natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Thus, although the study is concerned mainly with regulations issued by public authorities in relation to higher education governance, it also contains and analyses information about mechanisms for policy formulation, decision-making at central and institutional level, incentives and accountability procedures.
Astfel, deşi studiul tratează îndeosebi regulamentele emise de către autorităţile publice referitore la guvernarea învăţământului superior, el conţine şi analizează informaţii despre mecanismele de creare a politicilor, de luare a deciziilor la nivel central şi instituţional, referitoare la stimulente şi la procedurile de control.
Public or private actors or stakeholders may be categorised as external or internal to institutions:
Participanţii activi, publici sau privaţi şi părţile implicate pot fi împărţiţi în interni sau externi faţă de instituţii:
External stakeholders: persons who have a vested interest in the function, practices, and outcomes of higher education institutions (may include members of central, regional or local government, employers in the labour market or other representatives from industry, members of labour unions, national student associations, representatives of civic society, graduates, parents of students, etc.).
Părţi implicate externe: persoanele care au un interes legal în funcţionarea, parcticile şi rezultatele instituţiilor de învăţământ superior (pot include membri ai autorităţilor centrale, locale sau regionale, angajatori de pe piaţa muncii sau alţi reprezentanţi ai industriei, membri ai sindicatelor, ai asociaţiilor studenţeşti naţionale, ai societăţii civile, absolvenţi, părinţi ai studenţilor, etc.)
Internal stakeholders: institutional governance bodies (e.g. advisory board, council, academic senate, etc.) and persons employed by or enrolled at a higher education institution.
Părţi implicate interne: organele de guvernare instituţională (de exemplu, consiliu consultativ, consiliu, senat academic, etc.) şi persoanele angajate sau înscrise la o instituţie de învăţământ superior.
Bodies can work at the institutional level, or at regional or national levels.
Organele îşi pot desfăşura activitatea la nivel instituţional sau la nivel regional sau naţional.
Bodies at the institutional level are typically governing boards, academic senates, and councils, etc. These can be composed of internal or external actors (or stakeholders), or include representatives of both groups.
Organele de la nivel instituţional sunt în general consilii de conducere, senate academice, consilii, etc. Acestea pot fi compuse din participanţi activi (sau părţi) interni sau externi şi includ reprezentanţi din ambele categorii.
Typical bodies at regional or national levels include ministerial committees or departments, councils for higher education, science and technological councils, and independent umbrella organisations for higher education, etc. These bodies may consist solely of external actors or include representatives of the respective higher education institutions.
În general, la nivel regional şi naţional, organele includ comitete ministeriale sau departamente, consilii pentru învăţământul superior, consilii ştiinţifice şi tehnologice, şi organizaţii independente care sprijină învăţământul superior, etc. Aceste organe pot fi compuse doar din participanţi activi externi sau pot include şi reprezentanţi ai instituţiilor de învăţământ superior respective.
A glossary of codes, abbreviations, and of frequently used terms can be found at the end of the report.
Un glosar de coduri, de abrevieri şi de termeni frecvent întâlniţi poate fi consultat la sfârşitul raportului.
4) Hirsch, Werner Z. Weber, Luc E. (eds) (2001) Governance in Higher Education.
4 Hirsch, Werner Z. Weber, Luc E. (eds) (2001) Guvernarea în învăţământul superior.
The University in a State of Flux.
Universitatea în stadiul de flux.
5) Council of Europe; Fried, J. (2006) Higher education governance in Europe; autonomy, ownership and accountability – A review of the literature In: Higher education governance between democratic culture, academic aspirations and market forces.
5 Consiliul Europei; Fried, J. (2006) Guvernarea în învăţământul superior din Europa; autonomie, proprietate şi control – O trecere în revistă a literaturii de specialitate în: Guvernarea în învăţământul superior între cultura democratică, aspiraţiile academice şi forţele pieţei.
Scope of the study
Obiectul studiului
The present comparative study takes the reference year 2006/07 and covers all Eurydice Network countries except Turkey.
Acest studiu comparativ ia drept an de referinţă anul universitar 2006/2007 şi include toate ţările membre ale Reţelei Eurydice, cu excepţia Turciei.
The study concerns issues relating to higher education governance and reviews the stakeholders and bodies that are involved in devising policies and decision-making, as well as the various ways in which they interact.
