natgillin/translations-raw huggingface dataset:
DEUTSCHE SHELL application of the taxpayer, be deducted when calculating the amount of the income to the extent that the taxpayer would be able offset or deduct that loss if the income were not exempt from tax and in so far as it exceeds positive income which is to be exempt under that convention deriving from industrial or commercial activities from other permanent establishments situated in the same foreign country. … To the extent that, in one of the subsequent tax years, the income deriving from the industrial or commercial activities of permanent establishments situated in that foreign State yields a positive amount overall, which is to be exempt in accordance with that convention, the amount deducted in accordance with the first and second sentences must, with respect to the relevant tax period, be taken into account once again for the calculation of the total amount of income.’
DEUTSCHE SHELL momentul calculului valorii totale a veniturilor, în măsura în care contribuabilul ar putea-o compensa sau deduce dacă veniturile nu ar fi trebuit scutite de plata impozitului și în măsura în care aceasta este superioară veniturilor pozitive care trebuiau scutite în aplicarea acestei convenții, rezultate din activitatea industrială sau comercială a altor sedii situate în aceeași țară străină. […] În măsura în care, în cursul unuia dintre exercițiile de impozitare ulterioare, rezultă o sumă globală pozitivă din veniturile rezultate din activitatea industrială sau comercială a sediilor permanente stabilite în acest stat străin, venituri care trebuie scutite în conformitate cu prezenta convenție, suma dedusă în aplicarea primei și a celei de a doua teze pentru perioada impozabilă avută în vedere trebuie luată din nou în considerare la momentul calculului cuantumului global al veniturilor. […]”
‘Where it has a direct economic link to taxfree income, expenditure may not be deducted as constituting operating expenditure or costs of acquiring, securing and maintaining income.’
Atunci când cheltuielile au o legătură economică directă cu veniturile scutite, aceste cheltuieli nu pot fi deduse cu titlu de cheltuieli ale întreprinderii sau de cheltuieli efectuate în vederea realizării, protecției și menținerii veniturilor.”
Deutsche Shell, a capital company with its registered office and principal place of business in Germany, set up a permanent establishment in Italy in 1974 for the
Deutsche Shell, societate de capitaluri al cărei sediu și direcție se află în Germania, crease în Italia, în 1974, un sediu permanent care se ocupa cu lucrări de explorare și de exploatare de zăcăminte de gaze naturale și de petrol (denumit în continuare
Between 1974 and 1991 Deutsche Shell injected capital into that establishment in the form of startup capital.
Între 1974 și 1991, societatea a alocat respectivului sediu aporturi financiare sub forma unui capital de dotare.
The profits repatriated to Germany from the permanent establishment were deducted from the ‘startup capital’ in amounts calculated on the basis of the exchange rate for the German mark (DEM) and Italian lira (ITL) on the day on which each payment was made by that establishment to Deutsche Shell.
Profiturile repatriate în Germania de la sediul permanent au fost deduse din capitalul de dotare la valori calculate la cursul de schimb al mărcilor germane (DEM) și al lirelor italiene (ITL) din ziua fiecărei plăți efectuate de acest sediu către Deutsche Shell.
The depreciation of the value of the ‘start-up’ capital granted to the permanent establishment was not taken into account in Italy for the taxation of its profits, as the basis of assessment was established in Italian lira.
Deprecierea monetară a valorii capitalului de dotare alocat sediului permanent nu a fost luată în considerare în Italia cu ocazia impozitării profiturilor respectivului sediu, dat fiind că baza de evaluare a impozitului a fost calculată în lire italiene.
In Germany Deutsche Shell has unlimited liability to tax on its worldwide income under Paragraph 1(1) of the KStG.
În Germania, Deutsche Shell este pe deplin supusă la plata impozitului pentru veniturile sale mondiale în temeiul articolului 1 alineatul (1) punctul 1 din KStG.
On 28 February 1992, Deutsche Shell transferred the assets of its permanent establishment to an Italian subsidiary, Sierra Gas Srl, a transaction for which it had to reveal its hidden reserves.
La 28 februarie 1992, Deutsche Shell a transferat activele de la sediul său permanent la o filială italiană, și anume la societatea Sierra Gas Srl, operațiune pentru care aceasta a trebuit să recurgă la rezervele sale ascunse.
The transfer of those assets put an end to the permanent establishment.
