natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, in the interests of ensuring legal certainty with respect to defining the terms of the legal argument, and the sound administration of justice, presumed familiarity with the file on the part of the institution which drafted the measure cannot be taken into consideration as a ground for waiving the requirements of Article 44(1) of the Rules of Procedure.
În plus, necesitatea de asigurare a securității juridice în definirea cadrului dezbaterilor judiciare, precum și buna administrare a justiției exclud posibilitatea luării în considerare, ca motiv care permite sustragerea de la cerințele articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, a bunei cunoașteri prezumate a dosarului de către instituția autoare a actului.
Furthermore, whilst in the case of a measure adopted by an institution, the requirement to state reasons in the measure may indeed be eased where the addressee is familiar with the background to its adoption, that possibility of easing the requirement to state reasons may not be applied by analogy to the
Pe de altă parte, dacă în cazul unui act adoptat de o instituție, obligația de a prezenta o motivare în cuprinsul actului poate fi într-adevăr atenuată atunci când destinatarul acestuia are o bună cunoaștere a contextului în care a avut loc adoptarea actului respectiv, această posibilitate de atenuare a obligației
(see paras 28-31)
(a se vedea punctele 28-31)
19 May 2008*
19 mai 2008 *
In Case T-144/04,
În cauza T-144/04,
Commission of the European Communities, represented by J. Buendía Sierra, M. Niejhar and C. Giolito, acting as Agents, defendant, supported by
Comisiei Comunităților Europene, reprezentată de domnii J. Buendía Sierra, M. Niejhar și C. Giolito, în calitate de agenți, pârâtă, susținută de
French Republic, represented by G. de Bergues, acting as Agent, intervener,
Republica Franceză, reprezentată de domnul G. de Bergues, în calitate de agent, intervenientă,
APPLICATION for annulment of Decision 2004/838/EC of the Commission of 10 December 2003 on State aid implemented by France for France 2 and France 3 (OJ 2004 L 361, p. 21),
TF1/COMISIA având ca obiect o acțiune în anularea Deciziei 2004/838/CE a Comisiei din 10 decembrie 2003 privind ajutoarele de stat puse în aplicare de Franța în favoarea France 2 și a France 3 (JO 2004, L 361, p. 21),
THE COURT OF FIRST INSTANCE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES (Fifth Chamber), composed of M. Vilaras (Rapporteur), President, M. Prek and V. Ciucă, Judges,
TRIBUNALUL DE PRIMĂ INSTANȚĂ AL COMUNITĂȚILOR EUROPENE (Camera a cincea), compus din domnii M. Vilaras (raportor), președinte, M. Prek și V. Ciucă, judecători, grefier: domnul E. Coulon, pronunță prezenta
On 10 March 1993, the applicant, Télévision Française 1 SA (‘TF1’), owner of the private television channel TF1, submitted a complaint to the Commission concerning the methods used to finance and operate France 2 and France 3, two French public television channels.
La 10 martie 1993, reclamanta Télévision française 1 SA (TF1), proprietara postului privat de televiziune comercială TF1, a adresat Comisiei o plângere cu privire la modalitățile de finanțare și de operare a France 2 și a France 3, două posturi publice franceze de televiziune.
The complaint alleged infringements of Article 81 EC, Article 86(1) EC, and Article 87 EC.
Această plângere semnala încălcări ale articolului 81 CE, ale articolului 86 alineatul (1) CE și ale articolului 87 CE.
On 2 February 1996, the applicant brought an action against the Commission for failure to act.
La 2 februarie 1996, reclamanta a introdus împotriva Comisiei o acțiune în constatarea abținerii de a acționa.
In its judgment in Case T-17/96 TF1 v Commission [1999] ECR II-1757, the Court of First Instance declared that the Commission had failed to fulfil its obligations by not adopting a decision regarding the part of the complaint lodged by TF1 concerning state aid.
Prin Hotărârea din 3 iunie 1999, TF1/Comisia (T-17/96, Rec., p. II-1757), Tribunalul a pronunțat condamnarea Comisiei, după ce a constatat abținerea acestei instituții de a adopta o decizie cu privire la partea din plângerea reclamantei referitoare la ajutoarele de stat.
On 27 September 1999, the Commission initiated the formal review procedure laid down in Article 88(2) of the Treaty in respect of the investment grants received by France 2 and France 3 and the capital injections received by France 2 between 1988 and 1994.
