natgillin/translations-raw huggingface dataset:
42In that context, the directive employs the concept of ‘public authority’, which it defines broadly; Article 2(1) identifies ‘public authority’ as meaning ‘any contracting authority or entity, as defined by the Public
În acest context, în directivă, noțiunea utilizată este „autoritate publică”, interpretată în sens larg; „autoritatea publică” este asimilată la articolul 2 alineatul (1) cu „orice autoritate contractantă sau entitate, conform definiției
40 — This was emphasised, for example, in the conclusions of the European Council of Brussels of 23 and 24 March 2006, 7775/1/06 REV 1, p.
40 — Această situaţie este subliniată, de exemplu, în concluziile Preşedinţiei Consiliului European de la Bruxelles (reuniunea din 23/24 martie 2006), 7775/1/06 REV 1, p.
8, point 28, available at http://www. consilium.europa.eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/ en/ec/89013.pdf.
8, punctul 28, care pot fi accesate la adresa http://www.consilium.europa. eu/ueDocs/cms_Data/docs/pressData/en/ec/89013.pdf
1); Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 coordinating procedures for the award of public supply contracts (OJ 1993 L 199, p.
50), Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziţii publice de bunuri (JO L 199, p.
1); Council Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts (OJ 1993 L 199, p.
1), Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziţii publice de lucrări (JO L 199, p.
54); and Council Directive 93/38/EEC of 14 June 1993 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors (OJ 1993 L 199, p. 84).
54) şi Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziţii în sectoarele apei, energiei, transporturilor şi telecomunicaţiilor (JO L 199, p. 84).
42 — In that regard, recital 4 in the preamble to Directive 2000/35 refers to the opinion of the Economic and Social Committee on the ‘Green Paper entitled Public procurement in the European Union: Exploring the way forward’ (OJ 1997 C 287, p.
42 — În acest context, considerentul (4) al Directivei 2000/35 face referire la avizul Comitetului Economic şi Social asupra „Cărţii verzi a Comisiei privind achiziţiile publice în Uniunea Europeană: Explorând calea înainte […]” (JO 1997, C 287, p.
92), in which the Committee points, inter alia, to the problem of late payment in public procurement procedures.
92), prin care Comitetul Economic şi Social atrage atenţia, printre altele, asupra problemei întârzierii efectuării plăţilor în procedurile de atribuire a contractelor de achiziţii publice.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 application at the court or other competent authority. The short period of 90 days for obtaining an enforceable title, as laid down in Article 5(1) of Directive 2000/35, thus becomes meaningless.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-265/07 prevăzut la articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2000/35, își pierde astfel sensul.
Article 5(1) of Directive 2000/35 is one of the provisions of the directive that make reference to the national legal orders.
Articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2000/35 face parte din categoria prevederilor directivei care fac trimitere la aplicarea dispozițiilor naționale.
Viewed from that angle, it can be likened to Article 4(1) of the same directive, which relates to retention of title and which the Court addressed in Commission v Italy.
În acest sens, acest articol poate fi comparat cu articolul 4 alineatul (1) din directivă, cu privire la dreptul de retenție, examinat de Curte în cauza Comisia/Italia 46.
46In that case, which concerned the question whether the retention of title clause must be confirmed on individual invoices for successive supplies bearing a specific date, the Court held that resolution of the question should be left to national legislation.
În Hotărârea Comisia/Italia, Curtea a lăsat în sarcina legislației naționale să reglementeze dacă această clauză prevăzând dreptul de retenție trebuie confirmată în fiecare factură emisă pentru livrările succesive și care prezintă o dată certă.
In that light, it could perhaps be considered that the solution to the question in the present case could also be left to national legislation.
În lumina celor expuse mai sus, ar fi posibil să se argumenteze că și reglementarea chestiunii avută în vedere în prezenta cauză ar trebui să fie lăsată în sarcina legislației naționale.
However, the questions to be resolved in the two cases differ considerably.
Cu toate acestea, problematica celor două cauze diferă semnificativ.
The Italian legislation at issue in Commission v Italy governed only the effectiveness of the retention of title clause; it therefore established one of the characteristics of that clause.
