natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In those circumstances, the reply to be given to the first question is that Article 18(4) of the Sixth VAT Directive and the principle of proportionality preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, which, in order to allow the investigations required to prevent tax evasion and avoidance, extends from 60 to 180 days, as from the date of submission of the taxable person’s VAT return, the period available to the national tax office for repayment of excess VAT to a category of taxable persons unless those persons lodge a security deposit to a value of PLN 250 000.
În aceste condiții, la prima întrebare trebuie să se răspundă că articolul 18 alineatul (4) din A șasea directivă TVA și principiul proporționalității se opun unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, care, cu scopul de a permite controalele necesare pentru prevenirea evaziunii și a fraudelor fiscale, modifică de la 60 de zile la 180 de zile, începând cu data depunerii declarației de TVA de către persoana impozabilă, termenul de care dispune administrația fiscală națională pentru a rambursa unei categorii de persoane impozabile excedentul de TVA, cu excepția cazului în care acestea depun o cauțiune în valoare de 250 000 PLN.
By its second question, the referring court essentially asks whether the provisions of Article 97(5) and (7) of the Law on VAT can be regarded as ‘special measures for derogation’ intended to prevent certain types of tax evasion or avoidance, within the meaning of Article 27(1) of the Sixth VAT directive.
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere ridică, în esență, problema dacă dispozițiile care figurează la articolul 97 alineatele 5 și 7 din Legea privind TVA-ul pot fi considerate „măsuri speciale de derogare” care urmăresc prevenirea anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă, în sensul articolului 27 alineatul (1) din A șasea directivă TVA.
It must be borne in mind that Article 27(1) of the Sixth VAT Directive provides that the option of a Member State to introduce such derogating measures is subject to a specific procedure, in particular requiring the agreement of the Council of the European Union, acting unanimously.
În această privință, este necesar să se amintească faptul că articolul 27 alineatul (1) din A șasea directivă subordonează posibilitatea pentru un stat membru de a introduce astfel de măsuri de derogare unei proceduri specifice, prevăzând în special acordul Consiliului, care hotărăște în unanimitate.
However, as the Advocate General states in point 39 of his Opinion and as is correctly pointed out by the Commission, the documents before the Court do not disclose that the measures at issue were authorised by the Council, in accordance with that provision, as special measures for derogation from the Sixth VAT directive.
Or, astfel cum subliniază avocatul general la punctul 39 din concluzii și cum susține în mod întemeiat Comisia, din dosar nu rezultă că măsurile în cauză ar fi fost autorizate de către Consiliu, în conformitate cu dispoziția menționată, ca măsuri speciale de derogare de la A șasea directivă TVA.
That being the case, provisions such as those within Article 97(5) and (7) of the Law on VAT cannot fall within the scope of Article 27(1).
În aceste condiții, dispoziții precum cele care figurează la articolul 97 alineatele 5 și 7 din Legea privind TVA-ul nu se încadrează în domeniul de aplicare al articolului 27 alineatul (1) menționat.
Consequently the reply to be given to the second question is that provisions, such as those at issue in the main proceedings, do not constitute ‘special measures for derogation’ intended to prevent certain types of tax evasion or avoidance, within the meaning of Article 27(1) of the Sixth VAT directive.
În consecință, la a doua întrebare trebuie să se răspundă că dispoziții precum cele în cauză în acțiunea principală nu constituie „măsuri speciale de derogare” care urmăresc prevenirea anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă, în sensul articolului 27 alineatul (1) din A șasea directivă TVA.
Case C-33/07
Cauza C-33/07
(Reference for a preliminary ruling from the Tribunalul Dâmboviţa)
(cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Tribunalul Dâmbovița)
(Citizenship of the Union — Article 18 EC — Directive 2004/38/EC — Right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States)
„Cetățenia Uniunii — Articolul 18 CE — Directiva 2004/38/CE — Dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre al cetățenilor Uniunii și al membrilor familiilor lor”
Opinion of Advocate General Mazák delivered on 14 February 2008 . . . . . .
Concluziile avocatului general J. Mazák prezentate la 14 februarie 2008 . . . .
