natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By its question, the referring court asks, in essence, whether Article 48(2) of Regulation No 1408/71 requires the competent institution of the last Member State in which a worker who is a national of a Member State resided to take into account, in calculating the old-age pension of that worker, who, when he submits his pension claim, is resident in a nonMember State, of the periods worked in another Member State under the same conditions as if that worker was still resident in the territory of the Community.
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71 impune instituției competente din ultimul stat membru în care avea reședința un lucrător resortisant al unui stat membru ca, pentru calcularea pensiei pentru limită de vârstă a acestui lucrător, care la momentul cererii de lichidare a acestei pensii are reședința într-un stat terț, să ia în considerare perioadele lucrate într-un alt stat membru în aceleași condiții ca și cum acest lucrător ar avea încă reședința pe teritoriul comunitar.
The SVB submits that Regulation No 1408/71 guarantees rights and benefits only to workers moving within the Community and that it cannot be inferred from the Court’s caselaw that persons falling under the scope of the Regulation can automatically derive rights from it.
SVB consideră că Regulamentul nr. 1408/71 nu garantează drepturile și prestațiile decât lucrătorilor care se deplasează în cadrul Comunității și că nu s-ar putea deduce din jurisprudența Curții că oricine se încadrează în domeniul de aplicare al acestui regulament ar putea în mod automat să beneficieze de drepturile prevăzute de acesta.
Furthermore, it would be required to apply Article 48 of that regulation in the case of a claimant who resided outside the Community only if the benefits to be aggregated were exportable on the basis of Article 10 of the Regulation.
Acesta adaugă că nu ar fi obligat să aplice dispozițiile articolului 48 din regulamentul menționat unui solicitant care are reședința în afara teritoriului comunitar decât dacă prestațiile care trebuie cumulate ar putea fi exportate în temeiul articolului 10 din același regulament.
It contends that Article 10 guarantees the exportability of a pension only to another Member State.
Or, acesta din urmă nu ar garanta posibilitatea de a exporta o pensie decât către un alt stat membru.
This implies that the Danish authorities are not obliged to export a pension to a nonMember State, so it would be illogical if Article 48 obliged the Netherlands authorities to take into account the social security contributions made by Mr Chuck in Denmark.
Ar rezulta din aceasta că autoritățile daneze nu ar fi obligate să exporte o pensie către un stat terț, astfel încât ar fi ilogic ca articolul 48 menționat să oblige autoritățile olandeze să ia în considerare contribuțiile achitate de domnul Chuck în Danemarca.
The SVB asserts, moreover, that since Community law does not provide for such benefits to be exported, it is a fortiori not possible to derive from it the right to export the aggregated periods of contribution on the basis of Article 48(2) of Regulation No 1408/71.
SVB afirmă, pe de altă parte, că, întrucât dreptul comunitar nu prevede exportarea unor astfel de prestații, a fortiori este imposibil să se deducă dreptul de a exporta cumulul perioadelor de cotizare în temeiul articolului 48 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71.
The Netherlands Government submits, by way of argument in favour of an answer in the affirmative to the question referred, that Article 42 EC provides for a system that guarantees workers’ social security rights in order to encourage their freedom of movement.
În favoarea unui răspuns afirmativ la întrebarea adresată, guvernul olandez arată că articolul 42 CE prevede un sistem care garantează drepturile de securitate socială ale lucrătorilor în vederea încurajării liberei circulații a acestora.
That article lays down, for that purpose, first, a system of aggregation of all insurance periods beyond the national territory of each Member State which applies to the acquisition and the retention of rights to benefits and, secondly, the obligation to pay benefits throughout the Community.
În acest scop, acest articol prevede, pe de o parte, un cumul al tuturor perioadelor de asigurare în vederea dobândirii și păstrării dreptului la prestații în afara teritoriului național al fiecărui stat membru și, pe de altă parte, o obligație de plată a prestațiilor pe întreg teritoriul comunitar.
Furthermore Article 36(3) of the implementing regulation lays down the procedure by which persons not resident in one of the Member States may claim an old-age pension.
