natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is for the latter to draw the conclusions from the operative part of the judgment given by the Court and the grounds on which it is based (Case T-331/99 Mitsubishi HiTec Paper Bielefeld v OHIM (Giroform) [2001] ECR II-433, paragraph 33; Case T-192/04 Flex Equipos de Descanso v OHIM — Leggett & Platt (LURA-FLEX) [2007] ECR II-2411, paragraph 33). Therefore, the applicant’s second head of claim and the interveners’ third head of claim are inadmissible. The production of new evidence before the Court
II-433, punctul 33, și Hotărârea din 11 iulie 2007, Flex Equipos de Descanso/OAPI — Leggett & Platt (LURA-FLEX), T-192/04, Rep., p. II-2411, punctul 33]. Prin urmare, cel de al doilea capăt de cerere al reclamantei și cel de al treilea capăt de cerere al intervenienților sunt inadmisibile. Cu privire la prezentarea de dovezi noi în fața Tribunalului
The applicant has included with its application a number of documents intended in particular to demonstrate that it and its earlier marks are well known and of repute.
Reclamanta atașează la cererea introductivă diferite documente care urmăresc în special să demonstreze notorietatea și renumele său și ale mărcilor sale anterioare.
It also offers to produce certain additional evidence.
Aceasta propune de asemenea prezentarea anumitor dovezi suplimentare.
OHIM contends that the new evidence produced by the applicant for the first time before the Court and its offer to adduce additional new evidence are both inadmissible.
OAPI arată că atât dovezile noi prezentate de reclamantă pentru prima dată în fața Tribunalului, cât și propunerea sa de a prezenta noi dovezi suplimentare sunt inadmisibile.
Actions before the Court seek a review of the legality of decisions of the Boards of Appeal of OHIM for the purposes of Article 63 of Regulation No 40/94.
În această privință, trebuie amintit că acțiunea cu care este sesizat Tribunalul vizează controlul legalității deciziilor camerelor de recurs ale OAPI în sensul articolului 63 din Regulamentul nr. 40/94.
Therefore, it is not the Court’s function to review the facts in the light of documents adduced for the first time before it.
Prin urmare, rolul Tribunalului nu este de a reexamina circumstanțele de fapt în lumina dovezilor prezentate pentru prima dată în fața sa.
To allow such evidence would be contrary to Article 135(4) of the Rules of Procedure, according to which the parties’ submissions may not alter the subjectmatter of the proceedings before the Board of Appeal.
Întradevăr, admiterea acestor dovezi este contrară articolului 135 alineatul (4) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, conform căruia memoriile părților nu pot modifica obiectul litigiului care sa aflat pe rolul camerei de recurs.
Accordingly, such evidence is inadmissible and must be excluded, without any need to assess its probative value (Case T-128/01 DaimlerChrysler v OHIM (Calandre) [2003] ECR II-701, paragraph 18, and judgment of 23 May 2007 in Case T-342/05 Henkel v OHIM — SERCA (COR), not published in the ECR, paragraph 31).
Prin urmare, astfel de dovezi sunt inadmisibile și trebuie înlăturate fără a fi necesară examinarea forței probante a acestora [Hotărârea Tribunalului din 6 martie 2003, Daimler-Chrysler/OAPI (Calandru), T-128/01, Rec., p. II-701, punctul 18, și Hotărârea Tribunalului din 23 mai 2007, Henkel/OAPI — SERCA (COR), T-342/05, nepublicată în Repertoriu, punctul 31].
For the same reason, an offer of new evidence submitted by a party must also be disregarded (see, to that effect, Joined Cases T-183/02 and T-184/02 El Corte Inglés v OHIM — González Cabello and Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR) [2004] ECR II-965, paragraph 97).
Pentru același motiv, o propunere de dovezi noi prezentată de o parte trebuie de asemenea înlăturată [a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 17 martie 2004, El Corte Inglés/OAPI — González Cabello și Iberia Líneas Aéreas de España (MUNDICOR), T-183/02 și T-184/02, Rec., p. II-965, punctul 97].
It follows that in the present case annexes 5 to 8, annex 14 and the last three pages of annex 13 to the application are inadmissible, in so far as they constitute new evidence which was not produced during the proceedings before OHIM, and that the applicant’s offer to produce additional evidence cannot be accepted.
Rezultă că, în speță, anexele 5-8, 14 și ultimele trei pagini ale anexei 13 la cererea introductivă sunt inadmisibile, în măsura în care este vorba de dovezi noi care nu au fost prezentate în cursul procedurii în fața OAPI, și că propunerea reclamantei de a prezenta dovezi suplimentare nu poate fi admisă.
