natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The general levels of participation in early childhood education and care and financing of preprimary education are presented.
Sunt prezentate nivelurile generale de participare la structurile de educaţie şi de îngrijire pentru copiii mici şi finanţarea învăţământului preprimar.
The chapter is based on Eurostat data.
Capitolul se bazează pe datele Eurostat.
Chapter 3 discusses access to early childhood education and care in European countries.
Capitolul 3 se referă la accesul la structurile şi programele de educaţie şi îngrijire timpurie pentru copii, în ţările europene.
It describes the structure of ECEC, covering age at which children may attend these programmes, models of organisation, capacity planning and demand.
Sunt descrise: structura ECEC, acoperind vârsta la care copiii pot participa la aceste programe, modelele de organizare, planificarea capacităţii şi a cererii.
A special section is devoted to the barriers to participation that place children at risk of exclusion.
O secţiune specială este dedicată barierelor care apar în calea participării la aceste programe a copiilor cu risc de excluziune.
Policies aimed to broaden the access are presented.
Sunt prezentate politici menite să lărgească accesul copiilor la aceste structuri şi programe.
Chapter 4 describes organisation of provision and approaches to education.
Capitolul 4 descrie organizarea de structuri şi abordări educaţionale.
Standards regarding group sizes and health and safety requirements are presented as indicators of quality.
Sunt prezentate, ca indicatori de calitate, standardele în ceea ce priveşte dimensiunea grupului de studiu şi cerinţele privind asigurarea unor condiţii adecvate de sănătate şi de securitate.
The objectives attributed to the various organisational structures of ECEC are summarised, as well as dominant educational models and curriculum.
Sunt prezentate, pe scurt, obiectivele atribuite diferitelor structuri organizatorice ECEC, precum şi modelele şi curriculumuri întâlnite cel mai frecvent.
The chapter highlights the common conceptual division between care and education function, which is reflected in most countries by organising separate provision for children younger and older than 3 years.
Capitolul evidenţiază diferenţele conceptuale comune între funcţia de îngrijire şi cea educaţională care se reflectă, în cele mai multe ţări, în organizarea de structuri separate pentru copii sub şi peste 3 ani.
Approaches and initiatives for children at risk are discussed in greater detail as well as partnerships with parents.
Sunt discutate în detaliu abordările şi iniţiativele pentru copiii aflaţi în situaţii de risc, precum şi parteneriatele cu părinţii.
Chapter 5 is devoted to education and training of staff.
Capitolul 5 este dedicat educaţiei şi formării personalului.
Training for dealing with children at risk is discussed both regarding the initial training and the opportunities for continuing professional development.
Aceasta se referă la formarea profesională iniţială a personalului şi la dezvoltarea profesională continuă.
Chapter 6 focuses on the financing of early childhood education and care provision discussing the levels involved, i.e. central and/or local to family level contributions through fees.
Sunt prezentate distinct cerinţele minime privind nivelul şi durata formării profesionale iniţiale pentru personalul care lucrează cu copii mai mici şi mai mari, atunci când este cazul.
The summary and conclusions are highlighted in the last chapter.
Este indicată componenţa personalului necesar în structurile ECEC.
Annexes include tables listing public authorities responsible for ECEC and national definitions of children at risk as well as short descriptions of national frameworks on ECEC from 18 countries of the Eurydice Network.
Se tratează necesităţile de formare pentru lucrul cu copiii din grupele de risc, atât în ceea ce priveşte formarea profesională iniţială, cât şi de oportunităţile de dezvoltare profesională continuă.
Hungary, the Netherlands, Poland and Slovenia) of the Eurydice Network are available on www.eurydice.org.
Pe www.eurydice.org sunt disponibile descrieri naţionale detaliate, din şapte ţări (Comunitatea germanofonă din Belgia, Franţa, Lituania, Ungaria, Ţările de Jos, Polonia şi Slovenia) ale reţelei Eurydice.
The data collection tool (available on the website) for this study has been elaborated in close cooperation with the national units of Eurydice and a special Eurydice network working group on equity in ECEC.
Instrumentele de colectare a datelor (disponibile pe website) pentru acest studiu au fost elaborate în strânsă cooperare cu unităţile naţionale Eurydice şi, cu un grup special de lucru din reţeaua Eurydice, pe probleme de egalitate în ECEC.
Answers to this tool (national contributions) have been provided by the Eurydice national units, while the European unit of Eurydice has drafted the comparative study.
Răspunsurile la acest instrument (contribuţiile naţionale) au fost furnizate de unităţile naţionale Eurydice, în timp ce unitatea Eurydice europeană a elaborat studiul comparativ.
Scientific experts in the fields have also contributed.
Au mai contribuit şi experţi în domeniul ştiinţific.
All the contributors to this study are acknowledged at the end of the volume.
Toţi cei care au contribuit la acest studiu se regăsesc în lista de la sfârşitul celui de-al volumului.
Education and Training Systems’ adopted by the Commission in September 2006 () which explicitly refers to preprimary education 'as an effective means to establish the basis for further learning, preventing school drop-out, increasing equity of outcomes and overall skill levels'.
4 sistemele europene de educaţie şi formare“ adoptat în sempembrie 2006 () şi care se referă în mod explicit la educaţia preprimară „ca mijloc eficient de stabilire a bazei pentru educaţia ulterioară, ca factor important în lupta împotriva abandonului şcolar şi de creştere a rezultatelor generale în ceea ce priveşte îmbunătăţirea competenţelor“.
The study examines the available crossnational data and national policies on early childhood education and care (ECEC) in Europe.
Studiul examinează datele trans-naţionale disponibile şi politicile naţionale care se referă la educaţia şi îngrijirea timpurie (early childhood education and care – ECEC), în Europa.
It is structured in three parts, comprising: (1) a review of scientific literature on the impact of high quality education and care on young children; (2) a scene-setting chapter presenting statistical data on relevant demographic characteristics of European families and the participation rates in ECEC; (3) a comparative analysis of policy measures based on information collected from national units of the Eurydice network.
Studiul are trei părţi, care se compun: 1) dintr-o trecere în revistă a literaturii ştiinţifice referitoare la impactul serviciilor de educaţie şi îngrijire de înaltă calitate asupra copiilor mici; 2) un capitol în care se stabileşte cadrul general şi în care sunt prezentate date statistice cu privire la caracteristicile demografice relevante ale familiilor din Europa şi a ratelor de participare la programele şi structurile ECEC; 3) o analiză comparativă a măsurilor politice bazate pe informaţiile colectate de la unităţile naţionale ale reţelei Eurydice.Ce putem învăţa dintr-o cercetare ştiinţifică privind educaţia şi îngrijirea timpurie?
The preprimary age is an especially sensitive period in children’s development.
Vârsta preprimară este o perioadă deosebit de sensibilă în dezvoltarea copilului.
A range of socioeconomic factors can have a significant negative impact on children’s psychological development and chances of success at school.
Mai mulţi factori socio-economici pot avea un impact negativ semnificativ, în această perioadă, asupra dezvoltării psihologice a copilului şi a şanselor sale de a avea o carieră şcolară de succes.
These include: poverty; belonging to disadvantaged social classes; functional illiteracy and low levels of educational attainment of parents; and religious traditions associated with a cultural life where literacy is not highly regarded.
Aceşti factori includ: sărăcia, apartenenţa la clase sociale defavorizate, analfabetismul funcţional şi nivelul scăzut al educaţiei părinţilor, dar şi tradiţiile religioase asociate cu o viaţă culturală în care nivelul de educaţie nu constituie o valoare foarte importantă.
Although low income or ethnic minority status alone may not be a decisive factor in development, it is the combination of factors that leads to serious consequences for child development.
Deşi statutul de persoană cu venituri mici sau care aparţine unui grup minoritar etnic poate să nu fie un factor determinant în dezvoltarea personală, ceea ce conduce la apariţia unor consecinţe serioase asupra dezvoltării copilului este combinaţia mai multora dintre factorii menţionaţi.
Preprimary education can contribute importantly to combating educational disadvantages, if certain conditions are met.
Educaţia preprimară poate aduce o contribuţie importantă la combaterea dezavantajelor care provin din lipsa instruirii corespunzătoare a copiilor, dar numai în anumite condiţii.
The most effective intervention programmes involve intensive, early starting, childfocused, centrebased education together with strong parent involvement, parent education, programmed educational home activities and measures of family support.
Cele mai eficiente programe de intervenţie implică o educaţie intensivă, timpurie, care se concentrează asupra copilului şi se desfăşoară în instituţii de învăţământ, la care se adaugă o implicare serioasă din partea părinţilor, programe de educaţie pentru părinţi, activităţi educaţionale programate care să se defăşoare la domiciului copilului şi măsuri de sprijin pentru părinţi.
Most researchers also agree that the training of staff responsible for educational activities in ECEC should be at the bachelor level of higher education and should be specialised.
