natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It follows that the applicants are directly and individually concerned, within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, by the contested decision and that the application must be declared admissible in its entirety.
Rezultă că reclamantele sunt vizate direct și individual, în sensul articolului 230 al patrulea paragraf CE, prin decizia atacată și că acțiunea trebuie declarată admisibilă în întregime.
The plea of inadmissibility raised by the defendant must therefore be rejected.
Prin urmare, trebuie respinsă cauza de inadmisibilitate invocată de pârâtă.
II — Substance
II — Cu privire la fond
A — Preliminary observation
A — Observație prealabilă
The applicants raise seven pleas in law in support of their application, namely, first, misapplication of Article 87(1) EC; second, misapplication of Article 86(2) EC; third, an error of law in failing to examine the legality of the RES under Article 86(1) EC in conjunction with Article 82 EC; fourth, an error of law in failing to examine the legality of the RES under Articles 43 EC and 49 EC; fifth, an error of law and a failure to state reasons regarding the failure to carry out a proper examination of the legality of the RES in the light of the third non-life insurance directive; sixth, unlawful failure to open a formal investigation procedure under Article 88(2) EC; and, seventh, breach of the obligation to state reasons under Article 253 EC.
Reclamantele invocă șapte motive în susținerea acțiunii lor, și anume, în primul rând, un motiv întemeiat pe greșita aplicare a articolului 87 alineatul (1) CE, în al doilea rând, un motiv întemeiat pe greșita aplicare a articolului 86 alineatul (2) CE, în al treilea rând, un motiv întemeiat pe o eroare de drept care ar consta în omisiunea de a analiza legalitatea RES în raport cu articolul 86 alineatul (1) coroborat cu articolul 82 CE, în al patrulea rând, un motiv întemeiat pe o eroare de drept care ar consta în omisiunea de a analiza legalitatea RES în raport cu articolele 43 CE și 49 CE, în al cincilea rând, un motiv întemeiat pe o eroare de drept și pe o lipsă a motivării din cauza omisiunii de a analiza în mod adecvat legalitatea RES în raport cu A treia directivă privind asigurarea generală, în al șaselea rând, un motiv întemeiat pe abținerea nelegală de a iniția procedura oficială de investigare în temeiul articolului 88 alineatul (2) CE și, în al șaptelea rând, un motiv întemeiat pe încălcarea obligației de motivare în conformitate cu articolul 253 CE.
The Court notes, by way of preliminary observation, that the arguments which the parties put forward in connection with the first and second pleas overlap to a significant extent.
Tribunalul constată în prealabil că argumentele părților, prezentate în cadrul primului și al celui de al doilea motiv, se suprapun într-o foarte mare măsură.
They raise, in particular, the question of the existence of an SGEI mission and also the question whether the RES is necessary for the purpose of discharging that mission and whether it is proportionate.
Acestea ridică în special problema existenței unei misiuni SIEG, precum și pe aceea a necesității RES pentru executarea acestei misiuni și a caracterului său proporțional.
It is therefore appropriate to begin by setting out the substance of all of those arguments so that they can properly be taken into account in the examination of those two pleas.
Așadar, mai întâi trebuie reluată substanța tuturor acestor argumente în scopul de a ține ulterior cont de acestea în mod util, în contextul analizei acestor două motive.
B — First and second pleas
B — Cu privire la primul și la al doilea motiv
(a) The plea alleging misapplication of Article 87(1) EC
Argumentele părților a) Cu privire la motivul întemeiat pe greșita aplicare a articolului 87 alineatul (1) CE i) Argumentele reclamantelor
(1) General observations
1) Observații generale
The applicants submit, by way of preliminary observation, that by their first plea they take exception to Article 1 of the contested decision, which states that the RES ‘does not involve State aids in the sense of Article 87(1) EC’.
Reclamantele arată în prealabil că, prin intermediul primului motiv, contestă articolul 1 din decizia atacată potrivit căruia RES „nu implică ajutoare de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE”.
They observe that the defendant puts forward no defence to that plea, so that the decision ought to be annulled on that ground alone.
Acestea arată că pârâta nu prezintă argumente în apărare împotriva acestui motiv, astfel încât decizia atacată ar trebui anulată fie și numai pentru acest motiv.
The applicants further observe that the Commission correctly stated, at recital 39 to the contested decision, that in principle the RES satisfies the criteria set out in Article 87(1) EC and could therefore be qualified as State aid.
Reclamantele adaugă că, la punctul 39 din decizia atacată, Comisia a declarat pe bună dreptate că, în principiu, RES îndeplinește criteriile articolului 87 alineatul (1) CE și că, prin urmare, ar putea fi calificat drept ajutor de stat.
