natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those refunds, amounting in total to EUR 230 102.37, were granted to it on submission of exit confirmations for the goods.
Aceste restituiri, în sumă totală de 230 102,37 euro, au fost acordate pe baza prezentării certificatelor de ieșire a mărfurilor.
AOB Reuter did not itself export the goods, exportation being effected by its Italian business partners using agent undertakings.
AOB Reuter nu a efectuat ea însăși operațiunea de export, aceasta fiind realizată prin intermediul partenerilor comerciali italieni ai acestei societăți, care recurgeau la întreprinderi intermediare.
AOB Reuter ensured the performance of the principal contractual obligation, that is, the export of the sugar from Community customs territory, by a bank guarantee.
Societatea menționată a asigurat executarea obligației contractuale principale, respectiv ieșirea zahărului de pe teritoriul vamal al Comunității, printr-o garanție bancară.
AOB Reuter released those securities on 27 June 1996 after obtaining proof that the exportation had been properly carried out in the form of stamped customs documents and those documents had been accepted by the Hauptzollamt.
La 27 iunie 1996, AOB Reuter a eliberat aceste garanții ca urmare a obținerii dovezilor derulării exportului în bune condiții, sub formă de documente vamale ștampilate în conformitate cu cerințele legale și ulterior acceptării acestora de către Hauptzollamt.
On 5 November 1996, the Zollkriminalamt Köln (Cologne Criminal Investigation Office for Customs Matters) established that the exit confirmations on the customs documents had been forged.
La 5 noiembrie 1996, Zollkriminalamt Köln (Poliția Judiciară Vamală din Köln) a constatat falsificarea certificatelor de ieșire a mărfurilor în documentele vamale.
The Hauptzollamt therefore demanded, by amending notices of 7 July 1997, reimbursement of the export refunds which had been received by AOB Reuter. The latter repaid the amount in question.
În consecință, prin avizele rectificative din 7 iulie 1997, Hauptzollamt a solicitat rambursarea restituirilor la export primite de AOB Reuter, care a rambursat valoarea acestora.
On 19 January 1998, the Hauptzollamt adopted 24 decisions imposing sanctions on AOB Reuter. On 5 February 1998, AOB Reuter entered an objection to those decisions.
La 19 ianuarie 1998, Hauptzollamt a adoptat 24 de decizii de penalizare a societății AOB Reuter, care, la 5 februarie 1998, a introdus o reclamație împotriva acestor decizii.
That objection having been rejected, on 10 April 2003 AOB Reuter brought an action before the Finanzgericht (Finance Court) Hamburg for annulment of those sanction decisions.
Întrucât această reclamație a fost respinsă, la 10 aprilie 2003, AOB Reuter a introdus la Finanzgericht Hamburg o acțiune în anularea deciziilor de penalizare menționate.
That court considers that AOB Reuter did not supply any false information in its export declaration, given that it merely declared its intention to export to Malta the goods which gave rise to the refund.
Această instanță consideră că AOB Reuter nu a furnizat nicio dată eronată în declarația sa de export, întrucât această societate sa limitat la a-și declara intenția de a exporta în Malta marfa care dă dreptul la restituire.
Exportation did not in fact take place owing to the fraudulent conduct of the contracting partner of AOB Reuter.
Întradevăr, exportul nu ar fi avut loc din cauza comportamentului fraudulos al cocontractantului societății AOB Reuter.
According to the referring court, AOB Reuter cannot therefore be liable to the sanction provided for under Article 11(1) of Regulation No 3665/87 unless the failure to comply with the requirement concerning the departure of the goods from the Community customs territory is sufficient to justify application of that sanction.
În opinia instanței de trimitere, sancțiunea prevăzută la articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 3665/87 poate fi aplicată acestei societăți numai dacă nerespectarea condiției privind ieșirea mărfii de pe teritoriul vamal al Comunității este suficientă pentru a justifica aplicarea acestei sancțiuni.
Taking the view that the application of such a sanction depends on the interpretation of Article 11(1) of the regulation, the Finanzgericht Hamburg decided to stay proceedings and to refer to the Court of Justice the following question for a preliminary ruling:
Considerând că aplicarea unei asemenea sancțiuni depinde de interpretarea articolului 11 alineatul (1) sus-menționat, Finanzgericht Hamburg a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
‘Is it only the supply of false information by an exporter in its export declaration which is liable to sanction under Article 11(1) of … Regulation (EEC) No 3665/87 or is it the failure to comply with the material requirements for claiming a refund alone that is the subject of sanctions?’
„Sunt sancționate exclusiv informațiile false furnizate de către exportator în declarația de export conform articolului 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 3665/87 […] sau obiectul sancțiunii este reprezentat numai de nerespectarea condițiilor materiale ale dreptului la restituire?”
By its question, the referring court asks essentially whether Article 11(1) of Regulation No 3665/87 must be interpreted as meaning that the sanction for which it provides is applicable against an exporter who has requested an export refund for goods, where, as a result of fraudulent conduct on the part of the exporter’s contracting partner, those goods were not exported.
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 3665/87 trebuie interpretat în sensul că sancțiunea pe care o prevede este aplicabilă în cazul unui exportator care a solicitat o restituire la export aferentă unei mărfi în cazul în care marfa nu a fost exportată ca urmare a comportamentului fraudulos al cocontractantului acestuia.
As a preliminary point, it should be recalled that the two features of the export refunds system are, first, that Community aid is not granted unless the exporter makes an application and, second, that the system is financed by the Community budget (Case C-309/04 Fleisch-Winter [2005] ECR I-10349, paragraph 31).
Cu titlu introductiv, trebuie amintit că regimul restituirilor la export este caracterizat de faptul că, pe de o parte, ajutorul comunitar nu este acordat decât dacă exportatorul formulează o solicitare în acest sens și, pe de altă parte, regimul este finanțat din bugetul comunitar (Hotărârea din 1 decembrie 2005, Fleisch-Winter, C-309/04, Rec., p. I-10349, punctul 31).
With regard to the Community budget, the first recital in the preamble to Regulation No 2945/94 states that, ‘… in the light of experience, measures to combat irregularities and notably fraud prejudicial to the Community budget should be intensified , to that end, provision should be made for … sanctions to encourage exporters to comply with Community rules.’
În ceea ce privește bugetul comunitar, primul considerent al Regulamentului nr. 2945/94 prevede că „[…] întrucât experiența dovedește că trebuie intensificate măsurile de combatere a încălcărilor și îndeosebi a fraudei în detrimentul bugetului comunitar [și că] în acest scop trebuie stabilite […] sancțiuni pentru încurajarea respectării reglementărilor comunitare de către exportatori”.
The nature of the sanction provided for in Article 11(1) of Regulation No 3665/87 emerges clearly both from its wording and from the caselaw of the Court relating to that provision.
Natura sancțiunii prevăzute la articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 3665/87 reiese cu claritate atât din cuprinsul acestuia, cât și din jurisprudența Curții aferentă acestei dispoziții.
According to the second recital in the preamble to Regulation No 2945/94,‘sanctions should be applied regardless of the subjective element of fault’.
Potrivit celui de al zecelea considerent al Regulamentului nr. 2945/94, „trebuie aplicate sancțiuni indiferent de aspectul subiectiv al faptei ilicite”.
In reality, it is only the level of the sanction which increases if there is an intentional act, in accordance with Article 11(1)(b) of Regulation No 3665/87, whereas the sanction provided for in Article 11(1)(a) is applicable even if the exporter has not committed any fault.
În realitate, numai nivelul sancțiunii este cel care crește dacă fapta este săvârșită cu intenție, conform articolului 11 alineatul (1) primul paragraf litera (b) din Regulamentul nr. 3665/87, însă sancțiunea prevăzută la acest alineat litera (a) este aplicabilă chiar și când exportatorul nu a săvârșit o faptă ilicită.
In the latter case, the sanction provided for in the first subparagraph of Article 11(1) is applicable, except in the cases listed exhaustively in the third subparagraph of Article 11(1).
În această ultimă ipoteză, numai în cazurile enumerate limitativ la al treilea paragraf al articolului 11 alineatul (1) este aplicabilă sancțiunea prevăzută la primul paragraf din acesta.
