natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the other hand, other factors demonstrate theeconomic potential of an enlarged EU: the candidatecountries in general have had a higher rate of economic growth than the present Member States andoverall will help raise the average level of education inthe Union, whereas the people with a poor level ofeducation will continue to be concentrated amongother areas in certain regions in southern Europe(Portugal, Spain, Italy and Greece).
în ceea ce priveşte modalitatea de definire a regiunilor mai puţin dezvoltate, contribuţiile la dezbatere nu au pus serios sub semnul întrebării continuarea folosirii actuale­lor criterii de eligibilitate, bazate pe nivelul geografic NUTS II şi pe PIB-ul pe cap de locuitor -care au meritul de a fi simple şi transparente - chiar dacă unele dintre ele sau exprimat în favoarea adăugării şi a altor criterii.
There has been a wide-ranging discussion on theplace to be reserved for certain specific categories ofregion under future policy.
0 discuţie aprofundată a fost dedicată rolului anumitor categorii specifice de regiuni în contextul viitoarei politici regionale.
The different contributions examined in this reportreveal that the debate on the future of cohesion policy has remained intense throughout the period sincethe publication of the first progress report a year ago.These contributions, together with the results of thevarious analyses and studies by the Commission, havemade it possible to confirm four major contribu-tionsof this policy:
Diferitele contribuţii analizate în acest raport revelă faptul că dezbaterea pe marginea viitorului politicii de coeziune nu a scăzut în intensitate de la publicarea primului raport, în ianuarie 2002. Aceste contribuţii, împreună cu rezulta­tele diferitelor analize şi studii efectuate de către Comisie, au permis confirmarea a patru funcţii majore ale acestei politici:
•a redistribution function in favour of the less welloff Member States and regions (with a significantmacroeconomic impact, promoting genuine convergence);
Conform datelor pentru anul 2000, 18 regiuni, cu o populaţie de 21 milioane de locuitori, ar putea să se găsească în această situaţie.
First, there was broad agreement on the need to putin place fair arrangementsfor the regions of theexisting Member States, now eligible under Objective1 and which, while not having completed the processof economic convergence, could become ineligiblesimply as a result of the decline in average per capita GDP in the enlarged Union (the statistical impact).According to the data for 2000, 18regions with apopulation of 21million could find themselves in thissituation.
• Consolidarea integrării economice şl politice (dezvol­tarea reţelelor de Infrastructură, îmbunătăţirea gradului de accesibilitate pentru regiunile periferice, proiecte de cooperare) ; în al doilea rând, sa pus problema regiunilor care nu vor mai respecta criteriile de eligibilitate pentru a fi consi­derate „regiuni mal puţin dezvoltate chiar şi în absenţa extinderii, deoarece ele au atins un nivel al venitului pe cap de locuitor mai mare de 75% din media Uniunii celor
•the strengthening of economic and political integration (development of the infrastructure networks, improved access for remote regions, cooperation projects);
• Contribuţia la realizarea priorităţilor comunitare stabi­lite prin intermediul strategiei de la Lisabona, reconfir­mate cu ocazia Consiliului European de la Goteborg, incluzând restructurările economice şl sociale rezultate ca urmare a globalizării;
Secondly, there was the question of the regions thatwould no longer have met the eligibility criteria to beconsidered less developed even in the absence ofenlargement, because they have achieved an incomeper head above 75% of the average for the EUR15.Several contributions have expressed support forassistance in the form of a gradual phasing out of Community aid for such regions.
Dezbaterea a permis de asemenea identificarea unei liste de probleme esenţiale la care se vor da răspunsuri în al treilea raport cu privire la coeziunea economică şi socia­lă. Acestea pot fi grupate în două categorii: priorităţile pentru viitoarea politică de coeziune şi metodologia de punere în practică a acesteia.
•a contribution to better governance (partnership,an evaluation culture, etc.).
Ea se referă în special la regiunile ultraperiferice, ale căror dificultăţi socio-economice sunt menţionate în articolul 299 al Tratatului.
competitive and dynamic knowledgebased economyin the world, capable of sustainable economic growthwith more and better jobs and greater social cohesion. This strategy is designed to enable the Unionboth to regain the conditions for full employment,growth and social cohesion, and to strengthenregional cohesion.
Alte regiuni care au fost menţionate în acest context sunt zonele insulare cele mal dezavantajate, la care se face referire în articolul 158 al Tratatului, precum şi regiunile cu o densitate a populaţiei foarte scăzută, în particu­lar zonele din ţările nodice, eligibile în prezent pentru Obiectivul 1, conform protocolului nr.