Legislația italiană din cauza Comisia/Italia citată anterior reglementa numai efectul clauzei ce prevedea dreptul de retenție, stabilind, așadar, numai una dintre caracteristicile unei astfel de clauze.
In the present case, by contrast, the Italian legislation does not establish the characteristics necessary for obtaining the enforceable title but nullifies the short period for obtaining it.
Or, dispozițiile italiene avute în vedere în prezenta cauză nu stabilesc caracteristicile pentru obținerea unui titlu executoriu, ci lipsesc de conținut termenul redus pentru obținerea acestuia.
The Italian legislation is contrary to the object of Directive 2000/35, not least because it treats public authorities more favourably than businesses.
Reglementarea italiană contravine obiectivului Directivei 2000/35 și din cauză că oferă un regim preferențial autorităților publice în raport cu întreprinderile.
In that way, it makes effective protection impossible, especially for small and medium-sized enterprises, and impedes prompt payment under public contracts. The Italian Government claims that the privileged treatment of public
Astfel, reglementarea exclude, pe de o parte, posibilitatea unei protecții eficiente în special a întreprinderilor mici și mijlocii și împiedică, pe de altă parte, plățile la termen în ceea ce privește contractele de achiziții publice.
From that perspective, it is also necessary to interpret recital 15 in the preamble to Directive 2000/35, which provides, inter alia, that the directive does not regulate the conditions under which forced execution can be stopped or suspended.
Din această perspectivă se impune și interpretarea considerentului (15) al Directivei 2000/35, care prevede, printre altele, că directiva nu reglementează condițiile în care executarea silită a unui astfel de titlu poate fi oprită sau suspendată.
The Italian Government maintains that the deferment of execution against the public authorities comes within the scope of the suspension of execution within the meaning of recital 15.
Guvernul italian susține că suspendarea executării împotriva autorității reprezintă o suspendare a executării în sensul considerentului (15) al Directivei 2000/35.
That argument cannot be accepted.
Acest argument nu este convingător.
As with the interpretation of Article 5(1), it can also be stated with reference to recital 15 in the preamble to Directive 2000/35 that the Member States are free to determine the conditions for the cancellation or suspension of execution, but those conditions cannot be established in a way that negates the effectiveness of the provisions of the directive.
La fel ca în cazul interpretării articolului 5 alineatul (1), și în ceea ce privește considerentul (15) al Directivei 2000/35 se poate afirma că decizia cu privire la condițiile în care executarea poate fi oprită sau suspendată rămâne într-adevăr la aprecierea statelor membre, dar că acestea nu pot stabili condiții care să excludă aplicarea eficientă a prevederilor directivei.
That interpretation of Directive 2000/35 does not interfere with the general competence of the Member States to enact national legislation establishing the conditions for the cancellation or suspension of execution.
Această interpretare a Directivei 2000/35 nu afectează cu nimic competența generală a statelor membre de a reglementa prin legislația națională condițiile pentru oprirea sau suspendarea executării.
46 — Cited in footnote 16.
46 — Hotărârea citată la nota de subsol 16.
CAFFARO object of the directive.
CAFFARO unor dispoziții de natură să compromită în mod grav rezultatul impus prin această directivă 47.
47In that regard, I would like to point out that Italy amended the period for the suspension of execution, increasing it from the original 60 days to the current 120 days on 23 December 2000, that is to say six months after Directive 2000/35 was adopted 48 and during the period for its transposition, set to end on 8 August 2002.
În acest context, se menționează că, la 23 decembrie 2000, așadar la șase luni de la adoptarea Directivei 2000/35 48și înainte de expirarea, la 8 august 2002 49, a terme- nului de transpunere a acestei directive, Italia a prelungit termenul inițial de suspendare a executării de la 60 de zile la 120 de zile.
49Italy’s conduct could thus be defined as circumvention of the objective of the direct- ive, and therefore as conduct in fraudem legis agere.
Conduita Italiei poate fi calificată drept eludare a scopului directivei, fiind un caz de in fraudem legis agere 50.
50Under Article 249(3) EC, the Member States are free to choose the form and methods necessary for the transposition of a directive but are bound as to the result to be achieved.