At recitals 61 and 62 to the contested decision, however, the Commission wrongly considered that the RES nevertheless did not constitute State aid within the meaning of that provision because it compensated for SGEI obligations.
La punctele 61 și 62 din decizia respectivă, Comisia ar fi considerat în mod greșit că RES nu reprezintă cu toate acestea un ajutor de stat, în sensul acestei dispoziții, întrucât plătește compensații pentru obligații SIEG.
However, in this case the conditions for financial compensation for SGEI obligations, as recognised by the Court of Justice (Ferring, paragraph 41 above, paragraph 27, and Case C-280/00 Altmark Trans und Regierungspräsidium Magdeburg [2003] ECR I-7747, ‘Altmark’, paragraphs 87 to 93), are not satisfied.
Totuși, în speță, nu ar fi întrunite condițiile unei compensări de obligații SIEG, astfel cum au fost enunțate de Curte (Hotărârea Ferring, punctul 41 de mai sus, punctul 27, și Hotărârea Curții din 24 iulie 2003, Altmark Trans și Regierungspräsidium Magdeburg, C-280/00, Rec., p.
In particular, in Altmark the Court of Justice held that where a State measure must be regarded as compensation for the services provided by the recipient undertakings in order to discharge public service obligations, so that those undertakings do not enjoy a real financial advantage and the measure thus does not have the effect of putting them in a more favourable competitive position than the undertakings competing with them, such a measure is not caught by Article 87(1) EC (Altmark, paragraph 87).
I-7747, denumită în continuare „Hotărârea Altmark”, punctele 87-93). În special în Hotărârea Altmark, Curtea ar fi hotărât că, în măsura în care o intervenție a statului trebuie considerată drept o compensație care reprezintă contrapartida prestațiilor efectuate de către întreprinderi beneficiare pentru a executa obligații de serviciu public, astfel încât aceste întreprinderi nu profită în realitate de un avantaj financiar, iar intervenția respectivă nu are, așadar, ca efect plasarea acestor întreprinderi într-o poziție concurențială mai favorabilă în raport cu întreprinderile cu care se află în raporturi de concurență, o astfel de intervenție nu intră în domeniul de aplicare al articolului 87 alineatul (1) CE (Hotărârea Altmark, citată anterior, punctul 87).
Furthermore, according to the Court of Justice, in that connection four cumulative conditions must be satisfied (Altmark, paragraphs 88 to 93; ‘the Altmark conditions’), and they are not satisfied in this case.
În plus, potrivit Curții, în acest sens ar trebui să fie îndeplinite patru condiții cumulative (Hotărârea Altmark, citată anterior, punctele 88-93) ceea ce nu ar fi cazul în speță.
In that regard, the defendant’s attempt to avoid annulment of the contested decision by relying solely on Article 86(2) EC cannot succeed since the operative part of that decision makes no reference to Article 86(2) EC and the reason stated in that regard, at recital 61 to that decision, is not sufficient.
În această privință, încercarea pârâtei de a evita anularea deciziei atacate întemein duse exclusiv pe articolul 86 alineatul (2) CE nu poate fi admisă din moment ce dispozitivul deciziei respective nu face aluzie la articolul 86 alineatul (2) CE, iar motivarea în acest sens, la punctul 61 din decizia respectivă, nu este suficientă.
Even to the extent to which the conditions for the application of Article 86(2) EC are equivalent to those applicable to Article 87(1) EC, which the defendant does not dispute, the defendant’s argument cannot succeed since it does not in any event demonstrate the existence of an SGEI obligation which would justify the RES or that the RES is proportionate within the meaning of Altmark and Article 86(2) EC.
Chiar în măsura în care condițiile de aplicare a articolului 86 alineatul (2) CE sunt echivalente cu cele ale articolului 87 alineatul (1) CE, ceea ce pârâta nu ar contesta, argumentația acesteia nu poate fi admisă dat fiind că, în orice caz, aceasta nu demonstrează existența unei obligații SIEG care să justifice RES și caracterul proporțional al RES atât în sensul Hotărârii Altmark, punctul 89 de mai sus, cât și al articolului 86 alineatul (2) CE.
In that context, the applicants further claim that, unlike the defendant and the Kingdom of the Netherlands, Ireland and the VHI seek to defend the legality of the contested decision by asserting that the Altmark conditions are satisfied.