A sustainable development strategy for the European Union was decided by the European Council in Göteborg.
6 din cadrul Actului de Aderare al Austriei, Finlandei şi Suediei.
Other regions that have been mentioned in this context are the least favoured islands mentioned in Article 158 and regions with an extremely lowpopulation density,notably those parts of the Nordic countries currently assimilated to Objective 1pursuant to Protocol 6 of the Act of Accession of Austria, Finland and Sweden.
Cel de-al treilea raport privind coeziunea va trebui să abordeze flecare dintre aceste probleme, în funcţie de relevanţa lor specifică, cu luarea în considerare şi a posi­bilităţilor oferite de aranjamentele pentru regiunile neîn­cadrate în categoria celor mai puţin dezvoltate.
Action outside the less developed regions
Intervenţiile în afara categoriei regiunilor celor mai puţin dezvoltate numărului de locuri de muncă , precum şi a gradului de coeziune socială.
A large number of contributions stress that the Member States and regions do not possess the samestrengths for achieving these goals.
La Consiliul European de la Goteborg a fost adoptată o strategie de dezvoltare dura­bilă a Uniunii.
In addition, a policy intended to meet the various challenges facing the Union, that recognises and involves the regional level,is consistent with the spirit of the Commission White Paper on Governance, and especially with the obligations arising under the Treaty on cohesion, which areto “promote its overall harmonious development”and “reducing disparities between the levels of development of the various regions and the backwardnessof the least favoured regions or islands, includingrural areas”.
Un număr mare de contribuţii afirmă că statele membre şi regiunile nu dispun de aceleaşi atuuri în vederea atingerii obiectivelor propuse. în plus, o poli­tică destinată să răspundă diferitelor provocări cu care se confruntă Uniunea - care recunoaşte şl Implică nivelul regional - este conformă cu Cartea Alba a Guvernării, şi mai ales cu obligaţiile prevăzute în Tratat în domeniul coeziunii, care sunt „de a promova dezvoltarea generală armonioasă a ansamblului Uniunii", precum şi "de a redu­ce diferenţele dintre nivelele de dezvoltare ale diverselor regiuni şi a decalajelor manifestate în regiunile sau insule­le mai puţin favorizate, inclusiv în zonele rurale".
In the period 2000-06, approximately one third of the Structural Funds allocation will go to regions whichare not eligible under Objective 1.
De-a lungul perioadei 2000-2006, aproximativ o treime din fondurile structurale vor fi destinate regiunilor care nu se încadrează în Obiectivul 1.
Although, by definition, the problems of economicand social cohesion outside regions lagging behindare of a lesser scale, there are several important challenges facing the Union as a whole.
Chiar dacă, prin definiţie, în regiunile neîncadrate în categoria celor rămase în urmă din punct de vedere eco­nomic, problemele de coeziune economică şi socială se regăsesc la o scară mai mică, Uniunea pe ansamblul său se va confrunta cu unele provocări majore.
These major European priorities have, to a certainextent, been tackled already during the present programming period under Objective2 (regions undergoing restructuring), Objective 3 (human resources),Community Initiatives and Innovative Actions andactions outside Objective 1 on rural policy and fisheries.
Aceste priorităţi majore europene au fost deja, într-o anu­mită măsură, abordate în perioada de programare actuală în cadrul Obiectivului 2 (regiuni în curs de restructurare), Obiectivului 3 (resurse umane), Iniţiativelor Comunitare şi Acţiunilor Inovatoare, precum şi în cadrul acţiunilor destinate regiunilor care nu se încadrează în Obiectivul 1 în domeniul politicii rurale şi de pescuit.
In particular, the issues of competitiveness, sustainable development, and economic and social restructuring are relevant in all Member States.
în particular, problemele legate de competitivitate, dez­voltare durabilă şi restructurare economică şl socială sunt relevante în toate statele membre.
These challenges reflect a great diversity of potential needs andsituations, in contrast with the more intense butclear-cut needs of regions lagging behind, especiallyin new Member States.
Aceste provocări reflectă o mare diversitate de situaţii şi necesităţi potenţi­ale, comparativ cu necesităţile - mai mari şi mai bine defi­nite - ale regiunilor rămase în urmă din punct de vedere economic, mai ales din noile state membre.
This wide range of challengesalso highlights the need to concentrate assistance,and to focus on qualitative, systemic elements inorder to increase Community added value.
