natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Accordingly, the existence and the degree of unjust enrichment which repayment of a charge which was levied though not due from the aspect of Community law entails for a taxable person can be established only following an economic analysis in which all the relevant circumstances are taken into account (see, inter alia, Case C-147/01 Weber’s Wine World and Others [2003] ECR I-11365, paragraphs 94 to 100).
Prin urmare, existența și măsura îmbogățirii fără justă cauză pe care rambursarea unui impozit perceput fără a fi datorat potrivit dreptului comunitar ar produce-o pentru o persoană impozabilă nu vor putea fi stabilite decât în urma unei analize economice care să ia în considerare toate circumstanțele relevante (a se vedea în special Hotărârea din 2 octombrie 2003, Weber’s Wine World și alții, C-147/01, Rec., p. I-11365, punctele 94-100).
It will thus be for the national court to determine whether the appraisal made by the Commissioners corresponds to the analysis described in the preceding paragraph of this judgment.
Așadar, revine instanței naționale obligația să verifice dacă evaluarea efectuată de Commissioners corespunde analizei descrise la punctul precedent din prezenta hotărâre.
— The third question
— Cu privire la a treia întrebare
The Court is, in essence, being asked whether the Community-law principles of fiscal neutrality and equal treatment would be infringed if a trader is not repaid the amount of VAT wrongly levied by the tax authorities on the ground that such a refund would result in his unjust enrichment, where that ground of refusal to make repayment is not, however, envisaged by the national legislation when the trader is, before repayment, in the position of creditor vis-à-vis the tax authorities.
Curtea este întrebată, în esență, dacă principiile dreptului comunitar ale neutralității fiscale și egalității de tratament ar fi încălcate în ipoteza în care unui operator economic nu i s-ar fi rambursat integral cuantumul TVA-ului perceput fără a fi datorat de autoritățile fiscale pe motiv că rambursarea ar conduce la o îmbogățire fără justă cauză în beneficiul său, acest motiv de refuz al rambursării nefiind totuși prevăzut de legislația națională atunci când operatorul economic se găsește, înainte de rambursare, în poziția de creditor față de fisc.
It is necessary to examine whether, where there is a partial refusal to make repayment, such as that at issue in the main proceedings, the principle of fiscal neutrality and the general Community-law principle of equal treatment have been infringed by the difference in treatment accorded to ‘payment traders’ and to ‘repayment traders’.
Trebuie examinat dacă, în cadrul unui refuz parțial de rambursare precum cel în cauză în acțiunea principală, principiul neutralității fiscale și principiul general al dreptului comunitar al egalității de tratament au fost sau nu au fost încălcate prin tratamentul diferit prevăzut pentru „payment traders” și „repayment traders”.
As regards, first, the principle of fiscal neutrality, that principle, which is a fundamental principle of the common system of VAT (see, inter alia, Case C-454/98 Schmeink & Cofreth and Strobel [2000] ECR I-6973, paragraph 59), in particular precludes treating similar goods, which are thus in competition with each other, differently for VAT purposes (Case C-283/95 Fischer [1998] ECR I-3369, para- I - 2330
În primul rând, în legătură cu principiul neutralității fiscale, trebuie amintit că acest principiu, care constituie un principiu fundamental al sistemului comun de TVA (a se vedea în special Hotărârea din 19 septembrie 2000, Schmeink & Cofreth și Strobel, C-454/98, Rec., p. I-6973, punctul 59), se opune în special ca mărfuri similare, care sunt, așadar, în concurență unele cu altele, să fie tratate în mod diferit din punctul de vedere al TVA-ului (Hotărârea din 11 iunie 1998, Fischer, C-283/95, Rec., p. I-3369, I - 2330
MARKS & SPENCER graphs 21 and 27, and Commission v France, paragraph 22). It follows that those products must be subject to a uniform rate (see, to that effect, Commission v France, paragraph 22). 48
MARKS & SPENCER punctele 21 și 27, precum și Hotărârea Comisia/Franța, citată anterior, punctul 22). Rezultă de aici că respectivele produse trebuie să fie supuse unei cote uniforme (a se vedea în acest sens Hotărârea Comisia/Franța, citată anterior, punctul 22). 48
Consequently, in a situation where an error in the rate affects a number of taxable persons and the repayment of the sums wrongly levied on account of that error depends, at least in part, on whether those taxable persons are initially in the position of creditors or debtors vis-à-vis the Treasury in respect of the VAT, those taxable persons are, in actual fact, subject to a genuine and different charge, analogous to that which could have resulted from the application of different rates of VAT to similar goods.
În consecință, în ipoteza în care o eroare de cotă aduce atingere mai multor persoane impozabile și în care rambursarea sumelor percepute din cauza acestei erori fără a fi datorate depinde, cel puțin în parte, de situația inițială de creditor sau de debitor față de trezorerie în ceea ce privește TVA-ul a acestor persoane impozabile, acestora li se aplică, în realitate, un impozit efectiv diferit, asemănător celui care a putut rezulta din aplicarea unor cote diferite de TVA pentru mărfuri similare.
Such a disparity is therefore contrary to the principle of fiscal neutrality, in so far as those taxable persons have marketed similar goods, a matter which it will be for the national court to determine.
O asemenea disparitate este, așadar, contrară principiului neutralității fiscale în măsura în care aceste persoane impozabile au comercializat mărfuri similare, ceea ce este de competența instanței naționale să verifice.
Secondly, it is important to bear in mind that the principle of fiscal neutrality is the reflection, in matters relating to value added tax, of the principle of equal treatment (Case C-106/05 L.u.P. [2006] ECR I-5123, paragraph 48 and the caselaw cited).
În al doilea rând, trebuie amintit că principiul neutralității fiscale constituie, în materie de TVA, expresia principiului egalității de tratament (Hotărârea din 8 iunie 2006, L.u.P., C-106/05, Rec., p. I-5123, punctul 48 și jurisprudența citată).
However, although infringement of the principle of fiscal neutrality may be envisaged only as between competing traders, as has been pointed out in paragraph 47 of this judgment, infringement of the general principle of equal treatment may be established, in matters relating to tax, by other kinds of discrimination which affect traders who are not necessarily in competition with each other but who are nevertheless in a similar situation in other respects.
Cu toate acestea, deși nerespectarea principiului neutralității fiscale nu poate fi avută în vedere decât între operatorii economici concurenți, după cum sa amintit la punctul 47 din prezenta hotărâre, încălcarea principiului general al egalității de tratament poate fi caracterizată, în materie fiscală, prin alte tipuri de discriminări, care afectează operatori economici care nu sunt în mod necesar concurenți, dar se găsesc totuși întro situație comparabilă în alte privințe.
The general principle of equal treatment thus applies in a situation where traders are all holders of VAT credits, seek to obtain repayment from the tax authorities and find that their claims for a refund are treated differently, irrespective of the competitive relationships which may exist between them.
Principiul general al egalității de tratament are astfel vocația de a se aplica întro situație în care operatorii economici sunt toți deținătorii unui credit de TVA, caută să obțină rambursarea acestuia de la autoritățile fiscale, iar cererile lor de rambursare sunt tratate în mod diferit, independent de raporturile de concurență susceptibile să existe între aceștia.
It is thus necessary to examine whether that principle, in itself, precludes a legislative provision such as section 80 of the VAT Act 1994.
Trebuie, așadar, să se examineze dacă acest principiu se opune, ca atare, unei legislații precum articolul 80 din VAT Act 1994.
In this connection, the general principle of equal treatment requires that similar situations are not treated differently unless differentiation is objectively justified (Joined Cases 201/85 and 202/85 Klensch and Others [1986] ECR 3477, paragraph 9, and Idéal tourisme, paragraph 35).
Trebuie amintit, în această privință, că principiul general al egalității de tratament impune ca situațiile comparabile să nu fie tratate în mod diferit, cu excepția cazului în care o diferențiere este justificată în mod obiectiv (Hotărârea din 25 noiembrie 1986, Klensch și alții, 201/85 și 202/85, Rec., p. 3477, punctul 9, precum și Hotărârea Idéal tourisme, citată anterior, punctul 35).
It is necessary to point out that, under national legislation such as that applicable in the main proceedings, the difference in the treatment of traders with regard to the notion of unjust enrichment on the basis of their initial position as creditors or debtors vis-à-vis the Treasury in respect of VAT is not objectively justified.
Trebuie să se arate că, întro legislație națională precum cea aplicabilă în acțiunea principală, diferența de tratament între operatorii economici în ceea ce privește noțiunea de îmbogățire fără justă cauză în funcție de situația lor inițială de creditor sau de debitor față de trezorerie în materie de TVA nu este justificată în mod obiectiv.
The fact that a trader benefits from unjust enrichment is unrelated to the position of that trader vis-à-vis the tax authorities before repayment of the VAT, as the unjust enrichment stems, when it occurs, from the refund itself, and not from that trader’s previous situation as a creditor or debtor vis-à-vis the tax authorities.
Întradevăr, împrejurarea că un operator economic beneficiază de o îmbogățire fără justă cauză nu are legătură cu situația respectivului operator economic față de administrația fiscală înainte de rambursarea TVA-ului, întrucât îmbogățirea fără justă cauză decurge, atunci când există, chiar din rambursarea, iar nu din situația prealabilă, de creditor sau de debitor al fiscului, a operatorului economic respectiv.
That analysis is borne out, if need be, by the amendment to the United Kingdom legislation following the letter of formal notice addressed by the Commission to that Member State in connection with the institution of proceedings for failure to fulfil obligations.
Această analiză este susținută, dacă este necesar, de modificarea legislației Regatului Unit ca urmare a scrisorii de punere în întârziere adresate de Comisie acestui stat membru în cadrul inițierii unei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor.
Under section 3 of the Finance (No 2) Act 2005, referred to in paragraph 8 of this judgment, a distinction is no longer made on the basis of the taxable person’s situation vis-à-vis the Treasury.
Potrivit articolului 3 din A doua lege a finanțelor din 2005, menționat la punctul 8 din prezenta hotărâre, nu se mai face, întradevăr, nicio distincție în funcție de situația persoanei impozabile față de trezorerie.
The answer to the third question must therefore be that, although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to a case such as that in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
Trebuie, așadar, să se răspundă la a treia întrebare că, deși principiile egalității de tratament și neutralității fiscale se aplică din principiu unei cauze precum cea din acțiunea principală, simplul fapt că un refuz de rambursare ar fi fost întemeiat pe îmbogățirea fără justă cauză a persoanei impozabile în cauză nu constituie o încălcare a acestor principii.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the prohibition of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such
În schimb, principiul neutralității fiscale se opune ca interdicția îmbogățirii fără justă cauză să fie opusă numai unor persoane impozabile precum
By this question, the national court is essentially asking the Court whether the answer to the third question would be different if there is evidence that a trader who has been refused repayment on the ground of the unjust enrichment resulting from that refund has not suffered any financial loss or disadvantage.
Prin această întrebare, instanța de trimitere solicită Curții, în esență, să stabilească dacă răspunsul la a treia întrebare ar fi diferit în cazul în care se dovedește că nu există o pierdere financiară sau un dezavantaj financiar suferit de operatorul economic căruia i sa refuzat rambursarea pe motiv că, din respectiva rambursare, rezultă o îmbogățire fără justă cauză.
In that regard, it must be stated, first, that it is not necessarily the corollary of the VAT being passed on in full to the final consumer that there is no financial loss or disadvantage, since, even in that situation, as has been pointed out in paragraph 42 of this judgment, the trader may have suffered a loss as a result of a fall in the volume of his sales.
În această privință, trebuie arătat, pe de o parte, că inexistența unei pierderi financiare sau a unui dezavantaj financiar nu este în mod necesar corolarul repercutării integrale a TVA-ului asupra consumatorului final, în condițiile în care, chiar și în această ipoteză, după cum sa amintit la punctul 42 din prezenta hotărâre, operatorul economic poate să fi suferit o pierdere legată de reducerea volumului vânzărilor sale.
Secondly, the infringement of the principle of equal treatment, mentioned in paragraphs 52 to 54 of this judgment, by national legislation such as that at issue in the main proceedings, is constituted by discrimination between traders with regard to their right to repayment of VAT which was wrongly levied, this being separate from the issue of whether those traders have in fact suffered a financial loss or disadvantage.
Pe de altă parte, încălcarea principiului egalității de tratament, menționată la punctele 52-54 din prezenta hotărâre, printro legislație națională precum cea în cauză în acțiunea principală constă în discriminarea între operatorii economici în privința dreptului lor la rambursarea TVA-ului perceput fără a fi datorat, care este independentă de faptul dacă acești operatori au suferit sau nu au suferit în mod cert o pierdere financiară sau un dezavantaj financiar.
The answer to the fourth question must therefore be that the answer to the third question is not affected where there is evidence that a trader who has been refused repayment of VAT which was wrongly levied has not suffered any financial loss or disadvantage.
Trebuie, așadar, să se răspundă la a patra întrebare că răspunsul la a treia întrebare nu este afectat de dovada inexistenței unei pierderi financiare sau a unui dezavantaj financiar suferit de operatorul economic căruia i sa refuzat rambursarea TVA-ului perceput fără a fi datorat.
— The fifth question
— Cu privire la a cincea întrebare
By this question, the national court is essentially asking the Court whether Community law requires or permits a national court to remedy the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment by ordering that the tax which was wrongly levied be repaid in its entirety to the trader adversely affected by that infringement, even if such a repayment enriches him unjustly, or whether it requires or permits a court to grant some other remedy in respect of that infringement of the principle of equal treatment.
Prin această întrebare, instanța de trimitere solicită Curții, în esență, să stabilească dacă dreptul comunitar impune instanței naționale sau îi permite acesteia să remedieze încălcarea principiului egalității de tratament, menționată la punctele 52-54 din prezenta hotărâre, prin dispunerea rambursării integrale a taxei percepute fără a fi datorată operatorului economic victimă a acestei încălcări, chiar dacă o astfel de rambursare determină o îmbogățire fără justă cauză a respectivului operator, sau dacă impune sau permite să fie remediată această încălcare a principiului egalității de tratament în alt mod.
It is thus the task of the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment.
Așadar, este de competența instanței de trimitere să deducă ea însăși eventualele consecințe pentru trecut ale încălcării principiului egalității de tratament menționate la punctele 52-54 din prezenta hotărâre.
However, it is for the Court to indicate certain criteria or principles of Community law which must be complied with when that assessment is being made.
Cu toate acestea, revine Curții obligația să indice anumite criterii sau principii de drept comunitar care trebuie respectate în efectuarea acestei aprecieri.
In the course of that assessment, the national court must comply with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment, as stated in paragraph 51 of this judgment.
În cadrul acesteia, instanța de trimitere trebuie să respecte dreptul comunitar și în special principiul egalității de tratament, astfel cum sa amintit la punctul 51 din prezenta hotărâre.
The national court must, in principle, order the repayment in its entirety of the VAT payable to the trader who has suffered discrimination, in order to provide compensation for the infringement of the general principle of equal treatment, unless there are other ways of remedying that infringement under national law.
Instanța națională trebuie, în principiu, să dispună rambursarea integrală a TVA-ului datorat operatorului economic victimă a unei discriminări pentru a remedia încălcarea principiului general al egalității de tratament, cu excepția cazului în care, potrivit dreptului național, există alte căi care permit remedierea acestei încălcări.
In that regard, as the Advocate General observed in point 74 of her Opinion, the national court must set aside any discriminatory provision of national law, without having to request or await its prior removal by the legislature, and apply to members of the disadvantaged group the same arrangements as those enjoyed by the persons in the favoured category.
În această privință, după cum a arătat avocatul general la punctul 74 din concluzii, trebuie arătat că instanța națională este ținută să înlăture orice dispoziție națională discriminatorie fără a trebui să solicite sau să aștepte eliminarea prealabilă a acesteia de către legiuitor și să aplice membrilor grupului defavorizat același regim ca și cel de care beneficiază persoanele din categoria privilegiată.
Consequently, the answer to the fifth question must be that it is for the national court itself to draw any conclusions with respect to the past from the infringement of the principle of equal treatment referred to in paragraphs 52 to 54 of this judgment, in accordance with the rules relating to the temporal effects of the national legislation applicable in the main proceedings, in compliance with Community law and, in particular, with the principle of equal treatment and the principle that it must ensure that the remedies which it grants are not contrary to Community law.
În consecință, trebuie să se răspundă la a cincea întrebare că este de competența instanței de trimitere să deducă ea însăși eventualele consecințe pentru trecut ale încălcării principiului egalității, menționate la punctele 52-54 din prezenta hotărâre, potrivit normelor privind efectele în timp ale dreptului național aplicabil în acțiunea principală, cu respectarea dreptului comunitar și în special a principiului egalității de tratament, precum și a principiului în temeiul căruia aceasta trebuie să asigure că măsurile reparatorii pe care le acordă nu sunt contrare dreptului comunitar.
MARKS & SPENCER a Member State has maintained in its national legislation an exemption with refund of input tax in respect of certain specified supplies but has mistakenly interpreted its national legislation, with the consequence that certain supplies benefiting from exemption with refund of input tax under its national legislation have been subject to tax at the standard rate, the general principles of Community law, including that of fiscal neutrality, apply so as to give a trader who has made such supplies a right to recover the sums mistakenly charged in respect of them. 3. Although the principles of equal treatment and fiscal neutrality apply in principle to the case in the main proceedings, an infringement of those principles is not constituted merely by the fact that a refusal to make repayment was based on the unjust enrichment of the taxable person concerned.
MARKS & SPENCER după modificările aduse acestei dispoziții prin Directiva 92/77, o scutire cu rambursarea taxelor plătite în etapa anterioară pentru anumite livrări sau prestări determinate, dar a interpretat legislația sa națională în mod eronat, astfel încât anumite livrări sau prestări care ar fi trebuit să beneficieze de scutire cu rambursarea taxelor plătite în etapa anterioară, potrivit legii naționale, au fost taxate cu cota standard, principiile generale ale dreptului comunitar, inclusiv cel al neutralității fiscale, se aplică astfel încât conferă operatorului economic care a efectuat aceste livrări sau prestări un drept la recuperarea sumelor care iau fost solicitate din greșeală cu privire la aceleași livrări sau prestări. 3) Deși principiile egalității de tratament și neutralității fiscale se aplică din principiu unei cauze precum cea din acțiunea principală, simplul fapt că un refuz de rambursare ar fi fost întemeiat pe îmbogățirea fără justă cauză a persoanei impozabile în cauză nu constituie o încălcare a acestor principii.
By contrast, the principle of fiscal neutrality precludes the concept of unjust enrichment from being applied only to taxable persons such as ‘payment traders’ (taxable persons for whom, in a given prescribed accounting period, the output tax collected exceeds the input tax) and not to taxable persons such as ‘repayment traders’ (taxable persons whose position is the inverse of that of payment traders), in so far as those taxable persons have marketed similar goods.
În schimb, principiul neutralității fiscale se opune ca noțiunea de îmbogățire fără justă cauză să fie opusă numai unor persoane impozabile precum „payment traders” (persoane impozabile pentru care, în cadrul unui exercițiu financiar determinat, taxa aferentă ieșirilor depășește taxa aferentă intrărilor), și nu unor persoane impozabile precum „repayment traders” (persoane impozabile a căror situație este inversă celei precedente), în măsura în care aceste persoane impozabile au comercializat mărfuri similare.
It will be for the national court to determine whether that is the position in the present case.
Este de competența instanței de trimitere să verifice dacă aceasta este situația în prezenta cauză.
Furthermore, the general principle of equal treatment, the infringement of which may be established, in matters relating to tax, by discrimination affecting traders who are not necessarily in competition with each other but are nevertheless in a similar situation in other respects, precludes discrimination between ‘payment traders’ and ‘repayment traders’, which is not objectively justified.
În plus, principiul general al egalității de tratament, a cărui încălcare poate fi caracterizată, în materie fiscală, prin discriminări care afectează operatorii economici care nu sunt în mod necesar concurenți, dar care se găsesc totuși întro situație comparabilă în alte privințe, se opune unei discriminări între „payment traders” și „repayment traders”, care nu este justificată în mod obiectiv.
Case C-393/06
Cauza C-393/06
(Reference for a preliminary ruling from the Vergabekontrollsenat des Landes Wien)
(cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Vergabekontrollsenat des Landes Wien)