La transpunerea unei directive în legislația națională, în sensul articolului 249 alineatul (3) CE, este lăsată statelor membre competența în ceea ce privește forma și mijloacele de transpunere, dar directiva este obligatorie cu privire la rezultatul care trebuie atins.
In accordance with settled caselaw, the Member States are required to transpose the directive in a manner that does not authorities is justified by overriding public interest considerations, because the postponement of execution ensures proper operation of the public authorities.
Guvernul italian susține că tratamentul privilegiat acordat autorităților publice ar fi justificat de motive imperative de interes general, deoarece, prin suspendarea executării, ar fi asigurată buna funcționare a autorităților publice.
That argument cannot justify the Italian legislation at issue.
Acest argument nu poate justifica reglementarea națională în litigiu.
By lengthening payment periods, public authorities in fact retain on loan the money of their creditors, who should receive it when the payment period expires.
Ca urmare a prelungirii termenului de plată, autoritățile publice împrumută în cele din urmă de la creditorii lor bani pe care autoritățile îi datorează creditorilor încă de la scadența creanței.
The creditors, in other words businesses, in relation to which public authorities are debtors can equally claim that because of late payment they cannot operate properly and cannot have guarantees as to the liquidity of their operations.
De asemenea, creditorii, în speță întreprinderile cărora autoritățile publice le datorează bani, pot invoca argumentul că, din cauza întârzierii efectuării plăților, nu își pot desfășura activitatea fără impedimente și nu pot garanta solvabilitatea activității lor.
Punctual payment is extremely important for such businesses, because in the event of insolvency they face the threat of bankruptcy, which by contrast does not apply to public authorities.
Încasarea la termen a plăților prezintă o importanță deosebită pentru aceste întreprinderi, deoarece, în caz de incapacitate de plată, există riscul falimentului, în timp ce acest risc nu există în cazul unei autorități publice.
Moreover, it must be borne in mind that the Member States, in accordance with Article 6(2) of Direct- ive 2000/35, may maintain or bring into force provisions which are more favourable to the creditor; conversely, the adoption by a Member State of provisions more favourable to the debtor can be regarded as contrary to the directive.
De asemenea, trebuie avut în vedere că, potrivit articolului 6 alineatul (2) din Directiva 2000/35, statele membre pot menține sau adopta dispoziții legale mai favorabile creditorului; per a contrario, rezultă că situația în care un stat membru adoptă dispoziții legale mai favorabile debitorului este în contradicție cu directiva respectivă.
47 — Case C-129/96 Inter-Environnement Wallonie [1997] ECR I-7411, paragraph 45; Case C-14/02 ATRAL [2003] ECR I-4431, paragraph 58; and Case C-316/04 Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie [2005] ECR I-9759, paragraph 42.
47 — Hotărârea din 18 decembrie 1997, Inter-Environnement Wallonie (C-129/96, Rec., p.
In the literature, see Lenaerts, K. and Van Nuffel, P., Constitutional Law of the European Union, 2nd edition, Sweet & Maxwell, London, 2005, p. 768. 48 — Directive 2000/35 was adopted on 29 June 2000.49 — Article 6(1) of Directive 2000/35.
I-7411, punctul 45), Hotărârea din 8 mai 2003, ATRAL (C-14/02, Rec., p. I-4431, punctul 58), şi Hotărârea din 10 noiembrie 2005, Stichting Zuid-Hollandse Milieufederatie (C-316/04, Rec., p.
It must be taken into account that even before the end of the period for transposition of the directive the Member States could not adopt measures contrary to the
A se vedea în doctrină Lenaerts, K., şi Van Nuffel, P., Constitutional Law of the European Union, ediţia a doua, Sweet & Maxwell, Londra, 2005, p. 768. 48 — Directiva 2000/35 a fost adoptată la 29 iunie 2000.49 — Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/35.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 and prejudice its effectiveness (effet utile) 51the objectives it pursues.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-265/07 al respectării obiectivelor acesteia în cadrul transpunerii 52.
Although the result of a literal interpretation of Article 5(1) of Directive 2000/35 is that the stage following the obtaining of the enforceable title does not fall within the competence of the Community, the Member States may not exercise their competence in a manner that conflicts with the objects of Community legislation in force.