In paragraph 41 of Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister, the Court held that the sanction constitutes a specific administrative instrument forming an integral part of the scheme of aid which is intended to ensure the sound financial management of Community public funds and, in paragraph 44 of that judgment, that it cannot be said to be of a criminal nature.
La punctul 41 din Hotărârea Käserei Champignon Hofmeister, citată anterior, Curtea a constatat că sancțiunea constituie un instrument administrativ specific, care reprezintă o parte integrantă a schemei de ajutoare și care are drept scop asigurarea bunei gestiuni financiare a fondurilor publice comunitare, iar la punctul 44 din hotărârea menționată Curtea a constatat că nu i se poate recunoaște un caracter penal.
It follows from the two preceding paragraphs that the liability on which the sanction provided for in Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87 is based is of an essentially objective nature.
Reiese din cele două puncte anterioare că răspunderea pe care este întemeiată sancțiunea prevăzută la articolul 11 alineatul (1) primul paragraf litera (a) din Regulamentul nr. 3665/87 are un caracter pur obiectiv.
In order to determine the conditions relating to the applicability of that sanction, it is necessary to examine the provisions of Article 11 in their entirety.
Pentru a determina condițiile privind aplicabilitatea acestei sancțiuni, trebuie analizate toate dispozițiile articolului 11.
The first subparagraph of Article 11(1) of the regulation provides for the application of a sanction to an exporter who has requested a refund in excess of that applicable to the product actually exported.
Alineatul (1) primul paragraf al acestui articol prevede aplicarea unei sancțiuni în cazul unui exportator care a solicitat o restituire care o depășește pe cea aplicabilă produsului exportat.
It follows from that caselaw that, in order to determine whether an exporter has requested a refund in excess of that applicable to the goods actually exported, it is not sufficient to take into account the facts known to the competent authorities at the time they examine the request; it is also necessary to take into consideration facts subsequent to that request, in particular those detected during checks carried out by those authorities.
Reiese din această jurisprudență că, pentru a stabili dacă un exportator a solicitat o restituire care o depășește pe cea aplicabilă produsului exportat, nu este suficient să se țină seama de faptele cunoscute de către autoritățile competente la momentul examinării cererii de restituire, ci trebuie de asemenea să se ia în considerare și faptele ulterioare acestei cereri, respectiv cele descoperite cu ocazia controalelor efectuate de aceste autorități.
The raison d’être and the effectiveness of the checks by the competent authorities could otherwise be jeopardised.
În concluzie, în caz contrar, motivul existenței acestor controale și eficacitatea acestora ar putea fi puse sub semnul întrebării.
Should it prove to be the case that export of the goods on which a refund was granted did not take place, it is obvious that the exporter has requested a refund in excess of that applicable, since, in the absence of actual exportation, no refund is due.
În măsura în care se dovedește că exportul produsului pentru care a fost acordată o restituire nu a avut loc, este evident că exportatorul a solicitat o restituire care o depășește pe cea aplicabilă, întrucât, în lipsa exportului, nu este datorată nicio restituire.
In such a situation, the sanction applicable can therefore be based on the first sub -paragraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87 alone.
În acest caz, sancțiunea aplicabilă poate fi, așadar, întemeiată numai pe articolul 11 alineatul (1) primul paragraf din Regulamentul nr. 3665/87.
However, other express provisions of that article also require that a sanction be imposed on the exporter on the basis of findings made after acceptance of the export declaration.
Cu toate acestea, și alte dispoziții explicite ale acestui articol impun aplicarea unei sancțiuni exportatorului în temeiul unor constatări ulterioare acceptării declarației de export.
Thus, according to the fifth subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87, where the competent authorities have established that the exportation has not been effected and that no reduction of refund is possible, the exporter is to pay the amount equivalent to the sanction provided for under Article 11(1)(a) or (b).
Astfel, potrivit articolului 11 alineatul (1) al cincilea paragraf din Regulamentul nr. 3665/87, dacă autoritățile competente au constatat că exportul nu a avut loc și că restituirea nu poate fi redusă, exportatorul plătește penalizările în conformitate cu același alineat (1) primul paragraf literele (a) sau (b).
Article 11(3) of the regulation provides that, where a refund is unduly paid, the beneficiary is to reimburse the amounts unduly received, including any sanction applicable pursuant to the first subparagraph of Article 11(1).
Alineatul (3) al aceluiași articol prevede că beneficiarul trebuie să ramburseze restituirile primite pe nedrept, inclusiv orice penalizare aplicabilă în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) primul paragraf sus-menționat.
According to the documents submitted to the Court of Justice by the referring court, the export operation on the basis of which AOB Reuter received a refund did not take place and, in those circumstances, the refund was paid unduly; moreover, AOB Reuter does not dispute the fact that it received such a refund unduly.
Reiese din dosarul transmis Curții de către instanța de trimitere că operațiunea de export în temeiul căreia AOB Reuter a beneficiat de o restituire nu a avut loc, iar în aceste condiții restituirea sa făcut pe nedrept, fără ca această societate să conteste în final că a perceput în plus o astfel de restituire.
In those circumstances, it is necessary to apply the sanction provided for under Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87, unless one of the exceptions as exhaustively defined in the third subparagraph of Article 11(1) applies.
În astfel de condiții, se impune aplicarea sancțiunii prevăzute la articolul 11 alineatul (1) primul paragraf litera (a) din Regulamentul nr. 3665/87, cu excepția cazului în care este îndeplinită una dintre condițiile de exonerare, astfel cum sunt definite în mod limitativ la al treilea paragraf al aceluiași alineat.
Therefore, the argument that only the supply of false information by the exporter in his export declaration can justify the application of that sanction cannot be accepted.
În consecință, nu poate fi admisă teza potrivit căreia numai informațiile false furnizate de către exportator în declarația sa de export ar fi de natură să justifice aplicarea sancțiunii respective.
With regard to the exceptions provided for in the third subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87, the case documents do not show that, in the case in the main proceedings, any of those conditions was fulfilled.
În ceea ce privește condițiile de exonerare prevăzute la articolul 11 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul nr. 3665/87, din dosar nu reiese că în acțiunea principală a fost îndeplinită vreuna dintre aceste condiții.
None the less, the referring court raises the question of the applicability of a sanction in situations such as that in the main proceedings having regard to the principles of legality, of legal certainty and of proportionality.
Cu toate acestea, instanța de trimitere solicită să se stabilească aplicabilitatea unei sancțiuni în situații similare celei din acțiunea principală, având în vedere principiul legalității, al securității juridice și al proporționalității.
AOB Reuter, which cites the same principles, takes the view that, in the present case, by taking out a bank guarantee, it took diligent precautions against possible default by its contractual partners.
La rândul său, AOB Reuter, care invocă aceleași principii, consideră că, în speță, prin constituirea unei garanții bancare, aceasta a luat o măsură de precauție în mod diligent împotriva eventualelor conduite necorespunzătoare din partea cocontractanților săi.
First, with regard to the principles of legality and of legal certainty, it must be held that Article 11(1) of Regulation No 3665/87 constitutes a legal basis for the application of the sanction which is clear and sufficient.
În primul rând, în ceea ce privește principiul legalității și al securității juridice, trebuie constatat că articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 3665/87 constituie un temei legal clar și suficient pentru aplicarea sancțiunii.
Second, with regard to the principle of proportionality, it should be pointed out that, in the fifth recital in the preamble to Regulation No 2945/94, the legislature refers to past experience and, in particular, irregularities and fraud already recorded in the context of export refunds.
În al doilea rând, în ceea ce privește principiul proporționalității, trebuie observat că, la al cincilea considerent al Regulamentului nr. 2945/94, legiuitorul face referire la experiența dobândită și în special la încălcările și la fraudele deja constatate în contextul restituirilor la export.
The Court has already upheld the proportionate character of the sanction provided for in Article 11(1)(a) of Regulation No 3665/87, by holding that it does not infringe the principle of proportionality, since it cannot be considered to be inappropriate for attaining the objective pursued by the Community rules, namely to combat irregularities and fraud, and does not go beyond what is necessary to achieve that objective (Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister, paragraph 68, and Case C-385/03 Käserei Champignon Hofmeister [2005] ECR I-2997, paragraph 31).
3665/87, pronunțându-se în sensul că aceasta nu încalcă principiul proporționalității, întrucât nu se poate considera nici că nu este în măsură să realizeze obiectivul urmărit prin reglementarea comunitară, respectiv combaterea încălcărilor și a fraudelor, nici că depășește ceea ce este necesar pentru îndeplinirea acestui obiectiv (Hotărârea Käserei Champignon Hofmeister, citată anterior, punctul 68, și Hotărârea din 14 aprilie 2005, Käserei Champignon Hofmeister, C-385/03, Rec., p. I-2997, punctul 31).
Third, with regard to the justification relied upon by AOB Reuter, it is sufficient to point out that it is not possible to add a new exception, based in particular on the absence of fault on the part of the exporter, to the exhaustive list contained in the third subparagraph of Article 11(1) of Regulation No 3665/87, and that the Court has already held that the fault or error of a contracting partner is an ordinary commercial risk and cannot be considered to be unforeseeable in the context of commercial transactions.
În al treilea rând, în ceea ce privește justificarea invocată de către AOB Reuter, este suficient să se amintească faptul că, pe de o parte, în lista exhaustivă cuprinsă la articolul 11 alineatul (1) al treilea paragraf din Regulamentul nr. 3665/87 nu s-ar putea adăuga un nou caz de exonerare, întemeiat în special pe lipsa comportamentului ilicit al exportatorului, și că, pe de altă parte, Curtea sa pronunțat deja în sensul că infracțiunea sau eroarea săvârșită de către un cocontractant este specifică riscului comercial obișnuit și nu poate fi considerată imprevizibilă în cadrul tranzacțiilor comerciale.
The exporter is fully at liberty to select his trading partners and it is up to him to take the appropriate precautions, either by including the necessary clauses in the contracts which he concludes with them or by effecting appropriate insurance (see, to that effect, Case C-210/00 Käserei Champignon Hofmeister, paragraph 80, and the caselaw cited).
Exportatorul are libertatea alegerii cocontractanților și are obligația de a lua măsurile de precauție adecvate, fie prin includerea de clauze în acest sens în contractele pe care le încheie cu cocontractanții, fie prin încheierea unei asigurări specifice (a se vedea în acest sens Hotărârea din 11 iulie 2002, Käserei Champignon Hofmeister, citată anterior, punctul 80 și jurisprudența citată).
Having regard to the above and in answer to the question raised, Article 11(1) of Regulation No 3665/87 must be interpreted as meaning that the sanction for which it provides is applicable against an exporter who has requested an export refund for goods, where those goods, as a result of fraudulent conduct on the part of the exporter’s contracting partner, were not exported.
Având în vedere toate cele de mai sus, la întrebarea adresată trebuie să se răspundă că articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul nr. 3665/87 trebuie interpretat în sensul că sancțiunea pe care o prevede este aplicabilă unui exportator care a solicitat o restituire la export aferentă unei mărfi în cazul în care marfa nu a fost exportată ca urmare a comportamentului fraudulos al cocontractantului acestuia.
Case C-19/07: Heirs of Paul Chevassus-Marche v Groupe Danone and Others (Approximation of laws — Directive 86/653/EEC — Selfemployed commercial agents — Right of an agent entrusted with a specific geographical area to a commission — Transactions concluded without any action on the part of the principal) (Reference for a preliminary ruling from the Cour de cassation (France)) . . . . . . . . . . . . . . .
Cauza C-19/07: Moștenitorii lui Paul Chevassus Marche împotriva Groupe Danone și alții („Apropierea legislațiilor — Directiva 86/653/CEE — Agenți comerciali independenți — Dreptul la comision al unui agent căruia i se încredințează o anumită zonă geografică — Tranzacții încheiate fără intervenția comitentului”) [cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Cour de cassation (Franța)] . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Sharpston delivered on 25 October 2007 . .
Concluziile avocatului general E. Sharpston prezentate la 25 octombrie 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Opinion of Advocate General Kokott delivered on 29 November 2007 . . .
Concluziile avocatului general J. Kokott prezentate la 29 noiembrie 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .