natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, the applicant explains that the advance regulation exercised by RegTP serves to establish the structure of the market through administrative intervention and — in the areas subject to advance regulation — transfers responsibility for maintaining the structure of the market from the regulated undertaking to the regulatory authority.
În continuare, reclamanta precizează că reglementarea prealabilă de către RegTP servește la modelarea structurii pieței prin intervenții administrative și înlocuiește, în domeniile pe care le reglementează, responsabilitatea ce revine întreprinderii care face obiectul reglementării de a păstra structura pieței cu responsabilitatea ce revine autorității de reglementare de a păstra structura pieței.
Accordingly, the applicant is obliged to request price adjustments from RegTP only in the event of a change in the underlying circumstances.
Din acest motiv, reclamanta ar fi obligată să solicite modificări tarifare de la RegTP numai în cazul modificării situației de fapt pe care acestea se întemeiază.
In any event, even on the assumption that the applicant can be held responsible for a certain tariff level on the basis of its right to request a price adjustment, there was no change of circumstances such as to require the applicant to make further applications to increase its retail prices.
În orice caz, presupunând că posibilitatea reclamantei de a solicita o modificare tarifară poate justifica angajarea răspunderii acesteia pentru un anumit nivel tarifar, nu ar fi intervenit nicio modificare a împrejurărilor de natură a obliga reclamanta să introducă noi cereri de majorare a prețurilor sale cu amănuntul.
On the contrary, since 1998, the costs of providing connections have remained almost unchanged, and wholesale access charges have even been considerably reduced.
Dimpotrivă, din anul 1998, cheltuielile de punere la dispoziție de conexiuni ar fi rămas aproape nemodificate, iar prețurile prestațiilor intermediare s-ar fi redus considerabil.
Furthermore, in the same period, RegTP concluded in its decisions of 8 February 1999, 23 December 1999, 30 March 2001, 21 December 2001, 11 April 2002 and 29 April 2003 that no margin squeeze existed to the detriment of competitors.
Mai mult, în aceeași perioadă, RegTP ar fi concluzionat în sensul inexistenței unui efect de foarfecă tarifară în dezavantajul concurenților, prin deciziile sale din 8 februarie 1999, din 23 decembrie 1999, din 30 martie 2001, din 21 decembrie 2001, din 11 aprilie 2002 și din 29 aprilie 2003.
In addition, by judgment of 16 January 2002, the Oberlandesgericht Düsseldorf (Higher Regional Court of Düsseldorf, Germany) held that the applicant’s authorised charges did not contravene Article 82 EC.
În plus, prin Hotărârea din 16 ianuarie 2002, Oberlandesgericht Düsseldorf (Tribunalul Regional Superior din Düsseldorf, Germania) s-ar fi pronunțat în sensul că tarifele aprobate ale reclamantei nu încalcă articolul 82 CE.
As regards the judgment of the Bundesgerichtshof (Federal Court of Justice, Germany) of 10 February 2004, setting aside the judgment of the Oberlandesgericht Düsseldorf of 16 January 2002, the applicant submits that that judgment confirms that RegTP checks whether a charge to which a request for authorisation relates is compatible with Article 82 EC and that responsibility for any infringement of Article 82 EC can only exceptionally be ascribed to the undertaking which applied for the charge to be authorised.
În ceea ce privește Hotărârea Bundesgerichtshof (Curtea Federală de Justiție, Germania) din 10 februarie 2004, care a anulat Hotărârea Oberlandesgericht Düsseldorf din 16 ianuarie 2002, reclamanta arată că această hotărâre confirmă, pe de o parte, că RegTP verifică compatibilitatea cu articolul 82 CE a unui tarif care face obiectul unei cereri de autorizare și, pe de altă parte, că răspunderea unei eventuale încălcări a articolului 82 CE nu poate fi imputată decât în mod excepțional întreprinderii care a formulat cererea de autorizare a tarifului.