Nevertheless, neither the parties nor the Court can be precluded from drawing on Community, national or international caselaw for the purposes of interpreting Community law.
Astfel, jurisprudența menționată la punctul 35 de mai sus nu are în vedere o asemenea posibilitate de a se referi la hotărâri naționale, din moment ce camera de recurs nu este criticată pentru că nu a luat în considerare elemente de fapt dintr-o anumită hotărâre națională, ci pentru că a încălcat o prevedere din Regulamentul nr.
That possibility of referring to national judgments is not covered by the caselaw referred to in paragraph 35 above, since it is not alleged that the Board of Appeal failed to take the factual aspects of a specific national judgment into account but that it infringed a provision of Regulation No 40/94 and the caselaw is cited in support of that plea (Case T-277/04 Vitakraft-Werke Wührmann v OHIM — Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT) [2006] ECR II-2211, paragraph 71).
40/94 și că a invocat jurisprudența în sprijinul acestui motiv [Hotărârea Tribunalului din 12 iulie 2006, Vitakraft-Werke Wührmann/OAPI — Johnson’s Veterinary Products (VITACOAT), T-277/04, Rec., p. II-2211, punctul 71].
Any account to be taken by the Court of the judgment of the Tribunal Superior de Justicia de Madrid reproduced in annex 4 to the application therefore depends on the reason for which the applicant invokes that judgment.
Luarea în considerare de către Tribunal a hotărârii pronunțate de Tribunal Superior de Justicia de Madrid prezentate în anexa 4 la cererea introductivă este, așadar, condiționată de motivul pentru care această hotărâre este invocată de reclamantă.
Consequently, whether the Court is able to take that judgment into account will be examined during the detailed analysis of the plea in connection with which that judgment is invoked.
Prin urmare, posibilitatea Tribunalului de a o lua în considerare va fi analizată în cadrul examinării fondului motivului în cadrul căruia este invocată această hotărâre.
The first plea: infringement of the obligation to examine the evidence submitted for the first time before the Board of Appeal
Cu privire la primul motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de examinare a dovezilor prezentate pentru prima dată în fața camerei de recurs
The applicant points out that the evidence produced for the first time before the Board of Appeal was admissible and that the judgment in OHIM v Kaul, cited in paragraph 27 above, confirms that it is possible to submit facts and evidence for the first time at the stage of the appeal before OHIM.
Reclamanta arată că dovezile prezentate pentru prima dată în fața camerei de recurs erau admisibile și că Hotărârea OAPI/Kaul, punctul 27 de mai sus, confirmă posibilitatea de a prezenta fapte și dovezi pentru prima dată în etapa recursului în fața OAPI.
In addition, according to that judgment, the dismissal of an action cannot be founded solely on the ground that the
În plus, potrivit acestei hotărâri, respingerea unui recurs nu ar putea să se întemeieze exclusiv pe motivul că nu mai puteau fi prezentate fapte și dovezi în fața camerei de
The application to the present case of the approach upheld in that judgment should lead to the annulment of the contested decision.
Aplicarea în speță a soluției reținute în această hotărâre ar trebui să determine anularea deciziei atacate.
OHIM and the interveners contend that the Board of Appeal correctly concluded that the evidence produced by the applicant for the first time with its statement of the grounds of appeal was inadmissible.
OAPI și intervenienții susțin că în mod corect camera de recurs a concluzionat că dovezile prezentate de reclamantă pentru prima dată împreună cu memoriul privind motivele de recurs erau inadmisibile.
They also submit that OHIM v Kaul, cited in paragraph 27 above, is irrelevant to the present case, since the nature of the evidence at issue is different.
Aceștia arată de asemenea că Hotărârea OAPI/Kaul, punctul 27 de mai sus, nu este relevantă în speță, natura dovezilor în cauză fiind diferită.
By its first plea, the applicant alleges, essentially, that the Board of Appeal infringed Article 74(2) of Regulation No 40/94.
Prin intermediul primului motiv, reclamanta pretinde că, în esență, camera de recurs a încălcat articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94.
It follows that, as a general rule and unless otherwise specified, the submission of facts and evidence by the parties remains possible after the passing of the time-limits to which such submission is subject under the provisions of Regulation No 40/94 and that OHIM is in no way prohibited from taking account of facts and evidence which are submitted or produced late.
