natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By holding that the overriding public interest capable of justifying the disclosure of a document must, as a rule, be distinct from the principles of transparency, openness and of democracy or of the participation of citizens in the decisionmaking process which underlie Regulation No 1049/2001, unless the applicant adduces evidence to establish that, having regard to the specific facts of the case, the invocation of those same principles is so pressing that it overrides the need to protect the document requested, the Court of First Instance thus misinterpreted the last phrase of Article 4(2) of Regulation
Hotărând că interesul public superior susceptibil să justifice divulgarea unui document trebuie, în principiu, să fie distinct de principiile transparenței, deschiderii și democrației sau participării cetățenilor la procesul decizional care stau la baza Regulamentului nr. 1049/2001, cu excepția cazului în care reclamantul dovedește că, având în vedere împrejurările specifice ale speței, invocarea principiilor respective prezintă o astfel de importanță încât depășește necesitatea protecției documentului în litigiu, Tribunalul a dezvoltat, așadar, o interpretare inexactă a articolului 4 alineatul (2) ultima
44 — See paragraph 83 of the judgment under appeal.45 — See API v Commission, paragraph 54.
45 — A se vedea Hotărârea API/Comisia, citată anterior, punctul 54.
46 — Ibidem, paragraph 97.
46 — Ibidem, punctul 97.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL
[SUEDIA ȘI TURCO/CONSILIUL] teză din Regulamentul nr.
No 1049/2001 and, consequently, erred in law.
1049/2001 și, prin urmare, a săvârșit o eroare de drept.
demonstrated, the Court of First Instance misinterpreted the concept of an overriding public interest which would justify a derogation from the confidentiality of legal advice, it is neither necessary nor even possible to give an opinion on the merits of the plea raised by Mr Turco in that regard.
în care, astfel cum sa arătat, Tribunalul a interpretat în mod eronat noțiunea de interes public superior care ar justifica derogarea de la confidențialitatea consultanței juridice, nu este nici necesar, nici posibil să se pronunțe asupra temeiniciei motivului invocat de domnul Turco în această privință.
(b) The review of the balancing of public interests
b) Controlul punerii în balanță a intereselor publice
III — Judgment on the substance of the case
III — Apreciere cu privire la fondul cauzei
Mr Turco, supported by the Netherlands Government, also complains that the Court of First Instance did not grant his application for measures of organisation of pro -cedure to have the Council asked to submit the legal opinion in question to the Court of First Instance.
Domnul Turco, susținut de guvernul olandez, critică de asemenea Tribunalul că nu a admis cererea sa de măsuri de organizare a procedurii care urmărea să solicite Consiliului să transmită Tribunalului avizul juridic în discuție.
In so doing, that Court did not give itself an opportunity to review whether the Council had properly assessed the opposing public interests.
Procedând în acest fel, Tribunalul nu și-ar fi creat posibilitatea să controleze dacă Consiliul a evaluat în mod corect interesele publice existente.
It is, in fact, for that Court of First Instance to review the Council’s balancing of public interests which is required by the use of the exception on the ground of confidentiality in respect of legal advice, whilst leaving to that institution a wide discretion.
De fapt, este de competența Tribunalului să controleze punerea în balanță a intereselor publice impusă de jocul excepției de confidențialitate a consultanței juridice efectuată de instituția respectivă, lăsând acesteia din urmă o largă marjă de apreciere.
Effective judicial review will normally require the Court of First Instance to have become aware of the content of the legal advice in question, whilst keeping it confidential from the applicant, as permitted under Article 67(3) of its Rules of Procedure.
Un control judiciar efectiv va presupune în mod normal că Tribunalul a luat cunoștință de conținutul avizelor juridice în discuție, garantând în același timp confidențialitatea față de reclamant, astfel cum îi permite articolul 67 alineatul (3) din regulamentul său de procedură.
Moreover, for that purpose, the Court of First Instance generally calls on the institution concerned to produce the legal opinion in question.
În plus, în acest scop, Tribunalul obligă în general instituția respectivă să prezinte avizul juridic în discuție 47.