The applicant observes that RegTP itself has concluded on several occasions since 1998 that there is no margin squeeze to the detriment of the applicant’s competitors.
Reclamanta amintește că însăși RegTP a concluzionat în mai multe rânduri, ulterior anului 1998, în sensul inexistenței unui efect de foarfecă tarifară în dezavantajul concurenților reclamantei.
Furthermore, the Bundesgerichtshof expressly left open the question of the applicant’s responsibility under competition law on account of the regulated charges.
În plus, Bundesgerichtshof ar fi lăsat deschisă în mod intenționat problema răspunderii pe care o are reclamanta în temeiul dreptului concurenței ca urmare a tarifelor reglementate.
Second, the applicant submits that any abuse in the period beginning in 2002 which is based solely on the alleged scope for increases in T-DSL (ADSL) charges cannot be ascribed to the applicant.
În al doilea rând, reclamanta susține că nu iar putea fi imputate eventuale abuzuri privitoare la perioada care a început în 2002 și care s-ar baza numai pe pretinsa sa marjă de manevră existentă pentru majorările tarifelor T-DSL (ADSL).
The Commission cannot consider that discretion in isolation, since the margin squeeze was not calculated on the basis of the T-DSL (ADSL) charges alone, but on the basis of all the retail prices.
Pe de o parte, Comisia nu ar putea lua în considerare în mod izolat această marjă de manevră, calculul efectului de foarfecă nefiind efectuat pe baza tarifelor T-DSL (ADSL), ci pe baza tuturor prețurilor cu amănuntul.
Moreover, contrary to the Commission’s contention, the applicant could not increase its charges indefinitely.
Pe de altă parte, contrar argumentelor Comisiei, reclamanta nu și-ar putea majora tarifele în mod nelimitat.
Thus, the applicant claims that the basic component of the charge, namely the price of the basic subscription (analogue or ISDN connection), requires the prior authorisation of RegTP.
Astfel, reclamanta arată că elementul de bază al tarifului, și anume prețul conexiunii de bază (conexiune analogică sau ISDN), necesită o autorizare prealabilă a RegTP.
In addition, the surcharge for switching from an analogue or ISDN connection to an ADSL connection is subject to subsequent review by RegTP.
În plus, suplimentul de preț pentru trecerea de la o conexiune analogică sau ISDN la o conexiune ADSL ar fi supus unui control ulterior din partea RegTP.
The applicant refers in that regard to the decisions of RegTP of 30 March 2001 and 25 January 2002.
Reclamanta se referă în această privință la deciziile RegTP din 30 martie 2001 și din 25 ianuarie 2002.
In those circumstances, the applicant — whose charges had to be fixed, in accordance with Paragraph 24 of the TKG, on the basis of the cost of efficient service provision — certainly did not have unlimited scope to increase its ADSL charges.
În aceste condiții, reclamanta, ale cărei tarife trebuiau să fie stabilite, conform articolului 24 din TKG, în funcție de costurile unei prestații efective, nu ar dispune în niciun mod de o marjă de manevră nelimitată pentru majorarea tarifelor sale pentru ADSL.
In its decision of 25 January 2002, RegTP closed the proceeding initiated against the applicant concerning predatory pricing in relation to ADSL.
În decizia din 25 ianuarie 2002, RegTP ar fi încheiat procedura desfășurată împotriva reclamantei cu privire la prețurile de ruinare referitoare la ADSL.
The applicant observes further that the Commission refers only to the figures taken from RegTP’s decision of 30 March 2001 in order to show that the applicant has had scope to increase its ADSL charges since 2002.
Reclamanta evidențiază din nou că, pentru a demonstra că dispunea din 2002 de o marjă de manevră pentru majorarea tarifelor sale pentru ADSL, Comisia face referire numai la cifre rezultate din decizia RegTP din 30 martie 2001.
