natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Accordingly, I fail to see how the mere fact that the deceased was not, at the time of death, resident in the Member State where immovable property forming part of his estate is situated could provide objective justification for denying an heir, in a situation such as that before the referring court, the deduction of overendowment debts incurred on the occasion of the acquisition of that property through inheritance.
Prin urmare, nu înțelegem cum simplul fapt că de cuius nu era, la momentul decesului, rezident al statului membru în care este situat bunul imobil care face parte din patrimoniul său ar putea să permită să se justifice în mod obiectiv refuzul de a permite unui moștenitor să deducă, într-o situație precum cea cu care este sesizată instanța de trimitere, datoriile legate de un excedent de atribuire asumate de acesta cu ocazia dobândirii bunului respectiv prin moștenire.
Thirdly, it must be noted that the legislation at issue acknowledges by implication the comparability of the situations where immovable property is inherited from residents and nonresidents respectively, in so
În al treilea rând, trebuie arătat că legislația în litigiu recunoaște în mod implicit caracterul comparabil al situațiilor în care un bun este dobândit prin succesiune de către un rezident, respectiv de către un nerezident.
36 — See in this context footnote 27 above.
36 — A se vedea în acest context nota de subsol 27 de mai sus.
Seen from that perspective, the present situation bears also a resemblance to cases concerning the taxation of foreign-source income, for example from dividends, by the State of residence of the taxable person and in which the Court held that in respect of the tax legislation of his State of residence, the position of a shareholder receiving dividends is not necessarily altered merely by the fact that he receives those dividends from a company established in another Member State, which, in exercising its fiscal sovereignty, makes those dividends subject to a deduction at source by way of income tax. See to that effect, for example, Kerckhaert and Morres, cited in footnote 25, paragraph 19.
Văzută din această perspectivă, prezenta cauză se aseamănă cu alte cauze privind impozitarea veniturilor provenind din străinătate, de exemplu, dividende, de către statul membru de reședință al contribuabilului și în care Curtea a considerat că, în ceea ce privește legislația fiscală a statului de reședință, poziția unui acționar care percepe dividende nu devine în mod necesar diferită numai din cauza faptului că acesta le percepe de la o societate stabilită în alt stat membru, care, în exercitarea competenței sale fiscale, supune aceste dividende unei rețineri la sursă în temeiul impozitului pe venit (a se vedea în acest sens Hotărârea Kerckhaert și Morres, citată la nota de subsol 25, punctul 19).
It follows from the foregoing that the difference in fiscal treatment at issue amounts to arbitrary discrimination and is therefore incompatible with the Treaty provisions on the free movement of capital.
Rezultă din cele ce precedă că diferența de tratament fiscal în litigiu constituie o discriminare arbitrară și, prin urmare, este incompatibilă cu dispozițiile tratatului privind libera circulație a capitalurilor.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-43/07 or concession granted by the deceased’s Member State of residence, that may not be so in cases where the deceased was resident in another Member State.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-43/07 credit fiscal sau de un avantaj fiscal acordat de statul membru de reședință al lui de cuius, situația poate fi diferită dacă acesta avusese reședința în alt stat membru.
Finally, it should be added that, as the Commission has rightly stated, the question whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax credit or concession can have no bearing on that finding.
În sfârșit, trebuie adăugat că, astfel cum observă Comisia în mod întemeiat, problema dacă sau în ce măsură statul membru de reședință al defunctului poate acorda un credit fiscal sau un avantaj fiscal nu poate avea nicio relevanță în această privință.
It is also clear from the caselaw of the Court that, in the case of direct taxation, the possibility that Treaty provisions on freedom of movement have been infringed is as a rule assessed on the basis of a country-by-country approach. 38
Reiese de asemenea cu claritate din jurisprudență că, pentru a determina dacă dispozițiile tratatului referitoare la libera circulație a capitalurilor au fost încălcate în domeniul impozitării directe, Curtea urmează, în general, o abordare de la stat la stat 38.
That is in fact a consequence of the absence of common rules governing the allocation of the Member States’ powers of taxation, 37which — particularly in a case such as this where there is no agreement for the avoidance of double taxation — would make the obligations of a Member State under the Treaty provisions on the free movement of capital randomly dependent on the way in which another Member State chose to make use of its own taxing powers.
