natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission’s reasoning did not correctly take account of that balance, which is explicitly governed by Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001.
Or, raționamentul Comisiei nu ar ține cont în mod corect de acest echilibru, care ar fi reglementat în mod explicit prin articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001.
Similarly, the EDPS considers that data protection rules do not allow the inference of a general right to participate, anonymously, in public activities .
Totodată, AEPD consideră că normele privind protecția datelor nu permit să se deducă un drept general de a participa, în mod anonim, la activități publice.
According to the EDPS, the interest protected in Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 is private life and not the protection of personal data, which is a much broader concept .
Potrivit AEPD, interesul protejat la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 este viața privată, și nu protecția datelor cu caracter personal, care este un concept mult mai larg decât cel al vieții private.
Whilst the name of a participant, mentioned in the minutes of a meeting, falls within the scope of personal data, since the identity of that person would be revealed and the concept of the protection of personal data applies to those data, whether or not they fall within the scope of private life, the EDPS points out that, in the area of professional activities, the disclosure of a name does not normally have any link to private life.
Dacă numele unui participant, menționat în procesulverbal al unei reuniuni, intră în domeniul datelor cu caracter personal, întrucât ar fi dezvăluită identitatea acestei persoane, iar conceptul de protecție a datelor personale este aplicabil acestor date, fie că țin de viața privată sau nu, AEPD amintește că, în cadrul activităților profesionale, divulgarea unui nume nu are, în general, legătură cu viața privată.
The EDPS concludes that the Commission cannot rely on Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 in order to refuse to disclose the names of the persons concerned.
Prin urmare, AEPD deduce că articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 nu poate fi invocat de Comisie pentru a refuza divulgarea numelui persoanelor vizate.
The EDPS concludes that, in any case, on a proper interpretation of Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001, the right to refuse disclosure is not an absolute right, but implies that private life must be affected to an important or considerable extent, which must be assessed having regard to the rules and principles on the protection of personal data.
AEPD concluzionează că, în orice caz, articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 trebuie interpretat în sensul că dreptul de a refuza divulgarea nu este un drept absolut, dar presupune ca viața privată să fie în mod grav sau considerabil afectată, ceea ce trebuie apreciat în lumina normelor și principiilor protecției datelor cu caracter personal.
No general right is conferred on the person concerned to oppose disclosure.
Nu ar exista un drept general recunoscut persoanei vizate de a se opune divulgării.
A person concerned who opposes disclosure must put forward a plausible reason, explaining why disclosure might be harmful to him.
Persoana vizată care se opune divulgării ar trebui să prezinte un motiv plauzibil care să explice de ce divulgarea iar putea aduce prejudicii.
The Commission argues that the application for annulment of the contested decision is unfounded.
Potrivit Comisiei, cererea de anulare a deciziei atacate nu este întemeiată.
It notes that, in this case, what is at issue is the interaction of two rights, namely the right of the public to have access to documents and the right to the protection of private life and data.
Aceasta constată că, în speță, este vorba de interacțiunea a două drepturi, mai precis a dreptului de acces public la documente și a dreptului la protecția vieții private și a datelor.
On the one hand, the right of public access to documents under Regulation No 1049/2001 is generally unrestricted and automatic and is not dependent on the demonstration of any special interest peculiar to the person requesting access .
Pe de o parte, dreptul de acces public la documente conform Regulamentului nr. 1049/2001 ar fi, de regulă, fără restricții și automat și nu ar depinde de interesul particular al persoanei care solicită accesul la un document.
The person making the request is not normally obliged to state reasons justifying it .
Persoana care formulează cererea nu ar fi obligată în mod normal să își motiveze solicitarea.
On the other hand, personal data may only be disclosed lawfully and legitimately according to the basic principles governing the right to privacy and the specific provisions governing the processing of personal data.
Pe de altă parte, datele cu caracter personal nu ar putea fi divulgate în mod corect și legitim decât în temeiul principiilor fundamentale care guvernează dreptul la viață privată și al dispozițiilor specifice aplicabile în materia prelucrării datelor cu caracter personal.