In addition, the applicant submits that, on the basis of the Commission’s calculations, with the exception of the start-up phase, its retail prices for ADSL services (analogue lines since 2001 and ISDN lines since 2002) were higher than those of its wholesale access, having been increased by specific costs associated with retail access.
În plus, reclamanta susține că, pe baza calculelor Comisiei, cu excepția etapei inițiale, prețurile sale cu amănuntul pentru serviciile ADSL (linii analogice după 2001 și linii ISDN după 2002) erau superioare prețurilor prestațiilor sale intermediare, la care se adăugau costuri specifice aflate în legătură cu prestările de servicii către abonați.
There was therefore no margin squeeze on that market.
În consecință, nu ar exista un efect de foarfecă pe această piață.
Moreover, the real cause of the alleged margin squeeze was RegTP’s setting of low charges for analogue lines.
În plus, adevărata cauză a pretinsului efect de foarfecă ar fi stabilirea de către RegTP a unor tarife de nivel redus pentru liniile analogice.
Therefore since, according to the Commission itself, there are separate markets for broadband connections (ADSL) and narrowband connections (analogue and ISDN lines), the applicant maintains that even if it had any scope on the broadband connections market to enable it to increase its charges for ADSL lines, neither an increase in or a reduction of ADSL charges would have any repercussions on the continued existence of an anticompetitive margin squeeze on the narrowband connections market.
Astfel, întrucât, în opinia Comisiei însăși, ar exista piețe diferite pentru conexiunile în bandă largă (ADSL) și pentru conexiunile în bandă îngustă (linii analogice și ISDN), reclamanta susține că, deși dispunea de o marjă de manevră pe piața conexiunilor în bandă largă – marjă de manevră care îi permitea să își majoreze tarifele pentru liniile ADSL –, nici majorarea, nici reducerea tarifelor ADSL nu ar avea repercusiuni asupra persistenței unui efect de foarfecă anticoncurențial pe piața conexiunilor în bandă îngustă.
In its reply, the applicant submits further that, although a single wholesale service provides access to a number of downstream markets, each of those downstream markets must be investigated as to the existence of a margin squeeze.
Aceasta adaugă în plus, în replică, faptul că, în măsura în care o prestație intermediară unică permite accesul la mai multe piețe din aval, ar fi trebuit verificat dacă există un efect de foarfecă tarifară pentru fiecare dintre aceste piețe din aval.
The applicant also challenges the Commission’s argument that the wholesale market for local network access is a unified market.
Pe de altă parte, reclamanta contestă argumentul Comisiei potrivit căruia piața accesului la bucla locală, considerat prestație intermediară, ar fi uniformă.
Full access to the local network can provide endusers only with either broadband connections or narrowband connections.
Pe de o parte, reclamanta subliniază că un acces complet la bucla locală poate servi drept bază unei oferte destinate abonaților, care se limitează fie la conexiunile în bandă largă, fie la conexiunile în bandă îngustă.
Moreover, broadband connections can be marketed separately from narrowband connections on the basis of line sharing.
Pe de altă parte, reclamanta subliniază că aceste conexiuni în bandă largă pot fi comercializate separat de conexiunile în bandă îngustă pe baza partajării liniilor.
Full access to the local network is therefore not necessary for ADSL services.
Așadar, pentru serviciile ADSL nu ar fi necesar accesul complet la bucla locală.
If the Commission had taken account of the charges for line sharing — which are significantly lower than the charges for wholesale access — in assessing the margin squeeze, the result would have been more favourable for the applicant.
Rezultatul ar fi fost mai favorabil pentru reclamantă în cazul în care, în vederea aprecierii efectului de foarfecă, Comisia ar fi luat în considerare taxele de partajare a liniilor, net inferioare tarifelor prestațiilor intermediare.
Lastly, the applicant submits that the Commission failed to show in the contested decision how the applicant could have reduced the alleged margin squeeze by increasing ADSL charges.
