natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it should be noted that, while it may indeed prove difficult for national authorities to apply the assessment procedure provided for in Paragraphs 140 to 144 of the BewG to agricultural land and forestry situated in another Member State, that difficulty cannot justify a categorical refusal to grant the tax advantage in question since the taxpayers concerned could be asked themselves to supply the authorities with the data which they consider necessary to ensure application of that procedure in such a way that it is adapted to holdings in other Member States.
În această privință, trebuie arătat că, deși se poate dovedi, întradevăr, dificil pentru autoritățile naționale să aplice procedura de evaluare prevăzută la articolele 140-144 din BewG unui bun agricol și forestier situat în alt stat membru, această dificultate nu poate justifica un refuz categoric de a acorda avantajul fiscal în cauză, din moment ce li s-ar putea solicita contribuabililor vizați să furnizeze ei înșiși autorităților menționate informațiile pe care le consideră necesare pentru a asigura aplicarea acestei proceduri într-un mod adaptat exploatărilor situate în alte state membre.
It should be added that any disadvantages encountered in determining the value of assets situated in the territory of another Member State under a special national procedure cannot, in any event, be sufficient to justify restrictions on the free move-
Trebuie adăugat că eventualele dificultăți întâmpinate cu ocazia determinării valorii unui bun situat pe teritoriul unui alt stat membru potrivit unei proceduri naționale speciale nu pot fi, în orice caz, suficiente pentru a justifica obstacole în calea liberei circulații a capitalurilor precum cele care decurg din reglementarea în discuție în
JÄGER ment of capital such as those arising under the legislation at issue in the main proceedings, which, apart from that assessment procedure, also reserves application of two other tax advantages to assets situated within German territory (see, to that effect, Case C-334/02 Commission v France [2004] ECR I-2229, paragraph 29).
JÄGER acțiunea principală, care, în afară de procedura de evaluare menționată, rezervă bunurilor situate pe teritoriul german și aplicarea altor două avantaje fiscale (a se vedea în acest sens Hotărârea din 4 martie 2004, Comisia/Franța, C-334/02, Rec., p. I-2229, punctul 29).
It must therefore be concluded that, as it has not been established that the national legislation at issue in the main proceedings is justified by overriding reasons in the general interest, Article 73b(1) of the Treaty precludes such legislation.
Prin urmare, trebuie să se concluzioneze că, din moment ce nu sa stabilit că reglementarea națională în discuție în acțiunea principală este justificată de un motiv imperativ de interes general, articolul 73b alineatul (1) din tratat se opune unei astfel de reglementări.
In those circumstances, the answer to the question referred must be that Article 73b(1) of the Treaty, read in conjunction with Article 73d thereof, must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, for the purposes of calculating the tax on an inheritance consisting of assets situated in that State and agricultural land and forestry situated in another Member State,
În aceste condiții, trebuie să se răspundă la întrebarea formulată că articolul 73b alineatul (1) din tratat coroborat cu articolul 73d din tratat trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care, în vederea calculării impozitului pe o succesiune constituită din bunuri situate pe teritoriul statului respectiv și un bun agricol și forestier situat în alt stat membru,
— provides that account be taken of the fair market value of the assets situated in that other Member State, whereas a special valuation procedure exists for identical domestic assets, the results of which amount on average to only 10% of that fair market value, and
— prevede că bunul situat în acest alt stat membru este luat în considerare la valoarea sa de piață, în timp ce unui bun identic situat pe teritoriul național i se aplică o procedură specială de evaluare ale cărei rezultate nu corespund în medie decât unui nivel de 10 % din valoarea de piață menționată, și
The costs incurred in submitting observations to the Court, other than the costs of those parties, are not recoverable.
Cheltuielile efectuate pentru a prezenta observații Curții, altele decât cele ale părților menționate, nu pot face obiectul unei rambursări.
