natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The answer to the second question must be that Article 8(1)(b) of Regulation No 1348/2000 is to be interpreted as meaning that the fact that the addressee of a document served has agreed in a contract concluded with the applicant in the course of his business that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission does not give rise to a presumption of knowledge of that language, but is evidence which the court may take into account in determining whether that addressee understands the language of the Member State of transmission.
Este necesar să se răspundă la a doua întrebare că articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1348/2000 trebuie interpretat în sensul că faptul că destinatarul unui act comunicat sau notificat a convenit într-un contract încheiat cu reclamantul în cadrul activității sale profesionale că limba de corespondență este limba statului membru de origine nu constituie o prezumție de cunoaștere a limbii, dar este un indiciu pe care instanța îl poate lua în considerare atunci când verifică dacă acest destinatar înțelege limba statului membru de origine.
By its third question, posed in the event that the second question referred by the Bundesgerichtshof is answered in the negative, that court asks whether Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 must be interpreted as meaning that the addressee of a document served may not, in any event, rely on that provision in order to refuse acceptance of annexes to the document which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands if the addressee concludes a contract in the course of his business in which he agrees that correspondence is to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
Prin intermediul celei de a treia întrebări, adresată în cazul în unui răspuns negativ la a doua întrebare, astfel cum a fost adresată de instanța de trimitere, aceasta solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1348/2000 trebuie interpretat în sensul că destinatarul unui act notificat sau comunicat, indiferent de situație, nu poate să invoce această dispoziție pentru a refuza primirea unor anexe la un act care nu sunt redactate în limba statului membru de destinație sau într-o limbă din statul membru de origine pe care destinatarul o înțelege atunci când, în cadrul activității sale profesionale, încheie un contract în care se stabilește că limba de corespondență este limba statului membru de origine și atunci când anexele, pe de o parte, se referă la corespondența menționată și, pe de altă parte, sunt redactate în limba convenită.
It follows from the answer given by the Court to the first question that it may be necessary to translate certain annexes to a document instituting proceedings which has been served if the content of that document which has been translated is insufficient to enable the subjectmatter of the claim and the cause of action to be identified, so that the defendant can assert his rights, on the ground that certain necessary information relating to the application is to be found in those annexes.
Din răspunsul formulat de Curte la prima întrebare rezultă că traducerea anumitor anexe la un act de sesizare a instanței notificat sau comunicat poate fi solicitată atunci când conținutul acestui act care a fost tradus este insuficient pentru a se identifica obiectul și cauza cererii și pentru a da astfel posibilitatea pârâtului să își invoce drepturile, pentru motivul că anumite elemente esențiale referitoare la cerere se găseau în aceste anexe.
That is the case where the addressee is the author of those documents or can be presumed to understand the content, for example because he signed a contract in the course of his business in which he agreed that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
Aceasta este situația atunci când destinatarul este autorul actelor sau se presupune că le înțelege conținutul, de exemplu pentru că a semnat un contract, în cadrul activității sale profesionale, în care sa convenit că limba de corespondență este aceea a statului membru de origine și că anexele, pe de o parte, se referă la corespondența menționată și, pe de altă parte, sunt redactate în limba convenită.
The answer to the third question must therefore be that Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 is to be interpreted as meaning that the addressee of a document served may not in any event rely on that provision in order to refuse acceptance of annexes to the document which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands, where the addressee concluded a contract in the course of his business in which he agreed that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
Prin urmare, trebuie să se răspundă la a treia întrebare că articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul nr. 1348/2000 trebuie interpretat în sensul că destinatarul unui act de sesizare a instanței notificat sau comunicat nu poate, indiferent de situație, să invoce această dispoziție pentru a refuza primirea anexelor la un act care nu sunt redactate în limba statului membru de destinație sau într-o limbă din statul membru de origine pe care destinatarul o înțelege atunci când, în cadrul activității sale profesionale, a încheiat un contract în care sa convenit că limba de corespondență este limba statului membru de origine și atunci când anexele, pe de o parte, se referă la corespondența menționată și, pe de altă parte, sunt redactate în limba convenită.
Article 8(1) of Council Regulation (EC) No 1348/2000 of 29 May 2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters is to be interpreted as meaning that the addressee of a document instituting the proceedings which is to be served does not have the right to refuse to accept that document, provided that it enables the addressee to assert his rights in legal proceedings in the Member State of transmission, where annexes are attached to that document consisting of documentary evidence which is not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands, but which has a purely evidential function and is not necessary for understanding the subjectmatter of the claim and the cause of action.