O obligație similară de respectare a dreptului comunitar în domenii care intră în competența statelor membre există, de exemplu, în domeniul impozitării directe 53, al sistemelor de securitate socială 54 sau al educației 55.
To conclude, I must point out that Directive 2000/35 cannot preclude the Italian legislation in its entirety but only on the level of the ratione materiae of that directive, in other words in so far as it deals with an unchallenged claim in a commercial transaction.
În final, dorim să subliniem că Directiva 2000/35 nu se poate opune în întregime reglementării italiene în litigiu, ci numai cu privire la domeniul de aplicare materială al directivei, prin urmare în măsura în care sunt avute în vedere creanțe necontestate rezultate din tranzacții comerciale.
Directive 2000/35 makes no reference to other types of claim and hence, with
Directiva 2000/35 nu privește alte categorii
53 — Direct taxation as such does not fall within the competence of the Community, but the Member States must nevertheless exercise their competence in compliance with Community law.
53 — Domeniul impozitării directe ca atare nu intră în competenţa Comunităţii, dar statele membre trebuie să îşi exercite competenţele cu respectarea dreptului comunitar.
54 — For example, in Case C-372/04 Watts [2006] ECR I-4325, paragraph 92, the Court established that ‘whilst it is not in dispute that Community law does not detract from the power of the Member States to organise their social secur- ity systems, and that, in the absence of harmonisation at Community level, it is for the legislation of each Member State to determine the conditions in which social security benefits are granted, when exercising that power Member States must comply with Community law, in particular the provisions on the freedom to provide services’.
54 — În Hotărârea din 16 mai 2006, Watts (C-372/04, Rec., p. I-4325, punctul 92), Curtea a constatat, de exemplu: „Cu toate că este cert că dreptul comunitar nu restrânge competenţa statelor membre de a-şi organiza sistemele de securitate socială şi că, în lipsa unei armonizări la nivel comunitar, fiecare stat membru are posibilitatea de a stabili prin legislaţie condiţiile de acordare a prestaţiilor în materie de securitate socială, totuşi, în exercitarea acestei competenţe, statele membre trebuie să respecte dreptul comunitar, în special dispoziţiile referitoare la libera prestare a serviciilor”.
55 — In that regard, the Court has stated that although the Member States have power to define the content of education and the organisation of education systems, when exercising that power they must comply with Community law.
55 — În această privinţă, Curtea a subliniat că deşi statele membre sunt competente în ceea ce priveşte conţinutul învăţământului şi organizarea sistemelor lor educaţionale, nu este mai puţin adevărat că această competenţă trebuie să se exercite cu respectarea dreptului comunitar.
52 — To that effect, with reference to Directive 2000/35, Conti observes that it is necessary effectively to ensure the voluntas legis in its implementation. See Conti, R., ‘La direttiva 2000/35/CE sui ritardati pagamenti e la legge comunitaria 2001 di delega al Governo per la sua attuazione’, Corriere Giuridico, No 6/2002, p. 815.
52 — În acest sens, Conti afirmă, cu privire la Directiva 2000/35, că se impune respectarea voluntas legis la transpunerea acesteia. A se vedea Conti, R., „La direttiva 2000/35/CE sui ritardati pagamenti e la legge comunitaria 2001 di delega al Governo per la sua attuazione”, în Corriere giuridico, nr. 6/2002, p. 815.
On the effet utile, see also Baron, F. and others, Union Européenne 20062007. Memento pratique Francis Lefebvre, Editions Francis Lefebvre, Levallois, 2005, p.
Cu privire la „effet utile” a se vedea, printre altele, Baron, F., şi alţii, Union Européenne 20062007. Memento pratique Francis Lefebvre, Editions Francis Lefebvre, Levallois, 2005, p.
CAFFARO confer on the Community general powers to regulate the procedures for forced execution not involving cross-border elements.
CAFFARO conferă însă Comunității o competență generală pentru reglementarea procedurilor de executare silită fără impact transfrontalier.
regard to such claims, it cannot affect the Italian legislation.
de creanțe, motiv pentru care nu poate produce efecte asupra reglementării italiene cu privire la aceste creanțe.
