natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Consequently, the proposal for definitive measures is based on an infringement of Article 2(7)(c) of the basic regulation.
În consecință, propunerea măsurilor definitive ar fi întemeiată pe o încălcare a articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază.
That infringement also invalidates the contested regulation.
Această nelegalitate ar afecta de asemenea regulamentul atacat.
The Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it dispute the merits of this plea.
Consiliul și intervenientele în susținerea concluziilor sale contestă temeinicia acestui motiv.
First, it is appropriate to ascertain whether the Commission reversed its proposal contained in the final disclosure document of 20 February 2007 on the ground that it was not permitted to reassess old facts.
În primul rând, trebuie verificat în ce măsură Comisia a revenit asupra poziției conținute în informarea finală din 20 februarie 2007 pentru motivul că îi era interzis să reevalueze fapte vechi.
In that regard, it should be pointed out first of all that, in recitals 12 to 14 in the preamble to the contested regulation, the Council stated:
În această privință, trebuie arătat, mai întâi, că, în considerentele (12)-(14) ale regulamentului atacat, Consiliul a reținut următoarele:
‘(12) Following the imposition of provisional measures, one Chinese cooperating exporting producer claimed that it should have been granted MET.
„(12) În urma impunerii măsurilor provizorii, un producător exportator cooperant din RPC a susținut că ar fi trebuit să i se acorde statutul de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață.
The company reiterated that the accounting practices set out in recital 25 of the provisional Regulation, which led to the rejection of MET of five Chinese exporting producers (three were rejected only for this reason), were not sufficiently material to affect the reliability of the accounts, which were in fact complete, and do not impact on the determination of the dumping margin.
Societatea a repetat faptul că practicile de contabilitate prevăzute la considerentul 25 din regulamentul provizoriu care au dus la respingerea statutului de societate care funcționează conform principiilor economiei de piață în cazul a cinci producători exportatori din RPC (trei fiind respinși numai din acest motiv), nu au fost suficient de relevante astfel încât să afecteze fiabilitatea conturilor, care erau, de altfel, încheiate, și nu au niciun impact asupra stabilirii marjei de dumping.
(13) In this respect, it is noted that the aforesaid accounting practices used by the company were found during the on-the-spot verification visit to be in clear breach of the International Accounting Standards (IAS), namely IAS No 1, and could not be considered immaterial.
(13) În acest sens, sa constatat că practicile de contabilitate menționate mai sus, practicate de societate, detectate cu ocazia inspecției efectuate la fața locului, nu erau conforme cu standardele [IAS], în special [standardul] IAS nr. 1, și că nu puteau fi considerate nesemnificative.
No new evidence which could alter the findings set out in recital 25 of the provisional regulation was submitted.
Nu a fost prezentat niciun element de probă nou susceptibil să modifice constatările expuse la considerentul 25 din regulamentul provizoriu.
(14) In the absence of any other relevant and substantiated comment, recitals 15 to 28 of the provisional regulation are hereby confirmed.’
(14) În absența oricăror alte observații relevante și justificate, se confirmă prin prezenta considerentele 15-28 din regulamentul provizoriu.”
It follows from the foregoing that in the contested regulation the reason for the refusal to alter the MET determination made in the provisional regulation was not the prohibition on the reassessment of old facts contained in the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation, but rather the fact that the applicant’s accounts were not in line with the IAS and the absence of any new evidence likely to affect that finding.
Rezultă din cele ce precedă că, în regulamentul atacat, refuzul de a modifica determinarea statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață, operată în regulamentul provizoriu, nu era motivată de obstacolul din calea reevaluării faptelor vechi creat prin articolul 2 alineatul (7) litera (c) ultima teză din regulamentul de bază, ci de neconformitatea contabilității reclamantei cu normele IAS și de lipsa elementelor noi susceptibile să afecteze această apreciere.
The refusal therefore arose from application of the substantive criteria of the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of that regulation.
În consecință, acest refuz provenea dintr-o aplicare a criteriilor materiale din articolul 2 alineatul (7) litera (c) primul paragraf a doua liniuță din acest regulament.
Nor is it clear from the revised final general disclosure document and the revised specific disclosure document that the reason for the Commission’s refusal to grant the applicant MET was the prohibition on reassessment of old facts, since the Commission’s arguments on that point related only to the fact that the applicant’s accounting practices were not in line with the IAS.
În continuare, trebuie să se constate că nu reiese nici din documentul de informare finală generală revizuit și din cel de informare specifică revizuit că refuzul Comisiei de a propune acordarea reclamantei a statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață era motivat de interdicția de a reevalua faptele vechi, argumentele Comisiei fiind, cu privire la acest punct, întemeiate exclusiv pe neconformitatea practicilor contabile ale reclamantei cu standardele IAS.
The only document in which the Commission states that the caselaw concerning the MET determination does not permit a reassessment of old facts is, as the applicant itself states, the Commission’s letter of 4 April 2007.
Singurul document în care Comisia arată că jurisprudența privind determinarea statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață nu autorizează reevaluarea faptelor vechi este, după cum arată însăși reclamanta, scrisoarea Comisiei din 4 aprilie 2007.
In that letter the Commission states in particular:
Întradevăr, în această scrisoare, Comisia arată în special:
‘Your client with its submission of 2 April 2007 continues to repeat the same arguments, already submitted before the Definitive Disclosure, on the accounting discrepancies and their compliance or not with IAS but as you are well aware jurisprudence in the assessment of MET claims does not allow a reassessment of old facts.’
„În observațiile din 2 aprilie 2007, clientul dumneavoastră continuă să repete aceleași argumente, prezentate deja înainte de informarea finală, cu privire la anomaliile contabile și conformitatea sau neconformitatea acestora cu standardele IAS, dar astfel cum bine știți, jurisprudența privind aprecierea cererilor de acordare a statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață nu permite reevaluarea faptelor vechi.”
As is clear from that letter, the Commission was referring to the caselaw prohibiting the reassessment of old facts for the purposes of rejecting arguments which the applicant had put forward before the final disclosure document was sent.
Astfel cum rezultă din această scrisoare, Comisia sa referit la jurisprudența care interzice reevaluarea faptelor vechi pentru a respinge argumente pe care reclamanta le prezentase deja înainte de comunicarea informării finale.
In reply to a question put by the Court during the hearing, the Commission stated, and was not contradicted by the applicant on this point, that the arguments to which that observation related were contained in the letter of 1 September 2006, sent by the applicant before the initial MET determination on 15 September 2006 and put into effect in the provisional regulation.
Ca răspuns la o întrebare a Tribunalului din timpul ședinței, Comisia a precizat, fără a fi contrazisă de reclamantă cu privire la acest punct, că argumentele vizate prin această observație erau cuprinse în scrisoarea din 1 septembrie 2006, trimisă de reclamantă anterior determinării inițiale a statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață, care datează din 15 septembrie 2006 și care a fost pusă în aplicare în regulamentul provizoriu.
It should be noted, however, that in its letter of 4 April 2007, the Commission based its refusal to grant MET on the ground that, in breach of the IAS, the applicant’s accounts disregarded the accrual basis of accounting, performed offsetting and grouped transactions together instead of representing them separately.
Cu toate acestea, trebuie observat că, în scrisoarea din 4 aprilie 2007, Comisia și-a întemeiat refuzul de recunoaștere a statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață pe faptul că, în mod contrar standardelor IAS, conturile reclamantei neglijau principiul contabilității de angajament, operau compensări și prezentau tranzacțiile împreună în loc să le enumere separat.
The Commission pointed out in that regard that the auditors had not commented on those points.
Comisia a arătat, în această privință, că auditurile realizate nu conduseseră la nicio observație cu privire la aceste puncte.
The Court of First Instance notes that the Commission also stated that the information on steel prices did not allow for a new assessment to be made of the shortcomings discovered in the applicant’s accounts.
Tribunalul observă că, de asemenea, Comisia a arătat că informațiile privind prețul oțelului nu permiteau o nouă apreciere a lacunelor constatate în conturile reclamantei.
It is therefore clear from that letter as a whole that the Commission’s observation that it was not permissible to reassess old facts is incidental, as the institution based its refusal to grant MET on an assessment of whether the applicant complied with the relevant substantive criteria.
Reiese astfel din ansamblul acestei scrisori că observația Comisiei privind imposibilitatea de a aprecia din nou faptele vechi este de natură incidentală, întrucât instituția își întemeiase refuzul de a propune acordarea statutului de întreprindere care funcționează în condiții de economie de piață pe o apreciere a îndeplinirii de către reclamantă a criteriilor materiale aplicabile.
It is clear therefore that the applicant’s assertion that the Commission based its arguments in this case on a prohibition on the reassessment of old facts has no basis in fact.
Trebuie, așadar, să se constate că susținerea reclamantei potrivit căreia Comisia s-ar fi întemeiat, în speță, pe o interdicție de reevaluare a faptelor vechi nu este susținută în fapt.
Since the first plea cannot be accepted on that ground, any discussion concerning the interpretation of the last sentence of Article 2(7)(c) of the basic regulation and of paragraph 44 of the judgment in Nanjing Metalink v Council is irrelevant.
Întrucât primul motiv nu putea să fie admis din această cauză, dezbaterea privind interpretarea ultimei teze a articolului 2 alineatul (7) litera (c) din regulamentul de bază și a punctului 44 din Hotărârea Nanjing Metalink/Consiliul, citată anterior, este, prin urmare, lipsită de relevanță.
Moreover, it should be pointed out that the applicant’s calling in question at the hearing of the decision-making process leading up to the Commission’s proposal and the assessment by the institutions of whether the company fulfilled the condition laid down in the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic regulation does not amount to putting forward a separate ground for annulment, since that ground would be new and hence inadmissible, as submitted by the Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it.
Pe de altă parte, trebuie precizat că punerea sub semnul întrebării de către reclamantă, în cadrul ședinței, a procesului decizional care a condus la propunerea Comisiei, precum și a aprecierii de către instituții a îndeplinirii de către întreprindere a condiției stabilite la articolul 2 alineatul (7) litera (c) primul paragraf a doua liniuță din regulamentul de bază nu poate servi drept motiv de anulare autonom, dat fiind că un astfel de motiv ar fi nou și, din această cauză, inadmisibil, după cum au susținut Consiliul și intervenientele în susținerea concluziilor sale.
As the applicant confirmed at the hearing, those arguments are intended merely to complete the background to the first plea.
Întradevăr, după cum a confirmat reclamanta în cursul ședinței, aceste argumente nu urmăresc decât să completeze fundalul primului motiv.
In addition, as regards the applicant’s argument that the Commission did not explain in what way its findings in the final general disclosure document are unfounded, it should be pointed out that, under the obligation laid down in Article 253 EC, the final act must state the reasons on which it was based only as regards all the elements of fact and of law that are relevant for the purposes of the findings made in it.
În plus, în legătură cu argumentul reclamantei potrivit căruia Comisia nu a explicat din ce cauză ar fi neîntemeiate concluziile sale din documentul de informare finală generală, trebuie arătat că, în temeiul obligației prevăzute la articolul 253 CE, actul final nu trebuie să fie motivat decât prin raportare la ansamblul elementelor de fapt și de drept relevante pentru aprecierea care este realizată.
The purpose of the obligation to state reasons is not to explain the way in which the institution’s position has evolved during the administrative procedure and is not therefore intended to justify any differences between the outcome reached in the final act in relation to a provisional position set out in the documents sent to interested parties during that procedure in order to enable them to submit their observations (see, to that effect, Case T-464/04 Impala v Commission [2006] ECR II-2289, paragraph 285).
Obligația de motivare nu are ca obiect explicarea evoluției poziției instituției în cursul procedurii administrative și nu este, așadar, destinată să justifice diferențele între soluția reținută în raport în cuprinsul actului final cu o poziție provizorie expusă în documentele comunicate părților interesate în cursul acestei proceduri cu scopul de a le permite să își prezinte observațiile (a se vedea în acest sens Hotărârea Tribunalului din 13 iulie 2006, Impala/Comisia, T-464/04, Rec., p. II-2289, punctul 285).
Nor, therefore, does that obligation require the institution to explain in what way a position envisaged at a particular stage in the administrative procedure may have been unfounded.
Prin urmare, această obligație nu impune instituției nici să explice din ce cauză o poziție avută în vedere într-un anumit stadiu al procedurii administrative era eventual neîntemeiată.
It should also be pointed out that the final disclosure document does not constitute an act adversely affecting a person concerned or conferring rights.
Trebuie arătat, în plus, că informarea finală nu constituie un act cauzator de prejudiciu sau care conferă drepturi.
As is clear from Article 20 of the basic regulation, the purpose of that document is disclosure, during the administrative procedure, of the essential facts and considerations on the basis of which the Commission intends to recommend the imposition of definitive measures, in order to inform all interested parties of the proposed guidelines and to obtain observations from them in that regard. As it is open to amendment in the light of the
După cum rezultă din articolul 20 din regulamentul de bază, acest document are ca funcție expunerea, în cursul procedurii administrative, a faptelor și a considerațiilor esențiale pe baza cărora Comisia intenționează să recomande instituirea de măsuri definitive cu scopul de a informa toate părțile interesate cu privire la orientările avute în vedere și de a primi observațiile lor în
Therefore, the fact that the statement of reasons of the contested regulation does not explain in what way the findings contained in the final general disclosure document of 20 February 2007 are unfounded and the fact, assuming it is established, that the Commission has provided no explanation in that regard, are not in themselves sufficient to render the contested regulation unlawful.
În consecință, împrejurarea că motivarea regulamentului atacat nu explică din ce cauză ar fi neîntemeiate concluziile cuprinse în documentul de informare generală finală din 20 februarie 2007 și faptul, presupunând că este stabilit, că nu au fost oferite explicații de către Comisie în această privință nu sunt de natură, prin ele însele, să determine nelegalitatea regulamentului atacat.
In the light of the foregoing, the first plea must be rejected.
Ținând seama de cele ce precedă, primul motiv trebuie să fie respins.
Second plea: infringement of the rights of the defence and of Article 20(5) of the basic regulation
Cu privire la al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare și a articolului 20 alineatul (5) din regulamentul de bază
The applicant states that it is clear from Article 20(4) and (5) of the basic regulation that the Commission must make final disclosure to interested parties of the essential facts and considerations on the basis of which it is intended to recommend the imposition of definitive measures not less than 10 days before submission to the Council of the proposal for definitive measures, in order to enable the parties to submit observations within that minimum period and the Commission to take them into consideration.
Reclamanta indică faptul că din articolul 20 alineatele (4) și (5) din regulamentul de bază rezultă obligația Comisiei de a comunica părților interesate informarea finală cu privire la faptele și la motivele principale pe baza cărora se urmărește să se recomande instituirea de măsuri definitive cu mai mult de zece zile înainte de transmiterea către Consiliu a propunerii de măsuri definitive pentru a permite părților să formuleze observații în acest termen minim și Comisiei să le ia în considerare.
The Commission submitted to the Council the proposal for definitive measures based on the revised final disclosure document barely six days after that document was sent to the applicant, without waiting until the ten-day timelimit laid down in Article 20(5) of the basic regulation had expired, and four days before the date set for the applicant to submit its observations.
Or, Comisia ar fi transmis Consiliului propunerea de măsuri definitive întemeiate pe informarea finală revizuită numai la șase zile după comunicarea acesteia din urmă reclamantei, fără să aștepte expirarea termenului de zece zile prevăzut la articolul 20 alineatul (5) din regulamentul de bază, și cu patru zile înainte de data stabilită pentru depunerea observațiilor de către reclamantă.
The Council and the parties granted leave to intervene in support of the forms of order sought by it deny that the applicant’s rights of defence have been infringed.
Consiliul și intervenientele în susținerea concluziilor sale contestă faptul că dreptul la apărare al reclamantei a fost încălcat.
After sending the applicant the revised general disclosure document, the Commission set it a timelimit of six days, subsequently extended to ten days, within which to submit its observations.