47 The usefulness of such a measure of organisation of procedure still, however, depends on an assessment to be carried out by the Court of First Instance in each case.
Utilitatea unei astfel de măsuri de organizare a procedurii depinde totuși de o apreciere care trebuie efectuată de Tribunal în fiecare cauză.
In the present case, since, as has been
În speță, în măsura
47 — See Mattila v Council and Commission, paragraph 18; Kuijer v Council, paragraph 21; and Franchet and Byk v Commission, paragraph 36.
47 — A se vedea Hotărârile citate anterior Mattila/Consiliul și Comisia, punctul 18, Kuijer/Consiliul, punctul 21, şi Franchet și Byk/Comisia, punctul 36.
Under Article 61 of the Statute of the Court, if the appeal is well founded, the Court of Justice may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits.
În conformitate cu articolul 61 din Statutul Curții de Justiție, în cazul în care recursul este întemeiat, Curtea poate să soluționeze ea însăși în mod definitiv litigiul, atunci când acesta este în stare de judecată.
That applies in the present case.
Aceasta este situația în speță.
It is apparent from the statement of reasons in the contested decision that the Council refused to disclose the legal opinion in question in the name of the overriding public interest relied on by Mr Turco because it took the view that the overriding public interest referred to in the last phrase of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 cannot be constituted by the public interest in transparency and in the openness of the decisionmaking process.
Astfel cum rezultă din motivarea deciziei atacate, Consiliul a refuzat să divulge avizul juridic în discuție în numele interesului public superior invocat de domnul Turco, deoarece a apreciat că interesul public superior prevăzut la articolul 4 alineatul (2) ultima teză din Regulamentul nr. 1049/2001 nu poate fi reprezentat de interesul public al transparenței și al deschiderii procesului decizional.
On the basis of that legally flawed analysis, the Council did not assess whether the public interest in transparency might not, in the present case, prevail over the need for protection which, as a rule, justifies the confidentiality of legal advice and, thus, justify the disclosure of the legal opinion requested.
Prin urmare, din cauza acestei analize eronate în drept, Consiliul nu a apreciat dacă interesul public al transparenței nu putea, în speță, să depășească necesitatea protecției care justifică în principiu confidențialitatea consultanței juridice și, în consecință, să justifice divulgarea avizului juridic solicitat.
Consequently, the plea in law raised by Mr Turco at first instance, according to which the Council did not examine the existence of the overriding public interest which he was invoking, is well founded.
Prin urmare, motivul invocat de domnul Turco în primă instanță, potrivit căruia Consiliul nu a verificat existența interesului public pe care la invocat, este întemeiat.
On those grounds, the contested decision refusing disclosure must be annulled.
Pentru aceste motive, decizia de refuz al divulgării în litigiu trebuie să fie anulată.
On the grounds set out above I suggest that the Court should:
Pentru motivele expuse mai sus, propunem Curții:
— set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council as being vitiated by a breach of Community law consisting in a misinterpretation and a misapplication of the last phrase of Article 4(2) of Regulation (EC) No 1049/2001 of the European Parliament and of the Council of 30 May 2001 regarding public access to European Parliament, Council and Commission documents;
— anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 23 noiembrie 2004, Turco/Consiliul (T-84/03), întrucât este viciată printr-o încălcare a dreptului comunitar, care constă într-o interpretare și într-o aplicare eronată a articolului 4 alineatul (2) ultima teză din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei;
— annul the decision of the Council of 19 December 2002 which refused Mr Maurizio Turco access to the opinion of its legal service on a proposal for a directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
— anularea Deciziei Consiliului din 19 decembrie 2002 prin care domnului Turco i sa refuzat accesul la avizul serviciului juridic referitor la propunerea de directivă de stabilire a standardelor minime pentru primirea de solicitanți de azil în statele membre.
SWEDEN AND TURCO v COUNCIL
SUEDIA ȘI TURCO/CONSILIUL
TWO APPEALS under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 31 January and 4 February 2005 respectively,
În cauzele conexate C-39/05 P și C-52/05 P, având ca obiect două recursuri formulate în temeiul articolului 56 din Statutul Curții de Justiție, introduse la 31 ianuarie și, respectiv, la 4 februarie 2005,
Kingdom of Sweden, represented by K. Wistrand and A. Falk, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg,
Regatul Suediei, reprezentat de doamnele K. Wistrand și A. Falk, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg,
Kingdom of the Netherlands, represented by H.G. Sevenster, C.M. Wissels and M. de Grave, acting as Agents, intervener on appeal,
Regatul Țărilor de Jos, reprezentat de doamnele H. G. Sevenster și C. M. Wissels, precum și de domnul M. de Grave, în calitate de agenți, intervenient în recurs,
Council of the European Union, represented by J.-C. Piris, M. Bauer and B. Driessen, acting as Agents, defendant at first instance,
Consiliul Uniunii Europene, reprezentat de domnii J.-C. Piris, M. Bauer și B. Driessen, în calitate de agenți, pârât în primă instanță,
Kingdom of Denmark, represented by B. Weis Fogh, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg,
Regatul Danemarcei, reprezentat de doamna B. Weis Fogh, în calitate de agent, cu domiciliul ales în Luxemburg,
Republic of Finland, represented by A. Guimaraes-Purokoski and J. Heliskoski, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg,
Republica Finlanda, reprezentată de doamna A. Guimaraes-Purokoski și de domnul J. Heliskoski, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by V. Jackson, S. Nwaokolo and T. Harris, acting as Agents, and J. Stratford, Barrister, with an address for service in Luxembourg,
Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, reprezentat de doamnele V. Jackson, S. Nwaokolo și T. Harris, în calitate de agenți, asistate de doamna J. Stratford, barrister, cu domiciliul ales în Luxemburg,
Commission of the European Communities, represented by M. Petite, C. Docksey and P. Aalto, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, interveners at first instance,
Comisia Comunităților Europene, reprezentată de domnii M. Petite, C. Docksey și P. Aalto, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg, interveniente în primă instanță,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, G. Arestis and U. Lõhmus, Presidents of Chambers, K. Schiemann (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský and J. Klučka, Judges,
CURTEA (Marea Cameră), compusă din domnul V. Skouris, președinte, domnii P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano, G. Arestis și U. Lõhmus, președinți de cameră, domnii K. Schiemann (raportor), A. Borg Barthet, M. Ilešič, J. Malenovský și J. Klučka, judecători, avocat general: domnul M. Poiares Maduro, grefier: domnul M.-A. Gaudissart, șef de unitate, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 26 septembrie 2007, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 29 noiembrie 2007, pronunță prezenta
By their appeals, the Kingdom of Sweden (Case C-39/05 P) and Mr Turco (Case C-52/05 P) seek to have set aside the judgment of the Court of First Instance of the European Communities of 23 November 2004 in Case T-84/03 Turco v Council [2004] ECR II-4061 (‘the judgment under appeal’), in so far as it dismissed the action for annulment brought by Mr Turco against the decision of the Council of the
Prin recursurile lor, Regatul Suediei (cauza C-39/05 P) și domnul Turco (cauza C-52/05 P) solicită anularea Hotărârii Tribunalului de Primă Instanță al Comunităților Europene din 23 noiembrie 2004, Turco/Consiliul (T-84/03, Rec., p. II-4061, denumită în continuare „hotărârea atacată”), în măsura în care acesta a respins acțiunea domnului Turco vizând anularea Deciziei Consiliului Uniunii
European Union of 19 December 2002 which refused him access to an opinion of the Council’s legal service concerning a proposal for a Council directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States (‘the contested decision’).
Europene din 19 decembrie 2002 prin care ia fost refuzat accesul la un aviz al Serviciului juridic al Consiliului referitor la o propunere de directivă a Consiliului de stabilire a standardelor minime pentru primirea de solicitanți de azil în statele membre (denumită în continuare „decizia în litigiu”).
The Kingdom of Sweden also requests that the Court itself give judgment in the matter by annulling the contested decision.
În plus, Regatul Suediei solicită Curții să hotărască ea însăși cu privire la această acțiune și să anuleze decizia în litigiu.
Article 255 EC gives, in particular, to any citizen of the European Union a right of access to European Parliament, Council and Commission documents, subject to the principles and the conditions defined by the Council on grounds of public or private interest.
Articolul 255 CE asigură, printre altele, oricărui cetățean al Uniunii Europene un drept de acces la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei Comunităților Europene, sub rezerva principiilor și condițiilor stabilite de Consiliu din motive de interes public sau privat.
Recitals 1 to 4, 6 and 11 in the preamble to that regulation are worded as follows:
Considerentele (1)-(4), (6) și (11) ale regulamentului respectiv sunt redactate după cum urmează:
‘(1) The second [paragraph] of Article 1 of the Treaty on European Union enshrines the concept of openness, stating that the Treaty marks a new stage in the process of creating an ever closer union among the peoples of Europe, in which decisions are taken as openly as possible and as closely as possible to the citizen.
„(1) Tratatul privind Uniunea Europeană consacră noțiunea de transparență în articolul 1 al doilea paragraf, în conformitate cu care tratatul marchează o nouă etapă în procesul de creare a unei uniuni din ce în ce mai strânse între popoarele Europei, în care deciziile sunt luate în modul cel mai transparent posibil și cât mai aproape posibil de cetățean.
(2) Openness enables citizens to participate more closely in the decisionmaking process and guarantees that the administration enjoys greater legitimacy and is more effective and more accountable to the citizen in a democratic system.
(2) Transparența permite asigurarea unei mai bune participări a cetățenilor la procesul de decizie, garantând o mai mare legitimitate, eficacitate și responsabilitate a administrației față de cetățeni întrun sistem democratic.
(3) The conclusions of the European Council meetings held at Birmingham, Edinburgh and Copenhagen stressed the need to introduce greater transparency into the work of the Union institutions.
(3) Concluziile reuniunilor Consiliului European de la Birmingham, Edinburgh și Copenhaga au subliniat necesitatea asigurării unei mai mari transparențe în activitatea instituțiilor Uniunii.
This Regulation consolidates the initiatives that the institutions have already taken with a view to improving the transparency of the decisionmaking process.
Prezentul regulament întărește inițiativele deja avute de instituții în vederea îmbunătățirii transparenței procesului decizional.
(6) Wider access should be granted to documents in cases where the institutions are acting in their legislative capacity, including under delegated powers, while at the same time preserving the effectiveness of the institutions’ decisionmaking process.
(6) Ar trebui autorizat un acces mai larg la documente în cazurile în care instituțiile acționează în calitate de legiuitor, inclusiv în cazul delegării atribuțiilor, păstrându-se totodată eficacitatea procesului decizional la nivelul instituțiilor.
The institutions should be entitled to protect their internal con -sultations and deliberations where necessary to safeguard their ability to carry out their tasks …’
Ar trebui să li se permită instituțiilor să-și protejeze consultările și deliberările interne, în cazul în care este necesar pentru păstrarea capacității lor de a-și îndeplini misiunile […].”
Under the heading ‘Purpose’, Article 1(a) of Regulation No 1049/2001 states that the purpose of that regulation is ‘to define the principles, conditions and limits on grounds of public or private interest governing the right of access to European Parliament, Council and Commission (hereinafter referred to as “the institutions”) documents provided for in Article 255 of the EC Treaty in such a way as to ensure the widest possible access to documents’.
Articolul 1 litera (a) din Regulamentul nr. 1049/2001, intitulat „Obiectul”, prevede că regulamentul urmărește „definirea principiilor, a condițiilor și a limitelor, întemeiate pe rațiuni de interes public sau privat, care cârmuiesc dreptul de acces la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (denumite în continuare «instituții»), prevăzut la articolul 255 din Tratatul CE în vederea garantării unui acces cât mai larg la documente”.
Under the heading ‘Beneficiaries and scope’, Article 2(1) of Regulation No 1049/2001 grants any citizen of the Union, and any natural or legal person residing or having its registered office in a Member State, a right of access to documents of the institutions, ‘subject to the principles, conditions and limits defined in this Regulation’.
Articolul 2 alineatul (1) din același regulament, intitulat „Beneficiarii și domeniul de aplicare”, recunoaște oricărui cetățean al Uniunii și oricărei persoane fizice sau juridice având reședința sau sediul social întrun stat membru un drept de acces la documentele instituțiilor, „sub rezerva principiilor, condițiilor și limitelor definite în prezentul regulament”.
Article 4 of Regulation No 1049/2001, headed ‘Exceptions’, provides:
Articolul 4 din Regulamentul nr. 1049/2001, intitulat „Excepții”, prevede:
— court proceedings and legal advice,
— procedurilor judiciare și consultanței juridice;
… unless there is an overriding public interest in disclosure.
[…] cu excepția cazului în care un interes public superior justifică divulgarea conținutului documentului în cauză.
Access to a document containing opinions for internal use as part of deliberations and preliminary consultations within the institution concerned shall be refused even after the decision has been taken if disclosure of the document would seriously undermine the institution’s decisionmaking process, unless there is an overriding public interest in disclosure.
Accesul la un document conținând avize destinate uzului intern în cadrul deliberărilor și al consultărilor preliminare în cadrul instituției în cauză este refuzat chiar și după luarea deciziei, în cazul în care divulgarea conținutului acestuia ar aduce gravă atingere procesului decizional al acestei instituții, cu excepția cazului în care un interes public superior justifică divulgarea conținutului documentului în cauză.
The exceptions may apply for a maximum period of 30 years …’
Excepțiile se pot pune în aplicare în cursul unui termen de cel mult treizeci de ani. […]”
Article 12(2) of Regulation No 1049/2001 provides that documents drawn up or received in the course of procedures for the adoption of acts which are legally binding in or for the Member States, should, subject to Articles 4 and 9 of that regulation, be made directly accessible.
Articolul 12 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001 prevede că documentele întocmite sau primite în cadrul procedurilor de adoptare a actelor cu forță juridică obligatorie pe teritoriul statelor membre sau pentru acestea ar trebui să devină direct accesibile, sub rezerva articolelor 4 și 9 din același regulament.
On 22 October 2002 Mr Turco submitted a request to the Council for access to the documents appearing on the agenda of the ‘Justice and Home Affairs’ Council meeting which took place in Luxembourg on 14 and 15 October 2002, including, under document number 9077/02, an opinion of the Council’s legal service on a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
La 22 octombrie 2002, domnul Turco a solicitat Consiliului accesul la documentele care figurau pe ordinea de zi a reuniunii Consiliului „Justiție și afaceri interne” care a avut loc la Luxemburg la 14 și 15 octombrie 2002, printre care figura, cu nr. 9077/02, un aviz al Serviciului juridic al Consiliului referitor la o propunere de directivă a Consiliului privind stabilirea de standarde minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre.
The Council refused Mr Turco access to that opinion on 5 November 2002, on the basis of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
În ceea ce privește acest aviz, Consiliul ia refuzat accesul la acesta la 5 noiembrie 2002, întemeindu-se pe articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 1049/2001.
‘Document [No] 9077/02 is an opinion of the Council legal service concerning a proposal for a Council Directive laying down minimum standards for the reception of applicants for asylum in Member States.
„Documentul [nr.] 9077/02 este un aviz al Serviciului juridic al Consiliului referitor la o propunere de directivă a Consiliului privind stabilirea de standarde minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre.
Given its content, the release of this document could undermine the protection of internal legal advice to the Council as referred to in Article 4(2) of … Regulation [No 1049/2001].
Ținând seama de conținutul său, divulgarea acestui document ar putea aduce atingere protecției consultanței juridice interne a Consiliului, prevăzută la articolul 4 alineatul (2) din Regulamentul [nr. 1049/2001].
This exception covers the entire content of the document.
Această excepție acoperă întregul conținut al documentului.
Consequently, it is not possible to grant partial access pursuant to Article 4(6) of [that] Regulation.’
În consecință, nu este posibil să se acorde un acces parțial la acesta în temeiul articolului 4 alineatul (6) din [respectivul] regulament.”