However, the finding that Directive 2000/35 conflicts with the legislation at issue in the main proceedings does not
Concluzia că Directiva 2000/35 se opune unei reglementări similare celei din acțiunea principală nu
On the basis of the foregoing, I propose that the Court rule that Direct- ive 2000/35/EC of the European Parliament and of the Council of 29 June 2000 on combating late payment in commercial transactions must be interpreted as meaning that it precludes a national provision such as Article 14 of Decree-Law No 669/1996 under which a creditor in possession of an enforceable title relating to an uncontested payment owed by a public authority as remuneration for a commercial transaction cannot proceed to forced execution against the said authority before 120 days have elapsed from the service of the enforceable title on that authority.
Având în vedere constatările care precedă, propunem Curții să se pronunțe în sensul că Directiva 2000/35/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 iunie 2000 privind combaterea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale trebuie interpretată în sensul că se opune dispozițiilor unei legislații naționale precum articolul 14 din Decretul-lege nr. 669/1996, în temeiul căruia un creditor care a obținut un titlu executoriu pentru recuperarea unei creanțe necontestate datorate de o autoritate publică în temeiul unei tranzacții comerciale nu poate solicita executarea silită împotriva acestei autorități înainte de expirarea unui termen de 120 de zile de la notificarea titlului executoriu către respectiva autoritate.
JUDGMENT OF 11. 9.
HOTĂRÂREA DIN 11.
2008 — CASE C-265/07
9.2008 — CAUZA C-265/07
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Tribunale civile di Roma (Italy), made by decision of 21 May 2007, received at the Court on 4 June 2007, in the proceedings
În cauza C-265/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Tribunale civile di Roma (Italia), prin decizia din 21 mai 2007, primită de Curte la 4 iunie 2007, în procedura
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits (Rapporteur), Judges,
CURTEA (Camera întâi), compusă din domnul P. Jann, președinte de cameră, domnii A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič și E. Levits (raportor), judecători, avocat general: doamna V. Trstenjak, grefier: doamna L. Hewlett, administrator principal, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 13 martie 2008, luând în considerare observațiile prezentate:
— Caffaro Srl, by G. Barcellona and R. Crincoli, avvocati,
— pentru Caffaro Srl, de G. Barcellona și R. Crincoli, avvocati;
— the Italian Government, by I. M. Braguglia, acting as Agent, and by S. Fiorentino, avvocato dello Stato,
— pentru guvernul italian, de domnul I. M. Braguglia, în calitate de agent, asistat de domnul S. Fiorentino, avvocato dello Stato;
— the Commission of the European Communities, by C. Zadra and S. Schønberg, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 24 April 2008,
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii C. Zadra și S. Schønberg, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 24 aprilie 2008,
2008 — CASE C-265/07 gives the following
9.2008 — CAUZA C-265/07 pronunță prezenta
The reference was made in the course of proceedings between Caffaro Srl (‘Caffaro’), the creditor, and Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (‘Azienda’), an Italian public authority, the debtor, concerning forced execution by way of the attachment of assets that the debtor held at Banca di Roma SpA (‘Banca di Roma’), the third party in the hands of which the attachment was effected.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Caffaro Srl (denumită în continuare „Caffaro”), creditor, pe de o parte, și Azienda Unità Sanitaria Locale RM/C (denumită în continuare „Azienda”), autoritate publică italiană, care este debitoarea, pe de altă parte, litigiu având ca obiect o executare silită prin poprirea creanțelor acesteia din urmă asupra Banca di Roma SpA (denumită în continuare „Banca di Roma”), terț în mâinile căruia sa efectuat poprirea.
Recital 15 in the preamble to Directive 2000/35 states:
În considerentul (15) al Directivei 2000/35 se precizează:
‘This Directive only defines the term “enforceable title” but does not regulate the various procedures of forced execution of such a title and the conditions under which forced execution of such a title can be stopped or suspended.’
„Prezenta directivă definește doar termenul de «titlu executoriu», dar nu reglementează diversele proceduri ale executării silite a unui astfel de titlu și condițiile în care executarea silită a unui astfel de titlu poate fi oprită sau suspendată.”
Article 2 of Directive 2000/35 provides:
Articolul 2 din Directiva 2000/35 prevede:
‘For the purposes of this Directive:
„În înțelesul prezentei directive: