natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Now let us suppose that the inflation rate is again 1.5 % for that year.This is equivalent to saying that today the basket of goods will cost EUR 100, and next year it will cost EUR 101.50.
În trecut, o serie de studii economice au identificat o mică eroare (pozitivă) în măsurarea indicilor naţionali ai preţurilor de consum, avansând ipoteza că o rată a inflaţiei măsurate mai mică de, să zicem, o jumătate de punct procentual ar putea fi, de fapt, în concordanţă cu o situaţie de stabilitate „reală” a preţurilor.
If you buy a bond with a 4 % nominal interest rate for EUR 100, sell it after a year and get EUR 104, then buy a basket of goods for EUR 101.50, you will have EUR 2.50 left over.
Pentru zona euro (toate ţările UE care au adoptat euro ca monedă) nu sunt disponibile evaluări precise ale acestei erori de măsurare.
So, after factoring in inflation, your EUR 100 bond will
Cu toate acestea, există două motive pentru care se poate presupune că amploarea acestei posibile erori este relativ redusă.
Nominal and real variables As is explained above, in the case of inflation, a given amount of money can buy increasingly fewer goods.This is the same as saying that there is a fall in the value of money or a decrease in its purchasing power.
În primul rând, indicele armonizat al preţurilor de consum (IAPC) – comun tuturor ţărilor din zona euro – este un concept relativ nou.
This observation brings us on to another important economic issue: the difference between nominal and real variables.A nominal variable is one that is measured in current prices. Such variables
În al doilea rând, Eurostat, agenţia Comisiei Europene responsabilă de domeniul statistic la nivel european, a încercat să evite erorile de măsurare aferente IAPC prin stabilirea unor standarde statistice adecvate.
BOX 3.2: THE RELATIONSHIP BETWEEN EXPECTED INFLATION AND INTEREST RATES – THE SO-CALLED “FISHER EFFECT“ differ when actual or realised inflation differs from expected inflation.
CASETA 3.2 R E LA 0 IA DINTRE ANTICIPA 0 I I LE IN F LA 0 I ON I S T E / I RATELE DOBÂNZILOR – A / A-NUMIT U L „EFECT FISHER” rata reală ex post este i – p. Cele două rate ale dobânzii diferă atunci când inflaţia efectivă sau înregistrată diferă de inflaţia anticipată.
Clearly the nominal interest rate cannot take account of future realised inflation because this is not known when the nominal interest rate is set.The nominal interest rate can only take into account expected inflation.
În mod evident, rata nominală a dobânzii nu poate lua în considerare inflaţia înregistrată viitoare, deoarece aceasta nu este cunoscută în momentul calculării ratei nominale a dobânzii. Rata nominală a dobânzii poate ţine seama doar de anticipaţiile inflaţioniste.
Economists call the interest rate that the bank (or a normal bond) pays the nominal interest rate.The real interest rate is defined as the increase in the purchasing power achieved with this investment.
E c on o m i ^ t i i numesc rata dobânzii plătită de o bancă (sau aferentă unei obligaţiuni o b i ^ nu i t e ) rată nominală a dobânzii. Rata reală a dobânzii se de fi ne ^ t e ca o c r e ^ t e r ea puterii de cumpărare obţinută ca urmare a investiţiei respective.
If i denotes the nominal interest rate, r the real interest rate and p the rate of inflation, then the relationship between these three variables can be written as: 8 i = r*
Dacă i desemnează rata nominală a dobânzii, r rata reală a dobânzii, iar p rata inflaţiei, atunci relaţia dintre aceste trei variabile poate fi exprimată prin următoarea ecuaţie:8 i = r*
Expressed in this way, the equation is called the Fisher equation, after economist Irving Fisher (1867–1947).
Ecuaţia formulată astfel este denumită „ecuaţia Fisher”, după numele economistului Irving Fisher (1867–1947).