La 27 septembrie 1999, Comisia a inițiat procedura oficială de investigare, prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE în privința subvențiilor de investiții primite de France 2 și France 3, precum și în privința alocărilor de capital primite de France 2 între 1988 și 1994.
In Commission Decision 2004/838/EC of 10 December 2003 on State aid implemented by France for France 2 and France 3 (OJ 2004 L 361, p.
Prin Decizia 2004/838/CE din 10 decembrie 2003 privind ajutoarele de stat puse în aplicare de Franța în favoarea France 2 și a France 3 (JO 2004, L 361, p.
21, ‘the contested decision’), the Commission decided that ‘[t]he investment grants paid by France to France 2 and France 3 and the capital injections granted by France to France 2 between 1988 and 1994 constituted State aid compatible with the common market within the meaning of Article 86(2) of the Treaty’ (Article 1 of the contested decision).
21, denumită în continuare „decizia atacată”), Comisia a decis că „[s]ubvențiile de investiții plătite de Franța către France 2 și France 3, precum și alocările de capital efectuate de Franța în favoarea France 2 între 1988 și 1994 constituie ajutoare de stat compatibile cu piața comună în temeiul articolului 86 alineatul (2) CE” (articolul 1 din decizia atacată).
The contested decision does not deal with the television licence fee introduced by Law No 49-1032 of 30 July 1949, which was excluded from the scope of the decision to initiate the formal review procedure (recital 25 of the contested decision).
Decizia atacată nu are ca obiect redevența pentru dreptul de a utiliza aparate pentru recepționarea programelor de televiziune, instituită prin Legea franceză nr. 49-1032 din 30 iulie 1949, întrucât această redevență era exclusă de la decizia de inițiere a procedurii oficiale de investigare [considerentul (25) al deciziei atacate].
By letter dated 3 February 2004, the Commission sent a copy of the contested decision to the applicant, which was received on 4 February 2004.
Printr-o scrisoare din 3 februarie 2004, Comisia a comunicat reclamantei o copie a deciziei atacate, primită de aceasta la 4 februarie 2004.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance by fax on 13 April 2004, the original received at the Registry on 15 April, the applicant brought the present action.
Prin cererea introductivă primită de grefa Tribunalului, prin fax, la 13 aprilie 2004, reclamanta a formulat prezenta acțiune, originalul fiind depus la grefă la 15 aprilie 2004.
On 9 July 2004, the French Republic sought leave to intervene in the current proceedings in support of the claims of the Commission.
Printr-un act din 9 iulie 2004, Republica Franceză a solicitat permisiunea să intervină în prezenta procedură în susținerea concluziilor Comisiei.
That request was granted by Order of the President of the Fourth Chamber of the Court of First Instance on 6 September 2004.
Această cerere a fost admisă prin Ordonanța președintelui Camerei a patra a Tribunalului din 6 septembrie 2004.
Following changes made to the composition of the Chambers of the Court of First Instance with effect from 13 September 2004, the Judge-Rapporteur was assigned, as President, to the Fifth Chamber, to which this case was accordingly allocated.
Întrucât compunerea camerelor Tribunalului a fost modificată de la 13 septembrie 2004, judecătorul raportor a fost repartizat, în calitate de președinte, în Camera a cincea, căreia ia fost repartizată, în consecință, prezenta cauză.
— declare the action to be admissible;
— declararea acțiunii ca admisibilă;
— order the Commission to pay the costs, and make an appropriate order for costs with respect to the French Republic.
— obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și pronunțarea asupra acestui punct în conformitate cu legislația în vigoare în privința Republicii Franceze.
The Commission, supported by the French Republic, with respect to the admissibility of the action and the question of costs, contends that the Court should:
Comisia, susținută de Republica Franceză în ceea ce privește admisibilitatea acțiunii și problema cheltuielilor de judecată, solicită Tribunalului:
— in the alternative, dismiss the action as being clearly without foundation;
— în subsidiar, respingerea acțiunii ca vădit nefondată;
In its reply, the applicant requested the Court to order the Commission to produce a letter that it allegedly sent to the French authorities, and in which it requested them to provide submissions and proposals with a view to amending the legal status of the fee.