Cei mai mulţi cercetători sunt de părere că şi formarea personalului responsabil cu activităţile educaţionale din instituţiile ECEC joacă un rol foarte important şi că ar trebui să se aibă în vedere ca personalul angajat în aceste structuri să fie cel puţin absolvenţi de universitate şi, în plus, să aibă o pregătire specializată în domeniu.
Due to their cultural and religious beliefs, parents of lowincome communities and ethnic and sociolinguistic minorities may value upbringing at home, by the mother.
Datorită concepţiilor lor culturale şi religioase, părinţii care provin din comunităţi cu venituri mici sau din rândurile minorităţilor etnice şi socio-lingvistice, pot acorda o valoare mai mare îngrijirii materne a copilului, la domiciliul familiei.
They may, in addition, consider children below primary school age as too young for participating in an education programme.
În plus, ei iar putea considera pe copiii sub vârsta şcolară, prea mici ca să participe la un program educaţional.
Although these parents do value a successful school career for their children, they may not see the connection between this goal and using a day care centre or preprimary school.
Deşi aceşti părinţi acordă importanţă unei cariere şcolare de succes a copiilor lor, este posibil ca ei să nu vadă legătura dintre acest obiectiv şi utilizarea unor sevicii de asistenţă în creşe, grădiniţe sau şcoli preprimare.
Yet, research suggests that home-based education programmes are less effective than centrebased programmes. Parents as primary intervention agents are rarely sufficiently skilled to carry out such programme activities.
Însă, din cercetare reiese că programele educaţionale desfăşurate la domiciliul copilului sunt mai puţin eficiente decât cele instituţionalizate.
The current scientific debates emphasise the importance of a balance between different educational approaches.
De asemenea, situaţia de acasă poată să nu contribuie favorabil la acumularea optimă a informaţiilor, prin învăţare.
Education programmes for very young children (under 5) should work predominantly in a child-centred, developmental way, whereas programmes for older children between 5 and 6 years may introduce academic subjects in a more planned, teacher-directed curriculum without having negative socialemotional consequences.
Programele de educaţie pentru copii foarte mici (sub 5 ani) ar trebui să se desfăşoare predominant într-un cadru orientat către copil care să susţină dezvoltarea acestuia, în timp ce pentru copiii mai mari, cu vârste între 5 şi 6 ani, se pot introduce subiecte academice într-un mod mult mai planificat, pe baza unui curriculum aplicat sub supravegherea profesorului, fără ca aceasta să aibă consecinţe social-emoţionale negative.
A later emphasis on academic skills, after a predominantly developmental approach that focused on fostering of socialemotional competence, may even provide better support for the transition to primary school.
Se poate pune un accent pe dezvoltarea competenţelor academice, ulterior unei abordări care se concentrează pe dezvoltarea competenţelor socioemoţionale, ceea ce poate constitui un fundament mai solid în sprijinul tranziţiei către şcoala primară.
The debate on the comparative merits of the two educational models would therefore appear fruitless; the priority is to combine so as to achieve the best results for children.
Dezbaterea pe tema calităţilor comparative ale celor două modele educaţionale, prin urmare, este oarecum lipsită de utilitate, deoarece prioritatea constă în a combina programele educaţionale astfel încât să se realizeze cele mai bune rezultate pentru copii.
The longterm efficacy of ECEC seems to be best ensured by an approach that involves child, family, school and high school – a continued ‘nurture’ that broadens the scope of the intervention to include the family context and extends the approach far into elementary school.
Eficienţa pe termen lung a programelor ECEC pare să fie asigurată în cel mai bun fel de o abordare care îi implică atât pe copii, cât şi familia, şcoala şi instituţia de învăţământ secundar – care constituie o etapă ulterioară, „alimentată“ continuu, pentru a lărgi scopul intervenţiilor în sesnul includerii contextului familial şi a extinderii abordărilor dincolo de nivelul şcolii elementare.
Whatisthe situation offamilies with young childrenin Europe?
În ce situaţie se aflăfamiliile cu copii miciîn Europa?
In Europe, nearly one in eight households (12 %) is caring for a child under the age of 6.
În Europa, aproape într-una din opt gospodării (12 %) creşte un copil cu vârsta sub 6 ani.
In Spain, Cyprus and Portugal such households make more than 15 %.
În Spania, Cipru şi Portugalia astfel de gospodării ating un procent de peste 15 %.
Only Bulgaria, Germany and Finland have less than 10 % of households with at least one child under the age of 6.
Doar în Bulgaria, Germania şi Finlanda procentul este mai mic de 10 % din gospodării, cu cel puţin un copil cu vârsta sub 6 ani.
There are several possible at risk groups whose distribution varies across the European countries.
Există câteva grupe posibile de riscuri a căror distribuţie variază în ţările europene.
Firstly, single parent households with small children on average constitute 9 %, with 20 % in the United Kingdom.
Mai întâi, gospodăriile monoparentale în care cresc copii mici constituie în medie 9 %, cu 20 % în Marea Britanie.
Secondly, non-national children comprise 3 % of the total population of children under 6 in Europe.
În al doilea rând, copiii non-naţionali ating 3 % din totalul populaţiei de copii sub 6 ani din Europa.
Thirdly, nearly one in six European households (17 %) with a child under the age of 6 lives on the poverty threshold.
În al treilea rând, aproape una din şase gospodării europene (17 %), în care creşte un copil sub 6 ani, se află la limita sărăciei.
The situation is a particular concern in Estonia, Italy, Lithuania, Luxembourg, Poland, Portugal and the United Kingdom, which have more than 20 % of such households.
Această situaţie este de natură să creeze o mai mare îngrijorare în Estonia, Italia, Lituania, Luxemburg, Polonia, Portugalia şi Marea Britanie, în care există mai mult de 20 % de astfel de gospodării.
This indicator is particularly important, because arguably poverty is a major trigger for other risk factors.
Acest indicator este de o importanţă covârşitoare, cu atât mai mult cu cât sărăcia constituie un factor major care poate determina şi amplitudinea celorlalţi factori.
In most countries, women’s engagement in the labour force is clearly linked to the age of their children.
În cele mai multe ţări, gradul de ocupare a femeilor în câmpul municii este în mod evident legat de vârsta pe care o au copii lor.
The male economic activity rate is not affected by the age of children and is systematically higher than the rate for women.
Rata activităţii economice masculine nu este afectată de vârsta copiilor şi este în mod sistematic mai ridicată decât rata activităţii economice feminine.
Many European women withdraw from the labour market when they are caring for a child under the age of 3.
Multe femei europene se retrag din activitate atunci când au în îngrijire un copil sub vârsta de 3 ani.
Women with children aged 3 to 6 years have still lower than average economic activity rates, but as soon as the youngest child reaches the age of 6, most European women state that they are prepared to take up gainful employment.
Femeile cu copii cu vârste cupreinse între 3 şi 6 ani, au şi ele rate de activitate economică reduse, dar de îndată ce copilul cel mai mic atinge vârsta de 6 ani, cele mai multe femei europene afirmă că sunt gata să-şi reia activitatea.
This withdrawal from the workplace could be partly explained by the lack of available provision for young children.
Retragerea din activitate ar putea fi parţial explicată prin lipsa unor structuri disponibile pentru copiii de vârste mici.
Executive Summary regardless of the age of the children they look after.
Se disting două modele organizaţionale principale, pentru serviciile ECEC, în Europa.
These teachers or playgroup leaders are often accompanied by staff belonging to other occupational categories in the field of infant care, such as childminders or nursery nurses.
În cadrul primului model, serviciile educaţionale pentru copii mici sunt furnizate în structuri unitare, organizate într-o singură fază, pentru copiii de vârstă preşcolară.
The unitary model prevails in the Nordic countries (excluding Denmark), Latvia and Slovenia.
Modelul unitar predomină în Ţările nordice (cu excepţia Danemarcei), Letonia şi Slovenia.
Under the second model, which is the most widespread in Europe, ECEC services are structured according to the age of the children (normally for children aged 0 to 3 years and for children aged 3 to 6 years).
În cadrul celui de-al doilea model, care este cel mai răspândit în Europa, serviciile ECEC sunt structurate în funcţie de vârsta copiilor (în mod normal, adresându-se copiilor de la 0-3 ani şi celor de la 3+6 ani).
Each type of provision may be dependent on different ministries.
Fiecare tip de structură poate să depindă de o altă autoritate (minister).
In a few countries both models coexist (Denmark, Greece, Spain, Cyprus and Lithuania).
În câteva ţări, cele două modele coexistă (Danemarca, Grecia, Spania, Cipru şi Lituania).
The starting age for ECEC provision varies widely across Europe.
Vârsta la care copiii pot fi înscrişi într-unul dintre programele oferite de structurile ECEC diferă foarte mult în ţările europene.
