natgillin/translations-raw huggingface dataset:
SFMI retained the international express delivery business, using Chronopost as an agent and service provider in the handling of its international dispatches in France (“SFMI-Chronopost”).
SFMI a continuat să desfășoare activitatea de curierat expres internațional, utilizând Chronopost drept agent și prestator de servicii pentru manipularea, în Franța, a trimiterilor poștale din această țară cu destinație internațională (denumită în continuare «SFMI-Chronopost»).
Syndicat français de l’express international (SFEI)… is a trade association established under French law, grouping together almost all the companies offering express delivery services competing with SFMI-Chronopost.
Syndicat français de l’express international (SFEI) […] este un sindicat profesio- nal de drept francez care regrupează cvasitotalitatea societăților prestatoare de servicii de curierat expres concurente ale SFMI-Chronopost.
On 21 December 1990 SFEI lodged a complaint with the Commission [of the European Communities] alleging principally that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to [SFMI-Chronopost] constituted State aid within the meaning of Article 92 of the EC Treaty (now, after amendment, Article 87 EC).
La 21 decembrie 1990, SFEI a adresat Comisiei [Comunităților Europene] o plângere în special pentru motivul că asistența logistică și comercială furnizată de La Poste în favoarea [SFMI-Chronopost] reprezenta ajutor de stat în sensul articolului 92 din Tratatul CE (devenit, după modificare, articolul 87 CE).
It alleged that the difference between the market price for the purchase of such services and the price actually paid by [SFMI-Chronopost] constituted State aid.
Diferența dintre prețul de piață pentru achiziționarea unor astfel de servicii și prețul plătit în mod efectiv de [SFMI-Chronopost] ar reprezenta ajutor de stat.
An economic study carried out by Braxton, a consultancy firm [‘Braxton’], at SFEI’s request, was appended to the complaint in order to demonstrate the value of the amount of aid during the period from 1986 to 1989.
În scopul de a evalua cuantumul ajutorului în perioada 1986-1989, la plângere sa anexat un studiu economic realizat de societatea de consultanță Braxton associés [denumită în continuare «Braxton»] la cererea SFEI.
By letter of 10 March 1992, the Commission notified SFEI of its decision to take no action on the complaint.
Prin scrisoarea din 10 martie 1992, Comisia a informat SFEI cu privire la clasarea plângerii acesteia.
The Court ruled that it was not necessary to proceed to judgment (order of 18 November 1992 in Case C-222/92 SFEI and Others v Commission, not published in the ECR) in the light of the Commission decision of 9 July 1992 to withdraw the decision of 10 March 1992.
În urma Deciziei Comisiei din 9 iulie 1992 de a revoca Decizia din 10 martie 1992, Curtea a statuat că nu era necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei (Ordonanța Curții din 18 noiembrie 1992, SFEI și alții/Comisia, C-222/92, nepublicată în Recueil).
At the Commission’s request, the French Republic provided information by letter of 21 January, by fax of 3 May and by letter of 18 June 1993.
La cererea Comisiei, Republica Franceză a transmis acesteia informații prin scrisoarea din 21 ianuarie, prin faxul din 3 mai și prin scrisoarea din 18 iunie 1993.
10 On 16 June 1993 SFEI and other undertakings brought an action before the Tribunal de commerce de Paris (Paris Commercial Court) against SFMI, Chronopost, La Poste and others.
10 La 16 iunie 1993, SFEI și alte întreprinderi au introdus la tribunal de commerce de Paris (Tribunalul Comercial din Paris) o acțiune împotriva SFMI, Chronopost, La Poste și alții.
A second study by Braxton was attached to the application, updating the information contained in the first study and evaluating the amount of the aid up to the end of 1991.
La această acțiune a fost anexat al doilea studiu efectuat de [Braxton], care actualiza datele conținute în primul studiu și extindea perioada de estimare a ajutorului până la sfârșitul anului 1991.
In a judgment of 5 January 1994, the Tribunal de commerce de Paris referred several questions to the Court of Justice for a preliminary ruling on the interpretation of Article 92 of the Treaty and Article 93 of the EC Treaty (now Article 88 EC), one of which sought clarification of the concept of State aid in the circumstances of the present case.
Prin Hotărârea din 5 ianuarie 1994, tribunal de commerce de Paris a adresat Curții mai multe întrebări preliminare cu privire la interpretarea articolului 92 din tratat și a articolului 93 din Tratatul CE (devenit articolul 88 CE), dintre care o întrebare privea noțiunea de ajutor de stat în împrejurările din prezenta cauză.
The French Government lodged, as an annex to its observations of 10 May 1994, an economic study by Ernst & Young. In Case C-39/94 SFEI and Others [1996] ECR I-3547 …, the Court ruled that “the provision of logistical and commercial assistance by a public undertaking to its subsidiaries, which are governed by private law and carry on an activity open to free competition, is capable of constituting State aid within the meaning of Article 92 of the Treaty if the remuneration received in return is less than that which would have been demanded under normal market conditions” (paragraph 62). 11 In the meantime, by a letter from the Commission dated 20 March 1996, the French Republic was notified of the initiation of the procedure under Article 93(2) of the EC Treaty.
Guvernul francez a depus la Curte, în anexa la observațiile sale din 10 mai 1994, un studiu economic realizat de societatea Ernst & Young. Prin Hotărârea din 11 iulie 1996, SFEI și alții (C-39/94, Rec., p. I-3547 […]), Curtea a declarat că «[f]urnizarea unei asistențe logistice și comerciale de către o întreprindere publică filialelor sale de drept privat care desfășoară o activitate deschisă liberei concurențe poate reprezenta ajutor de stat în sensul articolului 92 din tratat dacă remunerația primită în schimb este infe -rioară celei care ar fi putut fi solicitată în condiții normale de piață» (punctul 62). 11 Între timp, prin scrisoarea Comisiei din 20 martie 1996, Republica Franceză a fost informată cu privire la inițierea procedurii prevăzute la articolul 93 alineatul (2) din tratat.
On 30 May 1996 the French Republic sent the Commission its comments in this regard.
La 30 mai 1996, Republica Franceză a adresat Comisiei observațiile sale în această privință.
13 On 17 August 1996 SFEI submitted its observations to the Commission in response to that notice.
13 La 17 august 1996, SFEI a prezentat Comisiei observațiile sale ca răspuns la această comunicare.
It attached to its observations another economic study by Bain & Co. In addition, SFEI extended its complaint of 21 December 1990 to cover a number of additional points, including the use of La Poste’s brand image, privileged access to the air waves of Radio France, customs and tax privileges and La Poste’s investment in dispatching platforms. 14 The Commission passed SFEI’s comments to the French Republic in September 1996.
Acesta a anexat la observații un nou studiu economic, realizat de cabinetul Bain & Co. În plus, SFEI a extins conținutul plângerii sale din 21 decembrie 1990 la anumite elemente noi, în special în ceea ce privește utilizarea imaginii mărcii La Poste, accesul privilegiat la emisiunile difuzate de Radio France, privilegiile vamale și fiscale și investițiile efectuate de La Poste în platforme de mesagerie. 14 Comisia a transmis Republicii Franceze observațiile prezentate de SFEI în septembrie 1996.
In reply, the French Republic addressed a letter to the Commission, attaching to it an economic study by Deloitte Touche Tohmatsu, a consultancy company (the “Deloitte report”).
Drept răspuns, Republica Franceză a trimis Comisiei o scrisoare la care a anexat un studiu economic realizat de societatea de consultanță Deloitte Touche Tohmatsu (denumit în continuare «raportul Deloitte»).
18 On 1 October 1997 the Commission adopted [the contested decision] …’.
18 La 1 octombrie 1997, Comisia a adoptat decizia [în litigiu] […]”
The contested decision
Decizia în litigiu
According to paragraphs 19 to 23 of the judgment under appeal:
De la punctele 19-23 din hotărârea atacată rezultă următoarele:
‘19 In the contested decision, the Commission stated that it was necessary to distinguish between two sets of measures.
„19 În decizia [în litigiu], Comisia a constatat că trebuia făcută distincția între două categorii de măsuri.
The first set is the provision by La Poste of (i) logistical assistance, which consists in making available to SFMI-Chrono-post the use of the postal infrastructure for the collection, sorting, transport and delivery of its dispatches, and (ii) commercial assistance, which consists in SFMI-Chronopost’s access to La Poste’s customers and enjoyment of its goodwill. The
Prima categorie constă în furnizarea de către La Poste, pe de o parte, a unei asistențe logistice care constă în punerea infrastructurilor poștale la dispoziția SFMI-Chronopost pentru colectarea, sortarea, transportul și livrarea trimiterilor poștale și, pe de altă parte, a unei asistențe comerciale, și anume a accesului SFMI-Chronopost la clientela La Poste și a aportului fondului de
2008 — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P second set is made up of individual measures, such as privileged access to Radio France and tax and customs privileges.
Cea de a doua categorie constă în măsuri speciale, precum accesul privilegiat la Radio France și privilegiile fiscale și vamale.
20 The Commission considered that the relevant question was “whether the terms of the transaction between [La Poste] and SFMI-Chronopost [were] comparable to those of an equivalent transaction between a private parent company, which may very well be a monopoly (for instance, because of the ownership of exclusive rights), and its subsidiary”.
20 Comisia a considerat că problema relevantă era «dacă tranzacția între La Poste și SFMI-Chronopost [a avut loc] în condiții comparabile cu cele ale unei tranzacții echivalente între o societate-mamă privată, care se poate afla, întradevăr, în situația unui monopol (de exemplu, întrucât deține drepturi exclusive), și filiala acesteia».
According to the Commission, there was no financial advantage if the internal prices at which products and services were provided between companies belonging to the same group were “full-cost prices (total costs plus a mark-up to remunerate equity capital investment)”.
În opinia Comisiei, nu exista niciun avantaj fiscal dacă prețurile interne pentru produsele și serviciile schimbate între societățile care aparțin aceluiași grup erau «calculate pe baza costurilor complete (și anume, costurile totale plus remunerarea capitalurilor proprii)».
21 In this regard, the Commission noted that the payments made by SFMI-Chrono-post did not cover total costs over the first two years of operation, but covered all costs other than central and local offices’ overheads.
21 În această privință, Comisia a arătat că plățile efectuate de SFMI-Chronopost nu acopereau costurile totale pe durata primilor doi ani de funcționare, însă acopereau toate costurile, în afară de costurile aferente sediului și direcțiilor regionale.
It considered, first, that it was not abnormal that payments made by a new undertaking, that is to say, SFMI-Chronopost, covered only variable costs in the start-up period.
Aceasta a considerat, în primul rând, că nu era anormal ca, în perioada inițială, plățile efectuate de o nouă întreprindere, și anume de SFMI-Chronopost, să acopere numai costurile variabile.
Secondly, in the Commission’s opinion, the French Republic had been able to show that as from 1988 the remuneration paid by SFMI-Chronopost covered all the costs incurred by La Poste, plus a return on the equity capital invested by the latter.
În al doilea rând, tot în opinia Comisiei, Republica Franceză a putut demonstra că, începând cu 1988, remunerația plătită de SFMI-Chronopost acoperea toate costurile suportate de La Poste, precum și remunerarea capitalurilor proprii investite de aceasta din urmă.
Furthermore, the Commission calculated that the internal rate of return (“the IRR”) of La Poste’s investment as a shareholder was well in excess of the cost of the company’s equity in 1986, that is to say, the normal rate of return that a private investor would require under similar circumstances.
În plus, Comisia a calculat că nivelul de randament intern (denumit în continuare «NRI») al investițiilor realizate de La Poste în calitate de acționar depășeau din plin costul de capital al societății în 1986, și anume nivelul de randament normal pe care un investitor privat l-ar pretinde în împrejurări similare.
Consequently, La Poste provided logistical and commercial assistance to its subsidiary under normal business conditions and that assistance therefore did not constitute State aid.
În consecință, La Poste ar fi furnizat o asistență logistică și comercială filialei sale în condiții normale de piață, iar această asistență nu ar reprezenta, așadar, ajutor de stat.
22 With regard to the second category, that is to say, the various individual measures, the Commission considered that SFMI-Chronopost derived no advantage from the customs clearance procedure, stamp duty, payroll tax or the periods allowed for payment.
22 În ceea ce privește a doua categorie, și anume diversele măsuri speciale, Comisia a considerat că SFMI-Chronopost nu beneficia de niciun avantaj privind procedura de vămuire, taxa de timbru, impozitul pe salarii sau termenele de plată.
The use of La Poste’s vehicles as advertising media should,
Utilizarea vehiculelor La Poste drept suport publicitar trebuia considerată, în
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS in the opinion of the Commission, be regarded as normal commercial assistance between a parent company and its subsidiary, and SFMI-Chronopost enjoyed no preferential treatment for advertising on Radio France.
CHRONOPOST ȘI LA POSTE/UFEX ȘI ALŢII opinia Comisiei, asistență comercială normală între o societate-mamă și filiala acesteia, iar SFMI-Chronopost nu beneficia de niciun tratament preferențial pentru publicitate la Radio France.
The Commission also maintained that it had been able to establish that the commitments made by La Poste when the common operator was authorised by the Commission decision of 2 December 1991 did not constitute State aid.
De asemenea, Comisia ar fi putut considera că angajamentele asumate de La Poste în momentul autorizării întreprinderii comune prin Decizia Comisiei din 2 decembrie 1991 nu reprezentau ajutoare de stat.
23 In Article 1 of the contested decision, the Commission states as follows:
23 La articolul 1 din decizia [în litigiu], Comisia constată următoarele:
“The logistical and commercial assistance provided by [La Poste] to its subsidiary SFMI-Chronopost, the other financial transactions between those two com -panies, the relationship between SFMI-Chronopost and Radio France, the customs arrangements applicable to [La Poste] and SFMI-Chronopost, the system of payroll tax and stamp duty applicable to [La Poste] and its … investment in the dispatching platforms do not constitute State aid to SFMI-Chronopost”.’
«[A]sistența logistică și comercială furnizată de La Poste filialei sale SFMI-Chrono-post, celelalte tranzacții financiare între aceste două societăți, relația între SFMI-Chronopost și Radio France, regimul vamal aplicabil societăților La Poste și SFMI-Chronopost, sistemul de impozite pe salarii și taxa de timbru aplicabile La Poste și investiția realizată de aceasta […] în platforme de mesagerie nu reprezintă ajutoare de stat în favoarea SFMI-Chronopost.»”
The first proceedings before the Court of First Instance
Prima procedură în fața Tribunalului
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 30 December 1997, SFEI, now known as Union française de l’express (UFEX), and its three member companies, DHL International SA, Federal Express International (France) SNC and CRIE SA (‘UFEX and Others’), brought an action for annulment of the contested decision.
Prin cererea introductivă depusă la grefa Tribunalului la 30 decembrie 1997, SFEI, care a devenit Union française de l’express (UFEX), precum și trei societăți membre ale acestei uniuni, DHL International SA, Federal express international (France) SNC și CRIE SA (denumite în continuare „UFEX și alții”), au introdus o acțiune în anulare împotriva deciziei în litigiu.
Chronopost, La Poste and the French Republic intervened in support of the Commission.
Chronopost, La Poste și Republica Franceză au intervenit în susținerea Comisiei.
UFEX and Others relied on four pleas for annulment in support of their action, alleging infringement of the rights of the defence, in particular the right of access to the file; an inadequate statement of reasons; errors of fact and manifest errors of assessment; and error in applying the concept of State aid.
În susținerea acțiunii, UFEX și alții au invocat patru motive de anulare întemeiate pe încălcarea dreptului la apărare, în special a dreptului de acces la dosar, pe motivarea insuficientă, pe erori de fapt și, respectiv, pe erori vădite de apreciere, precum și pe încălcarea noțiunii de ajutor de stat.
The fourth plea was in two parts, alleging that the Commission misapplied the concept of State aid: first, in failing to take account of normal market conditions when analysing the remuneration for the assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost, and second, in holding that this concept did not cover various measures from which SFMI-Chronopost was alleged to have benefited.
Al patrulea motiv cuprindea două aspecte potrivit cărora Comisia nu ar fi respectat noțiunea de ajutor de stat, pe de o parte, întrucât nu a ținut seama de condițiile normale de piață în analiza remunerării asistenței furnizate de La Poste către SFMI-Chronopost și, pe de altă parte, întrucât a exclus din conținutul acestei noțiuni diverse măsuri de care ar fi beneficiat SFMI-Chronopost.
The Court of First Instance ruled on that action in a judgment of 14 December 2000 in Case T-613/97 Ufex and Others v Commission [2000] ECR II-4055.
Tribunalul sa pronunțat cu privire la această acțiune prin Hotărârea din 14 decembrie 2000, Ufex și alții/Comisia (T-613/97, Rec., p. II-4055).
The judgment in Ufex and Others v Commission
Hotărârea Ufex și alții/Comisia
In Ufex and Others v Commission, the Court of First Instance considered that the first part of the fourth plea was well founded.
Prin Hotărârea Ufex și alții/Comisia, citată anterior, Tribunalul a considerat că primul aspect al celui de al patrulea motiv era întemeiat.
In paragraph 79 of that judgment, the Court concluded:
La punctul 79 din această hotărâre, Tribunalul concluzionează:
‘79 The first article of the contested decision must therefore be annulled in so far as it finds that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary SFMI-Chronopost does not constitute State aid to SFMI-Chronopost, and it is not necessary to examine the second part of this plea or the other pleas in so far as they relate to the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost.
„79 În consecință, trebuie anulat articolul 1 din decizia [în litigiu] în măsura în care constată că asistența logistică și comercială furnizată de La Poste filialei sale SFMI-Chronopost nu reprezintă ajutoare de stat în favoarea SFMI-Chronopost, fără a fi necesară examinarea celui de al doilea aspect al acestui motiv sau celelalte motive în măsura în care acestea din urmă privesc asistența logistică și comercială furnizată de La Poste filialei sale SFMI-Chronopost.
In particular, it is not necessary to examine the second plea, in which the applicants allege that the statement of reasons for the contested decision regarding logistical and commercial assistance is inadequate.’
În special, nu trebuie examinat al doilea motiv prin care reclamantele susțin, în esență, că motivarea deciziei [în litigiu] privind asistența logistică și comercială este insuficientă.”
In the subsequent paragraphs of the judgment in Ufex and Others v Commission, the Court of First Instance therefore considered only the first plea, alleging infringement of the rights of defence of Ufex and Others, and the arguments expounded in connection with the third plea, relating to errors of fact and manifest errors of assessment, which were not indissociable from those already examined in connection with the fourth plea.
Prin urmare, la punctele următoare din Hotărârea Ufex și alții/Comisia, citată anterior, Tribunalul a examinat numai primul motiv referitor la pretinsa încălcare a dreptului la apărare cu privire la Ufex și alții, și argumentele dezvoltate în cadrul celui de al treilea motiv, referitor la erorile de fapt și la erorile vădite de apreciere, care erau diferite de cele examinate anterior în cadrul celui de al patrulea motiv.
In both cases, the allegations made by Ufex and Others were rejected.
În ambele cazuri, motivele formulate de Ufex și alții au fost respinse.
As a consequence, the Court of First Instance merely annulled Article 1 of the contested decision in so far as it finds that the logistical and commercial assistance provided by La Poste to its subsidiary, SFMI-Chronopost, does not constitute State aid to SFMI-Chronopost.
În consecință, Tribunalul sa limitat să anuleze articolul 1 din decizia în litigiu în măsura în care prin acesta se constată că asistența logistică și comercială furnizată de La Poste filialei sale SFMI-Chronopost nu reprezintă ajutor de stat în favoarea acesteia din urmă.
The appeals against the judgment in Ufex and Others v Commission
Recursul împotriva hotărârii Ufex și alții/Comisia
By applications lodged at the Court Registry on 19 and 23 February 2001 respectively, Chronopost, La Poste and the French Republic appealed against the judgment in Ufex and Others v Commission pursuant to Article 56 of the Statute of the Court of Justice of the European Communities.
Prin cererile introductive depuse la grefa Curții la 19 și, respectiv, la 23 februarie 2001, Chronopost, La Poste și Republica Franceză, în temeiul articolului 56 din Statutul CE al Curții de Justiție, au formulat recursuri împotriva Hotărârii Ufex și alții/Comisia, citată anterior.
Those appeals were joined.
Aceste recursuri au fost conexate.
By its judgment of 3 July 2003 in Joined Cases C-83/01 P, C-93/01 P and C-94/01 P Chronopost and Others v Ufex and Others [2003] ECR I-6993, the Court declared the first ground of appeal, alleging an infringement of Article 92(1) of the Treaty as a result of an incorrect interpretation by the Court of First Instance of the concept of normal market conditions, to be well founded.
Prin Hotărârea din 3 iulie 2003, Chronopost și alții/Ufex și alții (C-83/01 P, C-93/01 P și C-94/01 P, Rec., p. I-6993), Curtea a declarat că primul motiv al recursurilor privind încălcarea articolului 92 alineatul (1) din tratat, care decurge din interpretarea greșită dată de Tribunal noțiunii „condiții normale de piață”, este întemeiat.
According to paragraphs 32 to 41 of the judgment in Chronopost and Others v Ufex and Others:
De la punctele 32-41 din Hotărârea Chronopost și alții/Ufex și alții, citată anterior, reies următoarele:
‘32 … the Court of First Instance stated, in paragraph 75 of the judgment [in Ufex and Others v Commission], that the Commission should at least have checked that the payment received by La Poste was comparable to that demanded by a private holding company or a private group of undertakings not operating in a reserved sector.
„32 […] Tribunalul a indicat, la punctul 75 din Hotărârea [Ufex și alții/Comisia], că, cel puțin, Comisia ar fi trebuit să verifice dacă La Poste a primit o contraprestație comparabilă cu cea solicitată de o societate financiară privată sau de un grup privat de întreprinderi care nu își desfășoară activitatea întrun sector rezervat.