natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the second criterion, the national court, in the assessment which it must carry out, may take account of the purely artificial nature of the transactions and the links of a legal, economic and/or personal nature between the operators involved, those aspects being such as to demonstrate that the accrual of a tax advantage constitutes the principal aim pursued, notwithstanding the possible existence, in addition, of economic objectives arising from, for example, marketing, organisation or guarantee considerations.
În ceea ce privește al doilea criteriu, instanța națională, în aprecierea pe care trebuie să o realizeze, poate lua în considerare caracterul pur artificial al operațiunilor, precum și raporturile de natură juridică, economică și/sau personală între operatorii în cauză, astfel de elemente fiind de natură să arate că obținerea avantajului fiscal constituie scopul esențial urmărit, în pofida eventualei existențe, pe de altă parte, a unor obiective economice inspirate din considerații, de exemplu, de marketing, de organizare și de garanție.
As regards the first criterion, that court can take into account that the anticipated result is the accrual of a tax advantage linked to the exemption, pursuant to Article 13B(a) and (d) of the Sixth Directive, of the services entrusted to the co-contracting company of the
În ceea ce privește primul criteriu, instanța menționată poate să țină seama de faptul că rezultatul preconizat este obținerea avantajului fiscal legat de scutirea, în temeiul articolului 13 secțiunea B literele (a) și (d) din A șasea directivă, a prestațiilor încredințate societății cocontractante a societății de leasing. Un astfel de rezultat pare contrar obiectivului articolului 11 secțiunea A
(see paras 54, 55, 57-63, operative part 2)
(a se vedea punctele 54, 55 și 57-63 și dispozitiv 2)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Corte suprema di cassazione (Italy), made by decision of 10 March 2006, received at the Court on 16 October 2006, in the proceedings
În cauza C-425/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Corte suprema di cassazione (Italia), prin Decizia din 10 martie 2006, primită de Curte la 16 octombrie 2006, în procedura
Part Service Srl, company in liquidation, formerly Italservice Srl,
Part Service Srl, societate în lichidare, fostă Italservice Srl,
Advocate General: M. Poiares Maduro, Registrar: L. Hewlett, Principal Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 25 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
PART SERVICE avocat general: domnul M. Poiares Maduro, grefier: doamna L. Hewlett, administrator principal, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 25 octombrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— Part Service Srl, by S. Taverna, avvocato,
— pentru Part Service Srl, de S. Taverna, avvocato;
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and by G. Lancia and S. Fiorentino, avvocati dello Stato,
— pentru guvernul italian, de domnul I. M. Braguglia, în calitate de agent, asistat de domnii G. Lancia și S. Fiorentino, avvocati dello Stato;
— the Greek Government, by M. Apessos and by M. Papida and I. Pouli, acting as Agents,
— pentru guvernul elen, de domnul M. Apessos, precum și de doamnele M. Papida și I. Pouli, în calitate de agenți;
— Ireland, by D. O’Hagan, Agent and by D McDonald SC, B. Conway BL and G. Clohessy BL,
— pentru Irlanda, de domnul D. O’Hagan, în calitate de agent, asistat de domnii D. McDonald, SC, și B. Conway, BL, precum și de doamna G. Clohessy, BL;
— the Portuguese Government, by L. Fernandes and C. Lança, acting as Agents,
— pentru guvernul portughez, de domnul L. Fernandes și de doamna C. Lança, în calitate de agenți;
— the United Kingdom Government, by T. Harris, acting as Agent, and R. Hill, barrister,
— pentru guvernul Regatului Unit, de doamna T. Harris, în calitate de agent, asistată de domnul R. Hill, barrister;
— the Commission of the European Communities, by A. Aresu and M. Afonso, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnul A. Aresu și de doamna M. Afonso, în calitate de agenți, având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general, pronunță prezenta
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common System of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea Celei de a șasea directive 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.
1) (‘the Sixth Directive’).
1, denumită în continuare „A șasea directivă”).
The reference has been made in the course of proceedings between the Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ministry of the Economy and Finance) and Part Service Srl (‘Part Service’), formerly Italservice Srl (‘Italservice’), regarding a notice of adjustment of value added tax (‘VAT’) notified in respect of the 1987 financial year, for leasing transactions in connection, for the most part, with motor vehicles.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Ministero dell’Economia e delle Finanze (Ministerul Economiei și Finanțelor), pe de o parte, și Part Service Srl (denumită în continuare „Part Service”), fostă Italservice Srl (denumită în continuare „Italservice”), pe de altă parte, având ca obiect un aviz de rectificare a impunerii referitor la taxa pe valoarea adăugată (denumită în continuare „TVA-ul”) notificat pentru exercițiul financiar 1987, în ceea ce privește operațiuni de leasing care au ca obiect, în cea mai mare parte, autovehicule.
Article 11A(1) of the Sixth Directive, relating to the taxable amount for VAT, provides:
Articolul 11 secțiunea A alineatul (1) din A șasea directivă, referitor la baza de impozitare a TVA-ului, prevede:
‘The taxable amount shall be:
„Baza de impozitare se constituie:
(a) in respect of supplies of goods and services other than those referred to in (b), (c) and (d) below, everything which constitutes the consideration which has been or is to be obtained by the supplier from the purchaser, the customer or a third party for such supplies including subsidies directly linked to the price of such supplies;
(a) pentru livrarea de bunuri sau prestarea de servicii, altele decât cele prevăzute în continuare la literele (b), (c) și (d), din toate elementele care reprezintă contrapartida obținută sau care urmează să fie obținută de către furnizor sau prestator, în schimbul livrării sau al prestării, de la client sau de la un terț, inclusiv subvenții direct legate de prețul livrării sau al prestării;
Article 13B of the Sixth Directive provides for the exemption of certain transactions:
Articolul 13 secțiunea B din A șasea directivă prevede scutirea unor diferite operațiuni, după cum urmează:
‘Without prejudice to other Community provisions, Member States shall exempt the following under conditions which they shall lay down for the purpose of ensuring the correct and straightforward application of the exemptions and of preventing any possible evasion, avoidance or abuse:
„Fără să aducă atingere altor dispoziții comunitare, statele membre scutesc, în conformitate cu condițiile pe care le stabilesc în scopul de a asigura aplicarea corectă și directă a scutirilor prevăzute în continuare și de a preveni orice posibilă evaziune, fraudă sau abuz:
(a) insurance and reinsurance transactions, including related services performed by insurance brokers and insurance agents;
(a) tranzacțiile de asigurare și reasigurare, inclusiv serviciile conexe prestate de brokerii și agenții de asigurări;
(d) the following transactions:
(d) următoarele operațiuni:
1. the granting and the negotiation of credit and the management of credit by the person granting it;
1. acordarea și negocierea de credite și gestionarea creditelor de către persoana care le acordă;
2. the negotiation of or any dealings in credit guarantees or any other security for money and the management of credit guarantees by the person who is granting the credit;
2. negocierea de garanții de credit sau de alte garanții sau orice tranzacții cu astfel de garanții, precum și gestionarea garanțiilor de credit de către persoana care acordă creditul;
3. transactions, including negotiation, concerning deposit and current accounts, payments, transfers, debts, cheques and other negotiable instruments, but excluding debt collection and factoring;
3. operațiuni, inclusiv negocierile, privind conturile de depozit sau conturile curente, plăți, viramente, creanțe, cecuri și alte instrumente negociabile, exceptând recuperarea creanțelor;
2), as amended on a number of occasions (‘DPR No 633/72’) defined the supply of services as follows:
2), astfel cum a fost modificat în mai multe rânduri (denumit în continuare „DPR nr. 633/72”), definește prestările de servicii după cum urmează:
‘Supplies for consideration under contract for work, procurement, transport, representation, haulage, agency, brokerage, or deposit and generally under obligations to do or refrain from doing or to permit something to be done, whatever the basis thereof, constitute a supply of services.
„Constituie prestări de servicii prestările efectuate în schimbul unei contrapartide care decurge din contractele de prelucrare, de antrepriză, de transport, de mandat, de expediție, de agenți, de mediere, de depozit și, în general, în temeiul obligațiilor de a face sau de a nu face și de a permite, indiferent care ar fi sursa acestor obligații.
When carried out for consideration, the following also constitute a supply of services:
Constituie de asemenea prestări de servicii, în cazul în care sunt efectuate în schimbul unei contrapartide:
(1) the letting, leasing and rental of property and similar services;
1) acordarea de bunuri în locațiune, arendă, leasing și prestările similare;
Article 10 of DPR No 633/72 exempts certain transactions from VAT:
633/72 scutește de TVA diferite operațiuni, după cum urmează:
‘The following are exempt from tax:
„Sunt scutite de impozit:
(1) supply of the services of granting and negotiation of credit, credit management by the credit supplier, finance transactions; the negotiating and undertaking of
1) prestările de servicii care privesc acordarea și negocierea de credite, gestionarea creditelor de către persoana care le acordă și operațiunile de finanțare;
(2) insurance and reinsurance transactions, life annuity transactions;
2) tranzacțiile de asigurare și de reasigurare, operațiunile de rentă viageră;
(9) representation, brokerage and intermediation services relating to those transactions referred to in paragraphs 1 to 7, and relating to gold and foreign securities, also including deposits in a current account, carried out on transactions implemented by the Bank of Italy and the Italian currency exchange, within the meaning of the fifth paragraph of Article 4 of the present decree.’
9) prestările de mandat, de mediere și de intermediere privind operațiunile prevăzute la punctele 17, precum și cele privind aurul și valutele străine, inclusiv depozitele și depozitele în cont curent, efectuate în legătură cu operațiuni realizate de Banca Italiei și de Biroul de Schimburi italian, în sensul articolului 4 al cincilea paragraf din prezentul decret.”
The first paragraph of Article 13 of DPR No 633/72 defines the taxable amount for VAT purposes:
Articolul 13 primul paragraf din DPR nr. 633/72 definește baza de impozitare a TVA astfel:
‘The taxable amount for the supply of goods and services comprises the total amount of consideration received or to be received by the supplier or provider according to the contractual terms, including the charges and expenses involved in performance
„Baza de impozitare pentru livrarea de bunuri și prestarea de servicii este constituită din suma totală a contrapartidelor obținute sau care urmează să fie obținute de către furnizor sau prestator, potrivit condițiilor contractuale, inclusiv cheltuielile
PART SERVICE and the debts or other obligations to third parties imposed on the transferee or the principal, increased by additional amounts directly linked to the consideration due from other parties.’
PART SERVICE și sarcinile inerente executării și datoriile sau alte obligații față de terți preluate de cesionar sau de comitent, majorată cu sume suplimentare direct legate de contrapartidele datorate de către alte persoane.”
Throughout 1987 Italservice and the leasing company IFIM Leasing Sas (‘IFIM’), both belonging to the same financial group, were involved together in leasing arrangement transactions in connection, for the most part, with motor vehicles.
În cursul anului 1987, Italservice și societatea de leasing IFIM Leasing Sas (denumită în continuare „IFIM”), societăți aparținând aceluiași grup financiar, au participat împreună la operațiuni de leasing având ca obiect în principal autovehicule.
Those transactions were carried out under the following terms:
Aceste operațiuni erau realizate în următoarele condiții.
IFIM concluded a contract with a customer for the use of a motor vehicle with an option to purchase, in consideration of lease payments, the setting up of a surety corresponding to the costs of the vehicle not covered by the lease payments and the provision of an unlimited security.
IFIM încheia cu un utilizator un contract având ca obiect dreptul de folosință a unui autovehicul și o opțiune de cumpărare a acestuia, în schimbul plății unei chirii, constituirii unui depozit de garanție corespunzător costului bunului care nu este acoperit prin chirie, precum și oferirii unei cauțiuni nelimitate.
Italservice concluded a contract with the customer under which it insured the vehicle against all risks except civil liability and guaranteed — by financing the surety and providing the unlimited security — the fulfilment of the obligations, in favour of IFIM, undertaken by that customer.
Italservice încheia cu utilizatorul un contract în temeiul căruia aceasta asigura bunul împotriva altor riscuri decât cele de răspundere civilă și garanta, prin finanțarea depozitului de garanție și prin oferirea cauțiunii nelimitate, respectarea angajamentelor asumate de respectivul utilizator față de IFIM.
In consideration thereof the customer paid, in advance, to Italservice an amount which reduced the total of the lease payments agreed between the customer and IFIM, reducing that total, in the majority of cases, to an amount barely above the cost of the vehicle, as well as a commission of 1% paid to a consultant.
În contrapartidă, utilizatorul plătea în avans societății Italservice o sumă care determina o diminuare a totalului chiriilor convenite între acesta și IFIM, până la reducerea acestui total, în cea mai mare parte a cazurilor, la o valoare puțin superioară costului bunului, în plus față de comisionul de 1 % plătit unui consultant.
The customer instructed Italservice to pay the amount financed to IFIM, on his behalf, by way of the surety provided for in the contract for use of the vehicle.
Utilizatorul împuternicea Italservice ca, în numele său, să plătească societății IFIM suma finanțată, cu titlu de depozit de garanție prevăzut în contractul de folosință.
Italservice entrusted the performance of the contract with the customer to IFIM.
Italservice încredința societății IFIM executarea contractului cu utilizatorul.
IFIM, as an intermediary, received additional remuneration from Italservice, and, in the event of default by the customer, an amount equivalent to that promised by Italservice to the customer, by way of refund, in the event of the customer fulfilling his obligations to make the lease payments.
IFIM primea de la Italservice un comision în calitate de intermediar și, în caz de neplată de către utilizator, o sumă echivalentă celei promise de către Italservice acestuia, cu titlu de reducere, în caz de respectare a obligațiilor sale de plată a chiriei.
Pursuant to Article 3 of DPR No 633/72, IFIM levied VAT on the customer’s lease payments.
În temeiul articolului 3 din DPR nr. 633/72, IFIM aplica TVA-ul chiriei plătite de către utilizator.
By contrast, on the basis of Article 10 of DPR No 633/72, the consideration paid by the customer to Italservice and by Italservice to IFIM was invoiced without VAT.
În schimb, în temeiul articolului 10 din DPR nr. 633/72, contrapartidele plătite de utilizator societății Italservice și de către aceasta societății IFIM erau facturate cu scutire de TVA.
Following investigations carried out into Italservice the tax office held that, although the different agreements signed by the interested parties were contained in separate contracts, they together constituted a single contract concluded between three parties.
În urma verificărilor efectuate la Italservice, administrația financiară a considerat că diferitele angajamente asumate de către respectivele părți, deși erau cuprinse în contracte distincte, constituiau în ansamblu un contract unic încheiat între trei părți.
According to that office, the consideration paid by the customer for the leasing arrangement had been artificially divided to reduce the taxable amount, as the role of lessor was split between Italservice and IFIM.
În opinia acesteia, contrapartida plătită de către utilizator pentru leasing fusese fracționată în mod artificial pentru a reduce baza de impozitare, rolul de locator fiind împărțit între Italservice și IFIM.
As a consequence, the tax office issued Italservice, on 1 September 1992, with an adjustment notice for VAT, in respect of the year 1987, in the amount of ITL 3 169 519 000, with interest and penalties of ITL 9 496 469 000.
În consecință, la 1 septembrie 1992, administrația financiară a notificat societății Italservice, pentru anul 1987, un aviz de rectificare a impunerii referitor la TVA cu o valoare de 3 169 519 000 ITL, majorată cu dobânzi și amenzi în valoare de 9 496 469 000 ITL.
It claimed that it was not a single contract, but several linked contracts, that format having been chosen not for tax avoidance purposes, but for valid economic reasons associated with marketing (launching a new financial product with reduced premiums), with organisation (separation of the risk management tasks: insurance, securities and financing confined to Italservice; management of a fleet of vehicles entrusted to operational companies) and the guarantee (financing serving as the guarantee deposit for fulfilling the obligations of the customer).
Aceasta a invocat faptul că nu era vorba despre un contract unic, ci de o pluralitate de contracte conexe, formă care nu fusese adoptată în scopul evaziunii fiscale, ci pentru motive economice întemeiate care țineau de marketing (lansarea unui nou produs financiar cu prime reduse), de organizare (separarea funcțiilor de administrare a riscului: asigurare, cauțiuni și finanțări încredințate societății Italservice, gestionarea parcului auto încredințată societăților operaționale) și de garanție (finanțare care îndeplinea rolul de depozit de garanție pentru respectarea obligațiilor utilizatorului).
It then appealed to the Corte d’appello di Bologna (Court of Appeal, Bologna) (Italy) which dismissed that appeal by judgment of 13 November 1998-12 January 1999.
În aceste condiții, aceasta a sesizat Corte d’appello di Bologna, care a respins apelul prin Hotărârea din 13 noiembrie 1998-12 ianuarie 1999.
The tax office brought an appeal on a point of law against that judgment before the Corte suprema di cassazione (Supreme Court of Cassation).
Administrația financiară a declarat recurs la Corte suprema di cassazione împotriva hotărârii menționate.
That court is of the view that the decision to be taken requires resolution of the question whether the actions of the relevant parties, having regard to their reciprocal links, can be considered to be an abuse of rights or of legal form according to the definition given by Community case-law, notably in Case C-255/02 Halifax and Others [2006] ECR I-1609.
Această instanță apreciază că decizia care urmează să fie pronunțată presupune rezolvarea problemei dacă acțiunile părților în cauză, având în vedere legăturile lor reciproce, pot fi considerate un abuz de drept sau de forme juridice potrivit definiției date în jurisprudența comunitară, în special în Hotărârea Curții din 21 februarie 2006, Halifax și alții (C-255/02, Rec., p. I-1609).
It considers that the division of the contracts has the effect of reducing the VAT burden to a lesser amount than that resulting from an ordinary leasing contract, since tax is levied only on the granting of use of the vehicle, the cost of which is practically equivalent to the purchase price of that vehicle.
Aceasta subliniază că fracționarea contractelor are drept efect reducerea bazei de evaluare a TVA-ului la o valoare inferioară celei care rezultă dintrun contract de leasing normal, în condițiile în care impozitul se aplică numai cedării bunului în folosință, al cărei cost corespunde practic prețului de cumpărare a acestui bun.
It is therefore necessary to determine whether, for the purposes of VAT collection, with regard to the economic objective sought, the contracts must be held to constitute a unitary whole, or whether each contract remains autonomous and, accordingly, subject to its own particular tax rules.
Așadar, ar trebui să se determine dacă, în vederea perceperii TVA-ului, trebuie să se considere contractele ca reprezentând un ansamblu unic, în raport cu obiectivul economic urmărit, sau dacă fiecare contract își păstrează caracterul autonom și, prin urmare, propriul regim fiscal.
In order to answer that question, it must be determined whether the fact that a financing transaction — regarded in economic practice and in national caselaw as an essential component of a leasing contract — is regulated by a separate contract concerning the granting of the use of the goods, can constitute an abuse.
Pentru rezolvarea acestei probleme, ar trebui să se stabilească dacă poate constitui un abuz împrejurarea că o operațiune de finanțare, considerată în practica economică și în jurisprudența națională o componentă esențială a unui contract de leasing, este reglementată de un contract separat de cel care are ca obiect cedarea folosinței bunului.
The referring court is of the opinion that, on that point, clarifications are necessary, inter alia, as to the scope of the conditions imposed by Halifax and Others for a finding of the existence of an abuse.
Instanța de trimitere apreciază că, în această privință, ar fi necesare lămuriri, în special în ceea ce privește aplicabilitatea condițiilor pentru constatarea existenței unui abuz, stabilite prin Hotărârea Halifax și alții, citată anterior.
It also considers that, in paragraph 86 of that judgment, the Court required — in addition to the binding condition that the transaction in question should result in the accrual of a tax advantage contrary to the objective of the relevant provisions of the Sixth Directive — that the transaction should have ‘the essential aim of … obtain[ing] a tax advantage.’
Aceasta subliniază că, la punctul 86 din hotărârea menționată, Curtea a impus, în plus față de condiția potrivit căreia operațiunea în cauză trebuie să aibă ca rezultat un avantaj fiscal contrar obiectivului dispozițiilor relevante cuprinse în A șasea directivă, ca respectiva operațiune să aibă ca „scop esențial obținerea unui avantaj fiscal”.
It observes that, in paragraph 60 and the operative part of the judgment in that case, the Court also referred to transactions ‘carried out with the sole aim of obtaining a tax advantage, without any other economic objective’.
Instanța de trimitere constată că, la punctul 60 și în dispozitivul aceleiași hotărâri, de altfel, Curtea a făcut referire la operațiuni „efectuate cu unicul scop de a obține un avantaj fiscal, fără un alt obiectiv economic”.