Citizenship of the European Union — Right of free movement and residence in the territory of the Member States — Directive 2004/38
Cetățenia Uniunii Europene — Dreptul la libera circulație și la libera ședere pe teritoriul statelor membre — Directiva 2004/38
SUMMARY — CASE C-33/07
SUMAR — CAUZA C-33/07
Member State on account of his ‘illegal residence’ there, provided that the personal conduct of that national constitutes a genuine, present and sufficiently serious threat to one of the fundamental interests of society and that the restrict- ive measure envisaged is appropriate to ensure the achievement of the object- ive it pursues and does not go beyond what is necessary to attain it.
situație de „ședere ilegală”, cu condiția ca, pe de o parte, conduita acestui resortisant să reprezinte o amenințare reală, prezentă și suficient de gravă la adresa unui interes fundamental al societății și, pe de altă parte, măsura restrictivă avută în vedere să fie aptă să garanteze realizarea obiectivului pe care îl urmărește și să nu depășească cadrul a ceea ce este necesar pentru atingerea acestuia.
It is for the national court to establish, on the basis of the matters of fact and law justifying the request for a restriction on the right to leave the first Member State whether that is so in the case before it.
Îi revine instanței de trimitere sarcina să verifice, pe baza elementelor de fapt și de drept care au motivat cererea de limitare a dreptului de a ieși de pe teritoriul național, dacă acesta este cazul în cauza cu a cărei soluționare este sesizată.
A national of a Member State who has been repatriated from another Member State enjoys the status of a citizen of the Union under Article 17(1) EC and may therefore rely on the right pertaining to that status, including against his Member state of origin, and in particular the right conferred by Article 18 EC to move and reside freely within the territory of the Member States.
Resortisantul unui stat membru, returnat de pe teritoriul unui alt stat membru, se bucură de statutul de cetățean al Uniunii în temeiul articolului 17 alineatul (1) CE și, prin urmare, are posibilitatea de a se prevala, inclusiv față de statul membru de origine, de drepturile aferente unui astfel de statut și în special de dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre, astfel cum a fost conferit prin articolul 18 CE.
In that regard, the right of freedom of movement includes both the right for citizens of the European Union to enter a Member State other than the one of origin and the right to leave the State of origin.
În această privință, dreptul la liberă circulație include atât dreptul cetățenilor Uniunii Europene de a intra întrun alt stat membru decât cel de origine, cât și dreptul de al părăsi.
The fundamental freedoms guaranteed by the EC Treaty would be rendered meaningless if the Member State of origin could, without valid justification, prohibit its own nationals from leaving its territory in order to enter the territory of another Member State.
Astfel, libertățile fundamentale garantate prin Tratatul CE ar fi golite de substanță dacă statul membru de origine ar putea, fără o justificare valabilă, să interzică propriilor resortisanți să părăsească teritoriul statului în cauză pentru a intra pe teritoriul unui alt stat membru.
(see paras 17, 18)
(a se vedea punctele 17 și 18)
A measure limiting the exercise of the right of free movement must be adopted in the light of considerations pertaining to the protection of public policy or public security in the Member State imposing the measure.
În ceea ce privește prima condiție, o măsură prin care se limitează exercitarea dreptului de liberă circulație trebuie adoptată în lumina unor considerații care țin de protecția ordinii publice sau a siguranței publice a statului membru care adoptă măsura respectivă.
Thus it cannot be based exclusively on reasons advanced by another Member State to justify a decision to remove a Community national from the territory of the latter State. That does not however rule out the possibility of such reasons being taken into account in the context of the assessment which the competent national authorities undertake for the purpose of adopting the measure restricting freedom of movement.
Așadar, aceasta nu s-ar putea întemeia exclusiv pe motive invocate de un alt stat membru în scopul de a justifica, precum în cauza din acțiunea principală, o decizie de expulzare a unui resortisant comunitar de pe teritoriul acestui din urmă stat, o asemenea considerație neînlăturând totuși posibilitatea ca astfel de motive să fie luate în considerare în cadrul aprecierii efectuate de către autoritățile naționale competente să adopte măsura de restrângere a liberei circulații.