1348/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind notificarea și comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă și comercială trebuie interpretat în sensul că destinatarul unui act de sesizare a instanței de comunicat sau de notificat nu are dreptul să refuze primirea acestui act, cu condiția ca actul să dea posibilitatea destinatarului să își invoce drepturile în cadrul unei proceduri judiciare în statul membru de origine, atunci când acest act este însoțit de anexe formate din înscrisuri justificative care nu sunt redactate în limba statului membru de destinație sau într-o limbă din statul membru de origine pe care destinatarul o înțelege, dar care au exclusiv o funcție probatorie și nu sunt indispensabile pentru a se înțelege obiectul și cauza cererii.
Article 8(1) of Regulation No 1348/2000 is to be interpreted as meaning that the addressee of a document served may not in any event rely on that provision in order to refuse acceptance of annexes to the document which are not in the language of the Member State addressed or in a language of the Member State of transmission which the addressee understands where the addressee concluded a contract in the course of his business in which he agreed that correspondence was to be conducted in the language of the Member State of transmission and the annexes concern that correspondence and are written in the agreed language.
1348/2000 trebuie interpretat în sensul că destinatarul unui act de sesizare a instanței notificat sau comunicat nu poate, indiferent de situație, să invoce această dispoziție pentru a refuza primirea unor anexe la un act care nu sunt redactate în limba statului membru de destinație sau într-o limbă din statul membru de origine pe care destinatarul o înțelege atunci când, în cadrul activității sale profesionale, a încheiat un contract în care sa convenit că limba de corespondență este limba statului membru de origine și atunci când anexele, pe de o parte, se referă la corespondența menționată și, pe de altă parte, sunt redactate în limba convenită.
Case C-39/07
Cauza C-39/07
Commission of the European Communities v Kingdom of Spain
Comisia Comunităților Europene împotriva Regatului Spaniei
(Failure of a Member State to fulfil obligations — Directive 89/48/EEC — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — National legislation not providing for the recognition of diplomas allowing access to the profession of hospital pharmacist — Failure to transpose the directive)
„Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 89/48/CEE — Recunoașterea diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani — Reglementare națională care nu prevede recunoașterea diplomelor care permit accesul la profesia de farmacist de spital — Netranspunerea directivei”
Judgment of the Court (Second Chamber), 8 May 2008
Hotărârea Curții (Camera a doua) din 8 mai 2008 . . . . . . . . . . . . . .
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Workers — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — Scope of Directive 89/48
Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Lucrători — Recunoașterea diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani — Domeniul de aplicare al Directivei 89/48
(Arts 43, second para., and 47(3) EC; Council Directive 89/48)
43 al doilea paragraf și art. 47 alin.(3) CE; Directiva 89/48 a Consiliului]
SUMMARY — CASE C-39/07
SUMAR — CAUZA C-39/07
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Recognition of diplomas and formal qualifications
Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Recunoașterea diplomelor și a titlurilor
(Art. 47(3) EC)
47 alin. (3) CE]
implement such a system from being applied to the health professions.
litatea ca o directivă care vizează instituirea unui asemenea sistem să fie aplicată profesiilor din domeniul sănătății.
Such an interpretation would result not only in a failure to apply Directive 89/48 but more generally in precluding the right of Community nationals to recognition of diplomas of specialisations in pharmacy, even though that right stems from the second paragraph of Article 43 EC.
Astfel, o asemenea interpretare ar conduce nu numai la neaplicarea Directivei 89/48, dar și, mai general, la excluderea dreptului resortisanților comunitari la recunoașterea diplomelor de specializare în farmacie, cu toate că acest drept reiese din articolul 43 al doilea paragraf CE.
A Member State which fails to adopt all the measures necessary to transpose Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration as far as the profession of hospital pharmacist is concerned has failed to fulfil its obligations under that directive.
Un stat membru care nu adoptă toate măsurile necesare pentru transpunerea Directivei 89/48/CEE privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani în ceea ce privește profesia de farmacist de spital nu își îndeplinește obligațiile care îi revin în temeiul directivei menționate.
Accordingly, the recognition of diplomas giving access to the profession of hospital pharmacist falls within the scope of Directive 89/48 and the Member States must provide for a system allowing for that recognition, under the conditions laid down in that directive.
Rezultă că recunoașterea diplomelor care conferă accesul la profesia de farmacist de spital este inclusă în domeniul de aplicare al Directivei 89/48 și că statele membre trebuie să prevadă un sistem care să permită o astfel de recunoaștere, în conformitate cu condițiile prevăzute prin această directivă.
The right to recognition of diplomas is guaranteed as an expression of the fundamental right to freedom of establishment by the second paragraph of Article 43 EC.
Astfel, dreptul la recunoașterea diplomelor este garantat ca expresie a dreptului fundamental la libertatea de stabilire prin articolul 43 al doilea paragraf CE.
