natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Turkey, substitution treatment has yet to be introduced, though it is permitted under a 2004 regulation on treatment centres.
Intervenţiile psihosociale oferă sprijin consumatorilor în eforturile acestora de a face faţă și de a depăși problemele legate de consumul de droguri.
In 16 countries, specialised public outpatient services are the main providers of substitution treatment.
Intervenţiile psihosociale alcătuiesc fundamentul tratamentului bazat pe comunitate și al tratamentului cu spitalizare și de obicei completează tratamentul de substituţie pentru opiacee.
The most common route of referral for clients entering outpatient treatment is self-referral, accounting for about one third of all clients; about a quarter are referred to treatment by the criminal justice system; and the remaining are referred through social and health services or informal networks, including family and friends.
Cel mai des, pacienţii care încep tratamentul în ambulatoriu vin singuri la tratament, această categorie reprezentând o treime din totalul pacienţilor; aproximativ un sfert sunt trimiși la tratament de către sistemul de justiţie penală; restul sunt trimiși prin serviciile sociale și de sănătate sau prin reţele neoficiale, inclusiv de către familii și prieteni.
Referral to treatment from hospitals and other medical sources is rare, except in Finland, where it accounts for 25 % of clients.
Trimiterile la tratament efectuate de spitale și alte surse medicale sunt rare, cu excepţia Finlandei, unde 25 % din pacienţi au beneficiat de astfel de trimiteri.
Hungary is also an exception, with over 70 % of clients being referred by the criminal justice system (16).
Și Ungaria este o excepţie în acest sens, peste 70 % din pacienţi fiind trimiși la tratament de sistemul de justiţie penală (16).
It is worth noting that the Hungarian criminal code envisages that ‘no punishment applies for possession of small amounts in the case of a drug addict demonstrating to have undergone drug treatment’.
Trebuie remarcat faptul că în Ungaria codul civil prevede că „nu se aplică nicio pedeapsă pentru posesia în cantităţi mici în cazul unei persoane dependente de droguri care a demonstrat că a urmat un tratament pentru consumul de droguri”.
In 2007, about 650 000 opioid users are estimated to have received substitution treatment in Europe (19).
În trecut, tratamentul pentru consumul de droguri era acordat la domiciliu și majoritatea pacienţilor erau consumatori de heroină.
According to national experts, this type of treatment is available to nearly all opioid users in nine countries and to the majority of users in a further seven.
Această situaţie sa schimbat în anii ‘80 și ‘90 odată cu expansiunea rapidă a tratamentului în ambulatoriu și, mai recent, cu creșterea numărului de consumatori de canabis și cocaină care solicită tratament.
Elsewhere, substitution treatment is estimated to be available to a minority of opioid users in 10 countries (Estonia, Greece, Latvia, Lithuania, Hungary, Poland, Romania, Slovakia, Finland, Norway).
În 2007, opiaceele, în special heroina, au continuat să fie principalul drog raportat de consumatorii care au început un tratament în ambulatoriu, acestea fiind declarate ca drog primar de 54 % dintre pacienţi, urmate de canabis (21 %) și cocaină (18 %).
The data on availability of substitution treatment suggests the existence of a regional divide, with
Mai multe ţări raportează o creștere a proporţiei pacienţilor care
See Tables TDI-10 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.See Table TDI-16 (part ii) in the 2009 statistical bulletin.See ‘Assistance to drug users in prison’, p. 35.
A se vedea tabelele TDI-10 și TDI-21 din buletinul statistic pentru 2009.)
See Tables HSR-1 and HSR-2 in the 2009 statistical bulletin.See Table HSR-3 in the 2009 statistical bulletin.
A se vedea tabelul TDI-16 (partea ii) din buletinul statistic pentru 2009.
Figure 1: Availability of treatment modalities in relation to need, assessed by national experts: (A) psychosocial outpatient, (B) substitution, (C) psychosocial inpatient, (D) detoxification
Figura 1: Disponibilitatea modalităţilor de tratament în funcţie de nevoi, evaluată de experţi naţionali: (A) tratament psihosocial în ambulatoriu, (B) substituţie, (C) tratament psihosocial cu internare, (D) detoxificare
Extensive
Extinsă
Not available
Absentă
No information
Nicio informaţie
NB: Availability is defined by the estimated proportion of drug users in need of treatment who can receive it: nearly all (full), the majority, but not nearly all (extensive), more than a few, but not the majority (limited), only a few (rare), not available.
Disponibilitatea este definită la proporţia estimată de consumatori de droguri care necesită tratament și îl pot primi: aproape toţi consumatorii (totală), majoritatea consumatorilor, însă nu toţi (extinsă), mai mult decât câţiva consumatori, însă nu majoritatea (limitată), doar câţiva consumatori (rară), absentă.
Information was collected by means of a structured questionnaire.Sources: Reitox national focal points.
De asemenea, sa constatat și o creștere progresivă a tratamentelor de substituţie în penitenciare (
the lower levels of availability reported for countries in the east or north of Europe (Figure 1B).
consumatori de opiacee (19). Potrivit experţilor naţionali, acest tip de tratament este disponibil pentru aproape toţi consumatorii de opiacee din nouă ţări și pentru majoritatea consumatorilor din alte șapte.
rehabilitating them into society.
Tratamentul cu spitalizare
A therapeutic community approach is often used in this context.
Principalii furnizori de pacienţi internaţi sunt diferite organizaţii neguvernamentale (12 ţări) și instituţii publice (11 ţări).
Inpatient drug treatment is also provided by psychiatric hospitals, notably for clients with co-morbid psychiatric disorders.
Totuși, în șase ţări (Bulgaria, Danemarca, Estonia, Franţa, Ungaria, România), sa raportat că această modalitate de tratament este disponibilă pentru un procent mai mic de jumătate din cei care îl solicită în mod activ (a se vedea figura 1C).
Inpatient treatment
Detoxificarea
Inpatient or residential treatment requires clients to stay overnight for a duration of several weeks to several months.
Tratamentul cu spitalizare sau rezidenţial solicită pacienţilor să rămână internaţi o perioadă cuprinsă între câteva săptămâni și câteva luni.
These programmes generally adopt a drug-free policy (without substitution treatment), with the aim of enabling the client to abstain from drug use.
În general, aceste programe adoptă o abordare fără medicamente (fără tratament de substituţie), cu scopul de a permite pacienţilor să se abţină de la consumul de droguri.
Clients are given accommodation, individually structured psychosocial treatments, and take part in activities geared towards
Tratamentul cu internare pentru consumul de droguri este furnizat și de spitalele de psihiatrie, în special pentru pacienţii cu tulburări psihice comorbide.
In 2007, around 40 000 people, or one in 10 of all drug users entering treatment, are reported to have entered treatment in inpatient settings.
În 2007, potrivit rapoartelor, aproximativ 40 000 de persoane, adică unul din zece din toţi consumatorii de droguri care au început un tratament, l-au început într-un centru cu internare.
More than half of them mentioned opioids as their principal drug (56 %), with most of the other clients identifying their principal drug as cannabis (14 %), stimulants other than cocaine (14 %) and cocaine (7 %).
Peste jumătate dintre aceștia au menţionat ca principal drog opiaceele (56 %), majoritatea celorlalţi declarând ca principal drog canabisul (14 %), altele decât cocaina (14 %) și cocaina (7 %).
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe
Capitolul 2: Răspuns la problema drogurilor în Europa – o privire de ansamblu
Guidelines are becoming an important tool in the quality assurance of drug treatment.
Portalul privind cele mai bune practici: un modul nou legat de tratament
Treatment guidelines include recommendations based on scientific evidence, expert opinion, service user preferences and national health care systems.
Organizatorii și factorii decizionali din domeniul sănătăţii din Europa depun din ce în ce mai multe eforturi pentru găsirea unor mecanisme care să asigure o calitate ridicată a tratamentelor pentru consumul de droguri.
They are designed to help choose and apply the appropriate drug treatment interventions. In 20 out of 27 reporting countries, national drug treatment guidelines are drawn up by an authorised institution.
De asemenea, aceștia tind să acorde prioritate intervenţiilor „bazate pe dovezi” atunci când analizează furnizarea de tratament și alocarea fondurilor.
The mean age of drug users entering inpatient treatment is 30 years, but opioid and cocaine clients are on average older (31) than those in treatment for non-cocaine stimulants (28) and cannabis (26).
Ca urmare a introducerii modulelor privind prevenirea universală și selectivă în 2008, OEDT a lansat un modul nou dedicat tratamentului pentru droguri pe „Best practice portal”.
Most inpatient clients are men, with an overall male to female ratio of 3.6:1. The ratio is lower among primary users of non-cocaine stimulants (2.2:1) and higher among users of cocaine (5.1:1) and cannabis (8:1).
Acesta cuprinde o sinteză a concluziilor privind eficienţa tratamentului farmacologic și psihosocial pentru tulburările legate de consumul de opiacee, substanţe stimulatoare și canabis, în baza celor mai recente analize.
In most countries where comparison is possible, the proportion of drug clients with no employment and unstable accommodation is higher among those entering treatment in inpatient settings than among outpatient clients (20).
Activitatea pentru portal a fost facilitată de un studiu finanţat de Comisia Europeană privind calitatea tratamentului și schimbul de cele mai bune practici (Direcţia Generală Sănătate și Consumatori, 2008b).
Existing guidelines cover, in particular, pharmacological drug treatment.
Orientările devin un instrument important în asigurarea calităţii tratamentelor pentru consumul de droguri.
National guidelines for substitution treatment are reported by 18 countries, and 11 countries report guidelines for detoxification.
Ele sunt destinate să ajute la alegerea și aplicarea intervenţiilor corespunzătoare pentru tratamentul pentru consumul de droguri.
However, about one third of these countries do not report adherence to the guidelines as a condition for operating or receiving funding for a treatment facility.
În 20 din cele 27 de ţări care au transmis rapoarte, orientările naţionale privind tratamentele pentru consumul de droguri sunt redactate de o instituţie autorizată.
The main providers of inpatient treatment are nongovernmental organisations (12 countries) and public institutions (11 countries).
Modulul de tratament prezintă concluziile studiilor care compară eficienţa diferitelor intervenţii.
Private institutions play this role in Denmark and Luxembourg, while they are the second most important providers in 10 countries.
Eficienţa este stabilită în mod ideal prin efectuarea unor studii controlate sau controlate și randomizate în care intervenţiile sunt comparate cu măsurile rezultate specifice.
National experts estimate that inpatient psychosocial treatment is available to the majority of those seeking it in 12 countries and to almost all who seek it in a further nine countries.
Cea mai mare parte a bazei de dovezi în acest domeniu provine din studiile întreprinse în Statele Unite.
However, in six countries (Bulgaria, Denmark, Estonia, France, Hungary, Romania), this treatment modality was considered to be available to less than half of those who actively seek it (see Figure 1C).
Studiile din Europa devin mai comune în prezent și includ unele activităţi inovatoare privind agenţii noi pentru tratamentul de substituţie pentru consumul de opiacee.
National guidelines for psychosocial treatment and social reintegration are less common. Only seven Member States (Bulgaria, Czech Republic, Germany, Denmark, Netherlands, Slovenia, United Kingdom) report the availability of guidelines for psychosocial interventions, and five (Czech Republic, Germany, Portugal, Slovenia, United Kingdom) for social reintegration.
Noul modul include, de asemenea: linkuri către alte surse de informaţii, intervenţii evaluate, un glosar și o prezentare succintă a lacunelor din baza de dovezi actuală.
The scarcity of national guidelines is probably due to the limited evidence available, and this points to the need for more multisite randomised controlled trials in these fields.
Portalul va fi extins pentru a include subiecte suplimentare.
Detoxification is generally a prerequisite to initiate long-term, abstinence-based residential treatment.
Portalul OEDT privind cele mai bune practici: http://www.emcdda.europa.eu/best-practice/treatment
Continued staff training is important in ensuring the delivery of high quality services.
Orientările existente includ, în special, tratamentele farmacologice pentru consumul de droguri.
Training courses designed specifically for addiction treatment staff and some form of continued training related to drug treatment for medical doctors are common in the European Union.
Orientările naţionale pentru tratamentele de substituţie sunt raportate de 18 ţări, iar 11 ţări raportează orientări pentru detoxificare.
Most countries make similar training opportunities available to other professionals including nurses, social workers and psychologists.
Cu toate acestea, aproximativ o treime din aceste ţări nu raportează respectarea acestor orientări ca o condiţie pentru funcţionarea unui centru de tratament sau pentru finanţarea acestuia.
Regular outcome evaluations for all types of drug treatment are reported by few countries.
Evaluarea cu regularitate a rezultatelor pentru toate tipurile de tratament pentru consumul de droguri este raportată de puţine ţări.
Five Member States evaluate substitution and detoxification treatment, and only Denmark, Germany and the United Kingdom evaluate the outcome of psychosocial treatment interventions on a regular basis.
Cinci state membre evaluează tratamentele de substituţie și detoxificare și numai Danemarca, Germania și Regatul Unit evaluează intervenţiile de tratament psihosocial cu regularitate.
Single or irregular treatment outcome evaluations are also reported by some countries.
Unele ţări raportează realizarea de evaluări unice sau neregulate ale rezultatelor diferitor tratamente.
Public institutions are the main providers of detoxification in 21 countries.
Orientările naţionale pentru tratamentele psihosociale și pentru reintegrarea socială sunt mai puţin frecvente.
Nongovernmental organisations are the largest providers in Belgium (Flanders) and the Netherlands, while the private sector is predominant in Luxembourg and Bulgaria. National experts estimate that detoxification is available to a majority of those who seek it in nine countries, and to almost all in a further 10.
Numai șapte state membre (Bulgaria, Republica Cehă, Germania, Danemarca, Ţările de Jos, Slovenia, Regatul Unit) raportează disponibilitatea unor orientări pentru intervenţiile psihosociale, iar cinci (Republica Cehă, Germania, Portugalia, Slovenia, Regatul Unit) pentru reintegrarea socială.
In eight countries (Estonia, Ireland, Greece, France, Latvia, Romania, Slovenia, Norway), detoxification is estimated to be available to less than half of those who actively seek it (see Figure 1D).
Insuficienţa orientărilor naţionale se datorează probabil numărului limitat de dovezi disponibile, ceea ce subliniază nevoia realizării mai multor studii controlate randomizate în aceste domenii.
The prevention and reduction of drugrelated harm is a public health objective in all Member States and in the EU drugs strategy (European Commission, 2007).
Prevenirea și reducerea riscurilor legate de droguri este un obiectiv de sănătate publică în toate statele membre și în strategia UE în domeniul drogurilor (Comisia Europeană, 2007).
Among the main interventions in this field are opioid substitution treatment and needle and syringe exchange programmes,
Printre principalele intervenţii din acest domeniu se numără tratamentul de substituţie pentru opiacee și programele de schimb de ace și seringi care vizează decesele prin supradoză și răspândirea bolilor infecţioase.
Health planners and policymakers in Europe increasingly look for mechanisms to ensure high quality in drug treatment.
Aceste măsuri sunt raportate ca fiind disponibile în toate ţările, cu excepţia Turciei.
They also tend to give priority to ‘evidencebased’ interventions when considering the provision of treatment and the allocation of funds.
Deși există diferenţe considerabile în gama de servicii și nivelul de furnizare a acestora (a se vedea capitolele 6 și 7),
) See Tables TDI-10, TDI-13, TDI-15 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.
În Uniunea Europeană se organizează frecvent cursuri de formare concepute în mod special pentru personalul implicat în tratarea dependenţelor, precum și o anumită formă de formare continuă pe tema tratamentelor pentru consumul de droguri pentru medici.
Best practice portal: new module on treatment
Raportul anual 2009: situaţia drogurilor în Europa tendinţa generală europeană este de creștere și consolidare a măsurilor de reducere a riscurilor.
Following the introduction of the modules on universal and selective prevention in 2008, the EMCDDA has launched a new module dedicated to drug treatment on its ‘Best practice portal’.
drogurilor. Aceasta poate fi pusă în aplicare în orice etapă a consumului de droguri și în diferite situaţii și include consolidarea capacităţilor, îmbunătăţirea aptitudinilor sociale, măsuri de facilitare și promovare a ocupării forţei de muncă și de obţinere sau îmbunătăţire a locuinţelor.
It includes a synthesis of findings about the efficacy of pharmacological and psychosocial treatment for opioid, stimulant and cannabis disorders, based on the latest reviews.
În practică, programele de reintegrare pot oferi consiliere profesională, asistenţă în găsirea unui loc de muncă și sprijin pentru locuinţe.
Work on the portal has been facilitated by a European Commission-funded study on quality of treatment and exchange of best practice (Directorate-General for Health and Consumers, 2008b).
Intervenţiile în penitenciare, care au impact asupra numărului de recăderi și recidive, pot lega deţinuţii de locuinţe comunitare și servicii de asistenţă socială în pregătirea eliberării acestora (Direcţia Generală Sănătate și Consumatori, 2008a).
The treatment module presents the findings of studies that compare the efficacy of different interventions.
În general, rezultatele măsurilor de reintegrare socială depind de eficienţa colaborării dintre instituţiile de îngrijiri medicale și sociale.
Responsibility for quality assurance lies with national institutions in 14 countries, while in countries with a federal system, agencies at sub-national level can be in charge. Guidance can be underpinned by research findings on cost-effectiveness, as is the case in the United Kingdom’s guidance on needle and syringe programmes (NICE, 2009).
Majoritatea ţărilor furnizează o gamă largă de servicii de sănătate și servicii sociale, inclusiv evaluare și consiliere individuale cu privire la riscuri, formare în domeniul unui consum în condiţii de mai multă siguranţă, testare pentru bolile infecţioase și consiliere în această privinţă, vaccinare și tratament pentru hepatita virală.
Client involvement and feedback by staff is also sought to develop and improve service quality.
Deseori, aceste servicii sunt furnizate de către agenţii cu acces necondiţionat.
A data collection protocol for specialist lowthreshold harm reduction agencies was also produced by the European Network of Social Inclusion and Health in cooperation with the EMCDDA (Hedrich et al., 2008a), as part of EU-funded projects to develop and implement European health indicators.
Obiectivul răspunsurilor de reducere a riscurilor sa extins dincolo de epidemia HIV/SIDA, cuprinzând o perspectivă mai largă, de îndeplinire a nevoilor medicale și sociale ale consumatorilor problematici de droguri, în special a celor care sunt excluși social.
The new module also includes: links to other information sources, evaluated interventions, a glossary and a brief synopsis of the gaps in the current evidence base.
Pierderea locuinţei, împreună cu locuinţele instabile, reprezintă una din cele mai grave forme de excludere socială cu care se confruntă consumatorii de droguri, afectând circa 10 % dintre cei care au început tratamentul în 2007 (22).
The portal will be expanded to include additional topics in the future.
Pentru anumite grupuri de consumatori de droguri, această cifră este, probabil, mai ridicată.
EMCDDA Best practice portal: http://www.emcdda.europa.eu/best-practice which target overdose deaths and the spread of infectious diseases.
În ultimii ani se poate observa și un proces de profesionalizare, acordându-se mai multă atenţie asigurării unor standarde de înaltă calitate.
These measures are reported to be available in all countries except Turkey.
De exemplu, în 2006-2007, serviciile de reducere a riscurilor din Anglia au fost inspectate în vederea identificării aspectelor care necesită îmbunătăţiri.
While considerable differences exist in the range and levels of service provision (see Chapters 6 and 7), the general European trend is one of growth and consolidation of harmreduction measures.
Calitatea mai poate fi asigurată și prin stipularea, în contractele de finanţare, a respectării anumitor standarde, după cum raportează Republica Cehă și Estonia.
Social reintegration is recognised as an essential component of comprehensive drug strategies.
Toate statele membre raportează disponibilitatea programelor de locuinţe care pot oferi cazare consumatorilor de droguri.
It can be implemented at any stage of drug use and in different settings, and includes capacity building, improvement of social skills, measures to facilitate and promote employment and to obtain or improve housing.
De exemplu, în Slovacia, ca urmare a resurselor financiare limitate, capacitatea de cazare a serviciilor de reabilitare este de multe ori insuficientă pentru a face faţă cererii.
In practice, reintegration programmes may offer vocational counselling, work placements and housing support.
Mai multe ţări (de exemplu, Republica Cehă, Germania, Irlanda, Ţările de Jos, Finlanda, Suedia, Regatul Unit) raportează sprijin pentru locuinţă.
Prison-based interventions, which have an impact on relapse and re-offending, may link inmates to communitybased housing and social support services in preparation for their release (Directorate-General on Health and Consumers, 2008a).
Aceste programe de cazare temporară constau de obicei în asigurarea unui loc de dormit și a unei mese pe zi sau din apartamente mici mobilate care pot fi ocupate pe o perioadă scurtă și deseori sunt puse la dispoziţia persoanelor la încheierea tratamentului cu internare pentru a le permite să trăiască independent.
In general, the outcomes of social reintegration measures often rely on efficient collaboration between health and social care institutions.
În Irlanda, de exemplu, utilizatorii au responsabilitatea de a plăti chiria și anumite servicii de întreţinere, în timp ce lucrătorii sociali îi sprijină cu închirierea și îi ajută să beneficieze de acces la educaţie sau formare sau își găsească un loc de muncă.
Homelessness, together with living in unstable accommodation, is one of the most serious forms of social exclusion facing drug users, affecting about 10 % of those entering treatment in 2007 (22).
Responsabilitatea pentru asigurarea calităţii revine instituţiilor naţionale în 14 ţări, în timp ce în ţările cu un sistem federal aceasta poate reveni unor agenţii la nivel subnaţional.
Most countries provide a range of health care and social services, including individual risk assessment and advice, safer use training, infectious diseases testing and counselling, vaccination and treatment of viral hepatitis.
Uneori îndrumarea se poate baza pe rezultatele cercetărilor cu privire la eficienţa costurilor, ca în cazul Regatului Unit, care a emis astfel de îndrumări cu privire la programele de schimb de ace și seringi (NICE, 2009).