Rezultă că, de regulă și cu excepția unor dispoziții contrare, prezentarea faptelor și a dovezilor de către părți rămâne posibilă după expirarea termenelor de care este condiționată o asemenea prezentare în temeiul prevederilor Regulamentului nr. 40/94 și că nu este interzis sub nicio formă ca OAPI să țină cont de faptele și de dovezile invocate sau prezentate tardiv.
However, a party has no unconditional right to have such facts and evidence submitted out of time taken into consideration by OHIM.
Cu toate acestea, invocarea sau prezentarea tardivă a faptelor și a dovezilor nu este de natură a conferi părții care procedează astfel un drept necondiționat ca respectivele fapte sau dovezi să fie luate în considerare de către OAPI.
In stating that the latter ‘may’, in such a case, decide to disregard those facts and that evidence, Article 74(2) of Regulation No 40/94 grants OHIM a wide discretion to decide, while giving reasons for its decision in that regard, whether or not to take such information into account (OHIM v Kaul, cited in paragraph 27 above, paragraphs 42 and 43).
Precizând că acesta din urmă „poate” să hotărască, într-o asemenea situație, să nu țină seama de respectivele fapte și dovezi, articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 învestește OAPI cu o largă putere de apreciere în a hotărî, motivându-și decizia sub acest aspect, dacă este sau nu este necesar să ia în considerare aceste elemente (Hotărârea OAPI/Kaul, punctul 27 de mai sus, punctele 42 și 43).
Where OHIM is called upon to give judgment in the context of opposition proceedings, taking facts or evidence submitted out of time into account is particularly likely to be justified where OHIM considers, first, that the material which has been produced late is, on the face of it, likely to be relevant to the outcome of the opposition brought before it and, second, that the stage of the proceedings at which that late submission takes place and the circumstances surrounding it do not argue against such matters being taken into account (OHIM v Kaul, cited in paragraph 27 above, paragraph 44).
Luarea în considerare de către OAPI a faptelor și a dovezilor prezentate tardiv, atunci când este chemat să se pronunțe în cadrul unei proceduri de opoziție, se poate justifica în special în cazul în care acesta consideră că, pe de o parte, elementele prezentate tardiv sunt, la prima vedere, de natură a avea o reală pertinență în ceea ce privește soluționarea opoziției cu care este sesizat și că, pe de altă parte, stadiul procedurii în care are loc această prezentare tardivă și circumstanțele care o încadrează nu se opun acestei luări în considerare (Hotărârea OAPI/Kaul, punctul 27 de mai sus, punctul 44).
It follows that, contrary to what the applicant submits, the Board of Appeal was not required to take into consideration the evidence produced for the first time before it.
Rezultă că, spre deosebire de ceea ce susține reclamanta, camera de recurs nu era obligată să ia în considerare elementele prezentate pentru prima dată în fața sa.
It is, however, necessary to determine whether, in refusing to take that evidence into consideration, the Board of Appeal did not infringe Article 74(2) of Regulation No 40/94 by considering itself to have no discretion in that regard.
Trebuie totuși să se verifice dacă, prin faptul că a refuzat să ia în considerare aceste elemente, camera de recurs a încălcat articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 considerând că nu are nicio marjă de apreciere în această privință.
Contrary to what OHIM and the interveners maintain, there is no need, in principle, to restrict the application of the principles set out in paragraphs 40 to 42 above on the basis of the nature of the facts and evidence in question, since no such restriction is provided for in Article 74(2) of Regulation No 40/94.
Întradevăr, spre deosebire de ceea ce susțin OAPI și intervenienții, în principiu nu este necesar să se limiteze aplicarea principiilor menționate la punctele 40-42 de mai sus în funcție de natura faptelor și a dovezilor în cauză, o astfel de limitare nefiind prevăzută la articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94.
The nature of the facts and evidence at issue is, nevertheless, a factor which OHIM may take into account when exercising the discretion granted to it under that article.
Cu toate acestea, natura faptelor și a dovezilor în cauză este un element care poate fi luat în considerare în cadrul exercitării de către OAPI a puterii de apreciere care îi este conferită de acest articol.
In the present case, the Board of Appeal stated in paragraph 27 of the contested decision that it was in accordance with the practice of the Boards of Appeal to consider as inadmissible documents included for the first time with the statement of the grounds of appeal.
În speță, camera de recurs a arătat la punctul 27 din decizia atacată că este conform practicii camerelor de recurs să se considere drept inadmisibile documentele atașate pentru prima dată la memoriul privind motivele de recurs.