În replică, reclamanta a solicitat Tribunalului să dispună prezentarea de către Comisie a unei scrisori pe care această instituție ar fi adresat-o autorităților franceze la 10 decembrie 2003 și prin care le invita pe acestea să furnizeze observații și propuneri de modificare a regimului legal al redevenței.
Under Article 113 of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, the Court may at any time, of its own motion, after hearing the parties, in accordance with Article 114(3) and (4), decide whether there exists any absolute bar to proceeding with an action, including bars in consequence of non-compliance with the time limit for bringing the action and breach of Article 44(1) of the Rules of Procedure.
În temeiul articolului 113 din Regulamentul de procedură al Tribunalului, Tribunalul poate oricând, în condițiile prevăzute la articolul 114 alineatele (3) și (4) din regulament, să se pronunțe, din oficiu, după ascultarea părților, asupra cauzelor de inadmisibilitate pentru motive de ordine publică printre care figurează cauzele de inadmisibilitate întemeiate pe nerespectarea termenului de introducere a acțiunii și pe încălcarea articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură.
In addition, under Article 111 of the Rules of Procedure, where it is clear that the Court of First Instance has no jurisdiction to take cognisance of an action or where the action is manifestly inadmissible or manifestly lacking any foundation in law, the Court may, by reasoned order, without taking further steps in the proceedings, give a decision on the action.
În plus, potrivit articolului 111 din Regulamentul de procedură, atunci când Tribunalul este în mod vădit necompetent pentru a judeca o acțiune sau atunci când aceasta este în mod vădit inadmisibilă sau în mod vădit nefondată, Tribunalul poate, fără continuarea procedurii, să se pronunțe prin ordonanță motivată.
In the present case, the Court considers that it has sufficient information, in the form of the documents in the case and the explanations provided by the parties, in order to rule on the present action without initiating the oral procedure or ordering the measure of organisation of procedure sought by the applicant.
În speță, Tribunalul se consideră suficient de lămurit de actele de la dosar și de explicațiile furnizate de către părți pentru a se pronunța în prezenta acțiune fără a deschide procedura orală și fără a ordona măsura de organizare a procedurii solicitate de reclamantă.
Admissibility of the application concerning the timelimit for commencing proceedings
Cu privire la admisibilitatea acțiunii în privința termenului de introducere a acțiunii
The applicant and the Commission agree that the time limit for bringing the action started to run from the moment when the Commission notified the applicant of the contested decision, on 4 February 2004, and that the time limit expired at midnight on 14 April 2004.
Reclamanta și Comisia consideră deopotrivă că termenul de introducere a acțiunii a început să curgă de la comunicarea de către instituția comunitară a deciziei atacate către reclamantă, la 4 februarie 2004, și că acest termen a expirat la 14 aprilie 2004, la miezul nopții.
However, the Commission, noting that the action was lodged by fax on 13 April 2004, followed by the lodging of the original of the request on 15 April 2004, asks the Court to determine whether the mandatory provisions under Article 43(6) of the Rules of Procedure have been complied with.
Totodată, Comisia, constatând că acțiunea a fost transmisă prin fax la 13 aprilie 2004, urmată de depunerea originalului acțiunii introductive la 15 aprilie 2004, lasă la aprecierea Tribunalului verificarea aspectului dacă dispozițiile imperative prevăzute la articolul 43 alineatul (6) din Regulamentul de procedură sunt îndeplinite.
Under the fifth paragraph of Article 230 EC, an action for annulment must be brought within two months of the publication or notification of the contested measure or, in the absence thereof, of the date on which it came to the applicant’s knowledge, as the case may be.
În temeiul articolului 230 al cincilea paragraf CE, acțiunea în anulare trebuie formulată în termen de două luni, după caz, de la publicarea sau de la notificarea actului atacat reclamantului ori, în lipsă, de la data la care acesta a luat cunoștință de actul respectiv.
It is clear from the wording of this provision that the criterion of the date on which the applicant became aware of the measure as the start of the period for bringing an action is subsidiary to the criteria of publication or notification of the measure (see the Order of the Court of First Instance T-426/04 Tramarin v Commission ECR II-4765, paragraph 48 and caselaw cited).
După cum rezultă din chiar cuprinsul acestei dispoziții, criteriul datei de luare la cunoștință a actului ca punct de plecare al termenului de introducere a acțiunii prezintă un caracter subsidiar în raport cu data de publicare sau de notificare a actului (a se vedea Ordonanța Tribunalului din 21 noiembrie 2005, Tramarin/Comisia, T-426/04, Rec., p. II-4765, punctul 48 și jurisprudența citată).
In addition, with regard to measures which, in accordance with the established practice of the institution concerned, are published in the Official Journal of the European Union, although such publication is not a condition of their applicability, the Court of Justice and the Court of First Instance have recognised that the criterion of the day on which a measure came to the knowledge of an applicant was not applicable and that it was the date of publication which marked the starting point of the period prescribed for instituting proceedings.
În plus, în ceea ce privește actele care, potrivit unei practici constante a instituției respective, sunt publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, cu toate că această publicare nu constituie o condiție a aplicabilității lor, Curtea și Tribunalul au admis că nu este aplicabil criteriul datei luării la cunoștință și că termenul de introducere a acțiunii începe să curgă de la data publicării.
In those circumstances, the third parties involved can legitimately expect the decision in question to be published (see Order of the Court of First Instance Tramarin v Commission, paragraph 19 above, paragraph 49, and the cited case-law).
În astfel de împrejurări, într-adevăr, terțul interesat poate considera în mod legitim că actul în cauză va fi publicat (a se vedea Ordonanța Tramarin/Comisia, punctul 19 de mai sus, punctul 49 și jurisprudența citată).
It is, therefore, in accordance with the provisions of Article 102(1) of the Rules of Procedure, ‘from the end of the 14th day after publication thereof in the Official Journal of the European Union,’ that is to say from midnight on 22 December 2004, and not, as both the applicant and the Commission wrongly consider, from the date the contested decision was communicated to the applicant, that the time limit for bringing the action began to run.
Așadar, în conformitate cu dispozițiile articolului 102 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, termenul de introducere a acțiunii a început să curgă „de la sfârșitul celei de a paisprezecea zile de la data publicării actului în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene”, respectiv de la 22 decembrie 2004, la miezul nopții, și nu, după cum consideră în mod eronat atât reclamanta cât și Comisia, de la data comunicării deciziei atacate către reclamantă.
That being the case, and in accordance with the combined provisions of the fifth paragraph of Article 230 EC, and Articles 101 and 102(2) of the Rules of Procedure, the time limit for bringing the action expired on Friday 4 March 2005 at midnight.
Având în vedere acest lucru și potrivit dispozițiilor coroborate ale articolului 230 al cincilea paragraf CE, ale articolului 101 și ale articolului 102 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, termenul de introducere a acțiunii a expirat vineri, 4 martie 2005, la miezul nopții.
In the present case, the applicant initiated the action on 13 April 2004, that is to say, several months before even the date from which the time limit for bringing the action began to run.
În speță, reclamanta a introdus prezenta acțiune la 13 aprilie 2004, respectiv cu câteva luni înainte de data la care a început să curgă termenul de introducere a acțiunii.
The present action is, therefore, admissible insofar as it was initiated within the requisite time limit
Prezenta acțiune este, așadar, admisibilă în măsura în care a fost formulată în termenul prevăzut.
Admissibility of the application with respect to Article 44(1) of the Rules of Procedure and its clearly unfounded nature
Cu privire la admisibilitatea acțiunii în raport cu articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură și cu privire la caracterul său vădit nefondat
Without raising an objection of inadmissibility under Article 114 of the Rules of Procedure, the Commission, supported by the French Republic, contends that the action is inadmissible in its entirety as being in breach of the conditions in Article 44(1) of the Rules of Procedure.
Fără a invoca excepția inadmisibilității în temeiul articolului 114 din Regulamentul de procedură, Comisia, susținută de Republica Franceză, afirmă că acțiunea este inadmisibilă în totalitate, întrucât nu îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură.
In the alternative, the Commission contends that those of the applicant’s claims which it seeks to respond to on their merits are clearly without foundation.
În subsidiar, Comisia susține că motivele reclamantei la care aceasta urmărește să răspundă pe fond sunt vădit neîntemeiate.
The applicant submits that its action is admissible.
Reclamanta susține că acțiunea sa este admisibilă.
As with the requirement that reasons for acts of the institutions be stated, the requirement to provide details of an action is eased where the act is within a known legal context.
Asemenea obligației de motivare a actelor adoptate de instituții, obligația de precizie a acțiunilor ar fi atenuată atunci când actul se înscrie într-un context juridic cunoscut.