În sfârșit, reclamanta arată că, în decizia atacată, Comisia nu a precizat modul în care reclamanta ar fi putut reduce pretinsul efect de foarfecă prin majorarea tarifelor ADSL.
In view of the cross-price elasticity between ADSL and traditional connections and between the different ADSL variants (over analogue connections and ISDN), which the Commission accepts, a more thorough investigation would have been appropriate to determine whether an increase in ADSL charges would actually have resulted in an increase in weighted retail prices.
Dată fiind elasticitatea încrucișată a prețurilor între ADSL și conexiunile tradiționale, precum și între diferitele variante de ADSL (pe bază de conexiuni analogice și pe bază de ISDN), admisă de Comisie, s-ar fi impus o analizare mai amănunțită pentru a stabili dacă o majorare a tarifelor ADSL ar fi condus în realitate la o majorare a prețurilor cu amănuntul ponderate.
The applicant notes in that regard that there is cross-price elasticity between ADSL and narrowband connections.
Pe de o parte, reclamanta arată în acest sens că există o elasticitate a prețurilor încrucișată între ADSL și conexiunile în bandă îngustă.
If it had demanded higher ADSL charges in the past than those which it applies, the number of ADSL customers would have been lower.
Dacă în trecut aceasta ar fi solicitat tarife ADSL mai ridicate decât cele pe care le practică, numărul de clienți pentru ADSL ar fi fost mai mic.
There is also considerable cross-price elasticity even within the ADSL sector.
Pe de altă parte, ar exista, în plus, o mare elasticitate a prețurilor încrucișată chiar în domeniul ADSL.
The applicant explains in that regard that ADSL connections are offered over both analogue and ISDN lines.
Reclamanta explică în acest scop că aceste conexiuni ADSL sunt oferite atât pe bază de conexiuni analogice, cât și pe bază de conexiuni ISDN.
An increase in ADSL charges on the basis of ISDN connections would shift demand towards the analogue variant.
O majorare a tarifelor ADSL pe bază de conexiuni ISDN ar crește cererea pentru varianta analogică.
The Commission and the first and second interveners contend that the first part of the first plea in law should be dismissed.
Comisia și intervenientele I și II solicită respingerea primului aspect al primului motiv.
(i) Preliminary observations
b) Aprecierea Tribunalului i) Observații introductive
It follows from the caselaw that Articles 81 EC and 82 EC apply only to anticompetitive conduct engaged in by undertakings on their own initiative.
Rezultă din jurisprudență că articolele 81 CE și 82 CE nu vizează decât comportamente anticoncurențiale care au fost adoptate de întreprinderi din proprie inițiativă.
If anticompetitive conduct is required of undertakings by national legislation or if the latter creates a legal framework which itself eliminates any possibility of competitive activity on their part, Articles 81 EC and 82 EC do not apply.
În măsura în care o legislație națională impune întreprinderilor un comportament anticoncurențial sau creează un cadru juridic ce elimină orice posibilitate de comportament concurențial din partea acestora, articolele 81 CE și 82 CE nu sunt aplicabile.
In such a situation, the restriction of competition is not attributable, as those provisions implicitly require, to the autonomous conduct of the undertakings (see Joined Cases C-359/95 P and C-379/95 P Commission and France v Ladbroke Racing [1997] ECR I-6265, paragraph 33, and the caselaw cited).
Într-o astfel de situație, restrângerea concurenței nu își are cauza în comportamente autonome ale întreprinderilor, după cum o asemenea ipoteză este prevăzută prin aceste dispoziții (a se vedea Hotărârea Curții din 11 noiembrie 1997, Comisia și Franța/Ladbroke Racing, C-359/95 P și C-379/95 P, Rec., p. I-6265, punctul 33 și jurisprudența citată).