It basically shows that the nominal interest rate can change for two reasons, namely
Aceasta demonstrează, de fapt, că rata nominală a dobânzii se poate modifica din două motive, ^ i anume ca urmare a modificării ratei reale a dobânzii anticipate (r*) sau ca urmare a modificării ratei inflaţiei anticipate (pe). Mai
Following on from this, the real interest rate is the difference between the nominal interest rate and the rate of inflation.
Rezultă din aceasta că rata reală a dobânzii reprezintă diferenţa dintre rata nominală a dobânzii ^ i rata inflaţiei.
By rearranging this equation, it is easy to see that the nominal interest rate equals the sum of the real interest rate and the inflation rate: because the expected real interest rate (r*) changes or because the expected inflation rate (pe) changes.
Prin rearanjarea termenilor ecuaţiei se poate observa cu u ^ u r in ţ ă că rata nominală a dobânzii este egală cu suma dintre rata reală a dobânzii ^ i rata inflaţiei:
8 Note that this relationship is just an approximation, which is only reasonably accurate as long as r, i and p are relatively small.
8 Trebuie subliniat că această relaţie reprezintă doar o aproximare, care are un grad suficient de precizie atât timp cât r, i ^ i p iau valori relativ mici.
In fact, it can be demonstrated that 1 + r = (1 + i) x (1 + p) or r=i–p – r x p.
De fapt, se poate demonstra că 1 + r = (1 + i) x (1 + p i) sau r=i–p i – r x p i.
Of course, for low levels of r and p, the term r x p becomes negligible and, therefore, r=i–p is the approximation used.
Desigur, pentru valori mici ale r ^ i p i , termenul r x p i devine neglijabil ^ i , prin urmare, r=i–p i este aproximarea utilizată.
More precisely, the equation postulates that, given the ex ante real rate, the nominal interest rate i moves in parallel with changes in expected inflation pe.
i=r+p exact, ecuaţia postulează că, dată fiind rata reală ex ante, rata nominală a dobânzii i evoluează în paralel cu variaţiile inflaţiei anticipate pe.
This one-for-one relationship between the expected inflation rate and the nominal interest rate is called the “Fisher effect”, i.e. where higher inflation leads to higher nominal interest rates.
Această relaţie proporţională între anticipaţiile inflaţioniste ^ i rata nominală a dobânzii se nu m e ^ t e „efectul Fisher”, care se manifestă atunci când c r e ^ t e r ea inflaţiei conduce la majorarea ratelor nominale ale dobânzii.
So, what would this equation tell us about the determinants of nominal interest rates?
A M a dar, ce ne spune această ecuaţie despre factorii determinanţi ai ratelor nominale ale dobânzilor?
When a borrower (for example a person who wants to buy a new car) and a lender (for example a bank) agree on a nominal interest rate, they do not know exactly what the inflation rate will be for the loan period.
Atunci când un debitor (de exemplu, o persoană care d o r e ^ t e să cumpere o m a ^ in ă nouă) ^ i un creditor (de exemplu, o bancă) convin asupra unei rate nominale a dobânzii, a ce ^ t ia nu cunosc cu exactitate care va fi rata inflaţiei în perioada derulării creditului.
It is therefore important to distinguish between two concepts of the real interest rate: the real interest rate the borrower and lender expect when the loan is made, called the ex ante real (r*) interest rate, and the real interest rate actually realised, called the ex post interest rate (r).
Prin urmare, este important să se facă distincţia între două forme ale ratei reale a dobânzii: rata reală a dobânzii anticipată de debitor ^ i de creditor în momentul împrumutului, respectiv rata reală ex ante (r*), ^ i rata reală a dobânzii înregistrată efectiv, respectiv rata reală ex post (r).
A high nominal interest rate on a bank deposit or government bond may therefore simply reflect high inflation expectations and does not necessarily signal that the real return on this investment is expected to be high as well.
A ^ a dar, o valoare ridicată a ratei nominale a dobânzii aferente unui depozit bancar sau unui titlu de stat poate reflecta, pur ^ i simplu, anticipaţii inflaţioniste ridicate ^ i nu indică neapărat un nivel la fel de ridicat al randamentului real al investiţiei.
