natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The distinction which the appellants seek to draw between the ‘direct effect’ of the WTO rules imposing substantive obligations and the ‘direct effect’ of a decision of the DSB, asserting that it should be open to individuals to have the legality of the conduct of the Community institutions reviewed by the Community courts in the light of the DSB decision itself if such a review is not possible in the light of the WTO rules which that decision has found to have been infringed, calls for the following comments.
În ceea ce privește distincția care pretind recurentele că trebuie făcută între „efectul direct” al normelor OMC care impun obligații de ordin material și „efectul direct” al unei decizii pronunțate de OSL, afirmând că justițiabilii ar trebui să poată obține de la instanța comunitară un control al legalității comportamentului instituțiilor comunitare din perspectiva deciziei pronunțate de OSL ca atare, în cazul în care un astfel de control nu poate fi făcut în lumina normelor OMC a căror încălcare a fost constatată prin decizia respectivă, trebuie precizate următoarele.
Even though the Court has not yet been required to rule expressly on such a distinction, it nevertheless necessarily follows from its caselaw mentioned above that there is no basis for the distinction.
Chiar dacă, până în prezent, Curtea nu sa pronunțat în mod expres cu privire la o astfel de distincție, decurge totuși în mod necesar din jurisprudența sus-menționată a acesteia că nu trebuie făcută o astfel de diferențiere.
In holding that the WTO rules which have been found by a decision of the DSB to have been infringed cannot, notwithstanding the expiry of the period of time laid down for implementing that decision, be relied upon before the Community courts for the purpose of having the legality of the conduct of the Community institutions reviewed by the Community courts in the light of those rules, the Court has necessarily excluded such a review in the light of the DSB decision itself.
Întradevăr, pronunțându-se în sensul că normele OMC a căror încălcare a fost constatată printr-o decizie a OSL nu puteau, în pofida expirării termenului prevăzut pentru executarea acestei decizii, să fie invocate în fața instanței comunitare în scopul de a obține de la aceasta din urmă un control al legalității comportamentului instituțiilor comunitare în lumina acelor norme, Curtea a exclus în mod necesar posibilitatea ca un astfel de control să fie realizat în lumina chiar a deciziei pronunțate de OSL.
A DSB decision, which has no object other than to rule on whether a WTO member’s conduct is consistent with the obligations entered into by it within the context of the WTO, cannot in principle be fundamentally distinguished from the substantive rules which convey such obligations and by reference to which such a review is carried out, at least when it is a question of determining whether or not an infringement of those rules or that decision can be relied upon before the Community courts for the purpose of reviewing the legality of the conduct of the Community institutions.
În principiu, o decizie a OSL, al cărei unic obiect este acela de a se pronunța asupra conformității comportamentului unui membru al OMC cu obligațiile contractate în acest cadru de membrul respectiv, nu poate fi diferențiată în mod fundamental de normele materiale care transpun astfel de obligații și în lumina cărora se efectuează un astfel de control, cu excepția cazului în care trebuie stabilit dacă o astfel de încălcare a normelor sau a deciziei respective poate sau nu poate fi invocată în fața instanței comunitare în scopul de a controla legalitatea comportamentului instituțiilor comunitare.
A recommendation or a ruling of the DSB finding that the substantive rules contained in the WTO agreements have not been complied with is, whatever the precise legal effect attaching to such a recommendation or ruling, no more capable than those rules of conferring upon individuals a right to rely thereon before the Community courts for the purpose of having the legality of the conduct of the Community institutions reviewed.
Indiferent de efectul juridic precis avut de o recomandare sau de o decizie a OSL prin care se constată nerespectarea normelor materiale conținute în Acordurile OMC, o astfel de recomandare sau de decizie, întocmai ca acele norme materiale, nu este de natură să creeze pentru particulari un drept de a o invoca în fața instanței comunitare în scopul de a obține un control al legalității comportamentului instituțiilor comunitare.
First, as is apparent from paragraphs 113 to 124 of the present judgment, the considerations linked to the nature of the WTO agreements and to the reciprocity and flexibility characterising them continue to obtain after such a ruling or recommendation has been adopted and after the reasonable period of time allowed for its implementation has expired.
Pe de o parte, este adevărat că, astfel cum reiese de la punctele 113-124 din prezenta hotărâre, considerațiile legate de natura acordurilor OMC, precum și de reciprocitatea și flexibilitatea care le caracterizează rămân valabile din momentul în care au fost adoptate astfel de decizii sau de recomandări și din momentul în care a expirat termenul rezonabil acordat pentru aplicarea acestora.
Second, as is apparent from Article 3(2) of the DSU, recommendations and rulings of the DSB cannot add to or diminish the rights and obligations provided in the agreements concerned.
Pe de altă parte, trebuie subliniat că, astfel cum reiese de la articolul 3 alineatul (2) din ÎSL, recomandările și hotărârile OSL nu pot să sporească sau să diminueze drepturile și obligațiile prevăzute în acordurile vizate.
It follows in particular that a decision of the DSB finding an infringement of such an obligation cannot have the effect of requiring a party to the WTO agreements to accord individuals a right which they do not hold by virtue of those agreements in the absence of such a decision.
Rezultă de aici în special că o decizie a OSL prin care se constată o încălcare a unei astfel de obligații nu poate avea drept consecință să oblige o parte la Acordurile OMC să recunoască particularilor un drept pe care aceștia nu îl au în temeiul acestor acorduri, în lipsa unei astfel de decizii.
It should, in particular, be recalled in this regard that the Court has already held in relation to the provisions of the GATT 1994, which have been found by the DSB to have been infringed in the present case, that those provisions are not such as to create rights upon which individuals may rely directly before the courts by virtue of Community law (see, to this effect, the order in OGT Fruchthandelsgesellschaft, paragraphs 25 and 26).
Or, trebuie amintit în această privință că, în ceea ce privește dispozițiile din GATT 1994, a căror nerespectare a fost constatată în speță de OSL, Curtea sa pronunțat deja în sensul că acele dispoziții nu pot crea pentru particulari drepturi de care aceștia se pot prevala direct în fața instanței în temeiul dreptului comunitar (a se vedea în acest sens Ordonanța OGT Fruchthandelsgesellschaft, citată anterior, punctele 25 și 26).
It follows from all of the foregoing considerations that the Court of First Instance rightly decided that, notwithstanding the expiry of the period of time allowed for implementing a decision of the DSB, the Community courts could not, in the circumstances of the case in point, review the legality of the conduct of the Community institutions in the light of WTO rules.
Din ansamblul considerațiilor care precedă reiese că Tribunalul a decis în mod corect că, deși termenul acordat pentru aplicarea unei decizii pronunțate de OSL a expirat, instanța comunitară, în circumstanțele din speță, nu poate controla legalitatea comportamentului instituțiilor comunitare din perspectiva normelor OMC.
Since, therefore, neither part of the first plea in the appeals is well founded, this plea must be dismissed.
Prin urmare, întrucât niciunul dintre cele două aspecte ale primului motiv nu sunt întemeiate, acesta trebuie respins.
The second plea in the main appeals, the crossappeals and the claims seeking the substitution of grounds
Cu privire la al doilea motiv al recursurilor principale, la recursurile incidente și la cererile de înlocuire a motivărilor
By a second plea, FIAMM and Fedon submit that, in holding when it examined their claims expressed in terms of no-fault Community liability that the damage suffered by them was not unusual in nature, the Court of First Instance adopted illogical reasoning and infringed certain principles that are well established in the case-law.
Prin al doilea motiv invocat, FIAMM și Fedon susțin că, pronunțându-se, în cadrul examinării cererilor formulate de acestea în temeiul unei răspunderi independente de culpă a Comunității, în sensul că prejudiciul recurentelor nu prezenta un caracter anormal, Tribunalul a efectuat un raționament lipsit de logică și a încălcat anumite principii jurisprudențiale bine stabilite.
According to FIAMM and Fedon, in the judgments under appeal the Court of First Instance in particular misapplied the dual requirement that damage must be, first, foreseeable and, second, inherent in operating in the sector concerned if it is to be classifiable as usual.
Prin hotărârile atacate, Tribunalul ar fi încălcat în special dubla cerință potrivit căreia, pentru a putea fi considerat normal, un prejudiciu trebuie să fie, pe de o parte, previzibil și, pe de altă parte, inerent activităților din sectorul respectiv.
Damage caused by customs penalties imposed by a nonmember State in the indus-trial-battery or spectacle-case sector following a dispute in the banana sector is not inherent in the first two of those sectors, as is attested in particular by Article 22(3)(a) of the DSU.
În opinia exprimată de FIAMM și Fedon, întradevăr, un prejudiciu cauzat de sancțiuni vamale adoptate de un stat terț în sectorul acumulatoarelor industriale sau al tocurilor de ochelari în urma unui litigiu în sectorul bananelor nu poate fi inerent primelor două sectoare citate, fapt care ar reieși în special de la articolul 22 alineatul (3) litera (a) din ÎSL.
Such damage is all the less foreseeable because of its novel punitive nature and because it is unprecedented in GATT and WTO history and in relations between the Community and the United States of America.
Un astfel de prejudiciu ar fi cu atât mai puțin previzibil cu cât ar prezenta un caracter punitiv inedit și nu ar avea precedent în istoria GATT și a OMC și în relațiile dintre Comunitate și Statele Unite ale Americii.
The Court of First Instance’s reasoning that, as Article 22(3) of the DSU authorises the adoption of retaliatory measures, the damage incurred is not unusual is contradictory.
Raționamentul Tribunalului, potrivit căruia, din moment ce articolul 22 alineatul (3) din ÎSL permite adoptarea unor măsuri de retorsiune, prejudiciul suferit nu ar fi anormal, ar conține o contradicție.
To take the view that damage is usual because it is the consequence of an act permitted by the applicable law is tantamount to denying that damage caused by a
A considera normal un prejudiciu pentru motivul că reprezintă consecința unui act permis de legislația aplicabilă ar echivala, astfel, cu
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION lawful act can give rise to liability, but this possibility is accepted by the judgments under appeal.
FIAMM ȘI FIAMM TECHNOLOGIES/CONSILIUL ȘI COMISIA a nega posibilitatea ca un prejudiciu cauzat de un act licit să poată da naștere unei răspunderi, ceea ce ar fi totuși acceptat prin hotărârile atacate.
The Council contends that the Court of First Instance was right in holding that the alleged damage falls within the normal risks which an exporter must assume given the current arrangements for world trade.
Consiliul consideră că Tribunalul sa pronunțat în mod corect în sensul că prejudiciile invocate țin de riscurile normale pe care un exportator trebuie să și le asume în stadiul actual al organizării comerțului mondial.
However, it contests some of the grounds of the judgments under appeal and asks the Court either to substitute various grounds in those respects or, ruling on the crossappeals brought by it in this regard, to set aside those judgments in part.
Totuși, acesta contestă anumite elemente ale motivării hotărârilor atacate și solicită Curții fie să efectueze unele înlocuiri ale motivelor cu privire la aceste puncte, fie, pronunțându-se cu privire la recursurile incidente pe care le formulează în acest sens, să anuleze în parte hotărârile respective.
First, since barely half of the Member States’ legal systems provide for the possibility — which moreover is subject to very strict conditions — of obtaining compensation for damage resulting from certain lawful acts of public authorities, the Council contests the statement, appearing in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, according to which a general principle common to the Member States exists that enables the liability of the Community to be put in issue even in the absence of unlawful conduct on the part of its institutions.
În primul rând, din moment ce cel mult jumătate din ordinile juridice ale statelor membre ar prevedea posibilitatea, care, în plus, este foarte strict delimitată, de a obține repararea unui prejudiciu care rezultă din anumite acte licite ale autorității publice, Consiliul contestă afirmația făcută la punctul 160 din Hotărârea FIAMM și la punctul 153 din Hotărârea Fedon, potrivit căreia ar exista un principiu general comun statelor membre care permite invocarea răspunderii Comunității în lipsa unui comportament ilicit al organelor acesteia.
Even assuming that such a principle can be established, the Court of First Instance was in any event wrong in its view that it is capable of applying in a situation such as that here since, in particular:
Chiar dacă s-ar presupune că un astfel de principiu poate fi stabilit, Tribunalul ar fi considerat oricum în mod greșit că acesta poate fi aplicat întro situație precum cea din speță, în special din moment ce:
— liability for legislative omission would limit both the freedom of choice inherent in the Commission’s right of initiative and the legislature’s discretion, calling into question the separation of powers and institutional balance intended by the Treaty;
— o răspundere pentru omisiunea normativă ar aduce atingere liberei alegeri inerente dreptului de inițiativă al Comisiei și marjei de apreciere a legiuitorului, ceea ce repune în discuție separarea puterilor și echilibrul instituțional urmărite de tratat;
— the lack of proportionality between Community liability for an unlawful legislative measure, which is subject to very strict conditions as regards the unlawfulness of the conduct, and liability for a lawful legislative omission, which would require only special and unusual damage and therefore be more easily brought into play, betrays an inconsistency;
— lipsa proporționalității dintre răspunderea Comunității determinată de un act normativ ilicit, supusă unor condiții foarte stricte în ceea ce privește caracterul ilicit al comportamentului, și răspunderea pentru omisiune normativă licită, care ar fi condiționată numai de producerea unui prejudiciu special și anormal și care, în consecință, ar fi mai ușor de angajat, ar reprezenta o lipsă de coerență;
— the position thus adopted by the Court of First Instance conflicts with the reasoning followed by it in concluding that it is not possible to rely on WTO rules in an action for compensation founded on unlawful Community conduct, in particular with the need not to deprive the Community organs of the scope for manoeuvre enjoyed by the organs of the Community’s trading partners.
— poziția astfel adoptată de Tribunal ar fi în contradicție cu raționamentul urmat de acesta pentru a ajunge la concluzia unei imposibilități de a invoca normele OMC în cadrul unei acțiuni în despăgubiri întemeiate pe comportamentul ilicit al Comunității, în special cu necesitatea de a nu lipsi organele comunitare de marja de manevră de care se bucură organele partenerilor comerciali ai Comunității.
Second, the judgments under appeal wrongly concluded that there was damage that was certain, since FIAMM and Fedon had not proved the existence, extent or the precise amount of such damage.
În al doilea rând, în hotărârile atacate s-ar fi ajuns în mod greșit la concluzia existenței unui prejudiciu cert, întrucât FIAMM și Fedon nu au demonstrat de fapt nici existența, nici întinderea și nici valoarea exactă a unui astfel de prejudiciu.
Third, with regard to the causal link, the Court of First Instance failed to observe the requirement that the damage must be a sufficiently direct consequence of the conduct of the institution concerned.
În al treilea rând, în ceea ce privește legătura de cauzalitate, Tribunalul nu ar fi respectat cerința potrivit căreia prejudiciul trebuie să decurgă într-un mod suficient de direct din comportamentul instituției vizate.
There is no automatic link between the DSB’s decision of 25 September 1997 and the introduction of the increased customs duty at issue, since the United States authorities, in the exercise of their discretion, decided in principle to impose the duty and determined the products upon which it would be charged and its rate when, in particular, they could have accepted the compensation offered by the Community.
Întradevăr, nu ar exista nicio legătură automată între Decizia OSL din 25 septembrie 1997 și instituirea suprataxei vamale în cauză, întrucât autoritățile Statelor Unite ale Americii au decis în mod discreționar cu privire la aplicarea de principiu a taxei, cu privire la produsele afectate și cu privire la nivelul taxei, deși, printre altele, Statele Unite ale Americii ar fi putut accepta compensările oferite de Comunitate.
The Commission too submits that the Court of First Instance rightly concluded in the judgments under appeal that there was no unusual damage.
Și Comisia consideră că, prin hotărârile atacate, Tribunalul sa pronunțat în mod corect în sensul lipsei unui prejudiciu anormal.
In order for damage to be usual, it is in particular not necessary for the risk of it occurring to be inherent in the sector in which the business operates.
Pentru ca un prejudiciu să fie normal, nu ar fi necesar în special ca riscul producerii acestuia să fie inerent sectorului de activitate al operatorului.
Involvement in international trade is, whatever the product market concerned, accompanied by the risk that an importing country will adopt decisions affecting trade for the most diverse reasons.
Oricare ar fi piața produselor avută în vedere, implicarea în comerțul internațional ar fi însoțită de riscul ca o țară importatoare să adopte decizii care influențează schimburile pentru cele mai diverse motive.
While thus concluding that the second plea in the appeals should be dismissed, the Commission submits however, like the Council, that the Court of First Instance made various errors of law as regards the question of Community liability in the absence of unlawful conduct on the part of its institutions.
Punând astfel concluzii în sensul respingerii celui de al doilea motiv al recursurilor, Comisia, precum Consiliul, consideră totuși că Tribunalul a comis diverse erori de drept în ceea ce privește problema răspunderii Comunității în lipsa unui comportament ilicit al organelor acesteia.
Since the operative parts of the judgments under appeal are nevertheless justified, it asks the Court of Justice to substitute various grounds in this regard.
Dispozitivul hotărârilor atacate fiind totuși întemeiat, Comisia solicită Curții să înlocuiască diverse elemente ale motivării în această privință.
First, so far as concerns the affirmation as to the very existence of the principle of such liability, the Court of First Instance could not, according to the Commission, make so significant an innovation on the basis of merely the vague reasoning contained in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment.
În primul rând, în opinia Comisiei, în ceea ce privește afirmația referitoare la însăși existența principiului unei astfel de răspunderi, Tribunalul nu putea face o inovație atât de importantă bazându-se doar pe motivarea vagă conținută la punctul 159 din Hotărârea FIAMM și la punctul 152 din Hotărârea Fedon.
This principle has never been accepted by the caselaw, which has systematically left the question to one side, merely setting out a purely hypothetical reference framework in this regard without in any way laying down the conditions under which and fields and situations in which such liability could where appropriate be incurred.
Întradevăr, acest principiu nu ar fi fost niciodată recunoscut de jurisprudență, care ar fi lăsat deoparte în mod sistematic această problemă, limitându-se în această privință să formuleze un cadru de referință cu caracter pur ipotetic, fără a stabili nicidecum în ce condiții, în ce domenii și în ce ipoteze ar putea fi angajată această răspundere.
Furthermore, by setting out in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment the conditions to which liability is subject, the Court of First Instance implicitly but necessarily held that this principle applies in the type of situation covered by the present case, without establishing, however, whether such a conclusion is justified in the light of principles common to the legal systems of the Member States.
În plus, prin menționarea la punctul 160 din Hotărârea FIAMM și la punctul 153 din Hotărârea Fedon a condițiilor aplicabile unei astfel de răspunderi, Tribunalul s-ar fi pronunțat în mod implicit, dar necesar, în sensul că principiul respectiv se aplică în ipoteza care se regăsește în prezenta cauză, fără să verifice însă dacă o astfel de concluzie se justifica din perspectiva principiilor comune ordinilor juridice ale statelor membre.
In particular, the Court of First Instance did not focus its examination on instances of liability of the public authorities resulting from legislative activity, referring on the contrary, in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment, in the most general manner to the possibility of obtaining compensation from the perpetrator of damage in the absence of fault on his part.
În special, Tribunalul nu și-ar fi centrat analiza pe situațiile de răspundere a autorităților publice care rezultă din activitatea legislativă, referindu-se dimpotrivă, la punctul 159 din Hotărârea FIAMM și la punctul 152 din Hotărârea Fedon, în modul cel mai general, la posibilitatea de a obține o despăgubire de la autorul unui prejudiciu în lipsa culpei acestuia din urmă.
However, examination of the 25 legal orders of the Member States indicates that, in contrast to cases such as expropriation in the public interest or compensation paid by the State for damage caused by dangerous activity on its part or on account of a specific relationship between it and the victim, which are irrelevant here, any obligation to pay compensation as a result of a lawful State act reflecting a broad discretion, on account for example of considerations of solidarity or fairness, is unknown to the law of a large number of Member States.
Or, examinarea celor 25 de ordini juridice ale statelor membre ar arăta că, spre deosebire de cazuri precum exproprierea pentru cauză de utilitate publică sau de despăgubirea acordată de stat pentru prejudicii cauzate de activitatea periculoasă a acestuia ori ca urmare a unei relații speciale care îl leagă de victimă, situații care sunt lipsite de relevanță în cazul de față, sistemele de drept ale unui mare număr de state membre nu ar conține nicio obligație de despăgubire ca urmare a unui act licit al statului care presupune o largă putere de apreciere, de exemplu pentru considerente de solidaritate sau de echitate.