For the national legal framework to have the effect of making Articles 81 EC and 82 EC inapplicable to the anticompetitive activities of undertakings, the restrictive effects on competition must originate solely in the national law (Case T-513/93 Consiglio nazionale degli spedizionieri doganali v Commission [2000] ECR II-1807, paragraph 61).
Pentru ca efectul cadrului juridic național să constea în neaplicarea articolelor 81 CE și 82 CE la comportamentele anticoncurențiale ale întreprinderilor, este necesar ca efectele care restrâng concurența să își aibă originea numai în legea națională (Hotărârea Tribunalului din 30 martie 2000, Consiglio nazionale degli spedizionieri doganali/Comisia, T-513/93, Rec., p. II-1807, punctul 61).
Articles 81 EC and 82 EC may apply, however, if it is found that the national legislation leaves open the possibility of competition which may be prevented, restricted or distorted by the autonomous conduct of undertakings (van Landewyck and Others v Commission, cited in paragraph 86 above, paragraphs 126 and 130 to 134; Stichting Sigarettenindustrie and Others v Commission, cited in paragraph 86 above, paragraphs 12 to 37; Case C-219/95 P Ferriere Nord v Commission [1997] ECR I-4411, paragraphs 23 to 25; and Commission and France v Ladbroke Racing, cited in paragraph 85 above, paragraph 34).
În schimb, articolele 81 CE și 82 CE se pot aplica dacă se dovedește că legislația națională menține posibilitatea împiedicării, a restrângerii sau a denaturării concurenței prin comportamente autonome ale întreprinderilor (Hotărârea Curții van Landewyck și alții/Comisia, punctul 86 de mai sus, punctele 126 și 130-134, Hotărârea Curții Stichting Sigarettenindustrie și alții/Comisia, punctul 86 de mai sus, punctele 12-37, Hotărârea Curții din 17 iulie 1997, Ferriere Nord/Comisia, C-219/95 P, Rec., p. I-4411, punctele 23-25, și Hotărârea Curții Comisia și Franța/Ladbroke Racing, punctul 85 de mai sus, punctul 34).
It is in the light of the principles set out above that the Court must examine the German legal framework — in particular the TKG, the Charges Order and the decisions taken by RegTP during the period covered by the contested decision — in order to establish whether it eliminated any possibility of competitive activity by the applicant or whether it allowed the applicant sufficient scope to fix its charges at a level which would have enabled it to end or reduce the margin squeeze identified in the contested decision.
În lumina principiilor enunțate mai sus, trebuie analizat dacă acest cadru juridic german, în special TKG, regulamentul privind reglementarea tarifară și deciziile luate de către RegTP în perioada avută în vedere prin decizia atacată elimina orice posibilitate de comportament concurențial din partea reclamantei sau îi lăsa o marjă de manevră suficientă pentru stabilirea tarifelor sale la un nivel care iar fi permis să elimine sau să reducă efectul de foarfecă constatat în decizia atacată.
In the contested decision, the Commission examines the charges for wholesale access and the retail charges and finds an ‘abuse by [the applicant] in the form of a margin squeeze generated by a disproportion between [those two charges]’ (recital 57).
În decizia atacată, Comisia, după examinarea tarifelor prestațiilor intermediare și a tarifelor cu amănuntul, constată un „abuz săvârșit de [reclamantă] sub forma unui efect de foarfecă ce rezultă dintr-o diferență necorespunzătoare între [aceste două tarife]” [considerentul (57)].
The Commission goes on to indicate in the contested decision that ‘there is an abusive margin squeeze if the difference between the retail prices charged by a dominant undertaking and the wholesale prices it charges its competitors for comparable services is negative, or insufficient to cover the productspecific costs to the dominant operator of providing its own retail services on the downstream market’ (recital 107).