Articles 18 EC and 27 of Direct- ive 2004/38 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States amending Regulation No 1612/68 and repealing Directives 64/221, 68/360, 72/194, 73/148, 75/34, 75/35, 90/364, 90/365 and 93/96 do not preclude national legislation that allows the right of a national of a Member State to travel to another Member State to be restricted, in par -ticular on the ground that he has previously been repatriated from the latter
Articolul 18 CE și articolul 27 din Directiva 2004/38 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221, 68/360, 72/194, 73/148, 75/34, 75/35, 90/364, 90/365 și 93/96 nu se opun unei reglementări naționale care permite restrângerea dreptului unui resortisant al unui stat membru de a se deplasa pe teritoriul unui alt stat membru, în special pentru motivul că a fost returnat anterior din acest stat pentru că se afla acolo în
(see paras 25, 28, 30, operative part)
(a se vedea punctele 25, 28 și 30 și dispozitivul)
OPINION OF ADVOCATE GENERALMAZÁK delivered on 14 February 2008 1
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERALJÁN MAZÁK prezentate la 14 februarie 2008 1
I — Relevant Community law
I — Dreptul comunitar aplicabil
Article 18(1) EC provides that ‘[e]very citizen of the Union shall have the right to move and reside freely within the territory of the Member States, subject to the limitations and conditions laid down in this Treaty and by the measures adopted to give it effect’.
Articolul 18 alineatul (1) CE prevede că „[o]rice cetățean al Uniunii are dreptul de liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre, sub rezerva limitărilor și condițiilor prevăzute de prezentul tratat și de dispozițiile adoptate în vederea aplicării sale”.
The proceedings before the referring court concern a civil action brought by the Ministry of Administration and Home Affairs — Directorate General for Passports, Bucharest, (‘the Ministry’) on 11 January 2007 for an order imposing a restriction on Mr Gheorghe Jipa’s freedom of movement abroad for a period of up to three years.
Procedura a fost inițiată în fața instanței de trimitere printr-o acțiune civilă introdusă la 11 ianuarie 2007 de Ministerul Administrației și Internelor – Direcția Generală de Pașapoarte București (denumit în continuare „ministerul”), prin care se urmărește pronunțarea unei decizii de restrângere a libertății domnului Jipa de a circula în străinătate pentru o perioadă de până la trei ani.
The order was sought following Mr Jipa’s repatriation to Romania on 26 November 2006 on foot of a Readmission Agreement concluded between, inter alia, Romania and Belgium.
Se solicită dispunerea acestei decizii ca urmare a returnării domnului Jipa în România la 27 noiembrie 2006, în temeiul unui acord de readmisie încheiat, inter alia, între România și Regatul Belgiei.
1 — Original language: English.2 — OJ 2004 L 158, p. 77.
1 — Limba originală: engleza.2 — JO L 158, p. 77, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 56.
Article 1(a) of Directive 2004/38 provides that that directive lays down, inter alia, the conditions governing the exercise of the right
Articolul 1 litera (a) din Directiva 2004/38 prevede că directiva stabilește, între altele, condițiile de exercitare a dreptului la liberă
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-33/07 of free movement and residence within the territory of the Member States by Union citizens and their family members.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-33/07 circulație și ședere pe teritoriul statelor membre de către cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora.
These grounds shall not be invoked to serve economic ends.
Aceste motive nu pot fi invocate în scopuri economice.
Article 3(1) of Directive 2004/38 provides:
Articolul 3 alineatul (1) din Directiva 2004/38 prevede:
Previous criminal convictions shall not in themselves constitute grounds for taking such measures.
Condamnările penale anterioare nu pot justifica în sine luarea unor asemenea măsuri.
‘This Directive shall apply to all Union citizens who move to or reside in a Member State other than that of which they are a national …’
„Prezenta directivă se aplică oricărui cetățean al Uniunii care se deplasează sau își are reședința întrun stat membru, altul decât cel al cărui resortisant este […].”
Article 4(1) of Directive 2004/38 entitled ‘Right of exit’ provides:
Articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2004/38, intitulat „Dreptul de ieșire”, prevede:
The personal conduct of the individual concerned must represent a genuine, present and sufficiently serious threat affecting one of the fundamental interests of society.
Conduita persoanei în cauză trebuie să constituie o amenințare reală, prezentă și suficient de gravă la adresa unui interes fundamental al societății.