It added that such documents should have been submitted to the Opposition Division within the relevant deadline and that a party could not validly avail itself of the appeal in order to introduce, inter alia, new evidence not submitted in due time.
Aceasta a adăugat că astfel de documente ar fi trebuit să fie prezentate la divizia de opoziție în termenul stabilit și că o parte nu putea să profite în mod valabil de un recurs pentru a introduce, în special, elemente noi de probă care nu au fost prezentate în termenul stabilit.
It referred, in this connection, to two earlier decisions of Boards of Appeal of OHIM and to Case T-388/00 Institut für Lernsysteme v OHIM — Educational Services (ELS) [2002] ECR II-4301.
În această privință, camera de recurs sa referit la două decizii anterioare ale camerelor de recurs ale OAPI, precum și la Hotărârea Tribunalului din 23 octombrie 2002, Institut für Lernsysteme/OAPI — Educational Services (ELS) (T-388/00, Rec., p. II-4301).
Thus, in order to conclude that the documents produced for the first time before it were inadmissible, the Board of Appeal relied on the fact that the applicant had already been granted the opportunity to produce all of the documents at issue before
Astfel, pentru a stabili inadmisibilitatea documentelor prezentate pentru prima dată în fața sa, camera de recurs sa întemeiat pe faptul că reclamantei îi fusese acordată deja posibilitatea de a prezenta toate documentele în cauză în fața diviziei de opoziție.
It thus implicitly took the view that the circumstances in which the documents at issue had been produced precluded their being taken into account.
Aceasta a considerat, așadar, în mod implicit că circumstanțele în care documentele în cauză erau prezentate nu permiteau ca acestea să fie luate în considerare.
Furthermore, it is evident from the case-file that the period given to the applicant to produce the documents at issue before the Opposition Division had been extended and that the applicant had not in any way contended that it had not been in a position to produce the relevant documents before the Opposition Division when it granted the applicant additional time for that purpose.
Reiese de altfel din dosar că termenul care îi fusese acordat reclamantei pentru prezentarea documentelor respective în fața diviziei de opoziție făcuse obiectul unei prelungiri și că reclamanta nu a contestat în niciun fel că nu fusese în măsură să prezinte documentele respective în fața diviziei de opoziție atunci când aceasta din urmă ia acordat un termen suplimentar în acest scop.
The contested decision therefore shows that the Board of Appeal did not hold on principle that the documents produced by the applicant for the first time before it were inadmissible, but that it took into account the facts of the case and gave grounds for its decision on that issue.
Prin urmare, potrivit deciziei atacate, camera de recurs nu a considerat de principiu că documentele prezentate de reclamantă pentru prima dată în fața sa erau inadmisibile, ci că a luat în considerare circumstanțele din speță și și-a motivat decizia cu privire la acest aspect.
Admittedly, the list of those grounds is brief and the factors referred to by the Board of Appeal do not expressly correspond to those referred to by the Court of Justice in OHIM v Kaul, cited in paragraph 27 above.
Desigur, această motivare este succintă, iar elementele la care se referă camera de recurs nu corespund în mod expres cu acelea menționate de Curte în Hotărârea OAPI/Kaul, punctul 27 de mai sus.
However, that does not justify the conclusion that the Board of Appeal infringed Article 74(2) of Regulation No 40/94.
Totuși, acest fapt nu permite să se concluzioneze în sensul încălcării articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul nr.
According to OHIM v Kaul, cited in paragraph 27 above (see, in this connection, paragraphs 42 and 43), it is an essential requirement that the Board of Appeal should not consider itself to be unable to take into account facts and evidence which are submitted for the first time before it.
Pe de o parte, Hotărârea OAPI/Kaul, punctul 27 de mai sus (a se vedea în acest sens punctele 42 și 43), impune camerei de recurs, drept cerință esențială, să nu se considere în imposibilitate de a ține cont de faptele și de dovezile prezentate pentru prima dată în fața sa.
However, as shown in paragraphs 44 and 45 above, that was not the case here.
Or, astfel cum sa arătat la punctele 44 și 45 de mai sus, în speță situația nu a fost aceasta.
The factors which the Court of Justice identified as those which may justify taking into account facts or evidence submitted out of time are given only by way of example, as the term ‘particularly’ (see paragraph 42 above) indicates.
Pe de altă parte, elementele pe care Curtea le-a identificat drept susceptibile de a justifica luarea în considerare de către camera de recurs a faptelor și a dovezilor prezentate tardiv au doar caracter de exemplu, astfel cum indică expresia „în special” (a se vedea punctul 42 de mai sus).