Comisia arată, în plus, în decizia atacată că „se poate concluziona în sensul existenței unui efect de foarfecă abuziv atunci când diferența dintre prețurile cu amănuntul ale unei întreprinderi care domină piața și tariful prestațiilor intermediare pentru prestații comparabile aplicat concurenților săi este fie negativă, fie insuficientă pentru a acoperi costurile specifice ale produselor operatorului dominant pentru prestarea propriilor sale servicii către abonați pe piața din aval” [considerentul (107)].
Although the Commission does not, in the contested decision, exclude the possibility of the applicant reducing its charges for wholesale access (recitals 17, 163 and 206), it confines its analysis in that decision to the question whether the applicant had genuine scope to increase its retail prices (recitals 164 to 175).
Chiar dacă, în decizia atacată, Comisia nu exclude posibilitatea reclamantei de a-și reduce tarifele pentru prestațiile intermediare [considerentele (17), (163) și (206)], aceasta analizează, în decizia menționată, numai împrejurarea dacă reclamanta dispunea de o marjă de manevră reală pentru majorarea prețurilor sale cu amănuntul [considerentele (164)-(175)].
To that end it distinguishes between two periods.
În acest scop, Comisia face distincție între două perioade.
The Commission takes the view first of all that, ‘[i]n the period from the beginning of 1998 to the end of 2001, [the applicant] was in a position to end the margin squeeze entirely by adjusting its retail charges’ (recital 199).
Comisia consideră inițial că, „[î]n cursul perioadei cuprinse între început[ul] [anului] 1998 și sfârșit[ul] anului 2001, [reclamanta] a avut posibilitatea de a elimina în totalitate efectul de foarfecă prin modificarea tarifelor facturate abonaților” sau, cu alte cuvinte, prețurile sale cu amănuntul [considerentul (199)].
The Commission explains that the applicant ‘could have avoided the margin squeeze by increasing retail charges for analogue and ISDN connections’ (recital 164).
Comisia explică în acest sens că reclamanta „dispunea efectiv [de o] marjă de manevră [suficientă] pentru a evita un efect de foarfecă datorită unei majorări a prețurilor cu amănuntul ale liniilor analogice și ISDN” [considerentul (164)].
Next, for the period from 1 January 2002 to the adoption of the contested decision, the Commission also finds that the applicant had scope to increase its retail charges.
În continuare, pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2002 și adoptarea deciziei atacate, Comisia constată și existența unei marje de manevră a reclamantei în vederea majorării prețurilor sale cu amănuntul.
However, that scope applies only to retail prices for ADSL access.
Această marjă de manevră se raportează totuși numai la prețurile cu amănuntul pentru serviciile de acces ADSL.
The Commission observes in the contested decision that, ‘[s]ince the beginning of 2002, [the applicant] could in any event have reduced the margin squeeze, by increasing the ADSL retail access charges’ (recital 199).
Întradevăr, în decizia atacată, Comisia arată că, „[d]in 2002, [reclamanta] este oricum încă în măsură să reducă efectul de foarfecă, în speță prin majorarea tarifelor liniilor ADSL” [considerentul (199)].
It explains that, ‘since 1 January 2002, [the applicant’s] only legal means of reducing the margin squeeze has been limited to increases in the T-DSL charges’ (recital 206).
Comisia precizează că „după 1 ianuarie 2002, posibilitatea juridică a [reclamantei] de a reduce efectul de foarfecă este limitată la o majorare a prețului T-DSL” [considerentul (206)].
In those circumstances, it is necessary to consider whether the Commission was correct to find in the contested decision that the applicant had sufficient scope during the two periods identified in paragraphs 94 and 95 above to increase its retail prices, so as to end or reduce the margin squeeze identified in the contested decision.
În aceste condiții, trebuie examinat dacă, în decizia atacată, Comisia a putut constata în mod întemeiat că reclamanta dispunea, în cele două perioade precizate la punctele 94 și 95 de mai sus, de o marjă de manevră suficientă pentru majorarea prețurilor sale cu amănuntul, de natură a elimina sau a reduce efectul de foarfecă constatat în decizia atacată.