natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As to the appellant’s reference to the judgment in Proctor & Gamble v OHIM, it is sufficient, as OHIM has pointed out, to note that paragraph 56 of the judgment under appeal indicated that the word combination BABY-DRY was a lexical invention which had an unusual structure, 19which is not the case with the word sign EUROHYPO. According to the judgment in Proctor & Gamble v OHIM, any perceptible difference between the combination of words submitted for registration and the terms used in the common parlance of the relevant class of consumers to designate the goods or services or their essential characteristics is apt to confer distinctive character on the word combination enabling it to be registered as a trade mark. 20In the present case, it must be said that there is no perceptible difference between the compound sign and the sum of the meanings lent by its descriptive elements. 21 41.
Cât despre trimiterea la Hotărârea Procter & Gamble/OAPI, este suficient, astfel cum a subliniat OAPI, să se arate că hotărârea atacată indică, la punctul 56, că sintagma BABY-DRY este o invenție lexicală neobișnuită prin structura sa 19, ceea ce nu este și cazul semnului verbal EUROHYPO. Conform Hotărârii Procter & Gamble/OAPI, orice diferență perceptibilă în construcția sintagmei propuse spre înregistrare în raport cu terminologia utilizată în limbajul curent al categoriei de consumatori în cauză pentru a desemna produsul sau serviciul ori caracteristicile esențiale ale acestora poate conferi acestei sintagme un caracter distinctiv care să permită înregistrarea acesteia ca marcă 20. Or, în speță, nu putem decât să constatăm inexistența unei diferențe perceptibile între semnul compus și însumarea indicațiilor furnizate de elementele sale descriptive 21. 41.
The appellant next criticises the Court of First Instance for having incorrectly interpreted Article 7(1)(b) of the regulation by using the criterion according to which a mark made up of descriptive components may be capable of registration if the compound word has entered general linguistic use and has acquired a meaning of its own.
Recurenta reproșează în continuare Tribunalului că a interpretat eronat articolul 7 alineatul (1) litera (b) din regulament folosind criteriul conform căruia o marcă compusă din elemente descriptive ar putea fi considerată aptă de a fi înregistrată dacă respectivul cuvânt compus a intrat în limbajul curent și a dobândit o semnificație proprie.
According to the appellant, that criterion is relevant only in the context of Article 7(1)(c).
Din punctul de vedere al reclamantei, acest criteriu ar fi relevant numai în cadrul articolului 7 alineatul (1) litera (c).
It is also interesting to note that, in a judgment of 14 June 2007, the Court of First Instance took the view that the word sign EUROPIG could not be registered for, inter
Este, de altfel, interesantă constatarea că Tribunalul, în cadrul unei hotărâri
18 — SAT.1 v OHIM, cited in footnote 5, paragraph 35.
18 — Hotărârea SAT.1/OAPI (C-329/02 P, citată anterior, punctul 35).
The judgment under appeal confirmed the decision of the Board of Appeal, which
Hotărârea atacată a confirmat, într-a-devăr, decizia camerei de recurs, care a
19 — Proctor & Gamble v OHIM, cited in footnote 6, paragraph 43. 20 — Ibid., paragraph 40.
19 — Punctul 43 din Hotărârea Procter & Gamble/OAPI.20 — Idem, punctul 40. 21 — Cu privire la noțiunea „diferență perceptibilă”, a se vedea Concluziile avocatului general Ruiz-Jarabo Colomer prezentate la 31 ianuarie 2002 în cauza Koninklijke KPN Nederland (Hotărârea din 12 februarie 2004, C-363/99, Rec., p. I-1619), punctul 69 și următoarele.
22 — Case T-207/06 Europig v OHIM (EUROPIG) [2007] ECR II-1961, paragraph 35.
22 — Hotărârea Europig/OAPI (EUROPIG), T-207/06, Rep., p. II-1961, punctul 35.
EUROHYPO v OHIM tion pursues an aim which is in the public interest, 24which requires that descriptive considered inter alia that the word sign EUROHYPO was descriptive of ‘financial affairs; monetary affairs; real estate affairs; provision of financial services; financing’, under reference to Article 7(1)(b) of the regulation.
EUROHYPO/OAPI apreciat între altele că semnul verbal EURO-HYPO este descriptiv pentru serviciile „afaceri financiare, afaceri monetare, afaceri imobiliare, servicii financiare, finanțări” în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din regulament.
signs or indications relating to the characteristics of goods or services in respect of which registration is sought may be freely used by all.
obiectiv de interes general 24, care impune ca semnele sau indicațiile descriptive în ceea ce privește caracteristicile produselor sau ale serviciilor pentru care se solicită înregistrarea să poată fi utilizate în mod liber de oricine 25.
25The notion of public interest underlying Article 7(1)(b) of the regulation is indissociable from the essential function of a trade mark which is to guarantee the identity of the origin of the marked product or service to the consumer or end-user by enabling him, without any possibility of confusion, to distinguish the product or service from others which have another origin. 26
Noțiunea de interes general subiacentă articolului 7 alineatul (1) litera (b) din regulament se confundă cu funcția esențială a mărcii, care este aceea de a garanta consumatorului sau utilizatorului final identitatea originii produsului sau a serviciului desemnat de marcă, permițându-i să distingă, fără vreo posibilitate de confuzie, acest produs sau serviciu de cele care au o altă proveniență 26.
However, Article 7(1)(b) of the regulation refers expressly to ‘trade marks which are devoid of any distinctive character’.
Cu toate acestea, articolul 7 alineatul (1) litera (b) din regulament vizează în mod expres „mărcile care sunt lipsite de caracter distinctiv”.
It is the following subparagraph, namely Article 7(1)(c) of the regulation, which gives examples of signs or indications that cannot be used as trade marks because of their descriptive nature.
Următoarea literă, și anume articolul 7 alineatul (1) litera (c) din regulament, este cea care dă exemple de semne sau de indicații care nu pot fi utilizate ca mărci din cauza caracterului descriptiv al acestora.
However, the Court, 27 finding that there is a clear overlap between the scope of the grounds set out in Article 7(1)(b) to (d) of
Totodată, Curtea 27, constatând că există o suprapunere evidentă a domeniilor de aplicare ale fiecăruia dintre motivele prevăzute la literele (b)-(d) ale articolului 7 aline-
24 — Ekey, F.L. and Klippel, D., cited in footnote 13, p.
24 — Ekey, F. L. și Klippel, D., citată anterior, p. 893.
In addition, the Court of Justice has pointed out many times, as, for that matter, is mentioned in paragraph 42 of the judgment under appeal, that each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of the regulation is independent of the others and calls for separate examination.
Pe de altă parte, Curtea a arătat de nenumărate ori, astfel cum amintește, la punctul 42, și hotărârea atacată, că fiecare dintre motivele de refuz al înregistrării enumerate la articolul 7 alineatul (1) din regulament este independent de celelalte și necesită o examinare separată.
According to the Court, the various grounds for refusal must be interpreted in the light of the public interest underlying each of them.
În opinia Curții, motivele de refuz amintite trebuie interpretate în lumina interesului general care se află la baza fiecăruia dintre acestea.
The public interest taken into account may, or even must, reflect different considerations, depending on the ground for refusal in question.
Interesul general luat în considerare poate și chiar trebuie să reflecte considerații diferite în funcție de motivul de refuz în cauză 23.
23Article 7(1)(c) of the regula-
Or, articolul 7 alineatul (1) litera (c) din regulament urmărește un
26 — SAT.1 v OHIM, cited in footnote 5, paragraphs 23 and 27, and BioID v OHIM, cited in footnote 23, paragraph 60. See, inter alia, Monteiro, J., ‘La marque verbale: examen des décisions majeures concernant l’appréciation des motifs absolus’, Propriété industrielle, March 2006.
26 — Hotărârile citate anterior SAT.1/OAPI, punctele 23 și 27, și BioID/OHMI, punctul 60. A se vedea în special Monteiro, J., „La marque verbale: examen des décisions majeures concernant l’appréciation des motifs absolus”, Propriété industrielle, martie 2006.
27 — Koninklijke KPN Nederland, cited in footnote 21, paragraphs 67 and 85, and Case C-265/00 Campina Melkunie [2004] ECR I-1699, paragraphs 8 and 18.
I-5089, punctele 45 și 46), Hotărârea SAT.1/OAPI, citată anterior, punctul 25, și Hotărârea din 15 septembrie 2005, BioID/OAPI (C-37/03 P, Rec., p. I-7975, punctul 59).
23 — See, inter alia, Joined Cases C-456/01 P and C-457/01 P Henkel v OHIM [2004] ECR I-5089, paragraphs 45 and 46; SAT.1 v OHIM, cited in footnote 5, paragraph 25; and Case C-37/03 P BioID v OHIM [2005] ECR I-7975, paragraph 59.
27 — Hotărârea Koninklijke KPN Nederland, citată anterior, punctele 67 și 85, și Hotărârea din 12 februarie 2004, Campina Melkunie (C-265/00, Rec., p. I-1699, punctele 8 și 18).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P a general rule also devoid of any distinctive character.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-304/06 P descriptive sunt, de regulă, lipsite și de caracter distinctiv 31.
31 the regulation, 28 has first and foremost taken the view that a word mark which is descriptive of characteristics of goods or services for the purposes of Article 7(1)(c) of the regulation is, on that account, necessarily devoid of any distinctive character with regard to the same goods or services for the purposes of Article 7(1)(b) of the regulation. 29
atul (1) din regulament 28, a considerat că o marcă verbală descriptivă în ceea ce privește caracteristicile produselor sau ale serviciilor, în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c), este, ca urmare a acestui fapt, în mod obligatoriu lipsită de caracter distinctiv cu privire la aceleași produse sau servicii, în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din același regulament 29.
It is also interesting 32to observe that, in the proposal for a Council regulation, 33descriptive signs are presented as examples of signs devoid of any distinctive character. 34
Este, de altfel, interesant 32 de subliniat că în Propunerea de regulament al Consiliului 33, semnele descriptive sunt prezen- tate ca exemple de semne lipsite de caracter distinctiv 34. Cu toate acestea, trebuie insistat
This view has been strongly criticised in some legal textbooks, 30 which consider that
Această concepție a fost puternic criticată de o parte a doctrinei 30, care consideră că diferitele motive de refuz ar trebui să fie echivalente și independente, și nu aflate într-un raport de includere a unuia în celălalt, chiar dacă autorii consideră că semnele asupra faptului că acest aspect nu a fost reținut în versiunea finală a regulamentului.
Article 7(1), as a rule imposing a prohibition, must be interpreted restrictively.
Or, articolul 7 alineatul (1), ca normă de interdicție, trebuie interpretat de manieră restrictivă 35.
35In this wording, the descriptive character referred to in Article 7(1)(c) is presented as an absolute ground for refusing registration, alternative to the ground based on the absence of any distinctive character the different grounds for refusal should be seen as equivalent and independent grounds and not as being in an inclusive relationship with one another, even though the writers concede that merely descriptive signs are as
În această versiune, caracterul descriptiv în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (c) este prezentat ca motiv absolut de respingere a înregistrării, alternativă a celui ce decurge din absența caracterului distinctiv în sensul articolului 7 alineatul (1)
91, and Ekey, F.L., and Klippel, D., cited in footnote 13, p. 878.
91, precum și Ekey, F. L. și Klippel, D., citați anterior, p. 878.
28 — On this issue, see, inter alia, Simon, I., ‘What’s Cooking at the CFI?
28 — Cu privire la această problemă a se vedea în special Simon, I, „What’s Cooking at the CFI? More Guidance on Descriptive and Non-Distinctive Trade Marks”, European Intellectual Property Review, 2003, p. 322; Handler, M., „The Distinctive Problem of European Trade Mark Law”, European Intellectual Property Review, 2005, p.
306; and Tritton, G., Intellectual Property in Europe, Sweet & Maxwell, 2002, p. 220. 32 — Ekey, F.L., and Klippel, D., cited in footnote 13, point out (p.
306, și Tritton, G., Intellectual Property in Europe, Sweet & Maxwell, 2002, p. 220. 29 — Hotărârile citate anterior Campina Melkunie, punctul 19, și Koninklijke KPN Nederland, punctul 86.
875) that the regulation was finally worded in such a way that each absolute ground for refusal has the same value.
875, că regulamentul în versiunea finală a reținut că fiecare motiv de refuz absolut are aceeași valoare.
The regulation thus clearly rejected the still widespread belief that the sole ground for refusal is lack of distinctiveness and that the other grounds are merely applications of this.
Regulamentul a refuzat net și opinia – încă foarte răspândită – conform căreia singurul motiv de refuz ar fi lipsa caracterului distinctiv și celelalte motive ar fi doar exemple.
33 — ‘Article 6 (Absolute grounds for refusal) 1. Trade marks … which are not distinctive, shall not be registered; in particular …: (a) those which consist solely of signs or indications which in trade may be requisite for the purpose of showing the kind, quality, quantity, intended purpose, value, geographical origin, the time of production of the goods or of rendering of the service, or other characteristics of the goods or service’ (OJ 1980 C 351, p. 5).
33 — „Articolul 6 [Motive absolute de refuz] (1) Se respinge înregistrarea următoarelor: […] mărci care sunt lipsite de caracter distinctiv, în special: (a) mărci care sunt compuse exclusiv din semne sau indicații ce pot să servească, în comerț, pentru a desemna specia, calitatea, cantitatea, destinația, valoarea, proveniența geografică sau data fabricației produsului sau a prestării serviciului sau alte caracteristici ale acestora” (JO 1980, C 351, p. 5).
434) explains that, on the initiative of the German delegation, among others, the draft text, which provided that the ground for refusal was the lack of distinctive character and that descriptive character was only an example of this, was amended so as to differentiate between trade marks devoid of distinctive character and descriptive trade marks.
434) arată că, între altele, la inițiativa delegației germane, textul proiectului care prevedea ca motiv de refuz lipsa caracterului distinctiv și conform căruia caracterul descriptiv nu era decât un exemplu a fost modificat, în sensul că sa introdus o diferențiere între mărcile lipsite de caracter distinctiv și mărcile descriptive.
Lack of distinctiveness is not a generic concept of which subparagraphs (c) and (d) would be merely examples.
Lipsa caracterului distinctiv nu este o noțiune generică pentru care literele (c) și (d) ar servi doar de exemple.
It is true that situations covered by subparagraphs (c) and (d) often also lack distinctiveness, but this is not always inevitably the case, just as it is not only signs falling under subparagraphs (c) and (d) that may lack distinctiveness); and Ekey, F.L. and Klippel, D., cited in footnote 13, p.
Desigur, adesea ipotezele care se încadrează în domeniul de aplicare al literelor (c) și (d) sunt lipsite și de caracter distinctiv, dar nu aceasta este întotdeauna situația în mod inevitabil, la fel cum nu numai semnele care se încadrează în domeniul de aplicare al literelor (c) și (d) pot fi lipsite de caracter distinctiv], și Ekey, F. L. și Klippel, D., citați anterior, p.
874 (according to these authors, the different grounds for refusal under Article 7(1) are parallel and equivalent.
874 [potrivit acestor autori, diferitele motive de refuz prevăzute la articolul 7 alineatul (1) sunt paralele și echivalente.
None is subject to another, nor are they interdependent.
Între acestea nu există nici subordonare, nici interdependență.