De fapt, este vorba despre o consecință a lipsei normelor comunitare care reglementează competențele fiscale respective ale statelor membre 37. Din cauza acestei absențe a normelor comunitare – în special în cazuri precum cel în speță, în care nu există nicio convenție de evitare a dublei impuneri –, obligațiile unui stat membru în temeiul dispozițiilor tratatului referitoare la libera circulație a capitalurilor ar depinde, în mod aleatoriu, de modul în care un alt stat membru a ales să își exercite competența fiscală.
Moreover, it would be very difficult to establish systematically in each case, even if the State of residence provided for a concession or credit to be granted, whether the disadvantageous effect of the taxation in the Member State where the property was situated would be fully offset.
În plus, ar fi foarte dificil să se stabilească în mod sistematic în fiecare caz, chiar și în ipoteza în care statul membru de reședință ar acorda un avantaj fiscal sau un credit fiscal, dacă dezavantajul creat prin impozitarea în statul membru în care se află bunul este compensat în întregime.
As regards, more particularly, the argument put forward by the Netherlands Government that the taking into account of the overendowment debts at issue might lead to double-deduction, it is settled caselaw that a Community national cannot be deprived of the right to rely on the provisions of the Treaty on the ground that he is profiting from tax advantages which are legally provided by the rules in a Member State other than his State of residence. 39
În ceea ce privește, mai precis, argumentul invocat de guvernul olandez, întemeiat pe faptul că luarea în considerare a datoriilor legate de o atribuire excedentară ar putea conduce la o dublă deducere, potrivit unei jurisprudențe consacrate a Curții, un resortisant comunitar nu poate fi lipsit de posibilitatea de a invoca dispozițiile tratatului pentru motivul că profită de avantajele fiscale oferite în mod legal de normele în vigoare în alt stat membru decât cel în care își are reședința 39.
What is more, even if, as regards the present case, the disadvantage suffered by the heir in the Member State where the property is situated would be fully offset by a credit
Mai mult, chiar dacă se presupune că dezavantajul suferit în prezenta cauză de moștenitor în statul membru în care se află bunul este compensat în întregime de un
38 — Thus, the Court has not accepted the argument that it is for another State, even if there is a double taxation convention, to rectify the effects of a restriction: see, to that effect, Denkavit, cited in footnote 13, paragraphs 51 and 52, and Case C-379/05 Amurta [2007] ECR I-9569, paragraph 55.
38 — Astfel, Curtea nu a acceptat argumentul că este de competența unui alt stat membru, chiar dacă ar exista o convenție pentru evitarea dublei impuneri, să rectifice efectele unei restricții (a se vedea în acest sens Hotărârea Denkavit Internationaal și Denkavit France, citată la nota de subsol 13, punctele 51 și 52, și Hotărârea din 8 noiembrie 2007, Amurta, C-379/05, Rep., p. I-9569, punctul 55).
37 — See point 66 above.
37 — A se vedea punctul 66 de mai sus.
It follows that the provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State. It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
Rezultă că dispozițiile tratatului referitoare la libera circulație a capitalurilor se opun unei reglementări naționale precum cea în cauză în acțiunea principală, în temeiul căreia se permite – în scopul stabilirii bazei impozabile a impozitului datorat pentru dobândirea pe cale succesorală a unui bun imobil situat pe teritoriul statului membru în cauză – luarea în considerare a datoriilor
For the reasons given above, I propose that the questions referred by the Hoge Raad der Nederlanden should be answered as follows:
Pentru motivele arătate mai sus, propunem Curții să răspundă întrebărilor adresate de Hoge Raad der Nederlanden după cum urmează:
The provisions of the Treaty on the free movement of capital preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings, under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of overendowment debts arising from a testamentary parental partition inter vivos, if the person from whom the property has been inherited was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
„Dispozițiile Tratatului CE referitoare la libera circulație a capitalurilor se opun unei reglementări naționale precum cea în cauză în acțiunea principală, în temeiul căreia se permite — în scopul stabilirii bazei impozabile a impozitului datorat pentru dobândirea pe cale succesorală a unui bun imobil situat pe teritoriul statului membru în cauză — luarea în considerare a datoriilor legate de o atribuire excedentară care rezultă dintr-un partaj testamentar de ascendent dacă de cuius avea reședința, la momentul decesului său, în acest stat membru, dar nu și dacă avea reședința în alt stat membru.
It is not relevant in that regard whether or to what extent the Member State of residence of the deceased may grant a tax concession.
În această privință, este fără relevanță dacă și în ce măsură statul membru de reședință al lui de cuius poate acorda un avantaj fiscal.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Hoge Raad der Nederlanden (Netherlands), made by decision of 12 January 2007, received at the Court on 2 February 2007, in the proceedings
În cauza C-43/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Hoge Raad der Nederlanden (Țările de Jos), prin decizia din 12 ianuarie 2007, primită de Curte la 2 februarie 2007, în procedura
Advocate General: J. Mazák, Registrar: M. Ferreira, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 13 December 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
ARENS-SIKKEN avocat general: domnul J. Mazák, grefier: doamna M. Ferreira, administrator principal, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 13 decembrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— the Belgian Government, by L. Van den Broeck, acting as Agent, and by A. Hael-terman, advocaat,
— pentru guvernul belgian, de doamna L. Van den Broeck, în calitate de agent, asistată de A. Haelterman, advocaat;
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal, A. Weimar and R. Troosters, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 March 2008,
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii R. Lyal, A. Weimar și R. Troosters, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 13 martie 2008,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 73b and 73d of the EC Treaty (now Articles 56 EC and 58 EC respectively) relating to the free movement of capital.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolelor 73b și 73d din Tratatul CE (devenite articolele 56 CE și, respectiv, 58 CE) privind libera circulație a capitalurilor.
The reference has been made in the course of proceedings between Ms Arens-Sikken, the wife of a Netherlands citizen who died in Italy, and the Staatssecretaris van Financiën (State Secretary for Finance) concerning the assessment of transfer duties payable in respect of an immovable property which the deceased owned in the Netherlands.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între doamna Arens-Sikken, soția unui resortisant olandez decedat în Italia, pe de o parte, și Staatssecretaris van Financiën (secretar de stat pentru finanțe), pe de altă parte, cu privire la calcularea impozitelor pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un bun imobil pe care de cuius îl deținea în Țările de Jos.
Among the capital movements listed in Annex I to Directive 88/361 are, under heading XI, ‘Personal capital movements’, which include inheritances and legacies.
Printre mișcările de capital enumerate în anexa I la Directiva 88/361 figurează, la rubrica XI, „Circulația capitalului cu caracter personal”, care cuprinde moștenirile și legatele.
Article 1(1) of the Law on Succession (Successiewet) of 28 June 1956 (Stb.
Articolul 1 alineatul 1 din Legea privind succesiunile (Successiewet) din 28 iunie 1956 (Stb. 1956, nr.
From 1 January 1992 to 31 December 2001, that provision was worded as follows:
Pentru perioada cuprinsă între 1 ianuarie 1992 și 31 decembrie 2001, această prevedere era redactată după cum urmează:
Inheritance duty on the value of all the assets transferred by virtue of the right to inherit following the death of a person who resided in the Netherlands at the time of death….
Impozite pe succesiune asupra valorii tuturor bunurilor transmise în temeiul dreptului succesoral în urma decesului unei persoane care avea reședința în Țările de Jos la data decesului menționat. […]
Article 5(2) of the SW 1956, in the version applicable from 8 December 1995 to 31 December 2000, provided:
În versiunea aplicabilă din 8 decembrie 1995 până la 31 decembrie 2000, articolul 5 alineatul 2 din SW 1956 prevedea:
‘Transfer duty is levied on the value of:
„Impozitul pe transferul proprietăților imobiliare se percepe asupra valorii:
1. the domestic possessions referred to in Article 13 of the Law on the taxation of wealth [Wet op de vermogensbelasting] of 16 December 1964 [Stb. 1964, No 520; ‘the WB 1964’], after deducting any debts referred to in that article;
1. bunurilor posedate în țară, menționate la articolul 13 din Legea privind impozitul pe patrimoniu [Wet op de vermogensbelasting] din 16 decembrie 1964 [(Stb.
