natgillin/translations-raw huggingface dataset:
AIGNER it classifies as ‘public’ in Article 1(2), which are not excluded by Articles 12 to 18, which are for amounts equal to or greater than those indicated in Article 7, and which are concluded by contracting authorities.
AIGNER drept contracte „de achiziții publice” la articolul 1 alineatul (2), în măsura în care aceste contracte nu sunt excluse de articolele 12-18, au o valoare egală sau mai mare decât pragurile stabilite la articolul 7 și sunt încheiate de „autorități contractante”.
or technical knowledge in the field of public contracts (Paragraph 3(2)); they must carry out their functions independently and are not bound by any instructions (Paragraph 3(3)), and they do not receive any remuneration (Paragraph 3(4)).
trebuie să posede cunoștințe economice sau tehnice aprofundate în domeniul contractelor de achiziții publice (articolul 3 alineatul 2) și își exercită funcțiile în deplină independență, fără a primi instrucțiuni (articolul 3 alineatul 3) sau vreo remunerație (articolul 3 alineatul 4).
Directive 2004/18 consolidates the preexisting secondary legislation in a single text, 7harmonising at Community level the national procurement procedures in order to bring them into line with the principles of the Treaty which govern the award of public contracts (recitals 1 and 2).
„Organism de drept public” înseamnă orice organism (1) constituit pentru a îndeplini cerințe de interes general, de altă natură decât industrial sau comercial, (2) care are personalitate juridică și (3) (a) a cărui activitate este finanțată în cea mai mare parte de colectivitățile teritoriale sau de alte organisme de drept public sau (3) (b) a cărui gestionare face obiectul controlului acestora din urmă sau (3) (c) al cărui consiliu de administrare, de conducere sau de supraveghere este alcătuit din membri desemnați în proporție de peste 50 % de către stat, de colectivitățile teritoriale sau de alte organisme de drept public.
The directive governs contracts which
nivel comunitar procedurile naționale de atribuire a contractelor, cu scopul de a le aduce în conformitate cu principiile Tratatului CE care reglementează atribuirea contractelor de achiziții publice [considerentele (1) și (2)]. Directiva reglementează contractele definite
Directive 2004/17 8pursues a similar aim to that of Directive 2004/18 in respect of
Directiva 2004/17 8 urmărește, în cadrul unor domenii determinate care se disting
8 — The directive succeeds Council Directive 93/38/EEC of 14 June 1993 coordinating the procurement procedures of entities operating in the water, energy, transport and telecommunications sectors (OJ 1993 L 199, p. 84).
8 — Aceasta abrogă Directiva 93/38/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 199, p. 84).
7 — In the field of public procurement, the approximation of laws began with Council Directive 71/305/ EEC of 26 July 1971 concerning the coordination of procedures for the award of public works contracts (OJ English Special Edition: Series I Chapter 1971(II), p.
7 — În domeniul atribuirii contractelor de achiziții publice, armonizarea reglementară a început cu Directiva 71/305/CEE a Consiliului din 26 iulie 1971 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări (JO L 185, p.
682), which, after a number of amendments, was consolidated under the same title in Directive 93/37/EEC of 14 June 1993 (OJ 1993 L 199, p. 54).
5), care, după mai multe modificări, a fost abrogată prin Directiva 93/37/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 (JO L 199, p. 54).
The coordination of procedures for the award of public supply contracts was initially governed by Council Directive 77/62/EEC of 21 December 1976 (OJ 1977 L 13, p.
Coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de bunuri a fost reglementată în primul rând prin Directiva 77/62/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1976 (JO 1977, L 13, p.
1) and subsequently by Council Directive 93/36/EEC of 14 June 1993 (OJ 1993 L 199, p. 1).
1) și ulterior prin Directiva 93/36/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 (JO L 199, p. 1).
Public service contracts were subject to Council Directive 92/50/EEC of 18 June 1992 (OJ 1992 L 209, p. 1).
Contractele de achiziții publice de servicii au făcut obiectul Directivei 92/50/CEE a Consiliului din 18 iunie 1992 (JO L 209, p. 1, Ediție specială, 06/vol. 2, p. 50).
Prior to their inclusion in Directive 2004/18, the foregoing provisions were updated in European Parliament and Council Directive 97/52/EC of 13 October 1997 (OJ 1997 L 328, p. 1).
Înainte de a fi abrogate prin Directiva 2004/18, textele citate anterior au fost reactualizate prin Directiva 97/52/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 1997 (JO L 328, p. 1).
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 supply, works and service contracts (which are defined in Article 1(2)) in certain sectors characterised by their closed nature, due to the grant of special or exclusive rights (recitals 1 to 3).
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL RUIZ-JARABO COLOMER — CAUZA C-393/06 din membrii organului de administrare, de conducere sau de supraveghere al întreprinderii [articolul 2 alineatul (1) litera (b)].
The directive also defines as ‘contracting entities’ organisations which, while they are not ‘contracting authorities’ or ‘public undertakings’, carry out any of the activities referred to in Articles 3 to 7 on the basis of special or exclusive rights (Article 2(2)(b)).
Directiva consideră de asemenea drept „entități contractante” organizațiile care, atunci când nu sunt „autorități contractante” sau „întreprinderi publice”, exercită una dintre activitățile prevăzute la articolele 37 în temeiul drepturilor speciale sau exclusive [articolul 2 alineatul (2) litera (b)].
In accordance with Article 2(2), the directive applies to ‘contracting entities’ which pursue one of the activities referred to in Articles 3 (gas, heat and electricity), 4 (water), 5 (transport), 6 (postal services) and 7 (exploration for, or extraction of, oil, gas, coal or other solid fuels, as well as ports and airports), unless those activities are performed under competitive conditions on markets to which access is not restricted (Article 30(1)).
Potrivit articolului 2 alineatul (2), directiva se aplică „entităților contractante” care desfășoară una dintre activitățile menționate la articolul 3 (gaze, energie termică și energie electrică), la articolul 4 (apă), la articolul 5 (servicii de transport), la articolul 6 (servicii poștale) și la articolul 7 (explorarea sau extracția de petrol, gaze, cărbune sau alți combustibili solizi, porturile și aeroporturile), cu excepția cazului în care aceste activități sunt realizate în concurență deschisă pe piețele la care accesul nu este restricționat [articolul 30, alineatul (1)].
III — The facts of the main proceedings and the questions referred for a preliminary ruling
III — Situația de fapt din acțiunea principală și întrebările preliminare
Fernwärme Wien GmbH is an undertaking established on 22 January 1969 and duly registered in the Vienna Companies Register, so acquiring legal personality.
Fernwärme Wien GmbH (denumită în continuare „Fernwärme Wien”) este o societate care a fost înființată la 22 ianuarie 1969 și a fost înmatriculată în mod corespunzător în registrul societăților din Viena, ceea ce ia permis să dobândească personalitatea juridică.
Its object is the supplying of district heating to homes, public institutions, offices, undertakings and other premises in the municipal
Obiectivul social al acesteia este de a asigura încălzirea centrală a locuințelor, a
In addition to ‘contracting authorities’ (which are defined, in Article 2(1)(a), in the same terms as in Directive 2004/18), the directive also classifies ‘public undertakings’ as ‘contracting entities’. A public undertaking is any undertaking over which the contracting authorities may exercise, directly or indirectly, a dominant influence by virtue of their ownership of it, their financial participation therein, or the rules which govern it.
Pe lângă „autoritățile contractante” [definite la articolul 2 alineatul (1) litera (a) în aceiași termeni ca cei utilizați în Directiva 2004/18], directiva califică drept „entități contractante” „întreprinderile publice”, cu alte cuvinte, orice întreprindere asupra căreia „autoritățile contractante” pot exercita în mod direct sau indirect o influență dominantă din punctul de vedere al proprietății, al participării financiare sau al normelor care o definesc.
They exercise such an influence when (1) they hold the majority of the undertaking’s subscribed capital, or (2) they control the majority of the votes attaching to shares issued by the undertaking, or (3) they appoint more than half of the undertaking’s administrative, management or supervisory body.
Autoritățile contractante exercită o astfel de influență (1) în cazul în care dețin majoritatea capitalului subscris sau (2) controlează majoritatea voturilor asociate acțiunilor emise de întreprindere sau (3) în cazul în care numesc mai mult de jumătate
AIGNER district of Vienna. Without prejudice to that activity, the company is also engaged, in competition with other operators, in the general planning of refrigeration plants for large real estate projects.
AIGNER organismelor publice, a birourilor, a întreprinderilor și a altor spații de pe raza orașului Viena, fără a aduce atingere activității de planificare generală a instalațiilor de răcire pentru proiectele imobiliare de o anumită importanță, pe care aceasta o exercită de asemenea în concurență cu alți operatori.
On 18 May 2006, Fernwärme Wien informed the applicant that the second tender had been rejected, a decision which the applicant challenged before the Vergabekontrollsenat des Landes Wien.
Aigner”) a participat la procedura de licitație cu o ofertă principală și cu o ofertă subsidiară, acceptând caietul de sarcini.
Fernwärme Wien called into question that body’s jurisdiction, which is conditional on the defendant undertaking’s being a ‘contracting entity’ or a ‘contracting authority’ for the purpose of Directives 2004/17 and 2004/18.
Fernwärme Wien a pus în discuție competența acestui organism, care este subordonată condiției ca pârâta să fie o „entitate contractantă” sau o „autoritate contractantă” în sensul Directivelor 2004/17 și 2004/18.
In view of the nature of the dispute before it, the Vergabekontrollsenat des Landes Wien has stayed the proceedings and referred the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Având în vedere că dezbaterea a fost prezentată în acești termeni, Vergabekontrollsenat des Landes Wien a suspendat procedura și a adresat Curții următoarele întrebări:
‘(1) Must Directive 2004/17/EC … be interpreted as meaning that a contracting entity which carries out activities in the sectors referred to in Article 3 … also falls within the scope of that directive in relation to an activity pursued in parallel under competitive conditions?
„1) Directiva 2004/17/CE […] trebuie interpretată în sensul că o entitate contractantă care desfășoară o activitate ce se încadrează în unul dintre sectoarele menționate la articolul 3 din această directivă intră de asemenea sub incidența acestei directive în ceea ce privește o altă activitate desfășurată în paralel într-un cadru concurențial?
By announcement in the Amtsblatt der Stadt Wien (Official Journal of the City of Vienna) of 1 March 2006, Fernwärme Wien published an invitation to tender for the construction of a refrigeration plant for an office and shopping centre in Vienna (called ‘Town-Town’), stating that national procurement law did not apply.
Prin publicarea în Amtsblatt der Stadt Wien (Jurnalul Oficial al orașului Viena) din 1 martie 2006, Fernwärme Wien a lansat o invitație de participare la licitație pentru punerea în funcțiune a unei instalații de răcire într-un complex de birouri și de spații comerciale din Viena (denumit „TownTown”), cu mențiunea că legislația austriacă în materie de contracte de achiziții publice nu era aplicabilă.
9 — A 99.999% stake is held by Wien Energie GMBH and a 0.001% stake by Wiener Stadwerke Holding AG. The former is owned by the latter, whose sole shareholder is the City of Vienna.
9 — Societatea este controlată în proporție de 0,001 % de Wiener Stadtwerke Holding AG, al cărei unic acționar este orașul Viena, și în proporție de 99,999 % de filiala acesteia, Wien Energie GmbH.
(2) In the event that this is the case only in respect of contracting authorities: must an undertaking such as Fernwärme
2) În cazul în care aceasta ar fi situația numai în ceea ce privește autoritățile contractante: o întreprindere precum
In HI, 10the Court held that the Vergabekontrollsenat des Landes Wien must be regarded as a court or tribunal within the meaning of Article 234 EC (paragraph 28).
trollsenat des Landes Wien drept „instanță” în sensul articolului 234 CE.
In accordance with its settled caselaw on that definition, the Court found that the Vergabekontrollsenat complies with the criteria of being established by law, having compulsory jurisdiction and an inter partes procedure, and applying rules of law (paragraph 26), and that, on account of its composition and functioning, it satisfies the requirements of permanence and independence (paragraph 27).
În conformitate cu jurisprudența sa constantă privind respectiva noțiune, aceasta a constatat că Vergabekontrollsenat des Landes Wien respectă criteriile cu privire la originea legală, la caracterul obligatoriu al instanței, la natura contradictorie a procedurii și la aplicarea normelor de drept (punctul 26) și că îndeplinește, în același timp, din punctul de vedere al structurii sale și al funcționării, cerințele de permanență și de independență (punctul 27).
(3) Must an activity pursued under competitive conditions by a company which also pursues activities of a non-industrial or non-commercial nature be included within the scope of Directive 2004/17/EC or Directive 2004/18/EC if, through effective precautions such as separate balance sheets and accounts, crossfinancing of the activities pursued under competitive conditions can be excluded?’
3) O activitate desfășurată într-un cadru concurențial de o societate care mai desfășoară și o activitate ce nu este industrială sau comercială trebuie inclusă în domeniul de aplicare al Directivei 2004/17/CE sau al Directivei 2004/18/CE, în cazul în care, datorită unor măsuri eficiente precum separarea bilanțurilor și a contabilităților, poate fi exclusă o finanțare încrucișată a activităților desfășurate în cadrul concurențial?”
Six months earlier, in my Opinion in De Coster, I criticised that caselaw for being ‘too flexible and not sufficiently consistent’, 11 and I proposed a change of bearing with a view to taking a firmer course 12which, by
Cu șase luni în urmă, în Concluziile prezentate în cauza De Coster, am criticat această jurisprudență ca fiind „excesiv de flexibilă și lipsită de […] coerență” 11și am sugerat o schimbare de direcție către făgașuri mai sigure 12, care, punând accent pe rațiunea de a fi a hotărârii preliminare, să favorizeze o cooperare fructuoasă între instanțe.
La notion de juridiction en droit communautaire’, Liber amicorum Bo Vesterdorf, Emile Bruylant, Brussels, 2007 (printing underway), draws attention to the ambiguous inconsistency of the caselaw which persists in focusing on characteristics which, for the most part, are neither specific nor exclusive to the concept of a court or tribunal, thereby making it more difficult to define the term correctly.
Émile Bruylant, Bruxelles, 2007, în curs de tipărire, subliniază incoerența ambiguă a jurisprudenței care insistă să privilegieze caracteristici ce nu sunt, majoritatea, nici specifice, nici exclusive noțiunii de instanță, făcând mai dificilă delimitarea exactă a acestei noțiuni.
The parties to the main proceedings, the Commission, and the Austrian, Hungarian and Finnish Governments submitted written observations, and the representatives of Ing.
Părțile din acțiunea principală, Comisia Comunităților Europene și guvernele austriac, maghiar și finlandez au depus observații scrise, iar reprezentanții Ing.
Aigner, the Austrian Government and the Commission presented oral argument at the hearing on 11 October 2007.
Aigner, ai guvernului austriac și ai Comisiei sau prezentat la ședința din 11 octombrie 2007 pentru a-și expune observațiile orale.
For that purpose, I propose that, as a general rule, Article 234 EC should cover only bodies forming part of the judicial power of every State, when they carry out their judicial duties in the proper sense, including, by way of an exception, those bodies which, while not belonging to that structure, have the final word in the national legal order, provided that they satisfy the requirements laid down in caselaw, in particular, the requirements of independence and the adversarial nature of the proceedings.
În acest sens, propunem, ca regulă generală, ca articolul 234 CE să se aplice doar organelor care fac parte din puterea judecătorească a fiecărui stat atunci când își exercită funcțiile pur jurisdicționale și de a încorpora în acesta, ca excepție, acele organe care, deși nu fac parte din această structură, au ultimul cuvânt în ordinea juridică națională, atâta timp cât îndeplinesc criteriile desprinse de jurisprudență, în special cu privire la independență și la procedura contradictorie.
Recent developments in caselaw reveal 17greater zeal in identifying the features which define the concept of a court or tribunal, especially independ- ence, allowing a glimpse of a position close
Evoluția recentă a jurisprudenței tinde 17, mai degrabă, să definească particularitățile
19 to that in De Coster.
Astfel, în Hotărârea Schmid 19, Curtea și-a constatat necompetența cu privire la trimiterile efectuate de Berufungssenat V der Finanzlandesdirektion (Camera a cincea de apel a Direcției regionale a finanțelor) pentru Viena, Austria
Thus, in Schmid, the Court held that it lacked jurisdiction to hear a reference from the Berufungssenat V der Finanzlandesdirektion (Fifth Appeal Chamber of the Regional Finance Authority)
15 — De exemplu, pe lângă Hotărârea HI, trebuie să se facă trimitere la Hotărârea din 12 decembrie 2002, Universale-Bau și alții (C-470/99, Rec., p. I-11617).
15 — By way of example, in addition to HI, attention should also be drawn to Case C-470/99 Universale-Bau [2002] ECR I-11617.
16 — În Concluziile din 15 mai 1997 prezentate în cauza Dorsch Consult (Hotărârea din 17 septembrie 1997, C-54/96, Rec., p.
16 — In the Opinion in Case C-54/96 Dorsch Consult [1997] ECR I-4961, Advocate General Tesauro observed that, if a body is not a judicial body, ‘it does not become one simply because there is no better solution’ (point 40).
I-4961), avocatul general Tesauro observă că, în cazul în care un organism nu prezintă caracteristicile unei instanțe, „nu devine instanță pentru simplul motiv că nu există o soluție mai bună” (punctul 40).
It is not appropriate to reproduce here the points I made in the De Coster Opinion (points 75 to 79) concerning the undesirability of an administrative authority, no matter how independent, intervening in a dialogue between courts, and repeated in the Opinion in Case C-195/06 Österreichischer
Nu este oportun să se reproducă aici considerațiile pe care le-am expus în Concluziile prezentate în cauza De Coster (punctele 75-79) cu privire la inconvenientele cauzate de imixtiunea unei autorități administrative, oricât ar fi de independentă, în dialogul dintre instanțe și pe care le-am reluat (la 24 mai 2007) în Concluziile prezentate în cauza C-195/06, Österreichi -scher Rundfunk (ÖRF) 14 la punctele 35 și 36. Nu trebuie ignorată contribuția fructuoasă
17 — As I pointed out in the Opinion in Case C-259/04 Emanuel [2006] ECR I-3089, point 26.
17 — Astfel cum am subliniat în Concluziile prezentate în cauza în care sa pronunțat Hotărârea din 30 martie 2006, Emanuel (C-259/04, Rec., p. I-3089, punctul 26).
13 — That fact is not mentioned in the judgment in HI.
13 — Această informație nu apare în Hotărârea HI.14 — Hotărârea din 18 octombrie 2007, C-195/06, Rep., p. I-8817.
19 — Case C-516/99 [2002] ECR I-4573.
19 — Hotărârea din 30 mai 2002 (C-516/99, Rec., p. I-4573).
