătorului ASP.
Because of that, the RES ignores the fact that extra claims costs of higher-risk members are in fact offset by higher premiums.
Procedând astfel, RES ar ignora că, în realitate, costurile cererilor de rambursare suplimentare ale clienților care prezintă un risc ridicat sunt compensate prin intermediul unor prime mai ridicate.
If those revenues are not taken into account, it is not possible to assess whether ‘bad risks’ result in a net financial burden for the PMI insurer which merits compensation.
Or, neluând în calcul aceste venituri, nu ar fi posibil să se aprecieze dacă din riscurile „rele” rezultă o sarcină financiară netă a asigurătorului ASP care trebuia compensată.
(5) The fourth condition: comparison with an efficient undertaking
5) Cu privire la a patra condiție, referitoare la comparația cu o întreprindere eficientă
Last, the applicants refer to the fourth Altmark condition (paragraph 93), namely that where the undertaking which is to discharge public service obligations, in a specific case, is not chosen pursuant to a public procurement procedure which would allow for the selection of the tenderer capable of providing those services at the least cost to the community, the level of compensation needed must be determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, well run and adequately provided with means so as to be able to meet the necessary public service requirements, would have incurred in discharging those obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging the obligations.
În sfârșit, reclamantele amintesc a patra condiție enunțată în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus (punctul 93), potrivit căreia, atunci când alegerea întreprinderii care va fi însărcinată cu executarea obligațiilor de serviciu public, într-un caz concret, nu se efectuează în cadrul unei proceduri de achiziție publică ce poate să permită selecționarea candidatului apt să presteze aceste servicii la un cost minim pentru colectivitate, nivelul compensației necesare trebuie stabilit pe baza unei analize a costurilor pe care o întreprindere medie, bine administrată și dotată în mod adecvat cu mijloace în scopul de a putea satisface cerințele de serviciu public impuse, le-ar fi suportat pentru executarea acestor obligații, ținând cont de veniturile aferente, precum și de un beneficiu rezonabil pentru executarea acestor obligații.
The applicants observe that that condition essentially means that, in the absence of a public procurement procedure, the level of compensation must be determined, according to the criteria set out at paragraph 117 above, by reference to what would have been required by a (hypothetical) efficient undertaking rather than by reference to the subjective costs of a particular undertaking.
Reclamantele arată că această condiție implică în principal faptul că, în lipsa unei proceduri de achiziție publică, nivelul de compensare trebuie stabilit, potrivit criteriilor evocate la punctul 117 de mai sus, mai curând prin referire la ceea ce ar fi fost solicitat de o întreprindere (ipotetică) eficientă, decât prin referire la costurile subiective ale unei întreprinderi particulare.
Furthermore, that quantification exercise concerning the beneficiary undertaking must be accompanied by a comparison with the costs and profits of other undertakings in the sector or with what would reasonably be expected in that regard in conditions of competition.
În plus, acest exercițiu de cuantificare privind întreprinderea beneficiară ar trebui însoțit de un exercițiu de comparație cu costurile și cu beneficiile altor întreprinderi din acest sector sau cu ceea ce s-ar aștepta în mod rezonabil în această privință în condiții de concurență.
As the Commission correctly asserted in its decision of 3 May 2005 not to raise objections to the risk equalisation scheme and retention of reserves set up by the Netherlands authorities in the health insurance sector, the compensation must be limited to the extraordinary costs of an efficient operator, taking the premiums into account (Commission decision of 3 May 2005 relating to State aid N 541/04 and N 542/04 — Netherlands — Risk equalisation scheme and retention of reserves, OJ 2005 C 324, p.
Astfel cum Comisia ar fi afirmat în mod întemeiat în Decizia din 3 mai 2005 de a nu ridica obiecții împotriva sistemului de ajustare a riscurilor și de reținere a rezervelor instituit de autoritățile olandeze în sectorul asigurărilor de sănătate, compensarea trebuie limitată la costurile extraordinare ale unui operator eficient ținând cont de prime (Decizia Comisiei din 3 mai 2005 privind ajutoarele de stat N 541/04 și N 542/04 — Țările de Jos — Sistem de ajustare a riscurilor și de reținere a rezervelor, JO 2005, C 324, p.
28; ‘the Netherlands RES decision’).
28, denumită în continuare „Decizia privind RES olandez”).
The applicants maintain that the fourth Altmark condition is not satisfied in this case, as there was no comparison with an efficient undertaking.
Reclamantele susțin că a patra condiție din Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus, nu este îndeplinită în speță întrucât nu sa efectuat comparația cu o întreprindere eficientă.
They contend that the Commission did not even consider whether the costs incurred by the VHI in complying with the PMI obligations were comparable to those which would have
În opinia acestora, Comisia nu a analizat nici măcar aspectul dacă eventualele costuri ale VHI care rezultă din respectarea obligațiilor ASP sunt
For the purpose of estimating the risk differential, the RES provides neither a reference point for assessing efficiency nor a mechanism for comparing the pricing, contract design and risk management practices of the PMI insurers by reference to those of an efficient operator.
Acestea arată că, pentru a estima variabila riscurilor, RES nu prevede nici un punct de referință pentru a aprecia eficiența, nici un mecanism pentru a compara prețurile, precum și structura contractelor și practicile de gestionare a riscurilor asigurătorilor ASP în raport cu cele ale unui operator eficient.
The applicants further submit that in the decision on the Netherlands RES, the Commission specifically stated that the compensation paid in that case did not satisfy the fourth Altmark condition.
Acestea adaugă că, în Decizia privind RES olandez, Comisia a indicat tocmai faptul că aceste compensații plătite nu îndeplinesc a patra condiție enunțată în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus.
(ii) Arguments of the defendant
ii) Argumentele pârâtei
The defendant makes the preliminary observation that the contested decision relies first on the caselaw that was current at the date of its adoption, notably the judgment in Ferring, paragraph 41 above, to support the conclusion that the RES is not State aid.
În prealabil, pârâta arată că, pentru a concluziona că RES nu reprezintă un ajutor de stat, decizia atacată se referă mai întâi la jurisprudența existentă la data adoptării sale, în special la Hotărârea Ferring, punctul 41 de mai sus.
Since the adoption of that decision, however, the Court of Justice, in Altmark, has refined the conditions laid down in Ferring.
Totuși, de la adoptarea deciziei respective, Curtea ar fi adus îmbunătățiri, în cadrul Hotărârii Altmark, punctul 89 de mai sus, condițiilor formulate în Hotărârea Ferring.
However, according to the defendant, the implications of Altmark are not determinative of the present proceedings, since the contested decision also relies on Article 86(2) EC when it concludes that even if the RES does constitute State aid it is none the less compatible with the common market.
Cu toate acestea, în opinia pârâtei, implicațiile Hotărârii Altmark nu sunt determinante pentru prezenta procedură, din moment ce decizia atacată se întemeiază de asemenea pe articolul 86 alineatul (2) CE pentru a declara că deși RES reprezintă un ajutor de stat, acesta este compatibil cu piața comună.
The defendant states that, for that reason, it will concentrate its submissions on Article 86(2) EC and will submit no argument in respect of the plea alleging infringement of Article 87(1) EC.
Pârâta arată că, pentru acest motiv, își concentrează argumentația asupra articolului 86 alineatul (2) CE astfel încât nu prezintă argumente cu privire la motivul întemeiat pe încălcarea articolului 87 alineatul (1) CE.
(iii) Arguments of Ireland and of the VHI
iii) Argumentele Irlandei și ale VHI
Ireland maintains that the reasoning of the Court of Justice in Altmark is essentially that followed in Case 240/83 ADBHU [1985] ECR 531, paragraphs 3 and 18),
Irlanda susține că raționamentul Curții în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus, este, în esență, acela urmat în Hotărârea din 7 februarie 1985 ADBHU (240/83, Rec.,
BUPA AND OTHERS v COMMISSION and Ferring, paragraph 41 above (paragraph 27).
531, punctele 3 și 18) și în Hotărârea Ferring, punctul 41 de mai sus (punctul 27).
Ireland and the VHI are also of the opinion that, contrary to the applicants’ contention, the RES and the Commission’s findings in that regard in the contested decision satisfy all the conditions laid down in Altmark.
În plus, Irlanda și VHI consideră că, în contradicție cu susținerile reclamantelor, RES, precum și aprecierea Comisiei în decizia atacată în această privință îndeplinesc toate condițiile stabilite de Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus.
(iv) Arguments of the Kingdom of the Netherlands
iv) Argumentele Regatului Țărilor de Jos
Like the defendant, the Kingdom of the Netherlands observes that the present dispute turns essentially on the interpretation of Article 86(2) EC and that, accordingly, it intends to confine its intervention to the interpretation of that provision and in particular of the concept of SGEI and the conditions of its application to an undertaking.
Asemenea pârâtei, Regatul Țărilor de Jos arată că prezentul litigiu privește în esență interpretarea articolului 86 alineatul (2) CE și că, prin urmare, înțelege să își limiteze intervenția la interpretarea acestei dispoziții și, în special, a noțiunii de SIEG și a condițiilor de aplicare a acesteia în cazul unei întreprinderi.
(b) The plea alleging misapplication of Article 86(2) EC
b) Cu privire la motivul întemeiat pe o greșită aplicare a articolului 86 alineatul (2) CE i) Argumentele reclamantelor
(1) Preliminary observation
1) Observație prealabilă
The applicants maintain that the Commission’s finding that in any event any aid element in the RES can be regarded as compatible with the common market pursuant to Article 86(2) EC is not reflected in the operative part of the contested decision and is not supported by a sufficient statement of reasons in that decision. Furthermore,
Reclamantele susțin că aprecierea Comisiei potrivit căreia, în orice caz, eventualele elemente de ajutor ale RES pot fi considerate ca fiind compatibile cu piața comună, în temeiul articolului 86 alineatul (2) CE, nu se reflectă în dispozitivul deciziei atacate și nici nu este susținută de o motivare suficientă a deciziei respective.
In the applicants’ submission, the RES and the associated PMI obligations do not meet the requirements of that provision.
Potrivit reclamantelor, RES și obligațiile ASP aferente acestuia nu îndeplinesc cerințele acestei dispoziții.
(2) The absence of SGEI obligations
2) Cu privire la absența obligațiilor SIEG
In the first place, the applicants submit, as they did in connection with the first plea (see paragraphs 95 to 100 above), that the PMI obligations do not fulfil the strict and objective conditions which SGEI obligations must satisfy under Article 86(2) EC, and examination of which was unlawfully delegated by the Commission to the Irish authorities.
În primul rând, în opinia reclamantelor, astfel cum arată acestea în contextul primului motiv (a se vedea punctele 95-100 de mai sus), obligațiile ASP nu îndeplinesc condițiile obiective și stricte la care trebuie să răspundă obligațiile SIEG în aplicarea articolului 86 alineatul (2) CE și a căror analiză a fost delegată în mod ilegal de către Comisie autorităților irlandeze.
(3) The lack of an act of entrustment of an SGEI mission
3) Cu privire la absența actului de atribuire a unei misiuni SIEG
In the second place, according to the applicants, Article 86(2) EC requires that undertakings be ‘entrusted’ with the operation of SGEIs, which implies that an obligation to provide the services in question is imposed by the public authorities.
În al doilea rând, potrivit reclamantelor, articolul 86 alineatul (2) CE impune ca unele întreprinderi să fie „însărcinate” cu gestionarea unui SIEG, ceea ce implică o obligație impusă de autoritățile publice de a presta serviciul în cauză.
However, as the Commission recognises in its own practice in taking decisions, a mere granting of authorisation to provide such services is not sufficient (Commission Decision 81/1030/EEC of 29 October 1981 relating to a proceeding under Article [82 CE] (IV/29.839 — GVL), OJ 1981 L 370, p.
Or, după cum Comisia ar recunoaște în cadrul propriei sale practici decizionale, simpla autorizare de a presta acest serviciu nu ar fi suficientă (Decizia 81/1030/CEE a Comisiei din 29 octombrie 1981 privind o procedură de aplicare a articolului [82 CE] IV/29.839 — GVL, JO L 370, p.
49, paragraph 66; Decision 97/606, paragraph 14; and decision on the Netherlands RES).
49, punctul 66, Decizia 97/606, punctul 14, și Decizia privind RES olandez).
That condition takes account, in particular, of the universal nature of the SGEI in question, the provision of which must be sheltered only from market forces.
Această condiție ar ține cont în special de caracterul universal al SIEG în cauză, a cărui prestare ar trebui protejată de simplele forțe ale pieței.
However, in this case, with the exception of the requirement imposed on the VHI to offer Plan P, there is no real binding universal service task, within the meaning of Article 86(2) EC, associated with the PMI obligations, but only an authorisation to the operators concerned to provide
Totuși, în speță, cu excepția cerinței impuse VHI de a oferi planul P, nu ar exista o veritabilă misiune de serviciu universal cu caracter obligatoriu, în sensul articolului 86 alineatul (2) CE, legată de obligațiile ASP, ci doar o autorizație acordată operatorilor interesați de a
BUPA AND OTHERS v COMMISSION certain services in compliance with certain regulatory conditions.
BUPA ȘI ALŢII/COMISIA presta anumite servicii respectând anumite obligații legale.
In that regard, the Kingdom of the Netherlands’ attempt to remedy, in the course of the proceedings, the failure in the contested decision to examine the entrustment of an SGEI mission is bound to fail.
În această privință, încercarea Regatului Țărilor de Jos de a remedia, în cursul procedurii, lipsa analizării, în decizia atacată, a atribuirii unei misiuni SIEG ar fi sortită eșecului.
In particular, there is no legal basis for the Kingdom of the Netherlands’ view that an explicit obligation to perform an SGEI mission is not necessary where several undertakings are entrusted with that mission and that it is sufficient if there is a system of authorisation or control.
În special, teza Regatului Țărilor de Jos, potrivit căreia o obligație explicită de a îndeplini o misiune SIEG nu este necesară în cazul în care mai multe întreprinderi sunt însărcinate cu misiunea respectivă și este suficient să existe un sistem de autorizare sau de control, nu ar fi fondată în drept.
In the applicants’ opinion, on the contrary, compliance with Article 86(2) EC necessarily presupposes the entrustment of an SGEI mission by an official act, which is missing in this case.
În opinia reclamantelor, dimpotrivă, respectarea articolului 86 alineatul (2) CE presupune în mod necesar atribuirea unei misiuni SIEG printr-un act oficial, act care ar lipsi în speță.
They refer in that regard to the draft Commission decision on the application of Article 86(2) [EC] to State aid in the form of public service compensation granted to certain undertakings entrusted with the operation of [SGEIs], to the draft Community framework for State aid in the form of public service compensation and to the Netherlands RES decision (section 4.2.1).
În această privință, reclamantele se referă la proiectul de decizie a Comisiei privind aplicarea dispozițiilor articolului 86 alineatul (2) CE ajutoarelor de stat sub formă de compensații de serviciu public acordate anumitor întreprinderi însărcinate cu gestiunea SIEG, la proiectul de încadrare comunitară a ajutoarelor de stat sub formă de compensații de serviciu public și la Decizia privind RES olandez (secțiunea 4.2.1).
(4) The lack of necessity and of proportionality of the RES
4) Cu privire la lipsa necesității și a caracterului proporțional al RES
Preliminary observations
Observații prealabile
In the third place, according to the applicants, in the light of Article 86(2) EC, the application of the EC Treaty competition rules must obstruct the performance of SGEI missions which have been entrusted to the undertaking.
În al treilea rând, potrivit reclamantelor, având în vedere articolul 86 alineatul (2) CE, aplicarea normelor privind concurența din Tratatul CE trebuie să împiedice executarea obligațiilor SIEG cu care întreprinderea a fost însărcinată.
That implies
I-14243, I-14247, punctul 102 și nota de subsol nr. 76).
19, paragraph 10; Case 258/78 Nungesser v Commission [1982] ECR 2015, paragraphs 8 and 9).
19, punctul 10, Hotărârea Curții din 8 iunie 1982, Nungesser/Comisia, 258/78, Rec., p.
The lack of necessity for the RES
Cu privire la lipsa necesității RES
The applicants maintain that the Commission has not demonstrated the necessity for the RES.
În opinia reclamantelor, Comisia nu a demonstrat necesitatea RES.
In that regard, they claim that the Commission made errors affecting the reasoning on which the contested decision is based and errors of fact.
În această privință, Comisia ar fi săvârșit erori care afectează motivarea deciziei atacate, precum și erori de fapt.
As regards the errors affecting the reasoning on which the contested decision is based, the applicants submit that the Commission wrongly concluded that the RES was necessary to ensure the application of the principles of community rating, lifetime cover and open enrolment.
Pe de o parte, în ceea ce privește erorile care afectează motivarea deciziei atacate, Comisia ar fi considerat în mod greșit că RES este necesar pentru a asigura aplicarea principiilor unei tarifări comune, acoperirii pe viață și aderării deschise.