This concept is important for everyone who borrows or lends money.
Acest concept este important pentru orice persoană care ia sau dă bani cu împrumut.
It should also be noted that, under certain circumstances, interest rates can include risk premia.
De ^ i debitorii ^ i creditorii nu pot prevedea cu exactitate inflaţia viitoare, pare destul de plauzibil ca a ce ^ t ia să anticipeze oarecum rata inflaţiei în perioada următoare.
These usually encompass inflation (uncertainty) risk premia, exchange rate risk premia and default risk premia.
Să presupunem că peste inflaţia efectiv înregistrată, iar pe, rata inflaţiei anticipate. Rata reală ex ante este i – pe, iar
Although borrowers and lenders cannot predict future inflation accurately, it seems quite plausible that they do have some expectation of the future inflation rate.
De asemenea, ar trebui observat că, în anumite împrejurări, ratele dobânzilor pot include prime de risc.
3 earn you about EUR 2.50 in “real” income, which is equivalent to saying that the real interest rate is about 2.5 %.
3 urmare, obligaţiunea este remunerată cu o dobândă nominală de 4%.
It is obvious that if inflation is positive then the real interest rate is lower than the nominal interest rate.
Trebuie precizat că, în absenţa altor menţiuni, rata dobânzii se referă la rata dobânzii în termeni nominali.
In the case of general deflation, consumers may not be aware of the fact that a fall in the price level of a single product merely reflects general price developments and not a fall in the relative price level of this good.
... reducerea incertitudinilor cu privire la evoluţia generală a preţurilor M i , în consecinţă, îmbunătăţirea transparenţei preţurilor relative … În primul rând, stabilitatea preţurilor permite populaţiei să identifice cu u ^ u r in ţ ă variaţiile la nivelul preţurilor bunurilor în raport cu alte bunuri („preţuri relative”), ţinând seama de faptul că astfel de variaţii nu sunt eclipsate de fluctuaţiile nivelului general al preţurilor.
As a result, they may mistakenly buy too much of this product.
Să presupunem, de exemplu, că preţul unui anumit produs se majorează cu 3%.
Consequently, if prices are stable, firms and consumers do not run the risk of misinterpreting changes in the general price level as relative price changes and can make better informed consumption and investment decisions.
Dacă nivelul general al preţurilor este stabil, consumatorii ^ t i u că preţul relativ al acestui produs a crescut ^ i pot decide, prin urmare, să cumpere o cantitate mai mică din acesta.
Price stability makes it easier for people to identify changes in the prices of goods.
Cu toate acestea, dacă se înregistrează un nivel ridicat ^ i instabil al inflaţiei, este mai dificil de calculat preţul relativ, care este posibil să fi scăzut chiar între timp.
Price stability supports higher living standards by helping to … The information above explains why inflation and deflation are generally undesirable phenomena.
Să presupunem a cum că în anul respectiv se înregistrează din nou o rată a inflaţiei de 1,5%.
Indeed, there are substantial disadvantages and costs related to inflation and deflation.
Acest lucru înseamnă că unfic o ^ de consum care costă astăzi 100 EUR va costa în anul următor 101,50 EUR.
Price stability prevents these costs from arising and brings about important benefits for all citizens.There are several ways in which price stability helps to achieve high levels of economic welfare, e. g. in the form of high employment.
În cazul în care achiziţionaţi cu 100 EURo obligaţiune cu o dobândă nominală de 4%, o vindeţi după un an ^ i obţineţi 104 EUR, apoi cumpăraţi unfic o ^ de consum cu o valoare de 101,50 EUR, vă rămân 2,50 EUR.
Uncertainty about the rate of inflation may also lead firms to make wrong employment decisions.
Astfel, după luarea în calcula inflaţiei, obligaţiunea în valoare de 100 EUR vă va aduce unfic â ^ t i g „real” de 2,50 EUR, ceea ce înseamnă o rată reală a dobânzii de aproximativ 2,5%.
