natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1), as amended by Council Directive 2000/47/EC of 20 July 2000 (OJ 2000 L 193, p.
129), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2000/47/CE a Consiliului din 20 iulie 2000 (JO L 193, p. 73, Ediție specială, 02/vol. 12, p.
(a) energy products and electricity used to produce electricity and electricity used to maintain the ability to produce electricity.
(a) produse energetice și electricitate utilizate pentru a produce electricitate și electricitate utilizată pentru a menține capacitatea de a produce electricitate.
However, Member States may, for reasons of environmental policy, subject these products to taxation without having to respect the minimum levels of taxation laid down in this Directive.
Totuși, statele membre pot impozita aceste produse din motive de protecție a mediului, fără a trebui să respecte ratele minime de impozitare stabilite în prezenta directivă.
In such case, the taxation of these products shall not be taken into account for the purpose of satisfying the minimum level of taxation on electricity laid down in Article 10’.
În acest caz, impozitarea acestor produse nu se ia în considerare pentru respectarea nivelului minim de impozitare a electricității prevăzut în articolul 10.”
The third subparagraph of Article 21(5) of Directive 2003/96 provides as follows:
Articolul 21 alineatul (5) al treilea paragraf din Directiva 2003/96 prevede după cum urmează:
‘An entity producing electricity for its own use is regarded as a distributor.
„O entitate care produce electricitate pentru uz propriu este considerată distribuitor.
Notwithstanding Article 14(1)(a), Member States may exempt small producers of electricity provided that they tax the energy products used for the production of that electricity.’
Fără a aduce atingere articolului 14 alineatul (1) litera (a), statele membre pot acorda scutiri micilor producători de electricitate, cu condiția impozitării produselor energetice pe care le utilizează pentru producerea acestei electricități.”
Article 28(1), (2) and (3) of Directive 2003/96 states:
Articolul 28 alineatele (1)-(3) din Directiva 2003/96 prevede:
The methods of making such reference shall be laid down by the Member States.’
Statele membre stabilesc modalitatea de efectuare a acestei trimiteri.”
According to Article 30 of the directive:
Potrivit articolului 30 din directiva respectivă:
‘Notwithstanding Article 28(2), Directives 92/81/EEC and 92/82/EEC shall be repealed as from 31 December 2003.’
„Fără a aduce atingere articolului 28 alineatul (2), Directivele 92/81/CEE și 92/82/CEE se abrogă de la 31 decembrie 2003.”
The Mineralölsteuergesetz (Law on taxation of mineral oils) of 21 December 1992 (BGBl. 1992 I, p.
Legea privind impozitul pe uleiurile minerale (Mineralölsteuergesetz) din 21 decembrie 1992 (BGBl. 1992 I, p.
2185; ‘the Law on taxation of mineral oils’), in the version in force
2185, denumită în continuare „Legea privind impozitul pe
‘Paragraph 1 — Definitions
„Articolul 1 — Definiții
(1) Mineral oils shall be subject, within the tax jurisdiction, to mineral oil tax …
(1) Uleiurile minerale sunt supuse pe teritoriul fiscal la plata impozitului pe uleiurile minerale […]
(2) For the purposes of this Law, “mineral oils” means:
(2) În sensul prezentei legi, uleiurile minerale sunt:
Paragraph 2 — Standard rates of tax, definitions
Articolul 2 — Cota normală, definiții
(1) The tax to be charged
(1) Impozitul se ridică
4. for 1 000 litres of gas oil coming within subheading 2710 00 69 of the [CN]
4. pentru 1000 de litri de motorină, de la subpoziția 2710 00 69 din [NC]
(a) with a sulphur content of more than 10 mg/kg, shall be EUR 485.70,
(a) având un conținut de sulf mai mare de 10 mg/kg, la 485,70 euro,
(b) with a maximum sulphur content of 10 mg/kg, shall be EUR 470.40 …’
(b) având un conținut maxim de sulf de 10 mg/kg, la 470,40 euro […]”
The Stromsteuergesetz (Law on taxation of electricity) of 24 March 1999 (BGBl. 1999 I, p.
Legea privind impozitul pe electricitate (Stromsteuergesetz) din 24 martie 1999 (BGBl. 1999 I, p.
378), in the version in force at the time of the facts in the main proceedings, provided, in Paragraph 9(1)(3), that electricity produced in installations with a maximum nominal electrical power rating of two megawatts was, subject to compliance with certain conditions, exempt from that tax.