În plus, articolul 36 alineatul (3) din regulamentul de aplicare ar prevedea procedura cererii de pensionare pentru limită de vârstă pentru persoanele care nu au reședința într-unul din statele membre.
By way of argument in favour of an answer in the negative to that question, the Netherlands Government submits that Regulation No 1408/71 is designed to facilitate freedom of movement for workers and their families within the Community.
În favoarea unui răspuns negativ la întrebarea menționată, guvernul olandez observă faptul că Regulamentul nr.
That view is supported by the wording of Article 42 EC, which states that the Council of the European Union is to adopt such measures as are necessary to ensure payment of benefits to persons resident in the territories of Member States.
1408/71 are drept obiectiv să faciliteze libera circulație a lucrătorilor și a membrilor familiei acestora în cadrul Comunității, punct de vedere confirmat de textul articolului 42 CE, în temeiul căruia Consiliul Uniunii Europene trebuie să adopte măsurile necesare pentru a garanta plata prestațiilor pentru persoanele rezidente pe teritoriile statelor membre.
Lastly the Netherlands Government states that, if the old-age pension must be calculated in accordance with Article 48(2) of Regulation No 1408/71, this does not mean that it is exportable to a nonMember State to be paid there.
În sfârșit, guvernul olandez subliniază că, dacă pensia pentru limită de vârstă ar trebui calculată în conformitate cu articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71, acest fapt nu ar însemna că pensia poate să fie exportată către un stat terț pentru a fi plătită în acest stat.
That question is not addressed by that regulation and is exclusively subject to national legislation.
Regulamentul nu reglementează această problemă, care rămâne exclusiv de competența legislației naționale.
The Commission of the European Communities proposes that the answer should be that, when a worker resides outside the Community at the time when he reaches the age of retirement, Article 48 of the Regulation must be applied in the same way as if the worker resided on the territory of the Community.
Comisia Comunităților Europene propune să se răspundă în sensul că, în cazul în care un lucrător are reședința în afara teritoriului comunitar la data la care împlinește vârsta de pensionare, articolul 48 din Regulamentul nr. 1408/71 trebuie să se aplice în același mod ca și cum acest lucrător ar avea reședința pe teritoriul comunitar.
For the purpose of the application of that article it is not decisive whether the place of residence is within the Community or outside it.
În opinia acesteia, faptul că locul de reședință se află pe teritoriul comunitar sau în afara acestuia nu are nicio consecință cu privire la aplicarea acestei dispoziții.
In this connection, it submits that, under the Court’s caselaw, the sole objective of Regulation No 1408/71 is to ensure coordination between the national schemes.
În această privință, Comisia invocă faptul că din jurisprudența Curții rezultă că Regulamentul nr. 1408/71 are drept unic obiectiv să asigure o coordonare între regimurile naționale.
It thus allows different national schemes to continue to exist, giving rise to separate claims against different national social security institutions.
Astfel, acesta ar permite să subziste regimuri naționale distincte care dau naștere unor creanțe distincte în raport cu diferitele organisme naționale.
Furthermore, it is evident that what matters for the application of those rules is the relationship between a worker and the social security system of a particular Member State under which he has been insured for a given period, rather than the place where an occupational activity is carried out.
În plus, ar fi evident că, pentru aplicarea acestor norme, criteriul determinant ar fi relația dintre un lucrător și regimul de securitate socială al unui anumit stat membru la care acesta a fost afiliat întro perioadă dată fără a ține seama de locul în care acesta își exercită activitatea profesională.
The Commission concludes that, if the SVB’s reasoning were to be followed, that would deprive the principle of aggregation provided for by Regulation No 1408/71 of much of its effectiveness.
Comisia deduce că, dacă s-ar urma raționamentul SVB, principiul cumulului enunțat de Regulamentul nr. 1408/71 ar fi lipsit de o mare parte dintre efectele sale.
None the less, no provision of Community law requires social benefits actually to be paid in nonMember States.
Cu toate acestea, nicio dispoziție a dreptului comunitar nu ar impune ca prestațiile sociale să fie efectiv plătite în statele terțe.
The detailed rules for the payment of those benefits continue to be governed by national law.
Modalitățile de plată a acestor prestații rămân reglementate de dreptul național.
