natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such use of its rights and powers is particularly necessary in a situation in which exports to the same Community port, namely that of Ravenna, by the same Turkish export company in the same reference period took place, according to the findings in the judgment under appeal, under cover of both irregular and inauthentic certificates.
O astfel de utilizare s-ar impune cu atât mai mult într-o situație în care exporturile către același port comunitar, respectiv cel din Ravenna, prin intermediul aceleiași societăți exportatoare turcești, în cursul aceleiași perioade de referință, fuseseră efectuate, potrivit constatărilor care figurează în hotărârea atacată, prin intermediul atât al unor certificate nelegale, cât și al unor certificate neautentice.
The full use of the rights and powers which the Commission has in connection with its duty of supervising and monitoring the proper implementation of the Association Agreement is also called for because the assessments made by the Turkish authorities as regards the inauthentic or irregular nature of the certificates at issue show some ambiguities or, at the very least, some inconsistencies.
Utilizarea deplină a prerogativelor de care dispune Comisia în cadrul obligației sale de supraveghere și de control al aplicării corecte a acordului de asociere rezultă și din faptul că evaluările realizate de autoritățile turcești cu privire la caracterul neautentic sau nelegal al certificatelor în litigiu scot în evidență anumite ambiguități sau, cel puțin, anumite incoerențe.
Therefore, as the Court of First Instance stated in paragraphs 120 to 128 of the judgment under appeal, a comparison between the wording of the letter of the Turkish authorities of 8 March 1999 and that of subsequent communications from those authorities, such as the letter from the Turkish Permanent Representation to UCLAF of 22 April 1999, discloses ambiguities as to the allegedly inauthentic nature of cer -tificate D 437214.
Astfel, după cum a constatat Tribunalul la punctele 120-128 din hotărârea atacată, o comparație între conținutul scrisorii autorităților turcești din 8 martie 1999 și conținutul comunicărilor subsecvente ale acelorași autorități, cum ar fi scrisoarea Reprezentanței Permanente turce către UCLAF din 22 aprilie 1999, evidențiază ambiguități în ceea ce privește caracterul pretins neautentic al certificatului D 437214.
As regards two other A.TR.1 certificates whose authenticity was assessed by the Turkish authorities in the course of the same postclearance check, even though they are not amongst the certificates at issue, the Court of First Instance also found, in paragraphs 198 to 201 of the judgment under appeal, some inconsistencies in that the Turkish authorities had classified them, at different stages of the procedure, as falsified, incorrect and also partially incorrect.
Referitor la alte două certificate A. TR. 1, a căror autenticitate a fost evaluată de autoritățile turcești în cadrul aceluiași exercițiu de verificare ulterioară, chiar dacă nu fac parte dintre certificatele în litigiu, Tribunalul a constatat, la punctele 198-201 din hotărârea atacată, și anumite incoerențe în sensul că autoritățile turcești le-au calificat, în diferitele etape ale procedurii, fie drept false, fie drept incorecte, fie drept parțial incorecte.
Furthermore, as is apparent from the judgment under appeal, the use by those authorities of a variety of terms to describe the outcome of their checks of the certificates, such as, inter alia ‘false’ (letter from the Turkish Permanent Representation to UCLAF of 10 July 1998, mentioned in paragraph 41 of the judgment under appeal), ‘not correct and … not issued and endorsed by [the Turkish] customs office’ (letter from the Turkish General Directorate of Customs of 8 March 1999, mentioned in paragraph 123 of the judgment under appeal), ‘not correct and … not issued according to the rules’ (letter from the Turkish Permanent Representation to UCLAF of 22 April 1999, mentioned in paragraph 124 of the judgment under appeal)
Pe de altă parte, astfel cum rezultă din hotărârea atacată, utilizarea de către autoritățile respective a unei varietăți de termeni pentru a descrie rezultatul verificărilor lor cu privire la certificatele examinate, cum ar fi în special „false” (scrisoarea Reprezentanței Permanente turce către UCLAF din 10 iulie 1998, menționată la punctul 41 din hotărârea atacată), „[in]corecte și [ne]eliberate și [ne]vizate de biroul vamal [turc]” (scrisoarea Direcției generale a vămilor din Turcia din 8 martie 1999, menționată la punctul 123 din hotărârea atacată), „incorecte și […] neîndeplinind regulile de origine” (scrisoarea Reprezentanței Permanente turce către UCLAF
C.A.S. v COMMISSION and ‘incorrect’ (letter from the Turkish General Directorate of Customs of 16 July 1999, mentioned in paragraph 200 of the judgment under appeal), also gave rise to ambiguities.