Justifications that are isolated from the particulars of the case or that rely on considerations of general prevention shall not be accepted. …’
Nu pot fi acceptate motivări care nu sunt direct legate de caz sau care sunt legate de considerații de prevenție generală. […]”
Article 1 of the Agreement between the Government of Romania, of the first part, and the Governments of the Kingdom of Belgium, of the Grand Duchy of Luxembourg and the Kingdom of the Netherlands, of the other part, on the readmission of persons who are in an illegal situation (the ‘Readmission Agreement’) and which was
Articolul 1 din Acordul dintre Guvernul României, pe de o parte, și guvernele Regatului Belgiei, Marelui Ducat de Luxemburg și Regatului Țărilor de Jos, pe de altă parte, privind readmisia persoanelor aflate în situație ilegală (denumit în continuare
Article 27 of Directive 2004/38 entitled ‘General principles’ and which is found in Chapter VI — Restrictions on the right of entry and the right of residence on grounds of public policy, public security or public health, provides:
Articolul 27 din Directiva 2004/38, intitulat „Principii generale”, care figurează în capitolul VI – Restrângerea dreptului de intrare și dreptului de ședere pentru motive de ordine publică, siguranță publică sau sănătate publică, prevede:
JIPA approved by Romanian Government Decree No 825/1995 3 provides:
„acordul de readmisie”), aprobat prin Hotărârea Guvernului nr. 825/1995 3, prevede:
(3) Any restriction on the exercise of the right of free movement abroad shall consist of a temporary prohibition of travel in specified States, imposed by the competent Romanian authorities, in accordance with the conditions laid down by the present Law.’
(3) Restrângerea exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate reprezintă interdicția temporară de a călători în anumite state, dispusă de autoritățile competente române, în condițiile prezentei legi.” articolului
Pursuant to Article 38 of Law 248/2005:
Potrivit nr. 248/2005:
‘The Government of Romania shall readmit to its territory, at the request of the Government of Belgium, the Government of Luxembourg or the Government of the Netherlands, without any formality, any person who does not satisfy or no longer satisfies the conditions for entry or residence applicable to the territory of Belgium, of Luxembourg, or of the Netherlands, where it is established or presumed that the person concerned is a Romanian citizen.’
„Guvernul României readmite intrarea pe teritoriul său, la cererea Guvernului Belgiei, al Luxemburgului sau al Țărilor de Jos și fără formalități, a oricărei persoane care nu îndeplinește sau nu mai îndeplinește condițiile de intrare sau de ședere, aplicabile pe teritoriul Belgiei, Luxemburgului sau Țărilor de Jos, în măsura în care sa stabilit sau este prezumat că aceasta are cetățenia română.”
‘A restriction on the exercise of the right of free movement abroad of Romanian citizens may be imposed for a period not exceeding three years, under the following conditions and only against: provides:
„Restrângerea exercitării dreptului la liberă circulație în străinătate a cetățenilor români poate fi dispusă pentru o perioadă de cel mult 3 ani numai în condițiile și cu privire la următoarele categorii de persoane:
‘(1) The exercise of the right of free movement abroad for Romanian citizens may be limited only temporarily in the cases and under the conditions provided for in the present Law; any such limitation shall take the form of a suspension of, or, as the case may be, a restriction on the exercise of that right
„(1) Limitarea exercitării dreptului cetățenilor români la liberă circulație în străinătate se poate face numai temporar, în cazurile și în condițiile prevăzute în prezenta lege, și constă în suspendarea sau, după caz, restrângerea exercitării acestui drept.
3 — Published in Monitorul Oficial No 241 of 20 October 1995.
3 — Publicată în Monitorul Oficial al României nr. 241 din 20 octombrie 1995.
(b) a person whose presence in the territory of a State would, by reason of the activities which that person carries out or might carry out, seriously harm the interests of Romania or, as the case may be, bilateral relations between Romania and that State.’
b) cu privire la persoana a cărei prezență pe teritoriul unui stat, prin activitatea pe care o desfășoară sau ar urma să o desfășoare, ar aduce atingere gravă intereselor României sau, după caz, relațiilor bilaterale dintre România și acel stat.”
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-33/07
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-33/07
Article 39 of Law 248/2005 provides as follows:
Articolul 39 din Legea nr. 248/2005 prevede următoarele:
By decision dated 17 January 2007, the Tribunalul Dâmboviţa decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court:
Prin Decizia din 17 ianuarie 2007, Tribunalul Dâmbovița a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
‘In the situation provided for in Article 38(a), the measure shall be adopted at the request of the Directorate General for Passports, in relation to the State from which the person has been repatriated, by the court in whose territorial jurisdiction he resides or, if that person resides abroad, Tribunalul Bucureşti.’