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-393/06 for Vienna, Lower Austria and Burgenland, while, in Syfait and others, 20the Court like- wise ruled inadmissible a reference from the Epitropi Antagonismou (Greek Competition Commission). 21
Inferioară și Burgenland, la fel ca și în Hotărârea Syfait și alții 20 cu privire la o trimitere de la Epitropi Antagonismou (Comisia elenă pentru concurență) 21.
I cherish the hope that the judges whom I address will be persuaded of the virtues of the proposal set out in De Coster, 25but, in case they do not follow my recommendation, I shall now go on to analyse, in the alternative, the substance of the present reference for a preliminary ruling, with the intention of fulfilling my duty, acting with complete impartiality and independence, to deliver an opinion in open court.
Sperăm că instanța căreia ne adresăm va recunoaște meritele ideii formulate în cauza De Coster 25, însă, în cazul în care aceasta nu va împărtăși acest punct de vedere, vom analiza în cele ce urmează, în subsidiar, conținutul material al acestei trimiteri preliminare pentru a răspunde datoriei noastre de a prezenta concluziile în mod public, cu deplină imparțialitate și în deplină independență.
VI — Analysis of the questions referred for a preliminary ruling
VI — Analiza întrebărilor preliminare
A — Directives 2004/17 and 2004/18: two routes towards a single objective (first question) reason, not only for the sake of consistency but also with total conviction, I maintain that the Vergabekontrollsenat des Landes Wien is not a court or tribunal for the purposes of Article 234 EC and I propose that the Court should declare that it lacks jurisdiction to consider the questions which that body has referred for a preliminary ruling.
În pofida trecerii timpului, Concluziile prezentate în cauza De Coster rămân pe deplin de actualitate 24și tocmai de aceea, nu numai pentru motive de coerență, ci și dintr-o convingere sinceră, reiterăm faptul că Vergabekontrollsenat des Landes Wien nu este o instanță în sensul articolului 234 CE și sugerăm Curții să își declare necompetența cu privire la întrebările preliminare ale acesteia.
Community public procurement law pursues an immediate, limited aim: coordination of the procedures for the award of public contracts.
Dreptul comunitar al contractelor de achiziții publice urmărește un scop imediat limitat: coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor.
However, as may be deduced from recital 2 in the preamble to Directive 2004/18 and recital 9 in the
Însă, după cum reiese din considerentul (2) al Directivei 2004/18 și din considerentul (9) al Directivei 2004/17,
21 — In connection with that administrative body, Lenaers, K., Arts, D., and Maselis, I., ‘Procedural Law of the European Union’, Robert Bray editor, London, Sweet & Maxwell, 2006, pp. 40 and 41, describe the transition of the Court of Justice towards a more restrictive construction of the concept of court or tribunal. 22 — Joined Cases C-110/98 to C-147/98 Gabalfrisa and Others [2000] ECR I-1577.
21 — Cu privire la această entitate administrativă, Lenaerts, K., Arts, D., și Maselis, I., Procedural Law of the European Union, Robert Bray editor, Londra, Sweet & Maxwell, 2006, p. 40 și 41, descriu evoluția Curții către o interpretare mai restrictivă a noțiunii de instanță. 22 — Hotărârea din 21 martie 2000, Gabalfrisa și alții (C-110/98-C-147/98, Rec., p. I-1577).
23 — Case C-67/91 Asociación Española de Banca Privada and Others [1992] ECR I-4785.
23 — Hotãrârea din 16 iulie 1992, Asociación Española de Banca Privada și alții (C-67/91, Rec., p. I-4785).
200, asserts that the De Coster opinion ‘amounted to the strongest attack on the caselaw of the Court of Justice in that area’ and that it provides ‘some order in the chaos of the case-law’.
200, Concluziile prezentate în cauza De Coster „constituie atacul cel mai dur împotriva jurisprudenței Curții în această materie” și suscită o „anumită ordine în haosul jurisprudențial”.