Această gamă variată de provocări subliniază de asemenea nevo­ia de a concentra asistenţa financiară şi de a pune accent pe elementele calitative şi sistemice pentru a determina creşterea valorii adăugate a acţiunilor comunitare.
While this is the case, current policies and instruments have not been immune to criticism on thebasis of arguments that they lack sufficient addedvalue, sometimes require an excessive administrativeinput in relation to the outputs achieved and fail todevolve sufficient responsibility to the Member States consistent with the principle of subsidiarity.Many say that while the region remains theappropriate level for the conception and management of assistance for the above reasons,designating eligible areas at the sub-regional levelcan artificially restrict the field of intervention of Community assistance, and is difficult to reconcilewith an approach emphasising the new factors ofcompetitiveness.
Având în vedere starea de fapt, politicile şi instrumentele actuale nu au fost imune la critici, referitoare mai ales la faptul că valoarea lor adăugată este insuficientă că solicită uneori implicarea excesivă a administraţiei în raport cu rezultatele obţinute şi că nu deleagă suficiente respon­sabilităţi la nivelul statelor membre, în conformitate cu principiul subsldiarltăţil. în acest sens, mulţi sunt cei care afirmă că, deşi nivelul regional este cel mai adecvat pentru conceperea şi gestionarea asistenţei financiare potrivit raţionamentelor de mai sus, definirea zonelor eligibile la nivel sub-regional poate limita, în mod arti­ficial, aria de intervenţie a fondurilor comunitare şi este dificil de reconciliat cu abordarea axată pe noii factori de competitivitate.
Initial positions in certain Member States within thedebate that actions of this nature outside the Objective 1 regions should be abandoned entirely bythe Union and responsibilities returned to the Member States (“renationalised”) do not appear tohave gained ground, and the need to have themeans to achieve major European priorities hasbeen recognised.
Avizele iniţiale ale anumitor state membre, potrivit cărora acţiunile de această natură în favoarea regiunilor care nu se încadrează în Obiectivul 1 ar trebui să fie abandonate la nivel comunitar şi ar trebui efectuate la nivel de stat membru ("renaţionallzare"), nu par să fi câştigat teren.
In this respect, the Union, particularly at the European Councils in Lisbon, has set itselfa strategic goal for the decade: to become the most
A fost recunoscută necesitatea de a dispune de mijloace necesare în vederea realizării priorităţilor europene majore. în acest sens, Uniunea, în special cu ocazia Consiliului European de la Lisabona, şi-a fixat, ca obiectiv strategic pentru deceniul viitor, să devină cea mai com­petitivă şi cea mai dinamică economie din lume bazată pe cunoaştere, capabilă să asigure o creştere economică durabilă, însoţită de o creştere, calitativă şl cantitativă, a
Other contributions have emphasised the territorial dimension, citing variously urban areas, industrial and rural areas in difficulties, areas
Alte contribuţii au pus accentul pe dimensiunea teri­torială, menţionând astfel zonele urbane, zonele indu­striale şi rurale în dificultate, zonele dependente de pescuit sau zonele care prezintă handicapuri naturale.
11 depending on fishing or areas with naturalhandicaps.
11 conştientă de aceste critici şi de dificultăţile cauzate de abordarea „multifond".
In sum, policy priorities and instruments outsideregions lagging behind would need to be reformulated, in order both to address the presentshortcomings and to construct a new policycapable of making a greater contribution to economic and social cohesion.
Pe scurt, priorităţile şi mijloacele de acţiune din dome­niul politicii de coeziune pentru regiunile neîncadrate în categoria celor rămase în urmă trebuie reformulate, atât pentru a face faţă deficienţelor actuale, cât şi pen­tru a se putea elabora o nouă politică, capabilă să con­tribuie mai mult la dezvoltarea coeziunii economice şi sociale.
Based on past experience, it is widely recognised thata successful strategic framework for setting the policy priorities depends on the efficiency of the systemsto deliver it.
Pe baza experienţei trecute, este larg recunoscut faptul că existenţa unui cadru strategic de succes, destinat identificării priorităţilor din domeniul politicilor comuni­tare, depinde de eficienţa sistemelor care le vor pune în practică.
As a result of the current implementingprocedures, the efforts of Member States and of the Commission have in some cases had more of animpact on the administrative management of programmes and less on their content and strategic priorities.
Ca urmare a metodelor de punere în practică existente în prezent, eforturile statelor membre şl ale Comisiei au avut câteodată mai mult impact asupra modului de gestionare administrativă a programelor, şi mai puţin asupra conţinutului şi priorităţilor strategice ale acestora.
With enlargement, changes to the currentdelivery system are needed, taking into considerationthe need to reinforce the administrative capacity ofthe new Member States.
Odată cu extinderea, vor fi necesare schimbări ale sistemului de punere în practică existent, dacă se ia în considerare şi necesitatea de a consolida capacitatea administrativă a noilor state membre.
There is also a broad acknowledgement concerningthe need to continue actions to promote cooperationacross frontiers and within regions.
Există de asemenea un consens larg asupra faptului că extinderea va agrava tensiunile existente între, pe de o parte, necesitatea unui sistem de punere în practi­că mai descentralizat şi, pe de altă parte, cea a unui control eficient din partea Comisiei asupra fondurilor alocate.
This is in recognition that the successful implementation of suchactions, which are particularly important for European territorial integration, requires organisationat supranational level.
De asemenea, este recunoscută pe scară largă necesi­tatea de a continua acţiunile de promovare a cooperării transfrontaliere şi interregionale.
The current period has demonstrated the difficulties inherent in organising coherentprogrammes involving authorities from differentnational administrative and legal traditions.
Acest lucru confirmă faptul că o punere în practică cu succes a acestor acţiuni, cu rol esenţial în Integrarea teritorială europeană, presu­pune o depăşire a cadrului naţional.
The Commission has been asked to look into the possibility of drawing up a legal instrument for cooperation across frontierswhich could facilitate thedesign and implementation of the European programmes.
Perioada actuală a demonstrat dificultăţile inerente organizării de programe coerente, care să implice participarea unor administraţii naţionale, cu tradiţii juridice diferite.
There is also wide recognition that enlargement willaggravate the tension between the need for amore decentralised delivery system, on the onehand, and the need for effective control by the Commission over funding on the other.
Comisia a fost invi­tată să examineze posibilitatea definirii unui instrument juridic de cooperare transfrontaliera care să faciliteze elaborarea şl punerea în aplicare a programelor euro­pene.
(ii)Implementation: simplifying management
(ii) Punerea în practică: simplificarea modului de gestionare
Discussions on how to simplify management duringthe current period and within the current regulatoryframework applicable until the end of 2006 haveunderlined the main difficulties that have to beresolved with a view to the next programming period.
Dezbaterile privind modalităţile de simplificare a modului de gestionare pentru perioada curentă şi în cadrul legisla­tiv în vigoare până la sfârşitul lui 2006, au scos în evidenţă principalele dificultăţi care trebuie rezolvate în vederea următoarei perioade de programare.
Commission representatives have on a number ofoccasions emphasised that modifications to themanagement system proposed by the Member States need to be assessed in the light of Article 274of the Treaty which places responsibility for implementation of the budget on the Commission.
Reprezentanţii Comisiei au subliniat deseori faptul că modificările ce trebuie aduse sistemului de gestionare propuse de statele membre trebuie analizate în confor­mitate cu prevederile articolului 274 din Tratatului, care acordă Comisiei responsibilitatea asupra administrării bugetului.
Thus,further decentralisation would need to be accompanied by a clearer definition of responsibilities givingthe necessary assurances on the use of Europeanresources.
De aceea, continuarea descentralizării ar tre­bui să fie însoţită de o mai clară definire a responsablilltăţilor, care să garanteze o utilizare corectă a resurselor comunitare.
The work regarding the current period culminated ina meeting of Ministers on 7 October 2002.
Eforturile în această direcţie au culminat cu organizarea unei reuniuni la nivel ministerial, pe data de 7 octombrie 2002.
Themajority of the delegations attending the meetingsaid that the lessons to be learned from the 2000-06period show that changes to the method of management will have to be considered for future cohesionpolicy.
Majoritatea delegaţiilor prezente la această reuniu­ne au confirmat faptul că lecţiile învăţate în perioada 2000-2006 demonstrează faptul că schimbarea modului de gestionare actual trebuie luată în considerare atunci când se vorbeşte de viitoarea politică de coeziune.
In essence, Member States will wish to see simplification and a much greater decentralisation ofresponsibilities as regards all aspects of financialmanagement and control of European programmes
Cel de-al treilea raport referitor la coeziune va trebui să examineze şi abordării contractuale care se Impune între Comisie şi autorităţile naţionale (şi autorităţile regionale în cadrul unui aranjament tripartit), cu accent pe rezul­tatele care trebuie obţinute în urma utilizării fondurilor comunitare, în paralel cu respectarea cu respectarea, cadrului constituţional din statele membre.