În acest context, reclamantele arată în plus că, spre deosebire de pârâtă și de Regatul Țărilor de Jos, Irlanda și VHI încearcă să apere legalitatea deciziei atacate susținând că sunt întrunite condițiile enunțate în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus. Or,
Under Article 116(3) of the Rules of Procedure, however, interveners must accept the case as they find it at the time of their intervention and thus cannot alter the framework of the dispute (Case T-243/94 British Steel v Commission [1997] ECR II-1887, paragraph 70) as defined by the applicants and the defendant in their pleadings.
BUPA ȘI ALŢII/COMISIA în temeiul articolului 116 alineatul (3) din Regulamentul de procedură, intervenienții ar trebui să ia procedura în starea în care se află în momentul intervenției lor, astfel încât aceștia nu ar putea să modifice cadrul litigiului (Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 1997, British Steel/Comisia, T-243/94, Rec., p.
However, since the defendant has failed to submit argument based on Article 87(1) EC, the framework of the dispute at the time of the intervention related only to Article 86(2) EC.
Totuși, dat fiind că pârâta a renunțat să prezinte argumente întemeiate pe articolul 87 alineatul (1) CE, cadrul litigiului, la momentul intervenției, ar fi purtat numai asupra articolului 86 alineatul (2) CE.
In the applicants’ submission, it follows that the arguments of Ireland and the VHI concerning Article 87(1) EC must be declared inadmissible.
În opinia reclamantelor, rezultă că argumentele Irlandei și ale VHI privind articolul 87 alineatul (1) CE trebuie declarate inadmisibile.
On that ground, the arguments put forward by Ireland and the VHI must in any event be rejected as unfounded.
Astfel, argumentele Irlandei și ale VHI ar trebui, în orice caz, respinse ca fiind nefondate.
Last, with respect to Ireland’s statement in intervention, the applicants maintain that, under Article 116(4)(b) of the Rules of Procedure and the caselaw (Case T-84/96 Cipeke v Commission [1997] ECR II-2081, paragraphs 31 and 34), the substantive arguments in Annexes 4, 7, 9 and 10 to that statement in intervention are admissible only in so far as they are set out in the statement in intervention itself.
În sfârșit, în ceea ce privește memoriul în intervenție al Irlandei, reclamantele susțin că, având în vedere articolul 116 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul de procedură și jurisprudența (Hotărârea Tribunalului din 7 noiembrie 1997, Cipeke/Comisia, T-84/96, Rec., p. II-2081, punctele 31 și 34), argumentele de fond care figurează în anexele 4, 7, 9 și 10 din acest memoriu nu sunt admisibile decât în măsura în care au fost invocate chiar în memoriul respectiv.
The applicants maintain that in the present case the four cumulative Altmark conditions are not satisfied so far as the RES is concerned.
Reclamantele subliniază că, în speță, cele patru condiții cumulative enunțate în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus, nu sunt întrunite în ceea ce privește RES.
They contend, moreover, that the Commission completely failed to examine the second, third and fourth conditions, after having accepted, without making a proper evaluation, the Irish authorities’ position on the first condition.
De altfel, Comisia ar fi omis complet să analizeze a doua, a treia și a patra condiție după ce a admis, fără a fi efectuat o apreciere proprie, poziția autorităților irlandeze cu privire la prima condiție.
(2) The first condition: there must be actual and clearlydefined SGEI obligations
2) Cu privire la prima condiție, referitoare la obligații SIEG reale și clar definite
The applicants refer to the first condition laid down by the Court of Justice in Altmark (paragraph 89), namely that the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and those obligations must be clearly defined.
Reclamantele amintesc prima condiție enunțată de Curte în Hotărârea Altmark punctul 89 de mai sus (punctul 89), potrivit căreia întreprinderea beneficiară trebuie să fie însărcinată efectiv cu executarea obligațiilor de serviciu public, iar aceste obligații trebuie definite în mod clar.
The Commission itself recognised in the contested decision that those two concepts are equivalent.
Comisia însăși ar fi recunoscut în decizia atacată caracterul echivalent al acestor două noțiuni.
Moreover, the Commission has explained publicly that those two concepts refer to services with special characteristics which the public needs (Commission report on the state of play in the work on the guidelines for State aid and [SGEIs], section 2) which do not benefit specific categories of service users (Commission non-papers on services of general economic interest and State aid, 12 November 2002, p.
În plus, aceasta ar fi explicat public că aceste două noțiuni se referă la servicii care prezintă caracteristici particulare, care răspund nevoilor publicului larg (Raportul Comisiei cu privire la stadiul lucrărilor referitoare la liniile directoare pentru ajutoarele de stat privind [SIEG], secțiunea a 2-a), care nu profită unor categorii specifice de utilizatori (documentul neoficial al Comisiei cu privire la SIEG și ajutorul de stat din 12 noiembrie 2002, p.