In most countries the ECEC is available from the birth (in practice from around 3 months).
În cele mai multe dintre ţări, programele ECEC sunt disponibile încă de la naşterea copiilor (în practică, se aplică aproximativ de la vârsta de 3 luni).
In Denmark, Slovakia and Liechtenstein, the possible starting age is around 6 months.
În Danemarca, Slovacia şi Liechtenstein, vârsta posibilă la care copii pot avea acces la aceste programme este de 6 luni.
Bulgaria, Estonia, Latvia, Lithuania, Austria, Slovenia and Sweden provide early childhood services only from the age of 1.
În Bulgaria, Estonia, Letonia, Lituania, Austria, Slovenia şi Suedia, serviciile de educaţie timpurie pentru copii încep să fie disponibile doar de la vârsta de 1 an a copilului.
Before this age, parents are encouraged to stay at home with their babies through a system of maternity and parental benefits.
Înainte de această vârstă, părinţii sunt încurajaţi să stea acasă cu copiii lor, datorită unui sistem prin care pot beneficia de concedii de maternitate sau paternitate.
The social security system, however, may sometimes act as an indirect barrier to ECEC even when provision is available.
Cu toate acestea, sistemul de securitate socială poate acţiona de multe ori ca o barieră indirectă pentru accesul la programele ECEC, chiar dacă ele sunt disponibile şi funcţionale.
A system of lengthy parental leave and generous benefits can encourage parents to stay at home with their young children, as is the case in Estonia, Lithuania, Austria and Romania.
Un sistem de concedii care permit părinţilor să-şi întrerupă activitatea pentru o perioadă mai lungă de timp şi beneficii materiale generoase îi poate încuraja pe părinţi să stea acasă cu copii, aşa cum este cazul în Estonia, Lituania, Austria şi România.
This phenomenon can be reinforced when legislation requires a reduction in parental leave and allowances if the child attends an education/care setting, even if attendance is only parttime.
Acest fenomen este cu atât mai rezistent cu cât prin legislaţie se solicită o reducere a concediului parental şi a alocaţiilor pentru copii, în cazul în care copilul este înscris în programe de educaţie sau îngrijire, chiar dacă participarea la programele educaţionale se face în regime part-time.
In other countries such measures are more flexible in that parental rights are adjusted in relation to the number of hours a child attends a setting.
În alte ţări, asemenea măsuri sunt mult mai flexibile prin aceea că recompensele date părinţilor sunt adaptate în funcţie de numărul de ore pe care copilul le petrece în instituţia de învăţământ.
However, in either case it would appear that these measures have a dissuasive effect on parents, especially for lowincome and low-educated families.
Cu toate acestea, în orice caz, aceste măsuri au un efect neconvingător asupra părinţilor, în special a acelora cu venituri mici şi cu un nivel scăzut al educaţiei.
Countries which have adopted the unitary model have, in some form or another, granted all children the right to a place in an educational setting from the earliest age.
Ţările care au adoptat modelul unitar au oferit tuturor copiilor, de la vârsta cea mai mică, într-o formă sau alta, dreptul la un loc într-o intituţie de educaţie.
In other countries, where there is no guaranteed access to subsidised ECEC, places are allocated following different types of guidelines.
În celelalte ţări, unde nu este garantat accesul la programe ECEC subvenţionate, locurile sunt atribuite în funcţie de câteva tipuri de reguli.
Parental employment status is usually the main (or even the only) criterion for access to childcare for children under 2 years old, which shows the predominance of the childcare function – linked to parents' employment – over educational purposes.
În general, faptul că părinţii sunt angajaţi într-o activitate economică este principalul (dacă nu singurul) criteriu pentru accesul copiilor sub 2 ani la facilităţile de îngrijire.
On the other hand, ECEC for 36 year-olds constitutes the first step on the educational ladder. At this level, the mission to educate is clear and overrides the childminding function related to parental employment.
Acesta marchează şi importanţa sporită a funcţiei de îngrijire, în raport cu cea de educaţie, atunci când se discută influenţa încadării în muncă a părinţilor asupra obiectivelor educaţionale.
The aim everywhere is to stimulate cognitive, social and cultural development and to prepare children for early learning activities in reading, writing and maths.
Un alt criteriu care determină de multe ori un acces preferenţial la educaţie, este rezidenţa.
Early Childhood Education and Carein Europe: Tackling Social and Cultural Inequalities
Rolul structurilor ECEC, de ai îngriji şi supraveghea pe copiii de vârste foarte mici, este încă predominant.