The Commission refers to Article 8 of the ECHR, Article 286 EC and Articles 7 and 8 of the Charter.
Comisia invocă articolul 8 din CEDO, articolul 286 CE și articolele 7 și 8 din cartă.
The provisions of Regulation No 45/2001 require that the person making a request for personal data must establish the necessity for disclosure of such data and the Commission must be satisfied that the data subject’s interests will not be prejudiced.
Dispozițiile din Regulamentul nr. 45/2001 ar impune persoanei care solicită accesul la date cu caracter personal să demonstreze că divulgarea acestor date este necesară, iar Comisiei, să se asigure că divulgarea nu ar aduce atingere intereselor legitime ale persoanei vizate.
However the Ombudsman’s conclusion was based on an interpretation of Directive 95/46, and of the Code of Conduct, which was subsequently disproved by the Court (Case C-41/00 P Interporc v Commission
Or, concluzia Ombudsmanului ar fi întemeiată pe o interpretare a Directivei 95/46 și a codului de conduită, care ar fi fost criticată ulterior de Curte (Hotărârea Curții din 6 martie 2003, Interporc/Comisia, C-41/00 P, Rec., p.
In any event, the conclusive interpretation of the law is not within the remit of either the Ombudsman or the Parliament .
În orice caz, nici Ombudsmanul, nici Parlamentul nu au competența de a da o interpretare definitivă legii.
The Commission argues that the Court has confirmed the position taken by the Commission with regard to the scope of the data protection rules .
Comisia arată că poziția sa cu privire la domeniul de aplicare a normelor privind protecția datelor cu caracter personal a fost confirmată de Curte.
The Court has ruled that the data protection rules, and in particular the principle of proportionality, apply to the publication of individuals’ names even when the individuals a republic employees and the processing is for a public purpose (Joined Cases C-465/00, C-138/01 and C-139/01 Österreichischer Rundfunk and Others [2003] ECR I-4989, paragraph 64).
Aceasta ar fi constatat că normele privind protecția datelor cu caracter personal și în special principiul proporționalității sunt aplicabile în materia publicării numelor persoanelor fizice chiar și în cazul în care este vorba de salariați din sectorul public, iar prelucrarea datelor sa făcut în interes general (Hotărârea Curții din 20 mai 2003, Österreichischer Rundfunk și alții, C-465/00, C-138/01 și C-139/01, Rec., p. I-4989, punctul 64).
That approach, in relation to Directive 95/46, was subsequently confirmed by the Court in Case C-101/01 Lindqvist [2003] ECR I-12971, paragraph 24, according to which the term ‘personal data’ undoubtedly covers the name of a person in conjunction with his telephone number or information about his working conditions or hobbies.
Această abordare referitoare la Directiva 95/46 ar fi fost ulterior confirmată de Curte prin Hotărârea din 6 noiembrie 2003 Lindqvist (C-101/01, Rec., p. I-12971, punctul 24), potrivit căreia noțiunea „date cu caracter personal” cuprinde fără îndoială numele unei persoane asociat coordonatelor sale telefonice sau unor informații referitoare la condițiile sale de muncă sau la modul de petrecere a timpului liber.
The Commission argues that the specific means to reconcile the rights of public access and of privacy and data protection is enshrined in Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001, which should be read in the light of recital 11 of that regulation, which explains that ‘[i]n assessing the exceptions, the institutions should take account of the principles in Community legislation concerning the protection of personal data, in all areas of Union activities’.
Comisia subliniază că metoda specifică ce permite concilierea dreptului de acces public la documente cu dreptul la viață privată și protecția datelor este prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001, care trebuie coroborat cu considerentul (11) al regulamentului menționat, potrivit căruia „[l]a evalua- rea necesității unei exceptări, instituțiile ar trebui să țină seama de principiile consacrate de legislația comunitară în materie de protecție a datelor personale în toate domeniile de activitate ale Uniunii”.
That exception does not have to be balanced with any overriding public interest in disclosure, but specifically requires the Community institutions to refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of privacy and the protection of personal data.