Studiul tratează aspecte legate de guvernarea în învăţământul superior şi trece în revistă părţile şi organele implicate în gândirea politicilor şi luarea deciziilor, precum şi modalităţile diverse în care acestea interacţionează.
The policies, regulations, incentives, and accountability measures are discussed within the contexts of governance structures, funding, and academic staff.
Politicile, regulamentele, stimulentele şi măsurile de control sunt dezbătute în contextele structurilor de guvernare, finanţării şi corpului academic.
These issues were selected because they represent crucial elements in higher education reform agendas and are directly linked to the
Aceste subiecte au fost selectate deoarece reprezintă elemente cruciale pe agenda de reforme în învăţământul superior şi sunt legate în mod direct de imperativul folosirii eficiente a resurselor6.
Quality assurance procedures are also an important aspect of the concept of governance; however, they are not analysed in detail here since they have been covered extensively in the Eurydice publication Focus on the
Procedurile de asigurare a calităţii reprezintă, de asemenea, un aspect important al conceptului de guvernare, totuşi, ele nu sunt analizate aici în detaliu, deoarece au fost tratate pe larg în publicaţia Eurydice
Structure of Higher Education in Europe 2006/07 (
Accent asupra structurii învăţământului superior din Europa 2006/2007
This study covers governance issues in officially recognised public and private higher education institutions that offer programmes at ISCED levels 5 and 6 and are provided for under the legislation of the country concerned.
Studiul tratează subiectele legate de guvernarea în instituţiile de învăţământ superior public şi particular recunoscute oficial, care oferă programe de educaţie de nivelele 5 şi 6 pe scala ISCED (Clasificarea Educaţională Internaţională Standard) şi care sunt prevăzute în legislaţia ţării respective.
Foreign universities established in the country are not considered, nor are regulations for taking part in European programmes taken into account.
Universităţile străine cu sediul pe teritoriul ţării nu sunt luate în considerare, şi nici regulamentele de participare la programele europene.
State institutions for national security, military or police training are also not covered.
De asemenea, nu fac obiectul studiului de faţă instituţiile de stat care se ocupă cu siguranţa naţională, instituţiile militare sau academiile de poliţie.
The study primarily examines public and governmentdependent private higher education.
Studiul examinează în principal învăţământul superior public şi privat dependent de guvern.
Data on independent private higher education institutions is very limited; however, when the information is available, it is included in separate sections at the end of each chapter.
Informaţiile despre instituţiile de învăţământ superior particulare independente sunt foarte puţine; cu toate acestea, atunci când informaţiile există , ele sunt incluse în secţiuni separate, la sfârşitul fiecărui capitol.
When regulations or practices refer to a specific type of institution (e.g. universities, institutes of technology, universities of applied sciences, institutions for continuing education, etc.), reference is made to the relevant type.
Când regulamentele sau practicile se referă la un anume tip de instituţie (de ex., universităţi, institute tehnologice, facultăţi de ştiinţe aplicate sau instituţii de educaţie continuă, etc.), referirea se va face la tipul de instituţie relevant.
When all institutions are concerned, the study refers to ‘higher education institutions’ or ‘HEIs’.
Atunci când este vorba de toate instituţiile, studiul se referă la instituţii de învăţământ superior.
In official documents, top-level education authorities express their requirements in different ways.
În documentele oficiale, autorităţile de vârf din domeniul educaţiei îşi exprimă cerinţele în diferite feluri.
In some countries, their recommendations are so strong that they are in effect prescriptive.
În unele ţări, recomandările lor sunt atât de puternice, încât au valoare prescriptivă.
In others, institutions retain a significant degree of autonomy.
În alte ţări, instituţiile îşi păstrează un grad semnificativ de autonomie.
For this reason, the term ‘official regulations’ has to be understood in a broad sense to include recommendations as well as laws, decrees or other guidelines drawn up for advisory purposes.
Din acest motiv, sintagma regulamente oficiale trebuie înţeleasă întrun sens larg care include recomandările, precum şi legile, decretele şi celelalte linii directoare trasate în scop consultativ.
The governance concept also extends to informal practices having to do with the authority exercised by higher education institutions.
Conceptul de guvernare se extinde şi asupra practicilor informale care au dea face cu autoritatea exercitată de instituţiile de învăţământ superior.