On those grounds, the Court (Second Chamber) hereby rules:
Pentru aceste motive, Curtea (Camera a doua) declară:
Article 73b(1) of the EC Treaty (now Article 56(1) EC), read in conjunction with Article 73d of the EC Treaty (now Article 58 EC), must be interpreted as precluding legislation of a Member State which, for the purposes of calculating the tax on an inheritance consisting of assets situated in that State and agricultural land and forestry situated in another Member State,
Articolul 73b alineatul (1) din Tratatul CE [devenit articolul 56 alineatul (1) CE] coroborat cu articolul 73d din Tratatul CE (devenit articolul 58 CE) trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru care, în vederea calculării impozitului pe o succesiune constituită din bunuri situate pe teritoriul statului respectiv și un bun agricol și forestier situat în alt stat membru,
Case C-19/07
Cauza C-19/07
(Approximation of laws — Directive 86/653/EEC — Selfemployed commercial agents — Right of an agent entrusted with a specific geographical area to a commission — Transactions concluded without any action on the part of the principal)
„Apropierea legislațiilor — Directiva 86/653/CEE — Agenți comerciali independenți — Dreptul la comision al unui agent căruia i se încredințează o anumită zonă geografică — Tranzacții încheiate fără intervenția comitentului”
Judgment of the Court (First Chamber), 17 January 2008 . . . . . . . .
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 17 ianuarie 2008 . . . . . . . . . . . .
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Selfemployed commercial agents — Directive 86/653
Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Agenți comerciali independenți — Directiva 86/653
SUMMARY — CASE C-19/07 the commercial agent can claim commission is indispensable.
SUMAR — CAUZA C-19/07 solicita comisionul.
That is supported by the wording of Article 11(1) of that directive, according to which the commercial agent’s right to commission can be extinguished only if and to the extent that it is established that the contract between the third party and the principal will not be executed, and that fact is due to a reason for which the principal is not to blame.
Această interpretare este confirmată de modul de redactare a articolului 11 alineatul (1) din directivă, conform căruia dreptul agentului comercial la comision se poate stinge numai dacă și în măsura în care sa stabilit că nu va fi executat contractul dintre client și comitent și acest fapt este rezultatul unei cauze pentru care comitentul nu este vinovat.
The first indent of Article 7(2) of Directive 86/653 on the coordination of the laws of the Member States relating to selfemployed commercial agents must be interpreted as meaning that a commercial agent entrusted with a specific geographical area does not have the right to a commission for transactions concluded by customers belonging to that area with a third party without any action, direct or indirect, on the part of the principal.
Articolul 7 alineatul (2) prima liniuță din Directiva 86/653 privind coordonarea legislației statelor membre referitoare la agenții comerciali independenți trebuie interpretat în sensul că, în lipsa intervenției directe sau indirecte a comitentului, agentul comercial căruia i se încredințează o anumită zonă geografică nu are dreptul la comision pentru tranzacțiile încheiate cu un terț de către clienți care aparțin zonei respective.
It is for the national court to establish whether or not the evidence before it, assessed in the light of the aim of protecting the commercial agent which is one of the objectives of that directive and of the obligation on the principal to act dutifully and in good faith under Article 4 of that directive, allows it to establish the existence of such action, be that action of a legal nature, for example through the intermediary of a representative, or of a factual nature.
Instanței naționale îi revine obligația să stabilească dacă elementele de care dispune, analizate prin luarea în considerare a scopului protejării agentului comercial, care constituie unul dintre obiectivele directivei, precum și a obligației de loialitate și de bună-credință a comitentului în temeiul articolului 4 din directivă îi permit sau nu îi permit stabilirea existenței unei asemenea intervenții, indiferent dacă această intervenție este de natură juridică, de exemplu prin intermediul unui reprezentant, sau este o intervenție factuală.
Although that provision merely refers to any ‘transactions concluded during the period covered by the agency contract’, without any other requirement than that those transactions have been entered into with a customer belonging to a geographical area or a group of customers for whom the commercial agent is responsible, it nevertheless follows from the combination of Article 10(1) and Article 10(2) of Directive 86/653 that the commercial agent’s right to commission arises either when the principal has or should have carried out his obligation, or when the third party to the agency contract, that is the customer, has or should have carried out his obligation.
Întradevăr, deși această dispoziție are în vedere numai „tranzacțiile încheiate în termenul prevăzut în contractul de agenție”, fără altă precizare în afara celei privind încheierea acesteia cu un client care aparține unei zone geografice sau unui grup de clienți care este încredințat agentului comercial, din analiza combinată a alineatelor (1) și (2) ale articolului 10 din directivă reiese totuși că dreptul agentului comercial la comision se naște fie atunci când comitentul și-a executat sau ar fi trebuit să își execute obligația, fie atunci când terțul față de contractul de agenție, și anume clientul, și-a executat sau ar fi trebuit să își execute propria obligație.
In each instance, the presence of the principal in the transactions for which
În orice împrejurare, este indispensabilă prezența comitentului în cadrul tranzacțiilor în temeiul cărora agentul comercial poate
(see paras 16, 19-23, operative part)
(a se vedea punctele 16 și 19-23 și dispozitivul)
JUDGMENT OF THE COURT (First Chamber)17 January 2008 *
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera întâi)
In Case C-19/07,
17 ianuarie 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Cour de cassation (France), made by decision of 19 December 2006, received at the Court on 23 January 2007, in the proceedings
În cauza C-19/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Cour de cassation (Franța), prin Decizia din 19 decembrie 2006, primită de Curte la 23 ianuarie 2007, în procedura
* Language of the case: French.
* Limba de procedură: franceza.
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann (Rapporteur), President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
CURTEA (Camera întâi), compusă din domnul P. Jann (raportor), președinte de cameră, domnii A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič și E. Levits, judecători, avocat general: domnul D. Ruiz-Jarabo Colomer, grefier: domnul R. Grass, având în vedere procedura scrisă, luând în considerare observațiile prezentate:
— the heirs of Mr Chevassus-Marche, by SCP Waquet, Farge and Hazan, lawyers,
— pentru moștenitorii domnului Chevassus-Marche, de SCP Waquet, Farge și Hazan, avocats;
— the French Government, by G. de Bergues and A.-L. During, acting as Agents,
— pentru guvernul francez, de domnul G. de Bergues și de doamna A.-L. During, în calitate de agenți;
— the German Government, by M. Lumma and A. Dittrich, acting as Agents,
— pentru guvernul german, de domnii M. Lumma și A. Dittrich, în calitate de agenți;
— the Commission of the European Communities, by H. Støvlbæk and A. Bordes, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii H. Støvlbæk și A. Bordes, în calitate de agenți, având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general, pronunță prezenta
17) (‘Directive 86/653’).
176, denumită în continuare „directiva”).
The reference has been made in the course of proceedings between the heirs of Mr Chevassus-Marche and Groupe Danone, Kro beer brands SA and Évian eaux minérales d’Évian SA regarding the liability of those companies for the payment of commission to Mr Chevassus-Marche.
Această întrebare a fost formulată în cadrul unui litigiu între moștenitorii domnului Chevassus-Marche, pe de o parte, și societățile Groupe Danone, Kro beer brands SA și Évian eaux minérales d’Évian SA, pe de altă parte, în legătură cu plata comisioanelor pe care aceste societăți le datorau domnului Chevassus-Marche.
Article 1(2) of Directive 86/653 defines a commercial agent as being ‘a selfemployed intermediary who has continuing authority to negotiate the sale or the purchase of goods on behalf of another person, hereinafter called the “principal”, or to negotiate and conclude such transactions on behalf of and in the name of that principal’.
Articolul 1 alineatul (2) din directivă definește agentul comercial drept „intermediarul care desfășoară o activitate independentă și care este în permanență autorizat să negocieze vânzarea sau cumpărarea produselor în numele altei persoane, denumită în continuare «comitent», sau să negocieze și să încheie astfel de tranzacții pentru și în numele comitentului în cauză”.
Article 4(1) of Directive 86/653 states:
Potrivit articolului 4 alineatul (1) din directivă:
‘In his relations with his commercial agent a principal must act dutifully and in good faith.’
„În relațiile sale cu agentul comercial, comitentul trebuie să acționeze loial și de bună-credință.”
Article 7 of that directive provides:
Articolul 7 din directivă prevede:
(a) where the transaction has been concluded as a result of his action; or
(a) în cazul în care tranzacția a fost încheiată ca rezultat al acțiunii sale sau
(b) where the transaction is concluded with a third party whom he has previously acquired as a customer for transactions of the same kind.
(b) în cazul în care tranzacția a fost încheiată cu un terț pe care acesta la câștigat anterior în calitate de client pentru tranzacții de același fel.