378), astfel cum era în vigoare în perioada faptelor din acțiunea principală, prevedea la articolul 9 alineatul (1) punctul 3 că electricitatea produsă în instalații având o putere electrică nominală maximă de doi megawați era scutită de acest impozit cu condiția îndeplinirii anumitor condiții.
The Energiesteuergesetz (Law on taxation of energy) of 15 July 2006 (BGBl. 2006 I, p.
Legea privind impozitul pe energie (Energiesteuergesetz) din 15 iulie 2006 (BGBl. 2006 I, p.
1534; ’the Law on taxation of energy’), which entered into force on 1 August 2006, repealed as from that date, with express reference to Directive 2003/96, the Law on taxation of mineral oils.
1534, denumită în continuare „Legea privind impozitul pe energie”), care a intrat în vigoare la 1 august 2006, a abrogat începând cu această dată, făcând în mod expres trimitere la Directiva 2003/96, Legea privind impozitul pe uleiurile minerale.
It contains, inter alia, the following provisions:
Printre altele, aceasta cuprindea următoarele prevederi:
‘Paragraph 1 — Tax jurisdiction, energy products
„Articolul 1 — Teritoriul fiscal, produsele energetice
(1) Energy products shall be subject, within the tax jurisdiction, to energy tax …
(1) Produsele energetice sunt supuse pe teritoriul fiscal la plata impozitului pe energie. […]
(2) Energy products for the purposes of this Law are:
(2) În sensul prezentei legi, produsele energetice sunt:
2. goods falling within headings … 2704 to 2715 of the [CN]
2. mărfurile de la pozițiile […] 2704-2715 din [NC]
Paragraph 2 — Rate of tax
Articolul 2 — Cota impozitului
4. for 1 000 litres of gas oil falling within subheadings 2710 19 41 to 2710 19 49 of the [CN]
4. pentru 1000 de litri de motorină, de la subpozițiile 2710 19 41-2710 19 49 din [NC]
(b) with a maximum sulphur content of 10 mg/kg, shall be EUR 470.40.
(b) având un conținut maxim de sulf de 10 mg/kg, la 470,40 euro
(3) In derogation from subparagraphs 1 and 2, the tax to be charged
(3) Prin derogare de la alineatele (1) și (2), impozitul se ridică
1. for 1 000 litres of lawfully marked gas oil falling within subheadings 2710 19 41 to 2710 19 49 of the [CN]
1. pentru 1000 de litri de motorină marcată în mod legal, de la subpozițiile 2710 19 41-2710 19 49 din [NC],
(a) with a sulphur content of more than 50 mg/kg, until 31 December 2008, shall be EUR 61.35, as from 1 January 2009, shall be EUR 76.35,
(a) având un conținut de sulf mai mare de 50 mg/kg, până la 31 decembrie 2008, la 61,35 euro, începând cu 1 ianuarie 2009, la 76,35 euro, b) având un conținut maxim de sulf de 50 mg/kg, la 61,35 euro,
… when it is used as heating oil or for the propulsion of gas turbines and combustion engines in installations receiving preferential treatment within the meaning of Paragraphs 3 and 3a or when delivered for those purposes …
[…] atunci când sunt utilizate drept combustibil pentru încălzire sau pentru funcționarea turbinelor pe gaz și a motoarelor cu combustie în instalațiile care beneficiază de un regim preferențial în sensul articolelor 3 și 3a sau atunci când sunt livrate în aceste scopuri […]
Paragraph 3 — Installations receiving preferential treatment
Articolul 3 — Instalațiile care beneficiază de un regim preferențial
(1) Installations receiving preferential treatment are stationary installations
(1) Instalațiile care beneficiază de un regim preferențial sunt instalații fixe
1. the mechanical energy of which is used exclusively to produce electricity
1. a căror energie mecanică servește exclusiv pentru producerea de electricitate
Paragraph 53 — Tax exemption for the production of electricity and the combined production of power and heat
Articolul 53 — Scutirea fiscală pentru producerea de electricitate și pentru producerea combinată de electricitate și de căldură
(1) A tax exemption shall be granted on request, subject to subparagraph 2, for energy products on which tax is proved to have been paid … and which were used
(1) La cerere, se acordă scutire fiscală, sub rezerva dispozițiilor alineatului (2), pentru produsele energetice pentru care se atestă […] că au fost impozitate și că au fost utilizate
1. to produce electricity in stationary installations
1. pentru producerea de electricitate în instalații fixe
If, in the case referred to in point 1 of the first sentence, the mechanical energy produced in the installation is used for the production of electricity and also for other purposes, the tax exemption shall be granted only in respect of the proportion of the energy products used to produce electricity.
Dacă, în cazul prevăzut la punctul 1 al primei teze, energia mecanică produsă în instalație servește și pentru alte scopuri decât pentru producerea de electricitate, scutirea fiscală nu se acordă decât pentru proporția de produse energetice utilizată pentru producerea de electricitate.
(2) Point 1 of the first sentence of subparagraph 1 shall apply only to installations with a nominal electrical power rating greater than two megawatts.
(2) Alineatul (1) prima teză punctul 1 nu se aplică instalațiilor care au o putere electrică nominală mai mare de doi megawați.
(3) The person entitled to the exemption is the user of the energy products.’
(3) Scutirea se acordă utilizatorului produselor energetice.”
The applicant in the main proceedings is the operator of Cologne-Bonn airport in Germany.
Reclamanta din acțiunea principală exploatează aeroportul Köln-Bonn (Germania).
In order to supply aircraft with onboard electricity, it uses ground powergenerating units.
Pentru alimentarea avioanelor cu electricitate la bord, aceasta folosește grupuri electrogene la sol.
For the production of such electricity, it used, in the course of the calendar year 2004, 585 642 litres of taxed gas oil.
Pentru a produce această electricitate, reclamanta a utilizat, în cursul anului civil 2004, 585 642 l de motorină impozitată.
On 30 December 2005, the applicant applied to the Hauptzollamt Köln for a refund of that tax on the basis of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96.
La 30 decembrie 2005, reclamanta a solicitat Hauptzollamt Köln restituirea acestui impozit, întemeindu-se pe articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96.
On 18 January 2006, that application was rejected on the ground, first, that the Law on taxation of mineral oils did not provide for a refund of the tax in the case of taxed gas oil used to produce electricity and, second, that Article 14(1)(a) of Dir -ective 2003/96 does not have direct effect.
La 18 ianuarie 2006, această cerere a fost respinsă, pe de o parte, pentru motivul că Legea privind impozitul pe uleiurile minerale nu prevede restituirea impozitului în cazul utilizării de motorină impozitată pentru producerea de electricitate, iar pe de altă parte, pentru motivul că articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96 nu are efect direct.
Having exhausted administrative proceedings without success, the applicant in the main proceedings brought an action before the Finanzgericht (Finance Court) Düsseldorf.
După ce a dus până la capăt, fără succes, procedura administrativă, reclamanta din acțiunea principală a formulat o acțiune la Finanzgericht Düsseldorf.
In the order for reference, that court points out that, in Case C-346/97 Braathens [1999] ECR I-3419, paragraphs 29 to 31, the Court of Justice accepted that Article 8(1)(b) of Directive 92/81 has direct effect.
În decizia de trimitere, această instanță arată că, în Hotărârea din 10 iunie 1999, Braathens (C-346/97, Rec., p. I-3419, punctele 29-31), Curtea a admis efectul direct al articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Directiva 92/81.
The national court notes that the wording of the introductory paragraph of Article 8(1) of Directive 92/81 corresponds to that of the introductory paragraph of Article 14(1) of Directive 2003/96, and that Article 8(1)(b) of Directive 92/81, in the same way as the first sentence of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96, lays down a clear and precise obligation to exempt.
Or, formularea alineatului introductiv al articolului 8 alineatul (1) ar corespunde aceleia a alineatului introductiv al articolului 14 alineatul (1) din Directiva 2003/96. În plus, articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Directiva 92/81 prevedea, asemănător articolului 14 alineatul (1) litera (a) prima teză din Directiva 2003/96, o obligație de scutire clară și precisă.
The national court is, however, uncertain whether the unconditional and precise character of Article 14(1)(a) is affected by the fact that, according to the second sentence of that provision, Member States may tax energy products ‘for reasons of environmental policy’.
Cu toate acestea, Finanzgericht Düsseldorf își pune problema dacă este pus în discuție caracterul necondiționat și precis al articolului 14 alineatul (1) litera (a) de faptul că, potrivit celei de a doua teze a acestei dispoziții, statele membre pot impozita produsele energetice „din motive de protecție a mediului”.
In that regard, the national court observes that, while those reasons, which are clearly not defined by Directive 2003/96, appear to confer on the national legislature a discretion with regard to which energy products it will or will not tax, it remains in any event possible to determine whether that legislature has made use of the power thus conferred on it by Article 14(1)(a).
În această privință, Finanzgericht Düsseldorf constată că, deși aceste motive, care nu sunt clar definite prin Directiva 2003/96, par să confere legiuitorului național o putere de apreciere în privința alegerii produselor energetice pe care va decide sau nu va decide să le impoziteze, este oricum posibil să se constate dacă același legiuitor a făcut sau nu a făcut uz de competența care ia fost astfel conferită prin articolul 14 alineatul (1) litera (a).
There is, in the legislation which subsequently amended the Law on taxation of mineral oils or in the related preparatory legislative materials, nothing to indicate that the legislature wished, for reasons of environmental policy, to continue to tax gas oil used to produce electricity.
Or, în legile care au modificat ulterior Legea privind impozitul pe uleiurile minerale sau în lucrările pregătitoare ale acestora, nimic nu ar arăta că legiuitorul național ar fi vrut să mențină, din motive de protecție a mediului, impozitarea motorinei utilizate pentru producerea de electricitate.
The national legislature thus quite simply remained inactive in that regard and did not transpose the provisions of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96 within the prescribed period.
Prin urmare, legiuitorul național ar fi rămas pur și simplu inactiv în această privință și nu ar fi transpus în termenele stabilite dispozițiile articolului 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96.
That transposition occurred only on the adoption of the Law on taxation of energy, which entered into force on 1 August 2006.
Această transpunere nu s-ar fi realizat decât cu ocazia adoptării Legii privind impozitul pe energie, intrată în vigoare la 1 august 2006.
In those circumstances, the Finanzgericht Düsseldorf decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
În aceste condiții, Finanzgericht Düsseldorf a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
‘Is Article 14(1)(a) of [Directive 2003/96] to be interpreted as meaning that an undertaking which used gas oil on which tax was paid, falling within heading 2710 of the [CN], in order to produce electricity, and which has applied for a refund of that tax, can rely directly on that provision?’
„Articolul 14 alineatul (1) litera (a) din [Directiva 2003/96] trebuie interpretat în sensul că o întreprindere care a utilizat motorină impozitată, clasificată la poziția 2710 din [NC], pentru a produce electricitate și care a solicitat restituirea impozitului poate invoca direct această dispoziție?”
By its question, the national court asks whether Article 14(1)(a) of Directive 2003/96, in so far as it provides for the exemption from taxation under the directive of energy products used to produce electricity, has direct effect, with the consequence that it may be relied on by an individual before the national courts in proceedings, such as the main proceedings, between that individual and the national customs authorities, in order to disapply national legislation which is incompatible with that provision.
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96, în măsura în care se referă la scutirea produselor energetice utilizate pentru producerea de electricitate de la impozitarea prevăzută prin această directivă, are efect direct, astfel încât să poată fi invocat de un particular în fața instanțelor naționale în cadrul unui litigiu precum cel din acțiunea principală împotriva autorităților vamale naționale în scopul de a nu se aplica o reglementare națională care ar fi incompatibilă cu această dispoziție.
According to settled caselaw of the Court, whenever the provisions of a directive appear, so far as their subjectmatter is concerned, to be unconditional and sufficiently precise, they may be relied on before the national courts by individuals against the State where the latter has failed to implement the directive in domestic law by the end of the period prescribed or where it has failed to implement the dir -ective correctly (see, inter alia, Joined Cases C-6/90 and C-9/90 Francovich and Others [1991] ECR I-5357, paragraph 11; Case C-62/00 Marks & Spencer [2002] ECR I-6325, paragraph 25; and Joined Cases C-397/01 to C-403/01 Pfeiffer and Others [2004] ECR I-8835, paragraph 103). 24
Potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, în toate situațiile în care dispozițiile unei directive apar, din punctul de vedere al conținutului lor, necondiționate și suficient de precise, particularii sunt îndreptățiți să le invoce în fața instanțelor naționale împotriva statului fie atunci când acesta nu a transpus directiva în dreptul național în termenele stabilite, fie atunci când a efectuat o transpunere incorectă (a se vedea în special Hotărârea din 19 noiembrie 1991, Francovich și alții, C-6/90 și C-9/90, Rec., p.
It is not disputed that, at the time of the facts in the main proceedings, that is to say, after the expiry of the period for transposition of Directive 2003/96 laid down in Article 28(1) thereof, namely 31 December 2003, the Federal Republic of Germany had not adopted specific national measures in order to transpose that directive into German law.
Este cert că, în perioada faptelor din acțiunea principală, cu alte cuvinte după expirarea termenului de transpunere a Directivei 2003/96 stabilit prin articolul 28 alineatul (1) din aceasta, respectiv 31 decembrie 2003, Republica Federală Germania nu adoptase măsurile naționale specifice pentru transpunerea acestei directive în dreptul german.
Such transposition measures were adopted only later, in the Law on taxation of energy, which entered into force on 1 August 2006.
Astfel de măsuri de transpunere nu au fost adoptate decât ulterior, prin Legea privind impozitul pe energie, intrată în vigoare la 1 august 2006.
It is also common ground that the Federal Republic of Germany had not, at the time of the facts in the main proceedings, exercised the option provided for in the second sentence of Article 14(1)(a) of Directive 2003/96, allowing it, in derogation from the exemption rules established under the first sentence of that provision, to impose taxation ‘for reasons of environmental policy’ on energy products, such as gas oil, used to produce electricity.
Este de asemenea cert că, în perioada faptelor din acțiunea principală, Republica Federală Germania nu materializase posibilitatea prevăzută la articolul 14 alineatul (1) litera (a) a doua teză din Directiva 2003/96, care îi permitea să introducă, prin derogare de la regimul de scutire instituit de prima teză a acestei dispoziții, un regim de impozitare „din motive de protecție a mediului” în ceea ce privește produsele energetice precum motorina, utilizate pentru producerea de electricitate.
At the hearing, the Italian Government nevertheless contended that the timelimit for transposition laid down in Article 28(1) of Directive 2003/96 did not apply to provisions which, like the second sentence of Article 14(1)(a) of the directive, provide the Member States with a choice.
Cu toate acestea, în ședință, guvernul italian a subliniat că termenul de transpunere indicat la articolul 28 alineatul (1) din Directiva 2003/96 nu se aplica dispozițiilor care, asemănător articolului 14 alineatul (1) litera (a) a doua teză din respectiva directivă, acordă o posibilitate de alegere statelor membre.
That argument cannot, however, be accepted.
Această argumentare nu poate fi totuși reținută.
Article 28(1) of Directive 2003/96 provides, in unambiguous wording, that the Member States are to adopt the national measures necessary to comply with the directive not later than 31 December 2003, without making any distinction as between its provisions.
Întradevăr, articolul 28 alineatul (1) din Directiva 2003/96 prevede, conform unei redactări lipsite de orice ambiguitate, că statele membre adoptă măsurile naționale necesare aducerii la îndeplinire a respectivei directive până la 31 decembrie 2003 cel târziu, fără a efectua vreo distincție în funcție de dispozițiile acesteia.
In addition, and in any event, it is not disputed that the Law on taxation of energy, which entered into force on 1 August 2006, with the aim of transposing into German law the provisions of Directive 2003/96, did not exercise the option provided for in the second sentence of Article 14(1)(a) of that directive, with the consequence that the question as to the amount of time given to the Member States to transpose that provision cannot have any bearing on the answers to be given to the national court.
În plus și în orice caz, este cert că Legea privind impozitul pe energie, intrată în vigoare la 1 august 2006 în vederea transpunerii în dreptul german a dispozițiilor Directivei 2003/96, nu a materializat posibilitatea prevăzută la articolul 14 alineatul (1) litera (a) a doua teză din directivă, astfel încât problema duratei termenului stabilit statelor membre pentru transpunerea acestei din urmă dispoziții nu ar avea niciun efect asupra răspunsurilor care trebuie date instanței de trimitere.
In those circumstances, it is necessary to examine whether, as claimed by the applicant in the main proceedings and the Commission, Article 14(1)(a) of Dir -ective 2003/96 is, from the point of view of its content, sufficiently precise and unconditional to be capable of being relied on directly by an individual against the authorities of the Member State in question in relation to a period of time during which that Member State was, following expiry of the period laid down in Article 28(1) of the directive, in default of its obligation to transpose that directive into its national law.
În aceste împrejurări, trebuie să se examineze dacă, astfel cum subliniază reclamanta din acțiunea principală și Comisia, articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96 are, din punctul de vedere al conținutului său, pe de o parte, un caracter suficient de precis și, pe de altă parte, un caracter necondiționat, astfel încât să poată fi invocat direct de un particular împotriva autorităților statului membru în cauză, în ceea ce privește perioada în cursul căreia acesta din urmă, după expirarea termenului stabilit prin articolul 28 alineatul (1) din directiva respectivă, nu a transpus această directivă în dreptul său național.
With regard to the first condition, it must be held that Article 14(1)(a) of Dir -ective 2003/96, in so far as it imposes on Member States the obligation not to impose
În ceea ce privește prima condiție, trebuie să se constate că articolul 14 alineatul (1) litera (a) din Directiva 2003/96, în măsura în care impune statelor membre obligația