„În situația prevăzută la art. 38 lit. a) măsura se dispune, la solicitarea Direcției Generale de Pașapoarte, cu privire la statul de pe teritoriul căruia a fost returnată persoana, de către tribunalul în a cărui rază teritorială se află domiciliul acestei persoane, iar când aceasta are domiciliul în străinătate, de către Tribunalul București.”
Must Article 18 EC … be interpreted as meaning that the legislation in force in Romania (Articles 38 and 39 of Law 248/2005 on the conditions for the free movement of Romanian citizens abroad) places obstacles in the way of the free movement of persons?
248/2005 privind regimul liberei circulații a cetățenilor români în străinătate) să împiedice exercitarea dreptului la liberă circulație a persoanelor?
It would appear from the order for reference that Mr Jipa left Romania to go to Belgium on 10 September 2006.
Din decizia de trimitere ar rezulta că domnul Jipa a părăsit România la 10 septembrie 2006 pentru a se deplasa în Belgia.
He was repatriated to Romania on account of ‘illegal residence’ on 26 November 2006 by the Belgian authorities pursuant to the Readmission Agreement.
La 26 noiembrie 2006, acesta a fost returnat în România de către autoritățile belgiene, în temeiul acordului de readmisie, deoarece se afla în situație de „ședere ilegală”.
(a) Do Articles 38 and 39 of Law 248/2005 … which prevent a person (who is a Romanian citizen and, now, a citizen of the Union) from moving freely in another State (in this case, a Member State of the European Union), constitute an obstacle to the free movement of persons upheld by Article 18 EC?
Dispozițiile articolelor 38 și 39 din Legea nr. 248/2005 […], care împiedică o persoană (cetățean român și în prezent cetățean al Uniunii Europene) să circule liber întrun alt stat (în speță membru al Uniunii Europene), constituie un obstacol în calea liberei circulații a persoanelor, libertate consacrată la articolul 18 CE?
On 11 January 2007, the Ministry sought an order from the referring court to restrict Mr Jipa’s freedom of movement to Belgium.
La 11 ianuarie 2007, ministerul a solicitat instanței de trimitere dispunerea unei măsuri prin care să i se restrângă domnului Jipa dreptul de liberă circulație în Belgia.
The referring court notes in its order for reference that the Ministry has not clarified what is meant by the ‘illegal residence’ of Mr Jipa which led to his repatriation.
Instanța de trimitere arată în decizia de trimitere că ministerul nu a precizat în ce consta „șederea ilegală” care a determinat readmisia domnului Jipa.
By order dated 3 April 2007, the President of the Court rejected the request by the referring court for an expedited procedure.
Prin Ordonanța din 3 aprilie 2007, președintele Curții a respins cererea instanței de trimitere privind procedura accelerată.
The Romanian and Greek Governments and the Commission submitted written observations.
Guvernele român și elen, precum și Comisia Comunităților Europene au prezentat observații scrise.
No hearing was requested or held.
Nu a fost solicitată și nici nu a avut loc nicio ședință.
(a) Does the concept of “illegal residence” used in the national provisions of Government Decree [No 825/1995] approving the Agreement between the Government of Romania, of the first part, and the Governments of the Kingdom of Belgium, of the Grand Duchy of Luxembourg and of the Kingdom of the Netherlands, of the other part, on the readmission of persons who are in an illegal situation (the provision on the basis of which the readmission of the defendant was ordered, his situation being that of “illegal residence”) fall within the grounds of “public policy” or “public security” provided for in Article 27 of Directive 2004/38/EC, so that a restriction on the freedom of movement of such a person may be imposed?
Termenul «ședere ilegală» în sensul Hotărârii Guvernului nr. 825/1995 pentru aprobarea Acordului dintre Guvernul României, pe de o parte, și Guvernele Regatului Belgiei, Marelui Ducat de Luxemburg și Regatului Țărilor de Jos, pe de altă parte, privind readmisia persoanelor aflate în situație ilegală (în temeiul căreia sa dispus readmisia pârâtului aflat în situația de «ședere ilegală») se circumscrie motivului de «ordine publică» sau de «siguranță publică» prevăzut la articolul 27 din Directiva 2004/38/CE, pentru a se putea dispune restrângerea libertății de circulație a unei astfel de persoane?
IV — Main arguments of the parties
IV — Principalele argumente ale părților b)