— either where he is entrusted with a specific geographical area or group of customers,
— fie în cazul în care i se încredințează o anumită zonă geografică sau un anumit grup de clienți,
— or where he has an exclusive right to a specific geographical area or group of customers, and where the transaction has been entered into with a customer belonging to that area or group.
— fie în cazul în care acesta deține exclusivitate pentru o anumită zonă geografică sau un anumit grup de clienți, și în cazul în care tranzacția a fost încheiată împreună cu un client care aparține zonei sau grupului respectiv.
Member State[s] shall include in their legislation one of the possibilities referred to in the above two indents.’
Statele membre trebuie să includă în legislația lor una dintre posibilitățile menționate la cele două liniuțe menționate anterior.”
As regards the time when the right to commission arises, Article 10(1) and (2) of Directive 86/653 states:
În ceea ce privește nașterea dreptului la comision, articolul 10 alineatele (1) și (2) din directivă precizează:
(b) the principal should, according to his agreement with the third party, have executed the transaction; or
(b) comitentul ar fi trebuit să execute tranzacția, potrivit înțelegerii cu terțul sau
As regards the extinguishment of the right to commission, Article 11(1) of that direct ive provides:
În privința stingerii dreptului la comision, articolul 11 alineatul (1) din directivă prevede:
‘The right to commission can be extinguished only if and to the extent that:
„Dreptul la comision se poate stinge numai dacă și în măsura în care:
— it is established that the contract between the third party and the principal will not be executed, and
— sa stabilit că nu va fi executat contractul dintre terț și comitent și
— that fac[t] is due to a reason for which the principal is not to blame.’
— acest fapt este rezultatul unei cauze pentru care comitentul nu este vinovat.”
In 1987, BSN, now Groupe Danone, concluded with Mr Chevassus-Marche an exclusive mandate to represent its subsidiaries, Brasseries Kronenberg, now Kro beer brands SA, and Évian eaux minérales d’Évian SA in their dealings with the importers, wholesalers and retailers of their goods in a specific geographical area including the islands of Mayotte and La Réunion (a French overseas collectivity and a French overseas department respectively).
În 1987, societatea BSN, devenită societatea Groupe Danone, a încheiat cu domnul Chevassus-Marche un mandat exclusiv de reprezentare a filialelor acesteia, societățile Brasseries Kronenbourg, devenită Kro beer brands SA, și Évian eaux minérales d’Évian SA, în fața clientelei formate din importatori, comercianți cu ridicata și cu amănuntul ai produselor acestor societăți dintr-o anumită zonă geografică cuprinzând insulele Mayotte și Réunion (respectiv colectivitatea și departamentul francez de peste mări).
Following the termination of that contract, Mr Chevassus-Marche requested from Groupe Danone and its subsidiaries the payment of various sums, among which were commissions relating to purchases made by two companies established in his geographical area.
Ca urmare a rezilierii acestui contract, domnul Chevassus-Marche a solicitat societății Groupe Danone, precum și filialelor acesteia, plata unor sume diverse, între care comisioanele aferente achizițiilor efectuate de două societăți stabilite în zona sa geografică.
Those requests were refused on the ground that the purchases concerned had been made from central buying offices or dealers in metropolitan France, outside the control of Groupe Danone and it subsidiaries and without any action on the part of Mr Chevassus-Marche.
Aceste cereri au fost respinse pentru motivul că respectivele cumpărări fuseseră efectuate de la comisionari de achiziții sau revânzători stabiliți în Franța metropolitană, în afara controlului societății Groupe Danone și al filialelor acesteia și fără intervenția domnului Chevassus-Marche.
Since the Paris Commercial Court and the Paris Court of Appeal dismissed his action insofar as it concerned the payment of those commissions, Mr Chevassus-Marche lodged an appeal at the Cour de Cassation, which was continued by his heirs following his death.
Întrucât tribunal de commerce de Paris (Tribunalul Comercial din Paris) și cour d’appel de Paris (Curtea de Apel din Paris) au respins acțiunea în măsura în care viza plata acestor comisioane, domnul Chevassus-Marche a formulat recurs în fața Cour de cassation (Curtea de Casație), care a fost continuat, după decesul acestuia, de moștenitorii săi.