Since it is not possible to address this aspect through a study of the regulations and policy documents available via the ‘normative’ framework of the Eurydice Network data, this study devotes only limited space to current representative institutional practices.
Deoarece nu este posibilă abordarea acestui aspect printr-un studiu al regulamentelor şi documentelor privind politicile, care sunt disponibile prin intermediul cadrului normativ stabilit de informaţiile din Reţeaua Eurydice, acest studiu acordă doar un spaţiu limitat practicilor instituţionale reprezentative curente.
6) European Commission (2003) Investing efficiently in education and training: an imperative for Europe.
Capitolul 1 face o prezentare generală a politicilor strategice naţionale pentru învăţământul superior şi a priorităţilor în Europa în privinţa finanţării şi a corpului academic.
Communication from the Commission.
Anexa capitolului 1 conţine o listă a documentelor privind politicile strategice naţionale.
7) Eurydice (2007) Focus on the Structure of Higher Education in Europe – 2006/07.
7 Eurydice (2007) Accent asupra structurii învăţământului superior în Europa 2006/2007.
National Trends in the Bologna Process.
Tendinţe naţionale în Procesul de la Bologna.
The external and institutional governance bodies are characterised according to their responsibilities, decision-making powers, and lines of accountability.
Guvernareaînînvăţământulsuperior din Europa guvernare instituţionale sau externe sunt definite în funcţie de responsabilităţile, puterile decizionale şi direcţiile de control.
The annex to chapter 2 provides an explanation of the main responsibilities of the primary internal governance bodies.
Anexa la capitolul 2 oferă o prezentare a principalelor responsabilităţi ale celor mai importante organe de guvernare interne.
Chapter 3 focuses on public funding mechanisms used in Europe, analysing the extent to which they are performance-based and how they promote competition between higher education institutions and encourage higher education institutions to develop national priorities.
Capitolul 3 se axează pe mecanismele de finanţare publică folosite în Europa, analizând în ce măsură acestea se bazează pe performanţă, cum promovează competiţia între instituţiile de învăţământ superior şi cum le încurajează pe acestea să-şi dezvolte priorităţi naţionale.
This chapter also outlines accountability procedures linked to public funds and some aspects of higher education institutions’ autonomy in managing public funds.
De asemenea, acest capitol schiţează procedurile de control al fondurilor publice şi anumite aspecte ale autonomiei pe care instituţiile de învăţământ superior o au în gestionarea fondurilor publice.
The annex to chapter 3 includes a list of the criteria used for the most important public grants awarded to HEIs.
Anexa la capitolul 3 include o listă a criteriilor folosite pentru acordarea celor mai importante subvenţii publice către instituţiile de învăţământ superior.
Chapter 4 describes possible sources and restrictions regarding private funding, including partnerships with the business world.
Capitolul 4 descrie posibilele surse şi restricţii privind finanţarea privată, incluzând parteneriatele cu lumea afacerilor.
The chapter also explores external incentives to collect private funds and certain aspects of HEIs’ autonomy concerning tuition fees.
Acest capitol examinează şi stimulentele externe pentru colectarea fondurilor private şi anumite aspecte ale autonomiei instituţiilor de învăţământ superior privind taxele de şcolarizare.
Chapter 5 discusses the actors involved in issues relating to contracts, recruitment, salaries, career progression, work time, and evaluation of academic staff.
Capitolul 5 tratează participanţii implicaţi în chestiuni legate de contracte, recrutare, salarii, promovare, timpul de lucru şi evaluarea corpului academic.
Information for this study was provided by the respective Eurydice National Units in response to a ‘guide to content’ questionnaire developed by the Eurydice European Unit.
Informaţiile adunate în acest studiu au fost furnizate de unităţile naţionale ale Reţelei Eurydice ca răspunsuri la chestionarul Ghid către conţinut creat de către unitatea europeană.
The comparative analysis was drafted by the European Unit and confirmed by the National Units and their respective experts.
Analiza comparativă a fost schiţată de unitatea europeană şi confirmată de către unităţile naţionale şi de experţii acestora.
All those who have contributed in any way to this collective undertaking are listed at the end of the report.
Toţi cei care au contribuit în orice fel la acest demers colectiv sunt amintiţi la sfârşitul raportului.
The report refers to various studies and scientific publications; however, information on particular countries is based on the questionnaires completed by the national units.
Raportul se referă la diferite studii şi publicaţii ştiinţifice; totuşi, informaţiile legate de anumite ţări se bazează pe chestionarele completate de unităţile naţionale.
Specific examples of national information are presented in an altered text style in order to set them apart from the main text.
Exemplele specifice de informaţii naţionale sunt prezentate cu un corp de literă diferit, pentru a se deosebi de textul principal.
These cases provide concrete examples of general statements made in the comparative study.
Aceste cazuri aduc exemple concrete pentru afirmaţiile generale făcute în studiul comparativ.
They may also illustrate exceptions to what is seen as a general trend in a number of countries, or provide specific details supplementing a common development.
Ele pot ilustra şi excepţii de la ceea ce se consideră a fi tendinţa generală întrun număr de ţări şi pot furniza detalii specifice care să complementeze prezentarea comună.
Detailed national information is also included in the annexes for chapters 1 to 3.
Informaţii naţionale detaliate au fost incluse şi în anexele de la capitolele 1, 2 şi 3.
CHAPTER 1: NATIONAL STRATEGIC POLICIES FOR HIGHER EDUCATION
CAPITOLUL 1: POLITICILE STRATEGICE NAŢIONALE PENTRU ÎNVĂŢĂMÂNTUL SUPERIOR
The need for longer-term planning and strategy formulation for higher education is widely recognised across Europe.
Nevoia de planificare pe termen lung şi de formulare a unei strategii pentru învăţământul superior este recunoscută în toată Europa.
In several countries, governments have an extensive policy document explaining their strategic policy concerning higher education (see Annex 1).
În mai multe ţări, guvernele au o documentaţie vastă în care îşi explică politicile strategice privind învăţământul superior (vezi anexa 1).
In other countries, the current national strategies for higher education are associated with the broader policy goals of promoting science and technology development, as in the case of the Technological Plan-Portugal Innovates and the French Research Pact, introduced in 2005 and 2006 respectively, and the Science and Technology Policy 2006-2009 in Iceland.
În alte ţări, strategiile naţionale curente privind învăţământul superior sunt legate de obiectivele politice mai largi de promovare ştiinţifică şi tehnologică, cum este cazul planului tehnologic Portugalia Inovează, al Pactului Francez de Cercetare, introduse în 2005, respectiv 2006 şi al Politicii privind Ştiinţa şi Tehnologia 2006-2009, din Islanda.
Often, reform policies that were originally envisaged in strategic documents are later integrated in legislative acts, as for example in Germany, Greece, France, Portugal, Sweden, and are thus gradually implemented in the higher education sector.
Adesea, politicile de reformă luate în considerare iniţial în documentele strategice sunt integrate ulterior în actele legislative, ca de exemplu în Germania, Grecia, Franţa, Portugalia, Suedia şi sunt astfel implementate treptat în sectorul învăţământului superior.
Some countries have not yet developed an overarching statement setting out longer-term objectives and measures to implement in the area of higher education.
Unele ţări nu au conceput deocamdată o declaraţie cuprinzătoare care să stabilească obiectivele pe termen lung şi măsurile ce trebuie implementate în sectorul învăţământului superior.
In Bulgaria, a draft strategic policy on the development of higher education was submitted for public discussion in March 2007 and is now subject to further improvement.
În Bulgaria, un proiect al politicii strategice pentru dezvoltarea învăţământului superior a fost supus dezbaterii publice în martie 2007 şi în prezent continuă să fie îmbunătăţit.
In Germany, the reform of federalism in 2006 shifted much of the responsibility for higher education policy to the Länder.
În Germania, reforma federalistă din 2006 a trecut mare parte din responsabilitatea privind politicile pentru învăţământul superior Landurilor.
New joint tasks between the Federation and the Länder are still to be defined in detail.
Noile sarcini împărţite între Federaţie şi Landuri nu au fost încă stabilite în detaliu.
In Spain, the central government is currently working on a general policy on higher education funding, although the 17 Autonomous Communities retain direct financial responsibility for public universities.
În Spania, guvernul central lucrează în momentul de faţă la crearea unei politici generale privind finanţarea învăţământului superior, deşi cele 17 comunităţi autonome îşi păstrează responsabilitatea financiară directă pentru universităţile publice.
The Ministry of Education and Science also recently proposed big changes related to teaching staff policies; however, there is not yet a final strategic policy.