The first indent of Article 13(1) of the WB 1964, in the version applicable from 1 January 1992 to 31 December 2000, defined ‘domestic possessions’ as including ‘immovable property situated in the Netherlands or rights relating thereto’ (in so far as they do not belong to a Netherlands undertaking).
În versiunea aplicabilă din 1 ianuarie 1992 până la 31 decembrie 2000, articolul 13 alineatul 1 prima liniuță din WB 1964 definea „bunurile posedate în țară” ca incluzând „bunurile imobile situate în Țările de Jos sau drepturile asupra acestora” (în măsura în care acestea nu aparțin unei întreprinderi olandeze).
Article 13(2)(b) of the WB 1964 allows the deduction of debts secured by a mortgage on immovable property situated in the Netherlands only in so far as the charges and the interest relating to those debts are taken into consideration in calculating gross domestic income under Article 49 of the Law on income tax (Wet op de inkomstenbelasting) of 16 December 1964 (Stb.
Articolul 13 alineatul 2 litera b din WB 1964 nu admite decât deducerea de datorii garantate printr-o ipotecă asupra unui bun imobil situat în Țările de Jos, în măsura în care cheltuielile și dobânzile aferente acestor datorii sunt luate în considerare la calcularea venitului brut național, în sensul articolului 49 din Legea privind impozitul pe venit (Wet op de inkomstenbelasting) din 16 decembrie 1964 (Stb. 1964, nr. 519).
There is no agreement between the Kingdom of the Netherlands and the Italian Republic for the prevention of double taxation in relation to inheritance duties.
Între Regatul Țărilor de Jos și Republica Italiană nu există o convenție bilaterală de evitare a dublei impuneri în materia impozitelor pe succesiune.
It is also apparent from those observations that, from 1 January 1985, the proportional rate of 6% applicable to transfer duties was replaced with the progressive rate applied to inheritance and gift duties.
Din observațiile menționate rezultă de asemenea că, începând cu 1 ianuarie 1985, cota proporțională de 6 % aplicabilă impozitelor pe transferul proprietăților imobiliare a fost abrogată și înlocuită cu cota progresivă a impozitelor pe succesiune și pe donație.
As a consequence, the rate at which transfer duties are applied is also dually progressive, being determined on the basis of the link between the taxpayer and the deceased and, from that date, in accordance with the value of the acquisition.
Prin urmare, impozitele pe transferul proprietăților imobiliare se aplică de asemenea potrivit unei cote dublu progresive, stabilită în funcție de legătura existentă între contribuabil și de cuius și, începând cu această dată, în funcție de valoarea achiziției.
Ms Arens-Sikken’s husband died on 8 November 1998.
Soțul doamnei Arens-Sikken a decedat la 8 noiembrie 1998.
At the time of his death, he had been living outside the Netherlands for more than 10 years and was residing in Italy.
La data decesului său, acesta nu mai locuia în Țările de Jos de mai mult de zece ani, ci avea reședința în Italia.
As the deceased had made a will, his estate was divided in equal shares between Ms Arens-Sikken and the four children of their marriage.
Întrucât de cuius a dispus de bunurile sale prin testament, succesiunea sa a fost împărțită în cote egale între reclamanta din acțiunea principală și cei patru copii rezultați din căsătoria acestuia cu reclamanta.
However, as a result of a testamentary parental partition inter vivos, as provided for under the former Article 1167 of the Netherlands Civil Code, all assets and liabilities of the estate passed to Ms Arens-Sikken, as the surviving spouse.
Cu toate acestea, în temeiul unui partaj testamentar de ascendent în sensul fostului articol 1167 din Codul civil olandez, toate elementele activului și ale pasivului succesiunii au fost atribuite soțului supraviețuitor, respectiv doamnei Arens-Sikken.
According to the order for reference and the observations of the Netherlands Government, Ms Arens-Sikken received, as a result of that partition, assets and liabilities to a value exceeding the value of her legal share of the estate.
Potrivit deciziei de trimitere și observațiilor guvernului olandez, în urma acestui partaj, reclamanta din acțiunea principală a primit elemente de activ și de pasiv a căror valoare o depășea pe cea a cotei sale succesorale stabilite în temeiul legii.
In other words, she received an overendowment.
Prin urmare, aceasta a beneficiat de un excedent.
Her children, on the other hand, incurred a deficit, as they did not receive any of the assets included in the estate.
În ceea ce îi privește pe copiii reclamantei, aceștia au suferit un deficit, având în vedere că nu au primit niciun bun din succesiune.
According to the testamentary parental partition inter vivos, Ms Arens-Sikken was obliged to pay her children the
Potrivit partajului testamentar de ascendent, reclamanta din acțiunea
ARENS-SIKKEN value of their shares of the inheritance in cash.
ARENS-SIKKEN principală era obligată să achite copiilor săi contravaloarea în numerar a cotelor lor succesorale respective.
She therefore assumed an overendowment debt in respect of each of her children, and they had claims against her as a result of their underendowment.
Prin urmare, reclamanta și-a asumat o datorie legată de o atribuire excedentară față de fiecare dintre copiii săi, iar aceștia au devenit titulari ai unor creanțe împotriva reclamantei, acestea rezultând dintr-un deficit de atribuire.
The estate included the deceased’s share in an immovable property situated in the Netherlands; that share was worth NLG 475 000.
Succesiunea cuprindea în special cota care îi revenea lui de cuius dintr-un bun imobil situat în Țările de Jos, cotă a cărei valoare se ridica la 475 000 NLG.
The deceased’s heirs made a declaration for the purpose of transfer duties, taking as a basis the value of NLG 95 000 acquired by each of them, that is, one-fifth of the value of the immovable property of NLG 475 000.
Moștenitorii lui de cuius au dat o declarație privind impozitul pe transferul proprietăților imobiliare, luând ca bază o valoare dobândită de către fiecare dintre aceștia de 95 000 NLG, respectiv o cincime din valoarea bunului imobil în cuantum de 475 000 NLG.
However, the tax authority took the view that Ms Arens-Sikken had acquired the whole of the share of that immovable property included in the estate, and issued her with an assessment to transfer duty based on a value of NLG 475 000.
Cu toate acestea, administrația fiscală a considerat că reclamanta din acțiunea principală dobândise întreaga cotă din bunul imobil menționat care intra în succesiune și ia solicitat acesteia să plătească un cuantum al impozitului pe transferul proprietăților imobiliare calculat pe baza unei valori de 475 000 NLG.
Ms Arens-Sikken’s children were not asked to pay any transfer duty.
Copiilor doamnei Arens-Sikken nu li sa perceput niciun impozit pe transferul proprietăților imobiliare.
The tax authority’s decision was confirmed following an objection lodged by Ms Arens-Sikken.
În urma reclamației formulate de reclamanta din acțiunea principală, a fost confirmată decizia administrației fiscale.
Ms Arens-Sikken appealed to the Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (the ’s-Hertogen-bosch Regional Court of Appeal) against the confirmation decision taken by the tax authority.
Împotriva deciziei de confirmare adoptate de administrația menționată, doamna Arens-Sikken a formulat recurs la Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch (Curtea de Apel din ’s-Hertogenbosch).
The Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch held that, as far as Ms Arens-Sikken was concerned, the transfer duty attached to the inheritance of the immovable property under inheritance law.
Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch a apreciat că, în ceea ce privește reclamanta din acțiunea principală, impozitul pe transferul proprietăților imobiliare se raporta la dobândirea bunului imobil în temeiul dreptului succesoral.
It ruled that the asset attributed to Ms Arens-Sikken by virtue of the testamentary parental partition inter vivos was the deceased’s share in the immovable property in question.
În cadrul partajului testamentar de ascendent, aceasta a apreciat că bunul atribuit reclamantei reprezenta cota lui de cuius din imobilul în cauză.
Ms Arens-Sikken brought an appeal in cassation against the judgment of the Gerechts- hof te ’s-Hertogenbosch before the Hoge Raad der Nederlanden (Supreme Court of the Netherlands).
Împotriva hotărârii pronunțate de Gerechtshof te ’s-Hertogenbosch, reclamanta a formulat recurs în casație la Hoge Raad der Nederlanden (Curtea Supremă a Țărilor de Jos).