Nor do they overlap; rather, grounds for refusal are autonomous, so that, for the application to be rejected, it is sufficient that one of the grounds is met).
Nici nu coincid; este vorba mai degrabă despre motive de refuz autonome, în sensul că este suficient ca unul dintre motive să fie îndeplinit pentru ca cererea să fie respinsă].
42 The same conclu- sion was reached by the Court of Justice in its judgment in Deutsche SiSi-Werke v OHIM, delivered in January 2006.
A considera caracterul descriptiv ca fiind doar un exemplu de lipsă a caracterului distinctiv înseamnă a nega orice utilitate a modificării acestei versiuni.
43 laid down in Article 7(1)(b).
În plus, astfel cum sa arătat 37de nenumărate ori în jurisprudență, fiecare dintre motivele de refuz al înregistrării enumerate la articolul 7 alineatul (1) din regulament este independent și necesită o examinare separată.
To take the view that descriptiveness is merely an example of absence of distinctiveness would effectively mean that this amendment to the wording had no purpose.
rârea Tribunalului pentru motivul că aceasta se baza pe utilizarea unui criteriu în virtutea căruia nu pot fi înregistrate mărcile susceptibile de a fi frecvent utilizate în comerț în scopul prezentării produselor sau a serviciilor vizate.
In addition, as has been stated many times in the caselaw, 37each of the grounds for refusal to register listed in Article 7(1) of the regulation is independent and requires separate examination.
Or, potrivit Curții, „acest criteriu este relevant în cadrul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din regulament, dar nu este cel în lumina căruia trebuie interpretat articolul 7 alineatul (1) litera (b)”.
Thus, in September 2004, in SAT.1 v OHIM, 39the Court of Justice set aside the
Astfel, Curtea, în Hotărârea SAT.1/OAPI din septembrie 2004 39, a anulat hotă-
40 — Cited in footnote 23, points 80 and 81: ‘… I believe that the Court misinterpreted Article 7(1)(b) of the regulation by basing its conclusion, that the sign in question is devoid of distinctive character, on its finding that “the overall mark is likely to be commonly used in trade to present the goods and services” referred to in the application for registration. … I conclude that the contested judgment is vitiated by the same errors of law as the judgment in SAT.1 v OHIM (SAT.2), cited above.
40 — Concluziile prezentate la 2 iulie 2005, punctele 80 și 81: „[…] considerăm că Tribunalul a interpretat în mod eronat articolul 7 alineatul (1) litera (b) din regulament, întemeindu-și concluzia că semnul în cauză este lipsit de caracter distinctiv pe aprecierea că marca, luată în ansamblul său, este susceptibilă de a fi utilizată în mod curent în comerț pentru a desemna produse și servicii vizate în cadrul cererii de înregistrare […].
I therefore suggest that the Court of Justice draw the same conclusions as in SAT.1 v OHIM (SAT.2), and set aside the contested judgment’.
În concluzie, considerăm că hotărârea atacată conține aceleași erori de drept ca Hotărârea SAT.1/OAPI (SAT.2), citată anterior.
36 — From the point of view of systematic interpretation, it is apparent both from the internal scheme and the external scheme of Article 7(1) of the regulation that these are two different criteria.
36 — Din punctul de vedere al interpretării sistematice, rezultă atât din sistemul intern, cât și din sistemul extern al articolului 7 alineatul (1) din regulament că este vorba despre două criterii diferite.
The external scheme — that is, the structure of the text — clearly shows that subparagraphs (b) and (c) are two distinct points.
Sistemul extern – structura textului – arată în mod clar că literele (b) și (c) sunt distincte. Conform sistemului intern – organizarea conținutului textului –, obiectivele acestor două puncte sunt diferite (cu privire la noțiunile de sisteme interne și externe a se vedea Heck, P., „Das Problem der Rechtsgewinnung, Gesetzauslegung und Interessenjurisprudenz”, Begriffsbildung und Interessenjurisprudenz, Verlag Gehlen, Berlin, Zürich, 1968, p.
37 — See above.
37 — A se vedea mai sus.
38 — Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer, in his Opinion delivered on 14 May 2002 in DKV v OHIM, cited in footnote 16, states, in point 40: ‘It is … to my mind preferable that the Community Courts apply the grounds for refusal with the same rigour as that employed by the registration authorities.
38 — Avocatul general Ruiz-Jarabo Colomer arată la punctul 40 din Concluziile prezentate la 14 mai 2002 în cauza DKV/OAPI, citată anterior: „[…] considerăm că este preferabil ca instanța comunitară să arate o rigoare comparabilă cu cea arătată de autoritatea însărcinată cu înregistrarea, în scopul calificării motivelor de refuz.
Each of the conditions for registration in Article 7(1)(b), (c) and (d), in requiring a sign to be capable of distinguishing the goods and services under consideration and not to be descriptive or generic, is independent of the others, and must be considered separately.
Fiecare dintre condițiile de înregistrare menționate la articolul 7 alineatul (1) literele (b), (c) și (d), impunând ca semnele să fie elemente de diferențiere pentru produsele sau serviciile vizate și să nu fie nici descriptive, nici generice în raport cu aceste produse și servicii, este independentă față de celelalte și necesită o analiză separată.
That does not preclude the same sign in practice being caught by more than one category.
Ceea ce nu înseamnă că în practică nu se întâmplă frecvent ca aceleași semne să aparțină mai multor categorii.
Thus, a sign that is wholly descriptive will in general be devoid of any distinctive character within the meaning of Article 7(1)(b).’
Astfel, un semn pe deplin descriptiv va fi, în general, lipsit de caracter distinctiv în sensul literei (b)”.
42 — Cited in footnote 23, paragraphs 61 to 63: ‘… in paragraphs 23, 34, 41 and 43 of the judgment under appeal, the Court of First Instance primarily accepted the fact that the trade mark applied for is likely to be commonly used in trade, in order to establish that it fell within Article 7(1)(b) of the regulation. … It must, however, be stated that, as the Court of Justice held in paragraph 36 of SAT.1 v OHIM, cited above, that criterion, although relevant in relation to Article 7(1)(c) of Regulation No 40/94, is not the yardstick by which Article 7(1)(b) must be interpreted. … Consequently, it must be held that the head of claim alleging that the Court of First Instance applied a criterion relevant in the context of Article 7(1)(c) of the regulation rather than in that of Article 7(1)(b) is well founded.’
42 — Citată anterior, punctele 61-63: „[…] la punctele 23, 34, 41 și 43 din hotărârea atacată, Tribunalul, pentru a stabili că marca solicitată îndeplinește condițiile prevăzute la articolul 7 alineatul (1) litera (b) din regulament menționat, a reținut în principal faptul că aceasta poate fi utilizată în mod curent în comerț. […] Trebuie totuși arătat că, astfel cum a apreciat Curtea la punctul 36 din Hotărârea SAT.1/OAPI, citată anterior, deși acest criteriu este relevant în cadrul articolului 7 alineatul (1) litera (c) din regulament, nu este cel în lumina căruia trebuie interpretată litera (b) a aceleiași dispoziții. […] În consecință, trebuie constatat că motivul conform căruia Tribunalul a utilizat un criteriu relevant nu în sensul articolului 7 alineatul (1) litera (b) din regulament, ci în sensul aceleiași dispoziții litera (c), este întemeiat”.
39 — Cited in footnote 5, paragraph 36.
39 — Citată anterior, punctul 36.
43 — Cited in footnote 16, paragraph 63.
43 — Citată anterior, punctul 63.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-304/06 P likely to be understood by the German public as an abbreviation of ‘Europäische Hypothekenbank’ (‘European mortgage bank’).
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-304/06 P denumirii „Europäische Hypothekenbank”, și anume „Banca Ipotecară Europeană”.