Ministerul Educaţiei şi Ştiinţei a propus de asemenea, de curând, schimbări importante în politicile legate de corpul profesoral; totuşi, nu există încă o politică strategică finală.
In Malta, the policy for higher education funding is outlined in the annual budget speech of the Minister for Finance.
În Malta, politica privind finanţarea învăţământului superior este schiţată în discursul Ministrului de Finanţe legat de bugetul anual.
The National Commission for Higher Education, set up in 2006, is responsible for recommendations on the government’s strategic policies for higher education.
Comisia Naţională pentru Învăţământul Superior, creată în 2006, este responsabilă cu recomandările la adresa politicilor strategice ale guvernului privind învăţământul superior.
The higher education system in Poland is adapting to requirements set by the 2005 Act on Higher Education, which was drafted with the active participation of the academic community.
Sistemul de învăţământ superior din Polonia se adaptează cerinţelor stabilite prin Actul privind Învăţământul Superior din 2005, care a fost conceput cu participarea activă a comunităţii academice.
The country is also in the process of introducing a new strategic policy on higher education funding.
De asemenea, Polonia este în curs de a introduce o nouă politică strategică privind finanţarea învăţământului superior.
The changes in this area are due to the gradual implementation of the 2005 Act under conditions of persistent budget constraints.
Schimbările din acest domeniu se datorează implementării treptate a actului din 2005, ţinând cont de constrângerile bugetare persistente.
This chapter focuses on the following questions:
Acest capitol se axează pe următoarele întrebări:
What are the major strategic priorities with regard to the funding of higher education?
Care sunt priorităţile strategice pentru finanţarea învăţământului superior?
What are the major strategic priorities as regards academic staff?
Care sunt priorităţile strategice pentru corpul academic?
Figure 1.1: National strategic priorities in higher education (funding and staff), 2006/07
Figura 1.1: Priorităţile strategice naţionale în învăţământul superior (finanţare şi corp academic), 2006/2007
Increase in public funding null
Creşterea finanţării publice null
Chapter 1: National Strategic Policiesfor Higher Education
Capitolul 1: Politicilestrategice naţionale pentruînvăţământulsuperior
Slovenia: Concerning staff, there are also other priorities, such as attracting researchers from research institutions, industry and abroad to participate in universities’ activities, and making employment of staff more flexible, i.e. new regulations will include more restrictive use of permanent employment.
Slovenia: Pentru corpul academic, există şi alte priorităţi, precum atragerea cercetătorilor de la institute de cerecetare, din industrie şi din străinătate pentru a participa la activităţile universitare sau pentru a flexibiliza procesul de angajare a corpului academic; de exemplu, noile reglementări vor micşora numărul de angajări permanente.
United Kingdom (ENG): There are four core strategic aims concerned with widening participation and fair access, learning and teaching, research, and the contribution of higher education to the economy and society.
Regatul Unit (Anglia): Există patru scopuri strategice principale legate de lărgirea accesului la învăţământul superior: învăţare şi predare, cercetare şi contribuţia adusă de învăţământul superior în economie şi societate.
Strategic priorities on funding
Priorităţi strategice privind finanţarea
Increasein publicfunding
Creştereafinanţării publice
In 2003, total public expenditure on higher education represented an estimated 1.14 % of the GDP (
În 2003, totalul cheltuielilor publice pentru învăţământul superior a reprezentat cifra estimată de 1,14% din
27 EU Member States.
PIB1 în cele 27 de state membre ale Uniunii Europene.
Public expenditure on tertiary education was more than 2 % of GDP in Denmark, Finland, Sweden and Norway in the same year.
Cheltuielile publice pentru educaţia terţiară au reprezentat mai mult de 2% din PIB în Danemarca, Finlanda, Suedia şi Norvegia în acelaşi an.
For many governments, an increase in public funding for higher education is currently the subject of a national strategic policy or reform.
Pentru multe guverne, creşterea finanţării publice pentru învăţământul superior reprezintă în prezent subiectul unei politici strategice naţionale sau al unei reforme.
Among the countries with an explicit plan for an overall increase in public funding, Belgium (Flemish Community) foresees a 9 % increase in public funding over the 2006-2009 period.
Printre ţările care au un plan concret pentru o creştere generală a finanţării publice, Belgia (Comunitatea flamandă) prevede o creştere de 9% pe perioada 2006-2009.