natgillin/translations-raw huggingface dataset:
32That was possibly the case in Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, by virtue of double taxation conventions concluded by the United Kingdom under which, where a company not resident in that Member State was entitled to a full or partial tax credit in that same Member State, it was liable to income tax in the United Kingdom on the dividends which it received from a resident company.
ar fi obligat, conform dispozițiilor tratatului referitoare la libertatea de stabilire, să se asigure că, în raport cu mecanismul prevăzut de dreptul său național pentru prevenirea sau atenuarea dublei impuneri, societățile acționare nerezidente sunt supuse unui tratament echivalent cu cel de care beneficiază societățile acționare rezidente 32.
33 inter alia that to require the Member State of the source of the profits to ensure that profits distributed to a nonresident shareholder are not liable to a series of charges to tax or to economic double taxation, either by exempting those profits from tax at the level of the company making the distribution or by granting the shareholder a tax advantage equal to the tax paid on those profits by the company making the distribution, would mean in point of fact that that Member State would be obliged to abandon the right to tax a profit generated through an economic activity undertaken on its territory. 31
De altfel, era posibil ca aceasta să fi fost situația în cauza în care sa pronunțat hotărârea Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, citată anterior, în temeiul unor convenții pentru evitarea dublei impuneri încheiate de Regatul Unit, potrivit cărora, atunci când o societate nerezidentă în acest stat avea dreptul în același stat la un credit fiscal integral sau parțial, aceasta era supusă impozitului pe venit pentru dividendele pe care le primea de la o societate rezidentă 33.
In those circumstances, if the Member State of the source of the profits exercises its taxation powers only in relation to parent companies residing in its territory, allowing them a tax credit equal to the portion of corporation tax paid by the company generating the distributed profits, but not nonresident parent companies, does not amount to discriminatory tax treatment of the latter.
În aceste condiții, dacă statul membru al sursei profiturilor distribuite își exercită competența fiscală numai asupra societățilormamă rezidente pe teritoriul său, faptul că le acordă un credit fiscal care corespunde părții din impozitul pe profit achitate de societatea care a realizat profitul distribuit, cu excluderea societățilormamă nerezidente, nu constituie un tratament fiscal discriminatoriu pentru acestea din urmă.
If the Federal Republic of Germany were to exercise a taxation power on income from the profit distribution received by the nonresident parent company, it would be obliged, under the procedures laid down by German tax legislation for the prevention of economic double taxation, to grant a nonresident parent company the same treatment as a parent company resident in Germany and receiving income from a subsidiary established in that same State. The difference in treatment, based on the location of the parent company’s registered office, does not seem to me to be justified in any way because it appears to be based on purely
În ipoteza în care Republica Federală Germania ar exercita o competență fiscală asupra venitului provenit din distribuirea de profituri primite de societateamamă nerezidentă, acest stat membru ar fi obligat, în raport cu mecanismul de prevenire a dublei impozitări economice prevăzut de legislația fiscală germană, să acorde unei societățimamă nerezidente un tratament echivalent cu cel de care beneficiază o societatemamă rezidentă în Germania care primește venituri din partea unei filiale stabilite în acest
It would be different if the Member State of the source of the profits exercised, unilaterally or on the basis of an agreement, its taxation powers not only in relation to profits generated on its territory, but also in relation to income arising in that Member State and paid to nonresident companies receiving dividends.
Soluția ar diferită dacă, în mod unilateral sau pe cale convențională, statul membru al sursei profiturilor ar exercita o competență fiscală nu numai asupra profiturilor realizate pe teritoriul său, ci și asupra venitului provenit din acest stat membru primit de societățile beneficiare nerezidente.
That Member State must then, in accordance with the Treaty provisions on freedom of establishment, ensure that, under the procedures laid down by its national law in order to prevent or
În aceste condiții, acest stat membru
32 — Ibid., paragraph 70.
32 — Ibidem (punctul 70).
See also Amurta, paragraph 39.
A se vedea de asemenea Hotărârea Amurta, citată anterior (punctul 39).
33 — TestClaimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraphs 15, 69 and 70.
30 — Ibidem (punctul 58).31 — Ibidem (punctul 59) (sublinierea noastră).
30 — Ibid., paragraph 58.31 — Ibid., paragraph 59 (emphasis added).
33 — Punctele 15, 69 și 70.
34 In any event, even if it then arise of whether the Federal Republic of Germany would be obliged, under Article 52 of the EC Treaty, to refrain from applying Paragraph 28(4) of the KStG 1996 to a situation such as that at issue in the main proceedings, as the national court suggests.
În cazul în care, în schimb, Republica Federală Germania nu ar exercita o competență fiscală asupra venitului provenit din acest stat membru primit de societateamamă nerezidentă, s-ar pune o întrebare suplimentară, și anume dacă Republica Federală Germania ar fi obligată, în temeiul articolului 52 din tratat, să înlăture aplicarea articolului 28 alineatul 4 din KStG 1996 unei situații precum cea din acțiunea principală, astfel cum sugerează instanța de trimitere.
were to be considered that the purpose of the national legislation is to prevent the loss of the possibility of taxing income generated in national territory, since the Member State in question has chosen to exempt, by allowing a tax credit, parent companies established in its territory with regard to income received from a subsidiary residing in the same territory, reliance cannot be placed on the need to safeguard the balanced allocation between the Member States of the power to tax in order to justify, in the context of exercising its taxation power, the taxation of parent companies established in another Member State. 35
În orice caz, chiar dacă ar trebui considerat că legislația națională urmărește să prevină pierderea posibilității de a impozita venituri generate pe teritoriul național, din moment ce statul membru în cauză a ales să scutească, prin acordarea unui credit fiscal, societățilemamă stabilite pe teritoriul său în ceea ce privește veniturile primite de la o filială stabilită pe același teritoriu, nu se poate invoca necesitatea de a asigura o repartizare echilibrată a competenței de impozitare între statele membre pentru a justifica impozitarea, în cadrul exercitării competenței sale fiscale, a societățilormamă stabilite într-un alt stat membru 35.
In practice, the Federal Republic of Germany could therefore continue to levy corporation tax on the subsidiary residing in its territory because it is only a matter of taxing it on income generated by an economic activity undertaken on German territory, whilst nevertheless permitting the nonresident parent company in relation to which the Federal Republic of Germany exercises its taxation powers to receive treatment equal to that of the resident parent company.
În practică, Republica Federală Germania ar putea, așadar, să continue să încaseze impozitul pe profit de la filiala stabilită pe teritoriul său, întrucât este vorba numai despre supunerea acesteia la plata unui impozit pe veniturile generate de o activitate economică exercitată pe teritoriul german, permițând totuși societățiimamă nerezidente asupra căreia Republica Federală Germania își exercită competența fiscală să beneficieze de un tratament echivalent cu cel rezervat societățiimamă rezidente.
In that connection, I note that the application of Paragraph 28(4) of the KStG 1996 permits the continuation, after correction, of the rate of corporation tax paid by Burda.
În această privință, amintim că aplicarea articolului 28 alineatul 4 din KStG 1996 permite menținerea, după corectare, a cotei impozitului pe profit achitat de Burda.
That tax is levied on the income generated by Burda’s economic activity on German territory.
Acest impozit este prelevat din venitul generat de activitatea economică a Burda pe teritoriul german.
To refrain from applying Paragraph 28(4) in a situation such as that in the main proceedings would amount to permitting a company established in Germany, a subsidiary of a company established in another Member State, to avoid a subsequent corporation tax charge in respect of its economic activity because the distribution would then be deemed to have been set off against income not subject to corporation tax.
A înlătura aplicarea articolului 28 alineatul 4 menționat anterior într-o situație precum cea din acțiunea principală ar însemna să se permită unei societăți stabilite în Germania, filială a unei societăți cu sediul pe teritoriul unui alt stat membru, să se sustragă, a posteriori, prelevării impozitului pe profit aferent activității sale economice, întrucât distribuirea ar fi atunci considerată că a fost imputată asupra unor venituri care nu sunt supuse acestui impozit.
In such a case, the Member State of the source of the profits would have to waive its right to tax income generated by economic activity on its territory.
Într-o astfel de ipoteză, statul membru al sursei profiturilor ar trebui să renunțe la dreptul său de a impozita un venit generat de o activitate economică desfășurată pe teritoriul său.
That would undoubtedly mean disregarding the taxing power retained by the Member States and the rule that it is for each Member State to organise, in compliance with Community law, its system of taxation of distributed profits and, in that context, to define the tax base as well as the tax rates which apply to the company
Or, o astfel de renunțare ar determina cu siguranță nerespectarea competenței fiscale reținute a statelor membre și a regulii potrivit căreia fiecare stat membru este competent să organizeze, cu respectarea dreptului comunitar, propriul sistem de impozitare a profiturilor distribuite și să definească, în acest context, baza de impozitare, precum și cota impozitului care se aplică societăți care face distri-
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-284/06 making the distribution in so far as it is liable to tax in that Member State.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-284/06 buirea, în măsura în care aceasta este supusă la plata impozitului în acest stat membru 36.
36 ures at Community level, to achieve any such result. 38
nitară, acestea să fie obligate să ajungă la un astfel de rezultat 38.
Furthermore, it is possible that the situation envisaged by the national court may lead ultimately to the Member State of the source of the profits eliminating economic double taxation when, in principle, it is for the Member State where the parent company resides to mitigate or prevent it in the context of the distribution of taxation powers among the Member States.
În plus, nu poate fi exclus ca ipoteza avută în vedere de instanța de trimitere să determine, în cele din urmă, eliminarea de către statul membru al sursei profiturilor a dublei impozitări economice, în condițiile în care ar fi, în principiu, obligația statului membru în care este rezidentă societateamamă să atenueze sau să prevină această dublă impunere, în cadrul repartizării competenței fiscale între statele membre.
Although that question is not the subject of the present reference for a preliminary ruling, it would receive a satisfactory reply in a situation like that in the main proceedings, which falls within the scope ratione personae and ratione materiae of Directive 90/435, Article 4 of which requires the Member State of the parent company’s residence either to refrain from taxing profits received by that company or to authorise it to deduct from the amount of its tax the fraction of the subsidiary’s tax relating to those profits and paid in the Member State of the subsidiary’s residence.
Deși această întrebare nu face obiectul prezentei trimiteri preliminare, aceasta ar putea obține o soluție satisfăcătoare într-o situație precum cea din acțiunea principală, care intră în domeniul de aplicare ratione personae și ratione materiae al Directivei 90/435, al cărei articol 4 obligă statul membru în care este rezidentă societateamamă fie să scutească profiturile primite de această societate, fie să îi acorde posibilitatea de a deduce din impozitul datorat fracțiunea din impozitul filialei aferentă acestor profituri achitată în statul membru în care este rezidentă aceasta.
It is for the national court to ascertain which of the two situations set out in points 106 and 108 respectively of this Opinion is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provision of the double taxation convention concluded with the Kingdom of the Netherlands.
Este de competența instanței naționale să verifice care dintre cele două ipoteze prezentate la punctele 106 și, respectiv, 108 din prezentele concluzii se regăsește în acțiunea principală, ținând seama de ansamblul dispozițiilor din legislația sa fiscală și, dacă este cazul, de orice dispoziție relevantă din convenția pentru evitarea dublei impuneri încheiată cu Regatul Țărilor de Jos.
No doubt there could be unfavourable consequences for the parent company if the Member State where it resides made it impossible for the company to obtain a tax credit for the portion of corporation tax paid by the subsidiary in the Member State of the source of the profit distribution.
Desigur, ar putea apărea consecințe defavorabile pentru societateamamă dacă statul membru pe al cărui teritoriu are sediul această societate ar exclude, de exemplu, posibilitatea ca aceasta să obțină un credit fiscal corespunzător proporției din impozitul pe profit achitate de filială în statul membru al sursei profiturilor distribuite.
As we know, the Member States retain the power to define, unilaterally or by treaty, the criteria for allocating their powers of taxation, particularly with a view to eliminating double taxation, 37without being obliged, in the absence of unifying or harmonisation meas-
Astfel, se știe că statele membre rămân competente pentru definirea, pe cale convențională sau unilaterală, a criteriilor de repartizare a dreptului lor de impozitare, mai ales în scopul eliminării dublei impuneri 37, fără ca, în absența unor măsuri de unificare sau de armonizare comu-
36 — See, to that effect, Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 50.
36 — A se vedea în acest sens Hotărârea Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, citată anterior (punctul 50).
38 — See Case C-513/04 Kerckhaert and Morres [2006] ECR I-10967, paragraphs 22 to 24, regarding the applicability of the free movement of capital, in which the Court ruled that Article 73b(1) of the EC Treaty does not preclude legislation of a Member State which, in the context of tax on income, makes dividends from shares in companies established in the territory of that State and dividends from shares in companies established in another Member State subject to the same uniform rate of taxation, without providing for the possibility of setting off tax levied by deduction at source in that other Member State.
38 — A se vedea în această privință Hotărârea din 14 noiembrie 2006, Kerckhaert și Morres (C-513/04, Rec., p. I-10967, punctele 22-24), în legătură cu aplicabilitatea liberei circulații a capitalurilor, potrivit căreia Curtea a arătat că articolul 73 B alineatul (1) din tratat nu se opune unei legislații a unui stat membru care, în cadrul impozitului pe venit, supune unei cote uniforme de impozitare dividendele din acțiuni ale unor societăți stabilite pe teritoriul statului menționat și dividendele din acțiuni ale unor societăți stabilite într-un alt stat membru, fără a prevedea posibilitatea de a imputa impozitul pe venit în discuție asupra impozitului prelevat prin reținere la sursă în acest ultim stat membru.
37 — See, inter alia, Case C-336/96 Gilly [1998] ECR I-2793, paragraphs 24 and 30; Saint-Gobain ZN, paragraph 57; and Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation, paragraph 52.
37 — A se vedea în special Hotărârea din 12 mai 1998, Gilly (C-336/96, Rec., p. I-2793, punctele 24 și 30), precum și Hotărârile citate anterior Saint-Gobain ZN (punctul 57) și Test Claimants in Class IV of the ACT Group Litigation (punctul 52).
For all those reasons, I consider that Articles 52 and 73b of the EC Treaty must be interpreted as meaning that they do not preclude national legislation which subjects to corporation tax the profits distributed by a company, including where that distribution is, after a correction made under that legislation, set off against income other than that which was initially distributed, even where that company proves that it distributed dividends to a nonresident parent company which, unlike a resident parent company, is not entitled under national law to deduct from its own tax the portion of corporation tax paid by the company. The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
Având în vedere toate aceste considerații, apreciem că articolele 52 și 73 B din tratat trebuie interpretate în sensul că acestea nu se opun unei legislații naționale care supune impozitului pe profit profiturile repartizate de o societate de capital, inclusiv atunci când această repartizare este, cu ocazia unei corectări efectuate în temeiul acestei legislații, imputată asupra altor venituri decât cele care au făcut obiectul repartizării inițiale, chiar dacă respectiva societate ar dovedi că a repartizat dividende unei societățimamă nerezidente, care, spre deosebire de o societatemamă rezidentă, nu ar putea, potrivit dreptului intern, să deducă din propriul impozit fracțiunea din impozitul pe profit achitată de societatea de capital.
It is for the national court to ascertain which of those situations is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provisions of the double taxation convention concluded with the Kingdom of the Netherlands.
Soluția ar fi diferită dacă statul membru pe teritoriul
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court should give the following answers to the questions referred to it by the Bundesfinanzhof:
Având în vedere considerațiile de mai sus, propunem Curții să statueze după cum urmează cu privire la întrebările preliminare adresate de Bundesfinanzhof:
‘(1) A provision of national law which keeps the level of corporation tax initially paid by a company on a profit distribution to its parent companies by setting off, when a correction is made pursuant to that provision, the distribution against income of the company other than that which was used for the initial distribution is not, in the context of the general scheme of the tax rules of which it forms a part, a withholding tax within the meaning of Article 5(1) of Council Directive 90/435/EEC of 23 July 1990 on the common system of taxation applicable in the case of parent companies and subsidiaries of different Member States.
„1) O dispoziție de drept național care menține nivelul impozitului pe profit achitat inițial de o societate de capital pentru profiturile repartizate către societățile sale mamă, imputând, cu ocazia unei corectări efectuate conform acestei dispoziții, repartizarea astfel realizată asupra altor venituri ale societății de capital decât cele care au făcut obiectul repartizării inițiale, nu constituie, în cadrul economiei regimului fiscal din care face parte, o taxă reținută la sursă în sensul articolului 5 alineatul (1) din Directiva 90/435/CEE a Consiliului din 23 iulie 1990 privind regimul fiscal comun care se aplică societățilormamă și filialelor acestora din diferite state membre.
(2) Article 52 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 43 EC) and Article 73b of the EC Treaty (now Article 56 EC) must be interpreted as meaning that they do not preclude national legislation which subjects to corporation tax the profits distributed by a company, including where that distribution is, after a correction made under that legislation, set off against income other than that which was initially distributed, even where that company proves that it distributed dividends to a nonresident parent company which, unlike a resident parent company, is not entitled under national law to deduct from its own tax the portion of corporation tax paid by the company.
2) Articolul 52 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 43 CE) și articolul 73 B din Tratatul CE (devenit articolul 56 CE) trebuie interpretate în sensul că acestea nu se opun unei legislații naționale care supune impozitului pe profit profiturile repartizate de o societate de capital, inclusiv atunci când această repartizare este, după o corectare efectuată conform acestei legislații, imputată asupra altor venituri decât cele care au făcut obiectul repartizării inițiale, chiar dacă respectiva societate ar dovedi că a repartizat dividende unei societățimamă nerezidente, care, spre deosebire de o societatemamă rezidentă, nu ar putea, potrivit dreptului intern, să deducă din propriul impozit fracțiunea din impozitul pe profit achitată de societatea de capital.
The situation would be different if the Member State in which the company is resident exercised its taxation powers in relation to the income arising in that Member State received by the nonresident parent company, in which case it would be for that Member State to accord to the nonresident parent company the same treatment as a resident parent company in that Member State receiving income from the company resident in that same Member State.
Soluția ar fi diferită dacă statul membru pe teritoriul căruia este stabilită societatea de capital și-ar exercita competența fiscală asupra venitului provenit din acest stat și primit de societateamamă nerezidentă, caz în care acest stat ar fi obligat să acorde societățiimamă nerezidente un tratament echivalent cu cel de care beneficiază o societatemamă rezidentă în acest stat care primește venituri din partea societății de capital stabilite în acest stat membru.
It is for the national court to ascertain which of those situations is present in the main proceedings, taking into account all the provisions of its tax legislation and, if necessary, any relevant provisions of the Convention of 16 June 1959 between the Federal Republic of Germany and the Kingdom of the Netherlands for the avoidance of double taxation.’
Este de competența instanței de trimitere să verifice care dintre cele două ipoteze se regăsește în acțiunea principală, ținând seama de ansamblul dispozițiilor din legislația sa fiscală și, dacă este cazul, de orice dispoziție relevantă din Convenția încheiată la 16 iunie 1959 între Republica Federală Germania și Regatul Țărilor de Jos pentru evitarea dublei impuneri.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, by the Bundesfinanzhof (Germany), made by decision of 22 February 2006, received at the Court on 29 June 2006, in the proceedings
În cauza C-284/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Bundesfinanzhof (Germania), prin decizia din 22 februarie 2006, primită de Curte la 29 iunie 2006, în procedura