An avenue to be explored in the third cohesion reportis the kind of contractual approachrequiredbetween the Commission and the national authorities (and the regional authorities in the framework ofany tripartite arrangements) identifying the results tobe achieved through the use of Communityresources, while respecting the constitutional situation of the Member States.
Resurse financiare în esenţă, statele membre ar dori o simplificare şi o mai mare descentralizare a responsabilităţilor legate de gestiunea financiară şl de controlul asupra programelor europene, odată ce sa obţinut acordul Comisiei cu privire la liniile strategice generale. în acest context, a fost recunoscut pe larg faptul că sistemele de gestiune care comportă reguli foarte detaliate şi se bazează pe un model unic, sunt inadecvate, datorită diferenţelor mari existente în materie de nevoi, tipuri de asistenţă şi resurse disponibile, precum şl de necesitatea necesitatea de a aplica principiul proporţionalităţii. Comisia este
SECOND PROGRESS REPORT ON ECONOMIC AND SOCIAL COHESION • JANUARY 2003
AL DOILEA RAPORT INTERMEDIAR CU PRIVIRE LA COEZIUNEA ECONOMICĂ Şl SOCIALĂ · IANUARIE 2003 membre ale Uniunii ar trebui să le atingă, cu sprijinul poli­ticii comunitare.
Financial resources greater territorial imbalances of the enlarged Union.It should also include, in a more explicit way, a contribution to economic and social cohesion.
Sa solicitat ca aceste regiuni să poată continua să beneficieze de un nivel al asistenţei financiare echivalent cu cel acordat regiunilor menţionate în prevederile articolului 87, alin.
A particular point has frequently been raised in thecourse of the debate: the status under competitionpolicyof regions that will suffer from “the statisticalimpact” as a result of enlargement; it is being askedthat they continue to qualify for an equivalent level ofaid to that for regions covered by Article87(3)(a) ofthe Treaty.
3, punctul a) din Tratat.
The Commission recommended in the second cohesion report that the debate on the future of Europeancohesion policy should focus on content rather thanon financial resources. In this way, contributors to thedebate were encouraged to reflect on what the Member States of the Union should seek to achievetogether in this field with the support of Communitypolicy.
Conform celor anunţate deja de către Comisie în primul său raport Intermediar, al treilea raport referitor la coe­ziunea economică şl socială va trebui adoptat ín ultimul trimestru al anului 2003, pentru a crea condiţiile necesare pentru „punerea în practică efectivă a noii generaţii de programe ce urmează să înceapă odată cu noua perioa­dă de programare".
To a large extent this has been the case,although proposals such as those regarding the renationalisation of the policy tend to be motivated bybudgetary considerations.
Acest raport va prezenta „propuneri concrete pentru viitorul politicii de coeziune".
As the Commission announced in the first progressreport, the third report on economic and social cohesion will have to be adopted in the last quarter of2003 in order tocreate the conditions for ‘the effective implementation of the new generation of programmes to commence at the beginning of the newprogramming period’.
în momentul stabilirii alocaţiilor bugetare viitoare pentru coeziunea economică şi socială, Uniunea va trebui să ţină cont de amplitudinea fără precedent a dezechilibrelor economice şi sociale din cadrul Uniunii extinse, eviden­ţiate în acest raport intermediar, precum şi de eforturile intense şi pe termen lung necesare pentru reducerea lor.
This report will present ‘concrete proposals for the future of cohesion policy’.1
Comisia va prezenta la momentul potrivit propunerile sale referitoare la noile perspective financiare.
Wide-ranging consultations will take place in 2003,including a major event (in March2003) in the formof a seminar on “The future management of the Structural Funds: how are responsibilities to beshared?“.
Aşa cum a fost indicat în primul raport intermediar, numeroase contribu­ţii la dezbateri, îndeosebi cele venite din partea regiunilor, consideră cifra echivalentă cu 0,45% din PIB-ul Uniunii ca fiind plafonul minim pentru resursele ce urmează a fi alocate politicii de coeziune după 2006.
There are also plans to arrange consultations on the proposals for the third report at the startof 2004 as part of a Forum on cohesion.
Această poziţie a fost împărtăşită şi de Parlamentul European, în Avizul său sa asupra acestui raport, publicată în noiembrie 2002.