The Cour de Cassation considers that in order to give judgment in the main proceedings it requires an interpretation of Article 7(2) of Directive 86/653.
Cour de cassation apreciază că hotărârea pe care aceasta o va pronunța în acțiunea principală necesită o interpretare a articolului 7 alineatul (2) din directivă.
Consequently, it has decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
În aceste condiții, aceasta a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
‘Is Article 7(2) of … Directive 86/653/EEC … to be interpreted as meaning that a commercial agent entrusted with a specific geographical area is entitled to commission where a commercial transaction between a third party and a customer belonging to that area has been concluded without any action, either direct or indirect, on the principal’s part?’
„Articolul 7 alineatul (2) din directivă […] trebuie interpretat în sensul că un agent comercial căruia i se încredințează o anumită zonă geografică are dreptul la comision în cazul în care o tranzacție comercială a fost încheiată între un terț și un client care aparține zonei respective, fără ca mandantul să intervină în mod direct sau indirect în această tranzacție?”
The question referred for a preliminary ruling
Cu privire la întrebarea preliminară
By that question, the national court asks, in essence, whether the first indent of Article 7(2) of Directive 86/653 should be interpreted as meaning that a commercial agent entrusted with a specific geographical area has the right to a commission for transactions concluded by customers belonging to that area with a third party, without any action, direct or indirect, on the part of the principal.
Prin intermediul acestei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 7 alineatul (2) prima liniuță din directivă trebuie interpretat în sensul că, în lipsa intervenției directe sau indirecte a comitentului, agentul comercial căruia i se încredințează o anumită zonă geografică are dreptul la comision pentru tranzacțiile încheiate cu un terț de către clienți care aparțin zonei respective.
In Case C-104/95 Kontogeorgas [1996] ECR I-6643, the Court was called upon to interpret Article 7 of Directive 86/653 in a situation where the principal itself sold its goods to customers belonging to a geographical area which it had entrusted to a commercial agent.
În Hotărârea din 12 decembrie 1996, Kontogeorgas (C-104/95, Rec., p. I-6643), Curtea a fost solicitată să interpreteze articolul 7 din directivă într-un context în care comitentul comercializa el însuși mărfurile către clienți care aparțineau unei zone geografice pe care o încredințase unui agent comercial.
When asked whether that agent could claim commission for transactions concluded without any action on his part, the Court held, at paragraph 16 of the judgment, that Article 7 of that directive provides for entitlement to commission in two alternative cases.
Solicitată să se pronunțe dacă acest agent putea solicita un comision pentru tranzacțiile încheiate fără intervenția sa, Curtea a statuat la punctul 16 din această hotărâre că articolul 7 din directivă prevede două ipoteze alternative privind dreptul la comision.
Paragraph 1 refers to the agent’s ongoing or previous activities, whereas paragraph 2 provides that a commercial agent is to be remunerated for all transactions entered into with customers belonging to a certain area or group, no mention being made of the need for any particular activity on the part of the agent.
Alineatul (1) privește cazul unei activități, actuală sau anterioară, a agentului, în timp ce alineatul (2) prevede că agentul comercial trebuie remunerat pentru toate tranzacțiile care au loc în cadrul unei anumite zone sau al unui anumit grup de persoane, fără să se menționeze o activitate oarecare a agentului.
In the situation in question in Kontogeorgas the Court held that the first indent of Article 7(2) of Directive 86/653 must be interpreted as meaning that, where a commercial agent is entrusted with a geographical area, he is entitled to commission on transactions concluded with customers belonging to that area, even if they were concluded without any action on his part (Kontogeorgas, paragraph 19).
În ipoteza aflată în discuție în Hotărârea Kontogeorgas, citată anterior, Curtea a statuat, așadar, că articolul 7 alineatul (2) prima liniuță din directivă trebuie interpretat în sensul că, în cazul în care i se încredințează o anumită zonă geografică, agentul comercial are dreptul la comision pentru tranzacțiile încheiate cu clienți care aparțin zonei respective, chiar dacă acestea au fost încheiate fără intervenția sa (Hotărârea Kontogeorgas, citată anterior, punctul 19).