The Greek and Italian Governments essentially share the Commission’s view.
Guvernele elen și italian împărtășesc, în esență, punctul de vedere al Comisiei.
The Greek Government also draws attention to the importance of Article 36 of the implementing regulation, which refers to the situation of a claimant who is not resident in the Community when he claims benefits.
Primul dintre aceste guverne semnalează de asemenea importanța articolului 36 din regulamentul de aplicare, care privește situația unui solicitant ce nu are reședința pe teritoriul comunitar la momentul unei cereri de prestații.
The Court has held that Article 51 of the EEC Treaty (subsequently Article 51 of the EC Treaty, and now, after amendment, Article 42 EC) leaves in being differences between the Member States’ social security schemes and, consequently, in the rights of persons working in the Member States (Case C-227/89 Rönfeldt [1991] ECR I-323, paragraph 12).
Trebuie să se amintească faptul că Curtea a statuat că articolul 51 din Tratatul CEE (devenit articolul 51 din Tratatul CE, devenit, la rândul său, după modificare, articolul 42 CE) permite subzistența unor diferențe între regimurile de securitate socială ale statelor membre și, în consecință, între drepturile persoanelor care lucrează în aceste state (Hotărârea din 7 februarie 1991, Rönfeldt, C-227/89, Rec., p. I-323, punctul 12).
It is common ground that Regulation No 1408/71 does not expressly address the situation at issue in the main proceedings, concerning the effect of the place of residence of the person insured when he claims an old-age pension on the calculation of his pension rights in respect of periods worked in various Member States.
Este cert că Regulamentul nr. 1408/71 nu vizează în mod expres situația în cauză în acțiunea principală în ceea ce privește consecința locului de reședință a persoanei asigurate la momentul cererii sale de pensionare pentru limită de vârstă asupra calculării drepturilor sale la pensie pentru perioadele lucrate în diferite state membre.
Article 2 of that regulation requires only, for its application, the fulfilment of two conditions: the worker must be a national of one of the Member States (or be a stateless person or refugee residing within the territory of one of the Member States) and be or have been subject to the legislation of one or several Member States.
Întradevăr, articolul 2 din regulamentul menționat nu impune, pentru aplicarea sa, decât îndeplinirea a două condiții, și anume ca lucrătorul să fie resortisant al unuia dintre statele membre (sau să beneficieze de statutul de apatrid ori de refugiat cu reședința pe teritoriul unuia dintre statele membre) și ca acesta să se afle ori să se fi aflat sub incidența legislației din unul sau mai multe state membre.
As regards Article 10 of Regulation No 1408/71, it prohibits residence clauses only between Member States.
În ceea ce privește articolul 10 din același regulament, acesta nu interzice clauzele de rezidență decât între statele membre.
However, as the Advocate General notes in point 44 of his Opinion, Regulation No 1408/71 seeks to achieve the objective set out in Article 51 of the Treaty by preventing the possible negative effects that the exercise of the freedom of movement for workers could have on the enjoyment, by workers and their families, of social security benefits, in particular so far as concerns the career of migrant workers who have contributed to various social security systems, and thus to provide workers with legal certainty that they will retain the pension rights deriving from their contributions to pension systems in a similar way to a worker who has not exercised his right to freedom of movement within the Community.
Cu toate acestea, astfel cum subliniază avocatul general la punctul 44 din concluzii, Regulamentul nr. 1408/71 urmărește să atingă obiectivul definit la articolul 51 din tratat prevenind efectele negative pe care exercitarea dreptului la liberă circulație a lucrătorilor le-ar putea avea asupra beneficierii de prestațiile de securitate socială de către lucrători și de către membrii familiei acestora, în special în ceea ce privește cariera lucrătorilor migranți care au cotizat la diferite regimuri de securitate socială, și să le confere, așadar, certitudinea de natură legală că vor păstra drepturile la pensie care rezultă din contribuțiile lor la regimurile de pensie ca un lucrător care nu și-a exercitat dreptul la liberă circulație în cadrul Comunității.
In dealing with the aggregation of insurance periods of less than one year completed under the legislation of a given Member State with insurance periods completed in other Member States, Article 48 of Regulation No 1408/71 contributes to guaranteeing freedom of movement for workers between the Member States.
Reglementând cumulul perioadelor de asigurare cu o durată care nu atinge un an, realizate sub regimul unui stat membru determinat, și al perioadelor de asigurare realizate în alte state membre, articolul 48 din regulamentul menționat contribuie la garantarea pentru lucrător a unei libertăți de circulație între statele membre.
Consequently, Article 48, the application of which, moreover, does not depend on the place of residence of the worker when he claims an old-age pension, cannot be interpreted as meaning that the mere fact that he has moved his place of residence to a nonMember State will call into question his right to have his old-age pension calculated in accordance with the rules set out in that article.
Prin urmare, trebuie să se constate că acest articol 48, a cărui aplicare nu este condiționată, de altfel, de locul de reședință a lucrătorului la momentul cererii sale de pensionare pentru limită de vârstă, nu ar putea fi interpretat în sensul că simpla mutare a reședinței persoanei interesate într-un stat terț ar fi de natură să pună în discuție dreptul acesteia de a i se calcula pensia pentru limită de vârstă în conformitate cu normele prevăzute la articolul menționat.
In addition, it follows from the wording of Article 36(3) of the implementing regulation, first, that an old-age pension claim can be submitted by a non-resident in a Member State and, secondly, it must be addressed to a competent institution of the Member State to whose legislation the claimant was last subject.
În plus, din conținutul articolului 36 alineatul (3) din regulamentul de aplicare rezultă, pe de o parte, că o cerere de pensionare pentru limită de vârstă poate fi prezentată de către o persoană care nu are reședința într-un stat membru și că, pe de altă parte, aceasta trebuie să fie adresată unei instituții competente a statului membru a cărui legislație i sa aplicat solicitantului ultima dată.
The Community legislature has indeed, therefore, envisaged a situation such as that of Mr Chuck, as a resident of a nonMember State and a former worker who has paid contributions in several Member States.
Legiuitorul comunitar a avut în vedere o situație precum cea a domnului Chuck, în calitate de rezident al unui stat terț și de fost lucrător care a cotizat în mai multe state membre.
It follows from the foregoing that the principle of the aggregation of periods worked in Member States as set out in Article 48(2) of Regulation No 1408/71 must be applied to a worker in a situation such as that of Mr Chuck for the purpose of calculating his old-age pension.
Din ceea ce precedă rezultă că unui lucrător care se află întro situație precum cea a domnului Chuck trebuie să i se aplice principiul cumulului perioadelor lucrate în statele membre, astfel cum este definit acesta la articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul nr.1408/71, pentru calcularea pensiei sale pentru limită de vârstă.
Moreover, it should be pointed out that the last Member State concerned is not subject to an obligation to pay that pension in a nonMember State.
Pe de altă parte, trebuie să se sublinieze că ultimul stat membru avut în vedere nu este supus unei obligații de a plăti această pensie pe teritoriul unui stat terț.
The Court, following the example of the Advocate General, would point out that, while Article 10 of Regulation No 1408/71 introduces a binding right to have a pension paid in any Member State, neither that regulation nor any provision of Community law requires Member States to pay pensions in nonMember States.
Întradevăr, astfel cum a procedat și avocatul general, este necesar să se sublinieze că, deși articolul 10 din Regulamentul nr. 1408/71 instituie un drept cu forță juridică obligatorie de a obține plata unei pensii în oricare stat membru, nici regulamentul menționat, nici vreo dispoziție a dreptului comunitar nu obligă statele membre să plătească pensii în state terțe.
It follows that the detailed arrangements for paying such an old-age pension remain subject to the provisions of the national law of the Member State of the institution responsible for paying the pension.
Rezultă că modalitățile practice potrivit cărora se efectuează plata unei astfel de pensii pentru limită de vârstă rămân supuse dispozițiilor dreptului național al statului membru al instituției debitoare a acestei pensii.
In the light of the foregoing considerations, the answer to the question referred must be that Article 48(2) of Regulation No 1408/71 requires the competent institution of the last Member State in which a worker who is a national of a Member State resided to take into account, in the calculation of the old-age pension of that worker, who, when he submits his pension claim is resident in a nonMember State, of the periods worked in another Member State under the same conditions as if that worker still resided in the Community.
Ținând seama de ansamblul considerentelor care precedă, trebuie să se răspundă la întrebarea adresată că articolul 48 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1408/71 impune instituției competente a ultimului stat membru în care avea reședința un lucrător resortisant al unui stat membru ca, pentru calcularea pensiei pentru limită de vârstă a acestui lucrător, care la momentul cererii de lichidare a acestei pensii are reședința într-un stat terț, să ia în considerare perioadele lucrate într-un alt stat membru în aceleași condiții ca și cum acest lucrător ar avea încă reședința pe teritoriul comunitar.
Case C-346/06
Cauza C-346/06
(Article 49 EC — Freedom to provide services — Restrictions — Directive 96/71/EC — Posting of workers in the context of the provision of services — Procedures for the award of public works contracts — Social protection of workers)
„Articolul 49 CE — Libera prestare a serviciilor — Restricții — Directiva 96/71/CE — Detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii — Proceduri de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări — Protecția socială a lucrătorilor”
Freedom to provide services — Posting of workers in the framework of the provision of services — Directive 96/71
Libera prestare a serviciilor — Detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii — Directiva 96/71
SUMMARY — CASE C-346/06
SUMAR — CAUZA C-346/06
(European Parliament and Council Directive 96/71, Art. 3)
(Directiva 96/71 a Parlamentului European și a Consiliului, art. 3)
(European Parliament and Council Directive 96/71)
(Directiva 96/71 a Parlamentului European și a Consiliului)
Freedom to provide services — Restrictions — Posting of workers in the framework of the provision of services
Libera prestare a serviciilor — Restricții — Detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii
in the framework of the transnational provision of services.
sediul în alte state membre în cadrul unei prestări de servicii transnaționale.
(see paras 26, 30, 31)
(a se vedea punctele 26, 30 și 31)
Legislation requiring the contracting authority to designate as contractors for public works contracts only contractors which, when submitting their tenders, agree in writing to pay their employees, in return for performance of the services concerned, at least the wage provided for in the collective agreement in force at the place where those services are performed, without that collective agreement being capable of being treated as universally applicable, does not fix a rate of pay according to one of the procedures laid down in the first and second indents of the first subparagraph of Article 3(1) and in the second subparagraph of Article 3(8) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of ser- vices.
O legislație care impune autorității contractante să nu desemneze drept adjudecatari ai contractelor de achiziții publice de lucrări decât acele întreprinderi care, la depunerea ofertei, se angajează în scris să plătească salariaților lor, în schimbul executării prestațiilor respective, cel puțin remunerația prevăzută în convenția colectivă aplicabilă în locul în care acestea se execută, fără ca respectiva convenție să poată fi considerată de generală aplicare, nu stabilește salariul potrivit vreuneia dintre modalitățile prevăzute la articolul 3 alineatul (1) primul paragraf prima și a doua liniuță și la articolul 3 alineatul (8) al doilea paragraf din Directiva 96/71 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii.
Therefore, such a rate of pay cannot be considered to constitute a minimum rate of pay within the meaning of Article 3(1)(c) of Directive 96/71 which Member States are entitled to impose, pursuant to that directive, on undertakings established in other Member States,
Prin urmare, un astfel de salariu nu poate fi considerat ca fiind un salariu minim în sensul articolului 3 alineatul (1) primul paragraf litera (c) din aceeași directivă, pe care statele membre sunt îndreptățite să îl impună, în temeiul acesteia, întreprinderilor cu
Article 3(7) of Directive 96/71 concerning the posting of workers in the framework of the provision of services cannot be interpreted as allowing the host Member State to make the provision of services in its territory conditional on the observance of terms
Articolul 3 alineatul (7) din Directiva 96/71 privind detașarea lucrătorilor în cadrul prestării de servicii nu poate fi interpretat în sensul că permite statului membru gazdă să condiționeze efectuarea unei prestări de servicii pe teritoriul său de respectarea condițiilor de muncă și de încadrare în muncă ce