To illustrate this, let us suppose that in an environment of high inflation, a firm misinterprets the increase in the market price of its goods by, say, 5 %, as a relative price decrease as it is not aware that the inflation rate has recently fallen from, say, 6 % to 4 %.
Este evident că, dacă inflaţia este pozitivă, atunci rata reală a dobânzii este mai mică decât rata nominală.
The firm might then decide to invest less and lay off workers in order to reduce its production capacities, as it would otherwise expect to make a loss given the perceived decrease in the relative price of its goods.
Stabilitatea preţurilor permite populaţiei să identifice cu u ^ u r in ţ ă variaţiile la nivelul preţurilor bunurilor.
However, this decision would ultimately turn out to be wrong, as the nominal wages of employees due to lower inflation may increase by less than that assumed by the firm.
În cazul unei deflaţii generale, consumatorii pot să nu realizeze că scăderea nivelului preţului unui singur produs reflectă doar evoluţiile generale ale preţurilor, ^ i nu o scăderea nivelului preţului relativ al acestui produs.
Economists would describe this as a “misallocation” of resources.
Prin urmare, a ce ^ t ia se pot în ^ e la, cumpărând o cantitate prea mare din produsul respectiv.
In essence, it implies that resources (capital, labour, etc.) have been wasted, as some employees would have been made redundant because of instabilities in price developments.
În consecinţă, dacă preţurile sunt stabile, întreprinderile ^ i consumatorii nu riscă să interpreteze g r e ^ i t variaţiile nivelului general al preţurilor, considerându-le variaţii ale preţurilor relative, ^ i pot lua decizii legate de consum ^ i investiţii în cu n o ^ t in ţ ă de cauză.
… reduce uncertainty about general price developments and thereby improve the transparency of relative prices … First, price stability makes it easier for people to identify changes in the prices of goods expressed in terms of other goods (i.e.“relative prices”), since such changes are not concealed by fluctuations in the overall price level.
Stabilitatea preţurilor favorizează c r e M t e r ea nivelului de trai prin contribuţia pe care o are la… Informaţiile furnizate anterior explică de ce inflaţia ^ i deflaţia sunt considerate, în general, fenomene cu consecinţe nedorite.
For example, let us suppose that the price of a certain product increases by 3 %.
Într-adevăr, există costuri ^ i dezavantaje substanţiale legate de inflaţie ^ i deflaţie.
If the general price level is stable, consumers know that the relative price of this product has increased and may therefore decide to buy less of it.
Există mai multe modalităţi prin care stabilitatea preţurilor contribuie la atingerea unor niveluri ridicate de prosperitate economică, de exemplu sub forma unui grad ridicat de ocuparea forţei de muncă.
If there is high and unstable inflation, however, it is more difficult to find out the relative price, which may have even declined.
De asemenea, incertitudinile legate de rata inflaţiei pot determina întreprinderile săi a decizii eronate cu privire la ocuparea forţei de muncă.
In such a situation it may be better for the consumer to buy relatively more of the product of which the price has increased by “only” 3 %.
Pentru a ilustra acest lucru, să presupunem că, întrun mediu
If firms had lower inflation expectations than workers/ unions in such a situation, they would consider a given nominal wage increase as a rather high real wage increase and may therefore reduce their workforce or, at least, hire fewer workers than they would without the high “perceived” real wage increase.
I I domeniile în care acestea pot fi utilizate cu maximă productivitate, o stabilitate durabilă a preţurilor s p o r e ^ t e eficienţa economiei ^ i , implicit, bunăstarea populaţiei.
Lasting price stability increases the efficiency of the economy and, therefore, the welfare of households.
O stabilitate durabilă a preţurilor s p o r e ^ t e eficienţa economiei ^ i , implicit, bunăstarea populaţiei.