The reference in the present case to factors which are not identical to those referred to by the Court of Justice in that judgment cannot therefore be regarded as constituting a failure to state reasons within the terms of that judgment.
În speță, referirea la elemente care nu sunt identice cu cele indicate de Curte în această hotărâre nu poate constitui, așadar, o lipsă de motivare în sensul acestei hotărâri.
That applies all the more so since the Court of Justice expressly ruled only as to factors which might warrant taking account of facts and evidence submitted out of time, even though, as noted in paragraph 41 above, Article 74(2) of Regulation No 40/94 also allows such facts and evidence to be rejected, depending on the circumstances.
Aceasta cu atât mai mult cu cât Curtea sa pronunțat în mod expres numai cu privire la elemente care ar putea permite să se justifice luarea în considerare a faptelor și a dovezilor prezentate tardiv, cu toate că, astfel cum sa constatat la punctul 41 de mai sus, articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 permite de asemenea, dacă este cazul, respingerea unor astfel de fapte și de dovezi.
It follows that the Board of Appeal did not dismiss the action brought before it by the applicant solely on the ground that that party had submitted facts and evidence out of time and that it did not take the view that it had no discretion to take account of
Prin urmare, camera de recurs nu a respins recursul cu care a fost sesizată de către reclamantă pentru unicul motiv că aceasta a prezentat tardiv fapte și dovezi. În plus, camera de recurs nu a considerat că nu dispune de nicio putere de apreciere în ceea
) the documents produced by the applicant for the first time before it.
) ce privește posibilitatea de a lua în considerare documentele prezentate de reclamantă pentru prima dată în fața sa.
On the contrary, it exercised the broad discretion conferred upon it by Article 74(2) of Regulation No 40/94, in so far as it was only after having analysed the facts of the case and the position in law that it decided to reject as inadmissible the documents at issue.
Dimpotrivă, aceasta și-a exercitat puterea de apreciere semnificativă care îi este acordată de articolul 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94, în măsura în care a hotărât să înlăture ca inadmisibile documentele în cauză numai după ce a examinat circumstanțele din speță și cadrul juridic.
In the absence of any manifest error of assessment by the Board of Appeal in this respect, it has not been established that Article 74(2) of Regulation No 40/94 was infringed.
În lipsa oricărei erori vădite de apreciere a camerei de recurs în această privință, nu se poate stabili încălcarea articolului 74 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94.
Consequently, the first plea must be rejected as unfounded.
Prin urmare, primul motiv trebuie respins ca neîntemeiat.
The second plea, relating to errors committed by OHIM as regards the assessment of the evidence of the existence of some of the earlier rights
Cu privire la al doilea motiv, întemeiat pe erorile comise de OAPI în ceea ce privește aprecierea dovezilor existenței anumitor drepturi anterioare
The Opposition Division and the Board of Appeal, by then ignoring those rights as the basis of the opposition, are therefore following a contradictory line of reasoning.
Prin faptul că au ignorat ulterior aceste drepturi ca temei al opoziției, divizia de opoziție și camera de recurs ar urma așadar un raționament contradictoriu.
Secondly, it points out that, in contravention of Rule 20(2) of the version of Regulation No 2868/95 applicable to the facts, OHIM did not call upon it to produce the missing translations relating to registrations Nos 2 163 613 and 2 163 616. OHIM’s
În continuare, reclamanta arată că OAPI nu ia solicitat să prezinte traducerile care lipseau cu privire la înregistrările nr.
Lastly, the applicant maintains that the interveners themselves, by comparing Spanish registration No 2 163 616 to the trade mark for which registration was sought, recognised the validity of that registration.
În sfârșit, reclamanta susține că intervenienții înșiși, prin faptul că au comparat înregistrarea spaniolă nr.
The same is true regarding the applicant’s wellknown marks.
Situația ar fi aceeași în ceea ce privește mărcile notoriu cunoscute ale reclamantei.
The evidence furnished to the Opposition Division, supplemented by that submitted to the Board of Appeal, was sufficient to prove the existence of wellknown marks for the purpose of Article 8(2)(c) of Regulation No 40/94.
Dovezile aduse în fața diviziei de opoziție, completate cu cele prezentate în fața camerei de recurs, ar fi suficiente pentru a demonstra existența unor mărci notoriu cunoscute în sensul articolului 8 alineatul (2) litera (c) din Regulamentul nr. 40/94.