Transferul acestor active a pus capăt existenței sediului permanent.
On the same day Deutsche Shell transferred its shares in Sierra Gas Srl to Edison Gas SpA.
În aceeași zi, Deutsche Shell a cesionat părțile sale din societatea Sierra Gas Srl către societatea Edison Gas SpA.
The amount in Italian lira obtained as a result of the above transactions was paid to Deutsche Shell on 17 July 1992 as reimbursement of the ‘startup capital’.
Suma în lire italiene obținută ca urmare a operațiunilor sus-menționate a fost plătită către Deutsche Shell la 17 iulie 1992 cu titlu de rambursare a capitalului de dotare.
Converted into Deutsche Marks at the exchange rate applicable on that date, ITL 1 000 for DEM 1.3372, the amount of ‘startup capital’ thereby repaid, amounting to ITL 83 658 896 927, produced DEM 111 868 677.
Transformată în mărci germane la cursul de schimb aplicabil la acea dată, și anume 1 000 ITL pentru 1,3372 DEM, suma capitalului de dotare astfel rambursată, în valoare de 83 658 896 927 ITL, a condus la un cuantum de 111 868 677 DEM.
Deutsche Shell regarded the negative difference of DEM 122 698 502 resulting from the comparison between the amount of DEM 111 868 677 and the ‘the startup capital’ as a ‘currency loss’.
Deutsche Shell a considerat o pierdere din diferența de curs valutar diferența negativă de 122 698 502 DEM rezultată din comparația între valoarea de 111 868 677 DEM și cea a capitalului de dotare.
In the calculation of Deutsche Shell’s taxable income for the 1992 financial year the Finanzamt refused to take that loss into consideration in the corporation tax assessment notice it sent to Deutsche Shell on 19 September 1997.
În cadrul calculului valorii veniturilor impozabile ale Deutsche Shell pentru exercițiul 1992, Finanzamt a refuzat să ia în considerare respectiva pierdere în avizul de impunere pe care la adresat acesteia din urmă la 19 septembrie 1997 cu privire la impozitul pe profit.
On 2 October 1997 Deutsche Shell entered an objection to the tax assessment notice.
La 2 octombrie 1997, Deutsche Shell a introdus o contestație împotriva respectivului aviz de impunere.
Having amended the tax assessment notice on 16 November 2001 and 5 August 2003 for reasons which are not relevant to the dispute, the Finanzamt dismissed the objection by decision of 7 August 2003.
După ce a efectuat modificări, la 16 noiembrie 2001 și la 5 august 2003, la respectivul aviz de impunere pentru motive care nu sunt relevante în raport cu acțiunea principală, Finanzamt a respins respectiva contestație prin Decizia din 7 august 2003.
It took the view, in particular, that Deutsche Shell
Acesta a considerat în special că Deutsche Shell nu a suferit o adevărată pierdere
Before the Finanzgericht Hamburg, Deutsche Shell submitted that the fact that it was unable to deduct the ‘currency loss’ for corporation tax purposes is incompatible with the freedom of establishment.
În fața acestei instanțe, Deutsche Shell a susținut faptul că, în contextul impozitului pe profit, imposibilitatea de a deduce pierderea din diferența de curs valutar pe care a suferit-o este incompatibilă cu libertatea de stabilire.
In particular it argued that, in this case, it is placed in a less favourable situation than if the ‘startup capital’ had been invested in a company established in Germany.
Aceasta a arătat în special că, în cauză, se află într-o situație mai defavorabilă decât în cazul în care acest capital de dotare ar fi fost investit într-o societate stabilită în Germania.
In those circumstances, the Finanzgericht, taking the view that the solution to the dispute before it depends on the interpretation of the provisions of the Treaty relating to the freedom of establishment, decided to stay its proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
În aceste condiții, Finanzgericht, considerând că soluționarea acțiunii cu care a fost sesizat depinde de interpretarea dispozițiilor tratatului privind libertatea de stabilire, a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
‘(1) Is it contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty … for the Federal Republic of Germany, as the State of origin, to treat a currency loss of a German controlling company resulting from the repatriation of so-called startup capital granted to an Italian establishment as being part of that establishment’s
„1) Dispozițiile coroborate ale articolelor 52 și 58 din tratat […] se opun faptului ca Republica Federală Germania, în calitatea sa de stat de origine, să trateze o pierdere din diferența de curs valutar suferită de societatea-mamă germană cu ocazia repatrierii capitalului de dotare pe care îl acordase unui sediu permanent italian ca și cum ar fi fost vorba despre o parte din profitul acestui sediu și să excludă
DEUTSCHE SHELL profits and to exclude that loss, on the basis of the exemption under Articles 3(1), 3(3) and 11.1(c) of the … Convention … from the basis of assessment for German tax, even though the currency loss cannot form part of the establishment’s profits to be assessed for purposes of taxation in Italy and thus cannot be taken into account in either the State of origin or in the State in which the establishment is situate?
DEUTSCHE SHELL această pierdere din diferența de curs valutar din baza de impozitare a impozitului german, ca urmare a unei scutiri acordate în temeiul articolului 3 alineatele 1 și 3, precum și al articolului 11 alineatul (1) litera c) din convenție […], chiar dacă această pierdere din diferența de curs valutar nu poate face parte din profitul sediului permanent care trebuie calculat în vederea impozitării în Italia și, în consecință, nu este luată în considerare nici în țara de origine, nici în statul în care se află sediul permanent?
(2) If Question 1 is answered in the affirmative: is it contrary to Article 52, in conjunction with Article 58, of the Treaty … if the currency loss mentioned above is to be included in the basis for assessment of the German tax but may be deducted as operating expenditure only in so far as no taxfree profits are obtained from the Italian establishment?’
2) În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare, cu alte cuvinte dacă pierderea din diferența de curs valutar avută în vedere mai sus trebuie efectiv inclusă în baza de impozitare a impozitului german, este incompatibil cu dispozițiile coroborate ale articolelor 52 și 58 din tratat […] faptul ca această pierdere din diferența de curs valutar să nu poată fi dedusă în calitate de cheltuială a întreprinderii decât în măsura în care nu sa realizat profit cu scutire de impozit la sediul permanent italian?”
By that question, the referring court asks essentially whether it is contrary to Article 52 in conjunction with Article 58 of the Treaty for a Member State to exclude from the basis of assessment for national tax a currency loss suffered by a company with a registered office in that State upon repatriation of startup capital granted to its permanent establishment in another Member State.
Prin intermediul acestei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă dispozițiile coroborate ale articolelor 52 și 58 din tratat se opun excluderii de către un stat membru, în vederea stabilirii bazei de impozitare naționale, a unei pierderi din diferența de curs valutar, suferită de o societate cu sediul social pe teritoriul acestui din urmă stat, la momentul repatrierii capitalului de dotare pe care la alocat unui sediu permanent care îi aparține și care este situat într-un alt stat membru.
As regards the factual situation giving rise to the dispute which led to the reference for a preliminary ruling, the Finanzamt and the German Government submit that, in this case, there has not been any real financial loss as a result of the exchange rate applicable at the time when the establishment was transferred and when the startup capital was repatriated.
În ceea ce privește situația de fapt care se află la originea litigiului în cadrul căruia a fost efectuată trimiterea preliminară, Finanzamt și guvernul german arată că, în cauză, nu a existat nicio pierdere economică reală datorată cursului de schimb aplicabil la momentul cesiunii sediului permanent și al repatrierii capitalului de dotare al acesteia.
They also state that Deutsche Shell and the permanent establishment formed a single economic entity and that, on the group balance sheet, there were always economic fluctuations related to changes in the exchange rate.
Acestea subliniază de asemenea că societatea Deutsche Shell și sediul permanent formau o entitate economică indivizibilă și că în bilanțul grupului existau în permanență fluctuații financiare legate de evoluția cursului de schimb.
On that point, it must be observed that it is for the national court to determine whether the currency fluctuations alleged in the main proceedings led to a currency loss constituting a real economic loss affecting Deutsche Shell’s results for the financial year concerned.
Cu privire la acest aspect, trebuie arătat că este de competența instanței de trimitere să stabilească dacă fluctuațiile monetare invocate în cadrul acțiunii principale au condus la o pierdere din diferența de curs valutar care să constituie o pierdere economică reală, de natură să afecteze rezultatele Deutsche Shell pentru exercițiul avut în vedere.
It is, however, for the Court to answer the request for a preliminary ruling on the basis of the assessments made by the national court and to give it all the information necessary for it to resolve the dispute.
În schimb, Curtea are obligația să răspundă la cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare întemeindu-se pe aprecierile oferite de instanța de trimitere și să îi dea acesteia din urmă toate indicațiile utile pentru ca aceasta să poată soluționa litigiul cu care a fost sesizată.
In those circumstances, the Court must determine whether, if there was a currency loss constituting a real economic loss, the decision taken by the Finanzamt to exclude such a loss from the calculation of that company’s basis of assessment for tax is liable to constitute an obstacle to the exercise of the freedom of establishment.
În aceste condiții, Curtea trebuie să stabilească dacă, în ipoteza în care ar exista o pierdere din diferența de curs valutar ce constituie o pierdere economică reală, decizia luată de către Finanzamt în sensul excluderii unei astfel de pierderi din baza de impunere a respectivei societăți poate constitui un obstacol în calea exercitării libertății de stabilire.
The Court has held in particular that such restrictive effects may arise specifically where, on account of a tax law, a company may be deterred from setting up subsidiary bodies such as permanent establishments in other Member States and from carrying on its activities through such bodies (see Case C-446/03 Marks & Spencer [2005] ECR I-10837, paragraphs 32 and 33, and Case C-471/04 Keller Holding [2006] ECR I-2107, paragraph 35). 30
Curtea sa pronunțat în special în sensul că astfel de efecte restrictive se pot produce mai ales atunci când, ca urmare a unei reglementări fiscale, o societate poate fi descurajată să creeze entități subordonate, cum ar fi un sediu permanent, în alte state membre și să își exercite activitățile prin intermediul unor astfel de entități (a se vedea Hotărârea din 13 decembrie 2005, Marks & Spencer, C-446/03, Rec., p. I-10837, punctele 32 și 33, precum și Hotărârea din 23 februarie 2006, Keller Holding, C-471/04, Rec., p. I-2107, punctul 35). 30
As the Advocate General observed in points 43 and 44 of her Opinion, the tax system concerned in the main proceedings increases the economic risks incurred by a company established in one Member State wishing to set up a body in another Member State where the currency used is different from that of the State of origin.
Astfel cum a arătat avocatul general la punctele 43 și 44 din concluzii, regimul fiscal în discuție în acțiunea principală crește riscul economic cu care se confruntă o societate stabilită într-un stat membru care dorește să creeze o entitate în alt stat membru atunci când este folosită o altă monedă decât cea a statului de origine.
In such a situation, not only does the principal establishment face the normal risks associated with setting up such a body, but it must also face an additional risk of a fiscal nature where it provides startup capital for it.
Într-o astfel de situație, sediul principal trebuie să facă față nu numai riscurilor obișnuite aferente creării unei astfel de entități, ci trebuie să suporte și un risc suplimentar de natură fiscală atunci când furnizează un capital de dotare acesteia din urmă.
As regards the case in the main proceedings, it must be observed that because it exercised its freedom of establishment Deutsche Shell suffered financial loss which was not taken into account either by the national tax authorities for the purposes of calculating the basis of assessment for corporation tax in Germany or with respect to the assessment for tax of its permanent establishment in Italy.
În ceea ce privește acțiunea principală, trebuie observat că, întrucât a exercitat libertatea de stabilire, Deutsche Shell a suferit o pierdere financiară care nu a fost luată în considerare de autoritățile fiscale naționale la stabilirea, în Germania, a bazei de evaluare a impozitului pe profit și care nu a fost luată în considerare nici la impozitarea, în Italia, a sediului său permanent.
It must be held that the tax system at issue in the main proceedings constitutes an obstacle to the freedom of establishment.
Trebuie concluzionat că regimul fiscal în discuție în acțiunea principală constituie un obstacol în calea libertății de stabilire.
As regards a possible justification for such an obstacle, the Finanzamt and the German Government argue in the alternative that it is based on grounds relating to the coherence of the tax rules and the allocation of tax competence between the two Member States concerned.
În ceea ce privește o eventuală justificare a unui astfel de obstacol, Finanzamt și guvernul german arată în subsidiar că acest obstacol se întemeiază pe motive bazate, pe de o parte, pe coerența normelor fiscale și, pe de altă parte, pe repartizarea competențelor de impozitare între cele două state membre avute în vedere.
According to the first argument, taking account of the currency loss for the purposes of calculating Deutsche Shell’s basis of assessment in Germany would lead to a noncoherent tax system, since any exchange rate gain obtained in a comparable situation would not be taken into account.
Prin primul argument justificativ, se susține că a ține seama de pierderea din diferența de curs valutar în scopul stabilirii bazei de impozitare a Deutsche Shell în Germania ar conduce la un regim fiscal incoerent, dat fiind faptul că nici măcar un eventual câștig din diferența de curs valutar obținut într-o situație comparabilă nu ar fi luat în considerare.
Thus, the detriment resulting from the failure to take account of a currency loss is the corollary to the advantage resulting from the fact that an exchange rate gain would also be excluded from the basis of assessment.
Astfel, dezavantajul care rezultă din neluarea în considerare a unei pierderi din diferența de curs valutar ar fi corolarul avantajului care rezultă din faptul că un câștig din diferența de curs valutar ar fi la rândul său exclus din respectiva bază de impozitare.
According to the second argument, the Convention’s allocation of tax powers between the Federal Republic of Germany and the Italian Republic is a legitimate objective.
În ceea ce privește al doilea argument justificativ, acesta constă în susținerea potrivit căreia repartizarea competențelor de impozitare între Republica Federală Germania și Republica Italiană, realizată prin convenție, este un obiectiv legitim.
Member States are entitled to set down criteria for allocation of tax sovereignty, whether unilaterally or by means of bilateral agreements.
Întradevăr, statele membre ar fi competente să stabilească criteriile de repartizare a suveranității fiscale, fie în mod unilateral, fie prin intermediul unor convenții bilaterale.
By that convention the two Member States concerned decided to exempt permanent establishments situated on the territory of the co-Contracting State from income tax, which excludes the currency loss concerned from being taken into account.
Prin respectiva convenție, cele două state membre avute în vedere ar fi decis să scutească de plata impozitului veniturile sediilor permanente situate pe teritoriul statului contractant, fapt care ar exclude o luare în considerare a pierderii din diferența de curs valutar despre care este vorba.
Those two arguments cannot be accepted.
Aceste două argumente nu pot fi reținute.
First, as far as concerns the argument based on the coherence of the tax system, it must be recalled that the Court has acknowledged that the need to preserve such coherence may justify a restriction on the exercise of the fundamental freedoms
În ceea ce privește, în primul rând, argumentul întemeiat pe coerența regimului fiscal, trebuie amintit că sa recunoscut de către Curte că necesitatea de a menține o astfel de coerență poate justifica o restricție la exercitarea libertăților fundamentale garantate
Furthermore, the direct nature of the link must be established, in light of the objective pursued by the tax rules concerned, in relation to the relevant tax payers by a strict correlation between the deductible element and the taxable element (see, to that effect, Case C-80/94 Wielockx [1995] ECR I-2493, paragraph 24).
În plus, caracterul direct al unei astfel de legături trebuie stabilit, în funcție de obiectivul urmărit prin reglementarea fiscală în cauză, la nivelul contribuabililor avuți în vedere printr-o corelare riguroasă între elementul de deductibilitate și cel aferent impozitării (a se vedea în acest sens Hotărârea din 11 august 1995, Wielockx, C-80/94, Rec., p. I-2493, punctul 24).
As to the tax system at issue in the main proceedings, it must be stated that the comparison between the currency losses, on one hand, and currency gains, on the other, is irrelevant, since there is no direct relationship between those two elements for the purpose of the caselaw set out in the two preceding paragraphs.
În ceea ce privește regimul fiscal în discuție în acțiunea principală, trebuie subliniat că este lipsită de relevanță comparația dintre pierderile din diferența de curs valutar, pe de o parte, și câștigurile din diferența de curs valutar, pe de altă parte, dat fiind că între aceste două elemente nu există niciun raport direct în sensul jurisprudenței amintite la cele două puncte anterioare.
The failure to take account of a currency loss in order to calculate Deutsche Shell’s basis of assessment for the 1992 financial year is not offset by any tax advantage in the Member State where that company has its registered office or in the Member State where its permanent establishment is situated.
Întradevăr, neluarea în considerare a unei pierderi din diferența de curs valutar în vederea stabilirii bazei de impozitare a Deutsche Shell pentru exercițiul fiscal 1992 nu este compensată de niciun avantaj fiscal nici în statul membru în care această societate își are sediul, nici în statul membru în care este situat sediul său permanent.