As it is, the application is only the foreseeable consequence of a difference of opinion between the applicant and the Commission during the administrative procedure.
Or, cererea introductivă nu ar constitui decât urmarea previzibilă a unei diferențe de vederi între reclamantă și Comisie, exprimată în cursul procedurii administrative.
The application could, thus, be drafted summarily, since the Commission could not fail to be aware of the pleas contained therein, even impliedly, and since it has, in any event, submitted a defence on the merits of the case.
Cererea introductivă ar putea fi, așadar, redactată în mod sumar, întrucât Comisia nu poate să nu cunoască motivele pe care aceasta le conține, chiar în mod implicit, și având în vedere că aceasta a prezentat o apărare pe fond. Comisia ar deduce o lipsă de motivare din pretinsa sa neînțelegere a motivelor invocate.
By so doing, it construes the scope of the test of admissibility of an action too extensively.
Prin aceasta, ar interpreta prea larg întinderea analizei admisibilității acțiunii.
The Court points out at the outset that the inadmissibility claimed in the present case does not relate to an inaccuracy in the action with regard to the identification of the contested decision, or to the expression of the forms of order sought by the action.
Tribunalul arată, de la început, că inadmisibilitatea invocată în speță nu vizează o lipsă de precizie a acțiunii în identificarea deciziei atacate sau în formularea concluziilor acestei acțiuni.
On the contrary, it is not disputed that the contested decision is clearly identified in the application and that the latter expressly seeks to have this decision annulled and that the Commission be ordered to pay the costs.
Dimpotrivă, este indiscutabil că decizia atacată este clar identificată în cuprinsul cererii introductive, iar concluziile acesteia vizează în mod expres anularea acestei decizii și obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.
Inadmissibility is claimed against each of the heads of claim in the action, since none of the heads of claim contained or seemingly contained in the application satisfy the requirements of clarity and precision contained in Article 44(1) of the Rules of Procedure.
Excepția invocată se întemeiază pe faptul că niciuna dintre obiecțiunile care rezultă sau par să rezulte din cererea introductivă nu ar răspunde cerințelor de claritate și precizie prevăzute la articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură.
It is, therefore, with respect to each of the heads of claim, where necessary in consolidated pleas, that the question of admissibility needs to be considered.
Problema admisibilității trebuie analizată, așadar, în raport cu fiecare dintre aceste obiecțiuni, dacă este cazul, grupate în motive.
In this respect, it should be remembered that, under Article 44(1)(c) of the Rules of Procedure, an application must indicate the subjectmatter of the proceedings and include a brief statement of the grounds relied on.
În această privință, trebuie amintit că, în temeiul articolului 44 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul de procedură, orice cerere introductivă trebuie să indice obiectul litigiului și expunerea sumară a motivelor invocate.
According to consistent case law, this indication must be sufficiently clear and precise so as to allow the defendant to prepare its defence and the Court to decide the case, if necessary, without other supporting information.
Potrivit unei jurisprudențe constante, aceste mențiuni trebuie să fie suficient de clare și de precise pentru a permite pârâtului să își pregătească apărarea, iar Tribunalului să se pronunțe asupra acțiunii, dacă este cazul, fără să se bazeze pe alte informații.
It is apparent from the above observations that, in reviewing the compliance of the application with the requirements of Article 44(1) of the Rules of Procedure, the contents of the reply are, by definition, not relevant.
Rezultă din considerațiile precedente că, la analizarea conformității cererii introductive cu cerințele articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, conținutul memoriului în răspuns este, prin ipoteză, lipsit de relevanță.
Furthermore, with respect to the applicant’s reference to the requirement for a statement of reasons for Community measures, it should be pointed out that whilst, in the case of a measure adopted by an institution, the requirement to state reasons
Pe de altă parte, în ceea ce privește obligația de motivare a actelor comunitare, la care a făcut referire reclamanta, trebuie precizat că, dacă în cazul unui act adoptat de o instituție, obligația de a prezenta o motivare în cuprinsul actului poate fi într-adevăr
It is in the light of the above considerations that the pleas in the application should be examined.
Motivele invocate în cuprinsul cererii introductive trebuie analizate chiar în lumina considerațiilor de mai sus.
The application formally includes two pleas for annulment.
Cererea introductivă cuprinde, în mod formal, două motive de anulare.