Întradevăr, după transmiterea documentului de informare finală generală revizuit, Comisia ar fi acordat reclamantei un termen de șase zile, extins apoi la zece zile, pentru a-și prezenta observațiile.
The timelimit of ten days provided for in Article 20(5) of the basic regulation was therefore met.
Termenul de zece zile prevăzut la articolul 20 alineatul (5) din regulamentul de bază ar fi fost, așadar, respectat.
The Council contends, moreover, that the timetable for submitting the Commission proposal to the Council is a procedural matter which is not covered by the requirements of Article 20(5) of the basic regulation.
Consiliul susține că, pe de altă parte, calendarul potrivit căruia se efectuează transmiterea propunerii Comisiei către Consiliu este o problemă de procedură care nu este reglementată de cerințele enunțate la articolul 20 alineatul (5) din regulamentul de bază.
The Commission was not therefore in breach of a procedural requirement.
Comisia nu ar fi încălcat, așadar, o obligație de procedură.
Furthermore, the applicant did not show that its observations were not considered by the Commission.
Pe de altă parte, reclamanta nu ar fi demonstrat că observațiile sale nu au fost examinate de către Comisie.
The Council states that the applicant was in a position to deal with questions relating to the shortcomings discovered in the accounts during verification visits, and it did so.
Consiliul arată că reclamanta a fost în măsură să abordeze problemele privind lacunele constatate în conturi cu ocazia vizitelor de verificare, ceea ce ar fi făcut.
It adds, with the support of the Italian Republic and the intervening companies, that the fact that the Commission proposal was submitted before the expiry of the timelimit set for receipt of the applicant’s observations does not prove that those observations were not taken into consideration, since the Commission was in a position to alter its proposal before it was adopted by the Council if it considered that was necessary.
Reclamanta adaugă, de asemenea, susținută de Republica Italiană și de societățile interveniente, că faptul că propunerea Comisiei fusese transmisă înainte de expirarea termenului stabilit pentru primirea observațiilor reclamantei nu dovedește că aceste observații nu au fost luate în considerare, întrucât Comisia era în măsură să își modifice propunerea înainte ca aceasta să fie adoptată de către Consiliu, dacă ar fi considerat necesar acest lucru.
Lastly, the Council, supported by the Italian Republic and the intervening companies, considers that the applicant does not specify what arguments it could have put forward that were not considered by the Commission.
În sfârșit, Consiliul, susținut de Republica Italiană și de societățile interveniente, consideră că reclamanta nu precizează argumentele pe care ar fi putut să le prezinte și care nu ar fi fost examinate de către Comisie.
The intervening companies state that, in its letter of 2 April 2007, the applicant merely repeats its earlier
Societățile interveniente precizează că, în scrisoarea din 2 aprilie 2007, reclamanta nu face decât să reitereze argumentele
They therefore consider that the applicant did not show that sending the proposal to the Council before the timelimit set had expired had any impact on its capacity to defend itself.
Acestea consideră, prin urmare, că reclamanta nu a demonstrat faptul că trimiterea propunerii către Consiliu înainte de expirarea termenului care ia fost acordat a avut un impact asupra capacității sale de a se apăra.
The Commission adds that in any event the applicant had the opportunity to put its views on the question of the shortcomings in its accounts and to prove that it met the criterion contained in the second indent of the first subparagraph of Article 2(7)(c) of the basic regulation.
Comisia adaugă că, în orice caz, reclamanta a avut posibilitatea de a se exprima cu privire la problema lipsurilor pe care le prezenta contabilitatea sa și de a dovedi că aceasta îndeplinea criteriile prevăzute la articolul 2 alineatul (7) litera (c) primul paragraf a doua liniuță din regulamentul de bază.
Its observations were considered and dismissed in the Commission’s letter of 15 September 2006, and that finding was subsequently confirmed in the provisional regulation and reiterated in the letter of 4 April 2007, and then further confirmed in the contested regulation.
Observațiile sale ar fi fost examinate și respinse în scrisoarea Comisiei din 15 septembrie 2006, această apreciere fiind ulterior confirmată prin regulamentul provizoriu, apoi reluată în scrisoarea din 4 aprilie 2007, pentru a fi din nou confirmată în regulamentul atacat.