C.A.S./COMISIA din 22 aprilie 1999, menționată la punctul 124 din hotărârea atacată), „incorect[e]” (scrisoarea Direcției generale a vămilor din Turcia din 16 iulie 1999, menționată la punctul 200 din hotărârea atacată), a dat naștere, de asemenea, la ambiguități.
The ambiguities and inconsistencies described above should have led the Commission to question the assessments made by the Turkish authorities.
Ambiguitățile și incoerențele descrise anterior ar fi trebuit să determine Comisia să se întrebe cu privire la evaluările realizate de autoritățile turcești.
In those circumstances, it was the task of the Commission to satisfy itself, in the course of its task of supervising and monitoring the proper implementation of the Association Agreement, that the Turkish authorities had correctly classified those certificates as either irregular or inauthentic.
În aceste condiții, Comisiei îi revenea obligația de a se asigura, în cadrul sarcinii sale de supraveghere și de control al aplicării corecte a acordului de asociere, că autoritățile turcești calificaseră în mod corect certificatele respective fie drept nelegale, fie drept neautentice.
However, clearly the Commission did not make full use of the rights and powers conferred upon it by the Association Agreement and its implementing provisions.
Cu toate acestea, se impune constatarea potrivit căreia Comisia nu a utilizat pe deplin prerogativele pe care i le conferă acordul de asociere și dispozițiile sale de aplicare.
First, although it is true that UCLAF carried out two investigations in Turkey from 12 to 15 October 1998 and from 30 November to 2 December 1998, clearly the Court of First Instance erred in holding, in paragraph 218 of the judgment under appeal, that there was no conclusive evidence which would give grounds for assuming that UCLAF was not able to carry out a thorough investigation, in particular at the customs administration in Mersin.
Mai întâi, deși este adevărat că UCLAF a efectuat două investigații în Turcia în perioada 12-15 octombrie 1998, precum și între 30 noiembrie și 2 decembrie 1998, trebuie constatat că, la punctul 218 din hotărârea atacată, Tribunalul a statuat în mod eronat că niciun element de probă nu permitea supoziția că UCLAF nu a putut să efectueze o investigație aprofundată, în special la administrația vamală din Mersin.
It is clear from UCLAF’s mission reports of 9 and 23 December 1998 that the customs office from which the goods at issue were exported to the Community, namely that of Mersin, was not one of the organisations visited by its investigators in Turkey.
Din rapoartele de misiune ale UCLAF din 9 și din 23 decembrie 1998 rezultă în mod clar că printre organizațiile vizitate de anchetatori în Turcia nu figurează biroul vamal de la care produsele în cauză au fost exportate către Comunitate, și anume cel din Mersin.
Therefore, they were not able to check whether the certificates at issue were authentic or not.
Astfel, aceștia nu au putut verifica dacă certificatele în litigiu aveau sau nu aveau un caracter autentic.
UCLAF’s two mission reports of 9 and 23 December 1998 do not deal with whether the certificates at issue were in fact falsified or, by contrast, incorrectly issued by the Turkish authorities.
Întradevăr, cele două rapoarte de misiune ale UCLAF din 9 și din 23 decembrie 1998 nu se referă la problema dacă certificatele în litigiu au fost în mod efectiv falsificate sau, dimpotrivă, eliberate în mod eronat de autoritățile turcești.
That finding is borne out by a letter of 9 December 1998, that is to say subsequent to the investigations carried out by UCLAF in Turkey, in which UCLAF’s Director, Mr Knudsen, ‘urged’ the Turkish authorities to agree to a joint investigation in the Mersin customs office in order to obtain details of all the exports of fruit juice concentrates Akman had made since the end of 1993.
Această constatare este confirmată printro scrisoare din 9 decembrie 1998, cu alte cuvinte ulterior investigațiilor efectuate de UCLAF în Turcia, în care directorul UCLAF, domnul Knudsen, a solicitat autorităților turcești să își dea „neîntârziat” acordul pentru o verificare comună în cadrul biroului vamal din Mersin în scopul de a obține detalii privind toate exporturile de concentrate din sucuri de fructe începând cu sfârșitul anului 1993 efectuate de societatea Akman.
In that regard, it cannot be disputed that in order to carry out an investigation in the respective offices of the Turkish customs authorities, the Commission had to have the agreement of those authorities pursuant to Article 7(3) of Annex 7 to Decision No 1/95.
În această privință, nu se poate contesta că, pentru a efectua o verificare în cadrul birourilor respective ale autorităților vamale turcești, Comisia ar fi trebuit să aibă acordul autorităților menționate, conform articolului 7 alineatul (3) din anexa 7 la Decizia nr. 1/95.
It is sufficient to point out that the Commission has not referred to any lack of agreement on the part of the Turkish authorities which prevented it from carrying out such an on-the-spot check.
Este suficient să se sublinieze împrejurarea potrivit căreia Comisia nu a făcut cunoscută în niciun mod lipsa acordului din partea autorităților turcești, care ar fi împiedicat-o să efectueze o astfel de verificare la fața locului.
Moreover, it is apparent from paragraphs 244 to 259 of the judgment under appeal that the Commission did not request specimen impressions of the stamps used in the Mersin customs offices from the Turkish authorities and did not send them to the customs authorities of the Member States.
În continuare, rezultă de la punctele 244-259 din hotărârea atacată că specimenele amprentelor ștampilelor utilizate în cadrul biroului vamal din Mersin nu au fost solicitate de către Comisie autorităților turcești și nici nu au fost transmise de aceasta autorităților vamale ale statelor membre.
The Court of First Instance found in that regard that, during the entire period covering the importations at issue, the Republic of Turkey and the Commission were not under any obligation to provide each other with specimen impressions of the stamps used by the customs offices.
În această privință, Tribunalul a ajuns la concluzia că, în cursul întregii perioade în care au avut loc importurile în litigiu, Republica Turcia și Comisia nu erau supuse niciunei obligații de a-și transmite reciproc specimenele ștampilelor utilizate de birourile vamale.
However, it is the sending of specimen impressions of the stamps and signatures used in those offices that makes it possible to supervise compliance with the customs rules relating to tariff preferences effectively.
Or, transmiterea specimenelor amprentelor ștampilelor și ale semnăturilor utilizate în cadrul acestor birouri permite realizarea unei supravegheri efective cu privire la respectarea normelor vamale referitoare la preferințele tarifare.
The Commission’s obligation to ensure that the Association Agreement is properly implemented means that the Commission, and through it the customs authorities of the Member States, should always have all the information to enable it to carry out an effective check, and specimen impressions of the stamps and signatures unquestionably constitute such information.
Obligația care revine Comisiei de a veghea ca acordul de asociere să fie aplicat în mod corect impune ca aceasta și, prin intermediul său, autoritățile vamale ale statelor membre să dispună în orice moment de toate elementele susceptibile să îi permită realizarea unui control eficient, specimenele de amprente ale ștampilelor și ale semnăturilor constituind în mod incontestabil astfel de elemente.
18), which entered into force on 1 September 1997, namely during the period covering the imports at issue, that ‘the customs authorities of the Member States of the Community and of [the Republic of] Turkey shall provide each other, through the Commission …, with specimen impressions of stamps used in their customs offices for the issue of A.TR. movement certificates’.
18), intrată în vigoare la 1 septembrie 1997, cu alte cuvinte în cursul perioadei în care au avut loc importurile în litigiu, rezultă dincolo de orice dubiu că „autoritățile vamale ale statelor membre, ale Comisiei și ale [Republicii] Turcia își transmit reciproc, prin intermediul Comisiei […], specimenele amprentelor ștampilelor utilizate în cadrul birourilor lor pentru eliberarea certificatelor de circulație a mărfurilor A. TR”. [traducere neoficială]
In any event, even before the entry into force of that decision, the Commission should, in order to facilitate the proper implementation of the Association Agreement, have requested that the Turkish authorities provide it with those specimens on the basis of Article 7(3) of Decision No 1/95 which authorises it to request ‘any information which may enable it to ensure that customs legislation is correctly applied’.
În orice caz, chiar și înainte de intrarea în vigoare a acestei decizii, pentru a permite aplicarea corectă a acordului de asociere, Comisia ar fi trebuit să solicite autorităților turcești să îi transmită specimenele respective în temeiul articolului 3 din anexa 7 la Decizia nr. 1/95, care o îndreptățește să solicite „orice informație de natură să îi permită să se asigure că legislația vamală este aplicată în mod corect”. [traducere neoficială]
The fact that the Republic of Turkey sent the impressions of stamps used for A.TR.1 certificates voluntarily, as stated by the Court of First Instance in paragraph 258 of the judgment under appeal, does not call in question the finding that the Commission failed to fulfil its obligation to request that the Turkish authorities provide it with specimen impressions of the stamps and signatures used in the Mersin customs office and to send them, in turn, to the customs authorities of the Member States.
Faptul că Republica Turcia a transmis în mod voluntar amprentele ștampilelor utilizate pentru certificatele A. TR. 1, astfel cum a constatat Tribunalul la punctul 258 din hotărârea atacată, nu repune în discuție concluzia potrivit căreia Comisia nu și-a îndeplinit obligația de a solicita autorităților turcești să îi transmită specimenele amprentelor ștampilelor și ale semnăturilor utilizate în cadrul biroului vamal din Mersin și de a le transmite, la rândul său, autorităților vamale ale statelor membre.
Lastly, it is also apparent from paragraphs 153 to 160 of the judgment under appeal that the Commission merely observed that neither the Association Agreement nor the implementing provisions expressly required registers to be kept in Turkey for the entry of customs certificates and that, in any case, the possible existence of such registers did not imply that certificates were authentic, given that forgers would have every interest in using on forged certificates a registration number which corresponded with a lawful certificate.
În sfârșit, de la punctele 153-160 din hotărârea atacată rezultă că, de asemenea, Comisia sa limitat să observe că nici acordul de asociere, nici dispozițiile de aplicare nu prevedeau în mod explicit ținerea de registre în Turcia, în care certificatele de vamă să fie înscrise și că, în orice caz, existența eventuală a unor astfel de registre nu ar presupune să fie vorba de certificate autentice, dat fiind că falsificatorii ar avea tot interesul să utilizeze pentru certificatele falsificate un număr de înregistrare care să corespundă unui certificat legal.
That reasoning was accepted by the Court of First Instance in paragraphs 161 and 162 of the judgment under appeal.
Acest raționament a fost admis de Tribunal la punctele 161 și 162 din hotărârea atacată.
That argument cannot, however, succeed.
Cu toate acestea, teza menționată nu poate fi admisă.
In that regard, it must be stated that the registration of certificates issued by the customs authorities is indispensable in international trade.
În această privință, trebuie subliniat că înregistrarea certificatelor eliberate de autoritățile vamale este o practică indispensabilă în cadrul comerțului internațional.
Failure to keep such registers is likely to render worthless the effectiveness of any postclearance check on certificates issued by the respective customs authorities.
Întradevăr, lipsa unor astfel de registre riscă să anihileze eficacitatea oricărui control ulterior al certificatelor eliberate de autoritățile vamale respective.
Furthermore, the obligation on the Turkish authorities to register A.TR.1 certificates stems, contrary to what was held by the Court of First Instance in paragraph 161 of the judgment under appeal, from the implementing provisions of the Association Agreement.
Pe de altă parte, obligația autorităților turcești de a înregistra certificatele A. TR.
Article 13 of Decision No 1/96 provides that, where there is division of certificates, box 12 of the extract must show, in particular, the registration number of the ‘initial certificate’.
1 decurge, spre deosebire de ceea ce a statuat Tribunalul la punctul 161 din hotărârea atacată, din dispozițiile de aplicare a acordului de asociere.
The Court of First Instance’s statement in paragraph 162 of the judgment under appeal, that forgers would have every interest in using a registration number which corresponded with a lawful certificate which had already been registered, is not such as to relieve the Commission of its obligation to ensure that the Association Agreement is properly implemented.
În ceea ce privește afirmația Tribunalului care figurează la punctul 162 din hotărârea atacată, potrivit căreia falsificatorii ar avea tot interesul să utilizeze un număr de înregistrare ce corespunde unui certificat legal care fusese deja înregistrat, aceasta nu este de natură să exonereze Comisia de obligația de a veghea la aplicarea corectă a acordului de asociere.
It may be inferred from the Commission’s arguments both before the Court of First Instance and before the Court of Justice that it did not do so.
Or, din argumentele Comisiei, expuse atât în fața Tribunalului, cât și în fața Curții, se poate deduce că nu aceasta a fost situația.
Furthermore, given that neither of UCLAF’s two missions was carried out at the Mersin customs office, as was pointed out in paragraph 113 of this judgment, they
În plus, dat fiind că niciuna dintre cele două misiuni ale UCLAF nu a fost realizată în cadrul biroului vamal din Mersin, astfel cum sa amintit la punctul 113 din prezenta
C.A.S. v COMMISSION were also not able to check whether there were such registers and whether the certificates at issue were entered in those registers or not.
C.A.S./COMISIA hotărâre, acestea nu au putut verifica nici existența unor astfel de registre, nici înscrierea sau lipsa înscrierii certificatelor în litigiu în aceste registre.
It follows from all of the above considerations that the Commission failed to fulfil its obligations to supervise and monitor the proper implementation of the Association Agreement.
Din toate considerațiile de mai sus rezultă că Comisia nu și-a îndeplinit obligațiile de supraveghere și de control al aplicării corecte a acordului de asociere.
Had the Commission not failed to fulfil its obligations, the forgeries of the certificates at issue could have been discovered and elucidated as soon as the first imports into the Community were made and the scale of the financial loss, both for the Community budget and for the appellant, could have been limited.
Or, în lipsa acestei neîndepliniri a obligațiilor din partea Comisiei, falsificările certificatelor în litigiu ar fi putut fi descoperite și clarificate încă de la primele importuri în cadrul Comunității, iar întinderea pierderilor financiare, atât pentru bugetul comunitar, cât și pentru recurentă, ar fi putut fi limitată.
Furthermore, the Commission could, as soon as those forgeries were discovered, have warned importers in good time and, if necessary, have brought the matter before the Joint Committee.
De altfel, odată descoperite asemenea falsificări, Comisia ar fi putut astfel să îi avertizeze pe importatori în timp util și să sesizeze, dacă era cazul, Comitetul mixt.
In any event, if the Commission had made full use of the rights and powers which it has under the Association Agreement, the doubts as to the inauthentic or irregular nature of the certificates at issue could have been dispelled and their authenticity or inauthenticity could have been established with certainty.
Oricum, în cazul în care Comisia ar fi utilizat pe deplin prerogativele de care dispune în cadrul acordului de asociere, îndoielile cu privire la caracterul neautentic sau nelegal al certificatelor în litigiu ar fi putut fi înlăturate și autenticitatea sau neautenticitatea acestora ar fi putut fi stabilită cu certitudine.
It follows that that failure to fulfil obligations on the part of the Commission constitutes a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC.
Rezultă că această neîndeplinire a obligațiilor din partea Comisiei este constitutivă a unei situații speciale în sensul articolului 239 din CVC.
Therefore, in holding that it had not been proved that a special situation for the purposes of Article 239 of the CCC existed, the Court of First Instance misapplied that article and thus erred in law.
De aceea, hotărând că existența unei situații speciale în sensul articolului 239 din CVC nu fusese demonstrată, Tribunalul a făcut o aplicare incorectă a articolului 239 și a comis, prin urmare, o eroare de drept.
Consequently, this plea is well founded.
În consecință, acest motiv este fondat.
Having regard to the above, there is no need to examine the pleas alleging infringement of the right of access to the file and infringement of Article 220(2)(b) of the CCC.
Având în vedere cele de mai sus, nu este necesar să se mai analizeze motivele întemeiate pe încălcarea dreptului de acces la dosar și pe încălcarea articolului 220 alineatul (2) litera (b) din CVC.
The consequences of the setting aside of the judgment under appeal
Cu privire la efectele anulării hotărârii atacate
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, if the appeal is well founded, the Court of Justice must quash the decision of the Court of First Instance.
În conformitate cu articolul 61 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție, dacă recursul este întemeiat, Curtea anulează decizia Tribunalului.
It may then itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
Aceasta poate astfel să soluționeze ea însăși litigiul în mod definitiv atunci când acesta este în stare de judecată.
It follows from all the considerations set out in paragraphs 85 to 133 of this judgment that the Commission made a manifest error of assessment in finding that the conditions set out in Article 239 of the CCC had not been met and that, consequently, there was no need to repay or remit the import duty relating to the certificates at issue.
Din ansamblul considerațiilor dezvoltate la punctele 85-133 din prezenta hotărâre se desprinde concluzia potrivit căreia Comisia a comis o eroare evidentă de apreciere atunci când a considerat că nu erau îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 239 din CVC și că, în consecință, nu trebuia să recurgă la rambursarea sau la remiterea taxelor la import referitoare la certificatele în litigiu.
Article 2 of the contested decision must therefore be annulled.
Este necesar, așadar, ca articolul 2 din decizia în litigiu să fie anulat.