21) and which, therefore, have the following common elements: universal service, continuity, quality of service, affordability, as well as user and consumer protection (Commission Green Paper on services of general interest, 21 May 2003, COM(2003) 270 final, paragraph 49).
21) și care, prin urmare, reunesc următoarele elemente comune: serviciu universal, continuitate, calitate a serviciului, accesibilitate tarifară, protecția utilizatorului și a consumatorului [Cartea verde a Comisiei privind serviciile de interes general din 21 mai 2003, COM(2003) 270 final, punctul 49].
The applicants further maintain that, in light of the specific and limited definition of the concept of an SGEI obligation, while any State regulation which imposes obligations on an undertaking may be regarded as being in the general or public interest, it does not follow that all such obligations are SGEI obligations in the strict sense, for which the State may legitimately compensate the undertakings concerned.
Pe de altă parte, reclamantele susțin că, având în vedere definiția specifică și limitată a noțiunii de obligație SIEG, chiar dacă orice reglementare națională care impune obligații unei întreprinderi putea fi considerată ca fiind adoptată în interesul general sau public, totuși nu ar rezulta că aceste obligații reprezintă obligații SIEG în sensul strict pentru executarea cărora statul poate despăgubi în mod valabil întreprinderile în cauză.
18); and Case T-266/97 Vlaamse Televisie Maatschappij v Commission [1999] ECR II-2329).
18, considerentul (14), și Hotărârea Tribunalului din 8 iulie 1999, Vlaamse Televisie Maatschappij/Comisia, T-266/97, Rec., p. II-2329).
That is confirmed by the caselaw according to which the concept of an SGEI within the meaning of Article 86(2) EC is to be interpreted strictly (GT-Link, paragraph 97 above, paragraph 50, and Case C-157/94 Commission v Netherlands [1997] ECR I-5699, paragraph 37), in order to ensure that the Member States cannot easily escape the application of the rules on State aid.
Această teză s-ar corobora cu jurisprudența potrivit căreia noțiunea de SIEG, în sensul articolului 86 alineatul (2) CE, este de strictă interpretare (Hotărârea Curții GT-Link, punctul 97 de mai sus, punctul 50, și Hotărârea Curții din 23 octombrie 1997, Comisia/Țările de Jos, C-157/94, Rec., p. I-5699, punctul 37) în scopul de a evita ca statele membre să poată eluda cu ușurință aplicarea normelor stabilite în materie de ajutoare de stat.
Although a Member State is free to determine, in the exercise of its discretion, the way in which it proposes to provide and regulate the provision of an SGEI (Report
Deși statul membru ar fi liber să decidă, în exercitarea puterii sale de apreciere, cu privire la modul în care intenționează să asigure și să reglementeze prestarea unui
JUDGMENT OF 12. 2.
HOTĂRÂREA DIN 12.2.2008 — CAUZA T-289/03
In that regard, the applicants dispute the assertions of the defendant and the interveners that, first, the concept and application of an SGEI obligation are subject to control only for manifest error and, second, the definition of the scope of that concept is essentially a matter within the discretion of the Member States.
În această privință, reclamantele contestă afirmațiile pârâtei și pe cele ale intervenientelor potrivit cărora, pe de o parte, noțiunea de obligație SIEG și aplicarea acesteia nu sunt supuse decât unui control al erorii vădite și, pe de altă parte, definirea sferei acestei noțiuni aparține în principal puterii discreționare a statelor membre.
Moreover, the caselaw on which the interveners rely (Case C-67/96 Albany [1999] ECR I-5751, paragraph 104, and Case T-106/95 FFSA and Others v Commission [1997] ECR II-229, paragraph 137) confirms, on the contrary, the applicants’ argument.
În plus, jurisprudența invocată de interveniente (Hotărârea Curții din 21 septembrie 1999, Albany, C-67/96, Rec., p. I-5751, punctul 104, și Hotărârea Tribunalului din 27 februarie 1997, FFSA și alții/Comisia, T-106/95, Rec., p.
Last, the applicants maintain that the interveners put forward no argument capable of calling in question the Community definition of the concept of an SGEI obligation.
În sfârșit, în opinia acestora, intervenientele nu prezintă niciun argument care ar putea repune în discuție definiția comunitară a noțiunii de obligație SIEG.
The applicants contend that in the present case the first Altmark condition is not satisfied because there are no SGEI obligations connected with the RES.
Reclamantele consideră că, în speță, prima condiție enunțată în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus, nu este îndeplinită din cauza lipsei obligațiilor SIEG legate de RES.
The Commission’s finding to the contrary at recital 49 to the contested decision is incorrect in two respects.
Aprecierea contrară a Comisiei, la punctul 49 din decizia atacată, ar fi greșită pentru două motive.
The applicants first of all maintain that the Commission did not undertake an assessment of whether the SGEI obligations invoked by the Irish authorities, namely the requirements of open enrolment, community rating, lifetime cover and minimum benefits (‘the PMI obligations’) actually and objectively constituted SGEI obligations.
Pe de o parte, Comisia nu ar fi efectuat o apreciere a aspectului dacă obligațiile SIEG invocate de autoritățile irlandeze, și anume cerințele aderării deschise, tarifării comune, acoperirii pe viață și prestațiilor minime (denumite în continuare „obligațiile ASP”), reprezintă în mod efectiv și obiectiv obligații SIEG.
In reality, the Commission avoided that question by incorrectly taking the view that the matter came within the competence of the Irish authorities and that its control
În realitate, Comisia ar fi eludat această problemă considerând în mod greșit că aceasta intră în competența autorităților irlandeze, iar controlul său se limitează la cel al erorilor vădite comise
BUPA AND OTHERS v COMMISSION was limited to a control of manifest errors on the part of those authorities in the exercise of their competence.
BUPA ȘI ALŢII/COMISIA de aceste autorități în exercitarea acestei competențe.
By adopting that approach, the Commission ignored the need for a strict and objective Community definition of SGEI obligations and unlawfully delegated to the Irish authorities the power to define what constituted such obligations.
Procedând astfel, Comisia ar fi încălcat cerința unei definiții comunitare stricte și obiective a obligațiilor SIEG și ar fi delegat în mod ilegal autorităților irlandeze competența de a defini ce reprezintă astfel de obligații.
The Commission thus failed to exercise the degree of control required by Article 87(1) EC.
Prin urmare, Comisia nu ar fi exercitat gradul de control impus la articolul 87 alineatul (1) CE.
The applicants further maintain that the PMI obligations are not in the nature of an SGEI obligation, for the reasons set out below.
Pe de altă parte, reclamantele susțin că obligațiile ASP nu prezintă caracterul unei obligații SIEG pentru motivele expuse în continuare.
First, in accordance with the caselaw and the Commission’s practice in taking decisions, the PMI obligations are simply normal regulatory obligations attached to the authorisation to provide a service and to the control by the public authorities of the activity of the operators concerned.
În primul rând, potrivit jurisprudenței și practicii decizionale ale Comisiei, obligațiile ASP nu ar corespunde decât unor obligații de reglementare normale legate de autorizarea prestării unui serviciu și de controlul de către autoritățile publice al activității operatorilor vizați.
The regulations in issue do not impose on the operators concerned the obligation to provide PMI services, still less a minimum level of those services or a universal service.
Întradevăr, reglementarea în cauză nu ar impune operatorilor vizați obligația de a presta servicii ASP și cu atât mai puțin un nivel minim al acestor servicii sau un serviciu universal.
It is merely a matter of an authorisation to provide such services according to market demand subject to the condition that the operator concerned observes the principles of open enrolment, community rating, lifetime cover and minimum benefits.
Nu ar fi vorba decât de o autorizație de a presta astfel de servicii în funcție de cererile pieței, supusă condiției ca operatorul în cauză să respecte principiile aderării deschise, acoperirii pe viață, tarifării comune și prestațiilor minime.
That is also true for the VHI, which, with the exception of Plan P, is not subject to any regulatory obligation to provide specific PMI services.
Acest lucru ar fi valabil de asemenea pentru VHI care, cu excepția planului P, nu ar fi supus niciunei obligații legale de a presta servicii ASP specifice.
Second, the Commission’s assertion that the PMI obligations seek to ensure a certain level of PMI services for all persons living in Ireland, at an affordable price and on similar quality conditions, is manifestly incorrect, as elderly persons and those suffering from pre-existing diseases may be excluded from PMI services.
În al doilea rând, constatarea Comisiei potrivit căreia obligațiile ASP vizează asigurarea unui anumit nivel de servicii ASP oricărei persoane care locuiește în Irlanda, la un preț accesibil și în condiții similare de calitate, ar fi vădit greșită, ținând cont de posibilitatea de a exclude de la serviciile ASP persoanele în vârstă și pe cele deja bolnave.
In that regard, the Commission is incorrect to state that the ‘open enrolment’ rule avoids the exclusion of those persons.
În această privință, ar fi greșită afirmația Comisiei potrivit căreia regula aderării deschise evită excluderea acestor persoane.