Directive 89/48, which lays down a ‘method of recognition’ of the diplomas which it covers, establishes a general system for the recognition of higher-education diplomas enabling the holder to gain access to a regulated profession and thus to exercise a right enshrined in the Treaty.
Or, Directiva 89/48, care instituie o „metodă de recunoaștere” a diplomelor pe care le are în vedere, stabilește un sistem general de recunoaștere a diplomelor de studii superioare care permit accesul la o profesie reglementată și, prin urmare, exercitarea unui drept consacrat de tratat.
Article 47(3) EC cannot be interpreted as precluding a directive designed to
Articolului 47 alineatul (3) CE nu poate fi interpretat în sensul că exclude posibi-
(see paras 37-39, 43, 44, operative part)
(a se vedea punctele 37-39, 43 și 44 și dispozitivul)
therefore concerns a system which must be designed in such a way as to correspond with the progressive harmonisation of the provisions on the exercise of those professions.
sistem, care trebuie conceput în relație cu armonizarea progresivă a prevederilor privind exercitarea profesiilor respective.
The objective of Article 47(3) EC is not to restrict the scope of the right to recognition of diplomas, but to avoid the implementation of a system for the automatic recognition of diplomas giving access to the health professions in the absence of coordination of the provisions governing the exercise of those professions.
Articolul 47 alineatul (3) CE nu are drept obiectiv limitarea domeniului de aplicare al dreptului la recunoașterea diplomelor, ci evitarea instituirii unui sistem de recunoaștere automată a diplomelor care permit accesul la profesiile din domeniul sănătății în lipsa coordonării prevederilor care reglementează exercitarea acestor profesii.
That provision of the Treaty
Astfel, această dispoziție a tratatului se referă la un asemenea
(see para. 42)
(a se vedea punctul 42)
ACTION under Article 226 EC for failure to fulfil obligations, brought on 1 February 2007,
În cauza C-39/07, având ca obiect o acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor formulată în temeiul articolului 226 CE, introdusă la 1 februarie 2007,
Commission of the European Communities, represented by H. Støvlbæk and R. Vidal Puig, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, applicant, v
Comisia Comunităților Europene, reprezentatã de domnii H. Støvlbæk și R. Vidal Puig, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg, reclamantă, împotriva
Kingdom of Spain, represented by M. Muñoz Pérez, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg, defendant,
Regatului Spaniei, reprezentat de domnul M. Muñoz Pérez, în calitate de agent, cu domiciliul ales în Luxemburg, pârât,
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, P. Kūris, J.-C. Bonichot and C. Toader (Rapporteur), Judges,
CURTEA (Camera a doua), compusă din domnul C. W. A. Timmermans, președinte de cameră, domnii L. Bay Larsen, P. Kūris, J.-C. Bonichot și doamna C. Toader (raportor), judecători, avocat general: domnul M. Poiares Maduro, grefier: domnul R. Grass, având în vedere procedura scrisă, având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului, pronunță prezenta
16), as far as the profession of hospital pharmacist is concerned, the Kingdom of Spain has failed to fulfil its obligations under that directive.
76), în ceea ce privește profesia de farmacist de spital, Regatul Spaniei nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestei directive.
Directives 85/432/EEC and 85/433/EEC
Directivele 85/432/CEE și 85/433/CEE
Under Article 1(1) of Directive 85/432:
Potrivit articolului 1 alineatul (1) din Directiva 85/432:
‘Member States shall ensure that holders of a diploma, certificate or other university or equivalent qualification in pharmacy which meets the conditions laid down in Article 2 shall be entitled at least to access to the activities mentioned in paragraph 2 and to pursue such activities subject, where appropriate, to the requirement of additional professional experience.’
„Statele membre se asigură că titularii unei diplome, ai unui certificat sau ai altui titlu universitar sau echivalent în domeniul farmaciei, care îndeplinesc condițiile prevăzute la articolul 2, sunt abilitați să aibă acces la și să exercite cel puțin activitățile menționate la alineatul (2), sub rezerva, după caz, a cerinței de experiență profesională suplimentară.”
Article 3 of Directive 85/432 provides:
Articolul 3 din Directiva 85/432 prevede:
‘Not more than three years after the expiry of the timelimit laid down in Article 5, the Commission shall submit to the Council appropriate proposals on specialisations in pharmacy and in particular hospital pharmacy.
„În termen de cel mult trei ani de la expirarea termenului prevăzut la articolul 5, Comisia prezintă Consiliului propuneri adecvate privind specializările în domeniul farmaciei, în special farmacia spitalului.
The Council shall examine these proposals within one year.’
Consiliul examinează aceste propuneri în termen de un an.”
‘Each Member State shall recognise the diplomas, certificates and other formal qualifications listed in the Annex awarded to nationals of Member States by other Member States in accordance with Article 2 of Directive 85/432 … by giving such qualifications, as regards the right of access to and pursuit of the activities referred to in Article 1, the same effect in its territory as those diplomas, certificates and other formal qualifications, listed in the Annex, which it itself awards.’
„Fiecare stat membru recunoaște diplomele, certificatele și alte titluri oficiale de calificare prevăzute în anexă, eliberate resortisanților statelor membre de către celelalte state membre în conformitate cu articolul 2 din Directiva 85/432[…], acordându-le acestora, în ceea ce privește accesul și exercitarea activităților menționate la articolul 1, același efect pe teritoriul lor ca și cel al diplomelor, certificatelor și al celorlalte titluri oficiale de calificare prevăzute în anexă și eliberate de statul membru respectiv.”
The Spanish diploma referred to in that annex is that of degree in pharmacy (‘Título de licenciado en farmacia’).
Diploma spaniolă menționată în anexa respectivă este aceea de licențiat în farmacie („Título de licenciado en farmacia”).
Article 1 of Directive 89/48, as amended by Directive 2001/19, provides:
Articolul 1 din Directiva 89/48, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/19, prevede:
‘For the purposes of this Directive the following definitions shall apply:
„În sensul prezentei directive:
(a) diploma: any diploma, certificate or other evidence of formal qualifications or any set of such diplomas, certificates or other evidence:
(a) prin diplomă se înțelege orice diplomă, certificat sau alt titlu de calificare oficială sau ansamblu de astfel de diplome, certificate sau alte titluri:
— which has been awarded by a competent authority in a Member State, designated in accordance with its own laws, regulations or administrative provisions;
— care au fost eliberate de o autoritate competentă dintr-un stat membru, desemnată în conformitate cu actele cu putere de lege sau actele administrative ale statului membru respectiv;
— which shows that the holder has successfully completed a post-secondary course of at least three years’ duration, or of an equivalent duration part-time, at a university or establishment of higher education or another establishment of equivalent level and, where appropriate, that he has successfully completed the professional training required in addition to the post-secondary course, and
— din care rezultă că titularul a promovat un ciclu de studii postliceale cu o durată de cel puțin trei ani sau cu o durată echivalentă cu frecvență redusă, efectuat într-o universitate sau o instituție de învățământ superior sau într-o altă instituție cu un nivel de formare echivalent și, dacă este cazul, că titularul a promovat cursurile de formare profesională necesare în completarea ciclului de studii postliceale și
— which shows that the holder has the professional qualifications required for the takingup or pursuit of a regulated profession in that Member State,
— care arată că titularul are calificarea profesională cerută care îi permite accesul la o profesie reglementată în statul membru respectiv sau exercitarea respectivei profesii,
COMMISSION v SPAIN provided that the education and training attested by the diploma, certificate or other evidence of formal qualifications were received mainly in the Community, or the holder thereof has three years’ professional experience certified by the Member State which recognised a third-country diploma, certificate or other evidence of formal qualifications.
COMISIA/SPANIA dacă educația și formarea atestate de această diplomă, certificat sau alt titlu de calificare oficială au fost obținute în special în Comunitate sau dacă titularul are o experiență profesională de trei ani atestată de statul membru care recunoaște o diplomă, un certificat sau alt titlu eliberat de o țară terță.
(c) a regulated profession: the regulated professional activity or range of activities which constitute this profession in a Member State;
(c) prin profesie reglementată se înțelege activitatea profesională reglementată sau ansamblul activităților care constituie această profesie într-un stat membru;
(d) regulated professional activity: a professional activity, in so far as the takingup or pursuit of such activity or one of its modes of pursuit in a Member State is subject, directly or indirectly by virtue of laws, regulations or administrative provisions, to the possession of a diploma.
(d) prin activitate profesională reglementată se înțelege activitatea profesională al cărei acces sau exercitare într-un stat membru sunt condiționate, direct sau indirect, prin acte cu putere de lege sau acte administrative, de deținere a unei diplome.
The following in particular shall constitute a mode of pursuit of a regulated professional activity:
De asemenea, sunt considerate modalități de exercitare a unei activități profesionale reglementate următoarele:
— pursuit of an activity under a professional title, in so far as the use of such a title is reserved to the holders of a diploma governed by laws, regulations or administrative provisions,
— exercitarea unei activități cu titlu profesional în măsura în care deținerea acestui titlu este rezervată doar titularilor unei diplome stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative;
Article 2 of Directive 89/48 provides:
Articolul 2 din Directiva 89/48 prevede:
‘This Directive shall apply to any national of a Member State wishing to pursue a regulated profession in a host Member State in a selfemployed capacity or as an employed person.
„Prezenta directivă se aplică oricărui resortisant al unui stat membru care dorește să-și exercite, cu statut de independent sau de salariat, o profesie reglementată în statul membru gazdă.