Această excepție nu ar trebui pusă în balanță cu un interes public superior care ar justifica divulgarea documentului vizat, în temeiul Regulamentului nr. 1049/2001, ci ar impune în mod specific instituțiilor comunitare să refuze accesul la un document în cazul în care comunicarea acestuia ar pune în pericol protecția vieții private și protecția datelor cu caracter personal.
The Commission argues that, where processing is lawful and legitimate under Regulation No 45/2001 in a particular case, the exception to the right of public access in Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 does not apply and a document containing personal data must be disclosed.
45/2001, prelucrarea se efectuează în mod legal și corect, excepția la dreptul de acces public prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 nu poate fi invocată, iar documentul conținând date cu caracter personal trebuie să fie divulgat.
Where, however, the processing requested is not lawful and legitimate and the applicant has been unable to demonstrate why disclosure is necessary, the Commission is not required to disclose those data.
În schimb, în cazul în care prelucrarea solicitată ar fi ilegală și incorectă, iar solicitantul nu ar putea dovedi necesitatea divulgării, Comisia nu ar fi obligată să divulge aceste date.
Since, the Commission argues, both rights are of the same nature, importance and degree, they have to be applied together, and, where a request is made for access to a public document containing personal data, a balance must be sought on a case-by-case basis .
Comisia susține că cele două drepturi în discuție având aceeași natură, fiind de aceeași importanță și de același nivel, trebuie aplicate împreună și, în fiecare caz particular referitor la o cerere de acces la un document public conținând date cu caracter personal, ar trebui găsit un echilibru.
The Commission refers in that regard to a report on the situation of Fundamental Rights in the European Union and its Member States, drawn up in 2002 by the EU Network of Independent Experts on Fundamental Rights, according to which ‘while taking into account the possibility of granting only partial access to certain documents, it is essential that the Community institution does not grant right of access to documents when the interests of the applicant do not have any reasonable relationship of proportionality with the resulting violation of the right of the person concerned to protect his privacy regarding the processing of personal data’.
Comisia face referire la un raport asupra situației drepturilor fundamentale în Uniunea Europeană și în statele membre, redactat în anul 2002 de către o rețea UE de experți independenți în materia drepturilor fundamentale CFR-CDF, potrivit căruia „având în vedere posibilitatea de a acorda numai un acces parțial la anumite documente, instituția comunitară nu ar trebu[i] să acorde un drept de acces la documente în cazul în care interesul solicitantului nu prezintă niciun raport rezonabil de proporționalitate cu atingerea adusă în acest mod dreptului persoanei vizate la apărarea vieții sale private în raport cu prelucrarea datelor personale”.
The need for such a balanced approach has also been highlighted by the Data Protection Working Party established under Article 29 of Directive 95/46, in its Opinion 5/2001 of 17 May 2001 on the European Ombudsman Special Report .
Necesitatea unei astfel de abordări echilibrate ar fi fost pusă în evidență de grupul de lucru privind protecția datelor, instituit prin articolul 29 din Directiva 95/46, în Avizul acestuia 5/2001 din 17 mai 2001 cu privire la raportul special al Ombudsmanului.
According to that Opinion:
Potrivit acestui aviz:
‘It should be noted … that the obligation to public disclosure imposed by the legislation on public access to administrative documents does not establish an absolute obligation of openness.
„Trebuie remarcat […] că obligația de divulgare impusă de legislația privind accesul public la documentele administrative nu instituie o obligație absolută de transparență.
It rather makes the obligation to grant access to documents subject to due regard being made of the right to privacy . Therefore, it does not justify unlimited or unfettered disclosure of personal data.
Dimpotrivă, potrivit legislației, obligația de a garanta accesul la documente este subordonată respectării dreptului la viață privată și, în consecință, nu justifică o divulgare nelimitată, fără restricții, a datelor cu caracter personal.
On the contrary, a joint reading of legislation on public access and on data protection normally imposes that an analysis of the circumstances surrounding each situation is made on a case-by-case basis, in order to strike a balance between those two rights .
De altfel, la o consultare simultană a legislației referitoare la accesul public și a legislației privind protecția datelor, rezultă că trebuie efectuată o analiză a circumstanțelor […], de la caz la caz, pentru a găsi un echilibru just între aceste două drepturi.
In particular, as a result of such assessment, legislation on public access may provide for different rules to apply to different categories of data or different kinds of data subjects.’
În special, în cadrul acestei analize, legislația privind accesul public la documente poate să prevadă norme distincte aplicabile unor categorii diferite de date sau unor tipuri diferite de persoane vizate.”
The Commission points out that Regulation No 1049/2001 does not impose an automatic, unrestricted obligation to disclose documents or parts of documents containing personal data, but that that obligation exists only so far as it does not undermine the data protection rules .
Comisia amintește că Regulamentul nr. 1049/2001 nu prevede o obligație automată și nelimitată de a divulga documente sau părți ale documentelor referitoare la date cu caracter personal, ci că această obligație există numai în măsura în care ea nu contravine normelor aplicabile în materie de protecție a datelor.
In this case, the Commission took all the relevant circumstances into account .
În speță, Comisia ar fi avut în vedere toate circumstanțele cauzei.
In the case of the representatives of UK authorities and of the CBMC, the applicant was fully informed of the interests and of the bodies represented at the meeting .
În privința reprezentanților autorităților britanice și ai CBMC, reclamanta ar fi fost informată pe larg asupra intereselor și entităților reprezentate la reuniune.
As representatives, the persons present there were acting on instructions of the represented bodies in their capacity as employees of those bodies and not in a personal capacity.
În calitate de reprezentanți, persoanele prezente ar fi acționat în conformitate cu instrucțiunile primite de la entitățile pe care le reprezentau și aceasta în calitate de reprezentanți ai acestora din urmă, și nu cu titlu personal.
The effects of the decisions taken there applied to the represented bodies and not to the representatives in their personal capacity.
Comisia subliniază că efectele deciziilor adoptate în cursul reuniunii priveau entitățile reprezentate, și nu reprezentanții acestora în mod personal. Așadar, informația referitoare la entitățile reprezentate
The Commission also took account of the need to protect its ability to carry out investigations and its sources of information .
Comisia ar fi luat în considerare totodată și necesitatea de a nu își pune în pericol capacitatea de a efectua anchete și sursele de informare.
The Commission further argues that the applicant has never fulfilled the obligation to prove the need for a transfer of data, imposed by Article 8(b) of Regulation No 45/2001.
În plus, Comisia arată că reclamanta nu și-a îndeplinit în niciun fel obligația de a demonstra necesitatea transferului de date, prevăzută de articolul 8 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001.
Disclosure of the names of the participants would not shed any additional light on the Commission’s decision to close the proceedings for failure to fulfil obligations.
Întradevăr, comunicarea identității participanților nu ar aduce clarificări suplimentare asupra deciziei Comisiei de a încheia procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.
Since the minutes were disclosed, the public is fully aware of the facts and arguments on the basis of which the Commission took its decision.
Având în vedere că a fost divulgat conținutul procesului-verbal, publicul a fost informat pe larg asupra faptelor și argumentelor care au stat la baza deciziei adoptate de Comisie.
Thus, in the absence of a specific and valid reason demonstrating the need to disclose personal data to third parties, the Commission was therefore obliged to refuse to make such a disclosure.
Prin urmare, dat fiind că nu a fost prezentat niciun motiv specific și valabil care să demonstreze necesitatea divulgării de date cu caracter personal unor terți, Comisia ar fi fost obligată să refuze o astfel de divulgare.
According to the Commission, contrary to what the applicant argues in its reply, the fact that the names of the staff of the CBMC are in the public domain does not mean that the identity of the staff who attended the meeting with the Commission must also be in the public domain .
Potrivit Comisiei și contrar a ceea ce susține reclamanta în memoriul său în replică, faptul că numele membrilor personalului CBMC sunt publice nu conduce la concluzia că situația este aceeași în privința identității persoanelor care au participat la reuniune.
It does not follow that the names of the particular employees of a trade association who represented that association at a meeting can necessarily be deduced from the publication of the identities of all its staff.
Comisia subliniază că nu rezultă din aceasta că numele anumitor reprezentanți ai unei asociații profesionale care iau reprezentat interesele la reuniune ar putea fi dedus din publicarea identității întregului personal.
If that were the case, the applicant would have no reason to ask for these names to be revealed to it .
Întradevăr, dacă aceasta ar fi fost situația, reclamanta nu ar fi avut niciun motiv să solicite comunicarea acestor nume.
Moreover, the applicant has not suggested that the representatives of the CBMC did not represent the views of the association at the meeting, or demonstrated how knowing the identities of the persons concerned would provide more necessary information than was concerned in the meeting report and the other documents which were disclosed.
În plus, reclamanta nu ar fi putut sugera că reprezentanții CBMC nu ar fi apărat punctele de vedere ale asociației în cursul reuniunii. Reclamanta nu ar fi demonstrat în ce măsură divulgarea identității persoanelor vizate ar furniza informații mai relevante decât cele cuprinse în procesulverbal al reuniunii și în celelalte documente distribuite.
Concerning the applicant’s arguments as to the alleged application of Article 4(3) of Regulation No 1049/2001, the Commission stresses that it based its refusal to disclose the names not on the exception under that paragraph, but on that laid down by the third indent of Article 4(2) of that regulation .
În ceea ce privește argumentele reclamantei referitoare la pretinsa aplicare a articolului 4 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1049/2001, Comisia subliniază că refuzul său de a divulga numele nu sa întemeiat pe această excepție, ci pe aceea prevăzută la articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din regulamentul menționat.
The applicant was informed that, even if the rules on data protection did not apply to the request, the Commission would have reasons to refuse to disclose the names of five persons against their will, in order to protect its ability to carry out investigations into possible infringements of Community law.
Reclamanta a fost informată că, deși normele în materie de protecția datelor nu erau aplicabile cererii, Comisia ar fi fost îndreptățită să refuze divulgarea, împotriva voinței lor, a numelui celor cinci persoane pentru a nu își pune în pericol capacitatea de a efectua anchete cu privire la presupusele încălcări ale legislației comunitare.
The meeting of 11 October 1996 took place in the context of such an investigation.
Reuniunea din 11 octombrie 1996 ar fi avut loc în cadrul unei astfel de anchete.
If the names of persons who provided information to the Commission could be disclosed against their will, the Commission could be deprived of a valuable source of information, putting at risk its ability to carry out such investigations.
Dacă numele persoanelor care au furnizat informații Comisiei ar putea fi divulgat împotriva voinței lor, Comisia s-ar găsi în situația de a fi privată de o sursă prețioasă de informare, ceea ce iar pune în pericol capacitatea de a efectua astfel de anchete.
The Commission argues that, under complaint and infringement procedures, complainants are given the possibility to choose between a ‘confidential’ and a ‘non confidential’ handling of their complaint, and that there are no good reasons why other parties interested in the infringement procedure should not enjoy the same right .
În plus, Comisia amintește că, în cadrul plângerilor și procedurilor de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, autorii plângerii au posibilitatea de a alege între un regim „confidențial” și unul „neconfidențial”. Niciun motiv valabil nu ar permite ca altor părți vizate de procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor să le fie refuzată posibilitatea de a beneficia de același drept.
Thus, the exception mentioned in the third indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 required the Commission not to disclose the five names to the applicant .
În consecință, excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 ar fi impus ca cele cinci nume cu privire la care sa păstrat anonimatul să nu fie transmise reclamantei.
Finally, the Commission argues that the applicant has not demonstrated any ‘overriding public interest in disclosure’ of those remaining names so as to preclude the Commission from applying that exception .
În sfârșit, Comisia susține că reclamanta nu a făcut dovada „interesului public superior care justifică divulgarea” acestor nume, care s-ar opune aplicării acestei excepții.
In this case, the disclosure of the names of the other persons, against their will and contrary to their expectation of confidentiality when contributing to the investigation into the alleged infringement, would undermine the protection of all investigations.
În speță, divulgarea numelui celorlalte persoane împotriva voinței lor și contrar așteptărilor acestora în ceea ce privește confidențialitatea în cazul în care au colaborat la ancheta privind o presupusă încălcare ar pune în pericol protecția tuturor anchetelor.