… avoid unnecessary hedging activities … Third, the credible maintenance of price stability also makes it less likely that individuals and firms will divert resources from productive uses in order to protect themselves (i.e. to “hedge”) against inflation or deflation, for example by indexing nominal contracts to price developments.As full indexation is not possible or is too costly, in a high-inflation environment there is an incentive to stockpile real goods, since in such circumstances they retain their value better than money or certain financial assets.
caracterizat de o inflaţie puternică, o întreprindere interpretează g r e ^ i t majorarea preţurilor de piaţă ale produselor sale cu, de exemplu, 5% ca o scăderea preţurilor relative, ne ^ t i in d că rata inflaţiei a scăzut recent de la, să zicem, 6% la 4%. Întreprinderea respectivă poate decide atunci să investească mai puţin ^ i să concedieze lucrători pentru a - ^ i reduce capacităţile de producţie, deoarece, în caz contrar, s-ar putea a ^ t e p t a la pierderi, dată fiind scăderea „percepută” a preţului relativ al bunurilor sale.
However, an excessive stockpiling of goods is clearly not an efficient investment decision and hinders economic and real income growth.
Tot u ^ i , această decizie s-ar dovedi în final eronată, deoarece salariile nominale ale angajaţilor pot c r e ^ t e cu mai puţin decât a estimat întreprinderea, ca urmare a scăderii inflaţiei.
Price stability reduces inflation uncertainty and therefore helps to prevent the misallocation of resources described above.
Prin reducerea acestor prime de risc, reflectată în scăderea ratelor nominale ale dobânzii, stabilitatea preţurilor contribuie la o alocare eficientă a resurselor pe pieţele de capital ^ i astfel la sporirea stimulentelor necesare investiţiilor.
By helping the market guide resources to where they can be used most productively, lasting price stability increases the efficiency of the economy and, therefore, the welfare of households.
Aceasta favorizează crearea de locuri de muncă ^ i , în general, prosperitatea economică.
… reduce distortionary effects of tax systems and social security systems … Fourth, tax and welfare systems can create incentives which distort economic behaviour.
S-ar putea vorbi, de asemenea, despre irosirea resurselor în cazul în care lucrătorii ^ i sindicatele ar avea îndoieli cu privire la inflaţia viitoare ^ i , prin urmare, ar solicita o majorare considerabilă a salariilor nominale pentru a evita ca o inflaţie viitoare puternică să conducă la scăderi semnificative ale salariilor reale.
In many cases, these distortions are exacerbated by inflation or deflation, as fiscal systems do not normally allow for the indexation of tax rates and social security contributions to the inflation rate.
Dacă întreprinderile ar avea într-o astfel de situaţie anticipaţii inflaţioniste inferioare celor ale lucrătorilor/sindicatelor, acestea ar considera o anumită c r e ^ t e r ea salariului nominal ca o majorare relativ puternică a salariului real, putând reduce forţa de muncă sau, cel puţin, angajând un număr mai mic de lucrători decât în absenţa acestei majorări puternice „percepute” a salariilor reale.
For instance, salary increases that are meant to compensate workers for inflationary developments could result in employees being subject to a higher tax rate, a phenomenon that is known as “cold progression”.
Stabilitatea preţurilor reduce gradul de incertitudine asociat inflaţiei ^ i , în consecinţă, contribuie la evitarea alocării defectuoase a resurselor descrisă anterior.
… reduce inflation risk premia in interest rates … Second, if creditors can be sure that prices will remain stable in the future, they will not demand an extra return (a socalled “inflation risk premium”) to compensate them for the inflation risks associated with holding nominal assets over the longerterm (see Box 3.2 for details).
… evitarea operaţiunilor inutile de acoperirea riscurilor … În al treilea rând, dacă menţinerea stabilităţii preţurilor este plauzibilă, există ^ an se minime ca persoanele fizice ^ i întreprinderile să deturneze resurse din sfera productivă pentru a se proteja („a se acoperi”) împotriva inflaţiei sau deflaţiei, de exemplu prin indexarea contractelor nominale la evoluţia preţurilor.
By reducing such risk premia, thereby bringing about lower nominal interest rates, price stability contributes to the efficiency with which the capital markets allocate resources and therefore increases the incentives to invest.
Deoarece indexarea totală nu este posibilă sau este prea costisitoare, agenţii economici sunt încurajaţi să stocheze bunuri reale în contextul unei inflaţii ridicate, ţinând seama de faptul că, în astfel de circumstanţe, acestea din urmă constituie un mijloc de tezaurizare mai bun decât numerarul sau anumite active financiare.
This again fosters job creation and, more generally, economic welfare.
Tot u ^ i , stocarea excesivă a bunurilor nu reprezintă, în mod evident, o decizie investiţională eficientă, împiedicând dezvoltarea economică ^ i c r e ^ t e r ea veniturilor reale.
BOX 3.3: HYPERINFLATION doubt that such rates of inflation place a heavy burden on society.
CASETA 3.3 H I PE R IN F LA 0 IA
In fact, in Germany, the hyperinflation that followedWorldWar I and peaked in 1923 had devastating economic, social and – as is widely agreed – political consequences.
De fapt, în Germania, hiperinflaţia care a urmat Primului Război Mondial ^ i care a culminat cu valorile consemnate în anul 1923 a avut consecinţe devastatoare din punct de vedere economic, social ^ i – fapt în general recunoscut – politic.
A situation in which the rate of inflation is very high and/or rises constantly and eventually becomes out of control is called “hyperinflation”.
O situaţie în care rata inflaţiei este foarte ridicată ^ i / sau c r e ^ t e în mod constant, scăpând în cele din urmă de sub control, se nu m e ^ t e „hiperinflaţie”.
Socially, hyperinflation is a very destructive phenomenon which has far-reaching consequences for individuals and society as a whole.
Din punct de vedere social, hiperinflaţia este un fenomen distructiv, cu consecinţe ample asupra indivizilor ^ i societăţii în ansamblu.
Although there is no generally accepted definition of hyperinflation, most economists would agree that a situation where the monthly inflation rate exceeds 50 % can be described as hyperinflation.
De ^ i nu există o definiţie general acceptată a hiperinflaţiei, majoritatea e c on o m i ^ t i lor consideră hiperinflaţia ca fiind o situaţie în care rata lunară a inflaţiei de p ă ^ e ^ t e 50%.
Hyperinflation and periods of very high inflation occurred several times during the 20th century.
Secolul XX a cunoscut o serie de perioade cu hiperinflaţie ^ i cu inflaţie foarte ridicată.
Below are some examples of countries that experienced such high annual rates of inflation and the respective figures for the years indicated:
Mai jos sunt prezentate câteva exemple de ţări care sau confruntat cu rate anuale ale inflaţiei ridicate, valorile acestora fiind indicate în dreptul anilor corespunzători:
As many people lost their savings, this led to a substantial loss in wealth for broad segments of the population.
Întrucât mulţi oameni ^ iau pierdut economiile, avuţia unor segmente extinse ale populaţiei sa diminuat substanţial.
The realisation that price levels were constantly rising sparked a vicious circle.
C on ^ t i e n t i z area faptului că nivelurile preţurilor sau menţinut pe o pantă ascendentă a de c la n ^ at un cerc vicios.
People naturally asked for higher wages, anticipating higher price levels in the future.
Oamenii au solicitat, în mod firesc, salarii mai mari, anticipând noi scumpiri.
These expectations became a reality, since higher wages translated into higher costs of production, which again meant higher prices.
Aceste anticipaţii au devenit realitate, deoarece c r e ^ t e r ea salariilor a generat costuri de producţie mai ridicate, care au condus, la rândul lor, la preţuri mai mari.
In the same vein, people started to pass on their money – which lost its value – by spending faster and faster.
În aceea ^ i ordine de idei, oamenii au început să - ^ i risipească banii – care ^ iau pierdut valoarea –, cheltuind din ce în ce mai mult.
Let us briefly illustrate the consequences of such a phenomenon.
Să exemplificăm pe scurt consecinţele unui astfel de fenomen.