natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the Commission argues, there is a manifest public interest in favour of preserving confidentiality in investigations rather than endangering it .
Așadar, interesul public manifest ar impune păstrarea confidențialității anchetelor mai degrabă decât compromiterea acestora.
The applicant’s request for access to the full document, and its application, are based on Regulation No 1049/2001.
Trebuie remarcat, cu titlu introductiv, că cererea de acces la conținutul complet al documentului, formulată de reclamantă, precum și cererea sa introductivă se întemeiază pe Regulamentul nr. 1049/2001.
In the contested decision, the Commission held that Regulation No 45/2001 applied to the request that the names of the participants at the meeting of 11 October 1996 be revealed.
Apoi, trebuie amintit că, în decizia atacată, Comisia a considerat că Regulamentul nr. 45/2001 era aplicabil cererii de divulgare a numelui participanților la reuniunea din 11 octombrie 1996.
The Commission took the view that, since the applicant had not established either an express and legitimate purpose or the need for such disclosure, the conditions set out by Article 8 of that regulation had not been met and the exception provided for in Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 applied .
Comisia a considerat că, întrucât reclamanta nu a făcut dovada unui obiectiv expres și legitim și nici a necesității unei astfel de divulgări, nu sunt întrunite cerințele prevăzute la articolul 8 din regulamentul menționat și că este aplicabilă excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001.
It should also be noted that access to documents of the institutions constitutes the principle and that a decision to refuse access is valid only if it is based on one of the exceptions laid down in Article 4 of Regulation No 1049/2001.
Trebuie amintit totodată că accesul la documentele instituțiilor constituie principiul și că o decizie de refuz este valabilă numai dacă se întemeiază pe una dintre excepțiile prevăzute la articolul 4 din Regulamentul nr. 1049/2001.
It is in the light of that caselaw that the Court must examine how the Commission applied the exceptions under Article 4(1)(b) and Article 4(2), third indent, of Regulation No 1049/2001.
În lumina acestei jurisprudențe, trebuie analizat modul în care Comisia a aplicat excepțiile prevăzute la articolul 4 alineatul (1) litera (b) și la articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001.
The exception concerning the protection of privacy and the integrity of the individual, under Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001
Cu privire la excepția referitoare la protecția vieții private și a integrității individului prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001
Under Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001, the institutions are to refuse access to a document where disclosure would undermine the protection of privacy
Trebuie amintit că, în temeiul articolului 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001, instituțiile resping cererile de acces la un document în cazul în care
Although the applicant refers in its application only to Directive 95/46 and not to Regulation No 45/2001, its action must be understood as referring to that regulation, since the contested decision is, in part, based upon it .
În această privință, trebuie remarcat că, deși reclamanta se referă în cererea sa introductivă numai la Directiva 95/46, și nu la Regulamentul nr. 45/2001, acțiunea sa trebuie înțeleasă ca vizând regulamentul menționat, deoarece decizia atacată se întemeiază, parțial, pe acest regulament.
At the hearing, moreover, the applicant correctly referred to that regulation .
În cursul ședinței, reclamanta sa referit de altfel la regulamentul respectiv.
For that purpose, it should be borne in mind that they have different objectives .
În acest scop, nu trebuie pierdut din vedere faptul că regulamentele au obiective diferite.
The first is designed to ensure the greatest possible transparency of the decisionmaking process of the public authorities and the information on which they base their decisions .
Primul urmărește să asigure cea mai mare transparență posibilă procesului decizional al autorităților publice, precum și informațiilor pe care se întemeiază deciziile acestora.
It is thus designed to facilitate as far as possible the exercise of the right of access to documents, and to promote good administrative practices.
Regulamentul urmărește, așadar, să faciliteze la maximum exercitarea dreptului de acces la documente, precum și să promoveze bunele practici administrative.
The second is designed to ensure the protection of the freedoms and fundamental rights of individuals, particularly their private life, in the handling of personal data.
Al doilea regulament urmărește să asigure protecția drepturilor și a libertăților fundamentale ale persoanelor fizice, în special a dreptului la viață privată, în cursul prelucrării datelor cu caracter personal.
Recital 15 of Regulation No 45/2001 indicates that access to documents, including conditions for access to documents containing personal data, is governed by the rules adopted on the basis of Article 255 EC.
Potrivit considerentului (15) al Regulamentului nr. 45/2001, accesul la documente, inclusiv condițiile de acces la documente conținând date cu caracter personal, este reglementat prin normele adoptate în temeiul articolului 255 CE.
Therefore, access to documents containing personal data falls under Regulation No 1049/2001, according to which, in principle, all documents of the institutions should be accessible to the public.
Prin urmare, accesul la documente conținând date cu caracter personal este reglementat prin Regulamentul nr. 1049/2001, potrivit căruia, în principiu, publicul ar trebui să aibă acces la toate documentele instituțiilor.
It also provides that certain public and private interests must be protected by a regime of exceptions.
Acesta prevede totodată că anumite interese publice și private trebuie protejate printr-un regim de exceptări.
Thus, for example, that regulation lays down an exception, referred to above, concerning cases where disclosure would adversely affect the protection of privacy and the integrity of the individual, particularly in accordance with Community legislation on the protection of personal data, such as Regulation No 45/2001.
Astfel, acest regulament prevede o excepție, amintită mai sus, referitoare la cazurile în care divulgarea conținutului ar putea aduce atingere protecției vieții private și integrității individului, în special în conformitate cu legislația comunitară privind protecția datelor cu caracter personal, în care se înscrie Regulamentul nr. 45/2001.
In that regard, it is necessary to recall the most relevant provisions of Regulation No 45/2001.
În această privință, trebuie amintite dispozițiile pertinente din Regulamentul nr. 45/2001.
Pursuant to Article 2(a) of Regulation No 45/2001, ‘personal data’ means any information relating to an identified or identifiable natural person .
45/2001, „date cu caracter personal” înseamnă orice informație referitoare la o persoană fizică identificată sau identificabilă.
An identifiable person is one who can be identified, directly or indirectly, in particular by reference to an identification number or to one or more factors specific to his or her physical, physiological, mental, economic, cultural or social identity.
O persoană identificabilă este o persoană care poate fi identificată, direct sau indirect, în special prin referire la un număr de identificare sau la unul sau mai multe elemente specifice, proprii identității sale fizice, fiziologice, psihice, economice, culturale sau sociale.
Personal data would therefore include, for example, surname and forenames, postal address, email address, bank account number, credit card numbers, social security number, telephone number or driving licence number .
Prin urmare, pot fi considerate date cu caracter personal, cu titlu exemplificativ, numele și prenumele, adresa poștală, adresa de poștă electronică, numărul de cont bancar, numărul cărților de credit, numărul de securitate socială, numărul de telefon sau numărul permisului de conducere.
In addition, under Article 2(b) of Regulation No 45/2001, ‘processing of personal data’ means any operation or set of operations which is performed upon personal data, whether or not by automatic means, such as collection, recording, organisation, storage, adaptation or alteration, retrieval, consultation, use, disclosure
În plus, în temeiul articolului 2 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001, „prelucrarea datelor cu caracter personal” înseamnă orice operațiune sau serie de operațiuni care se efectuează asupra datelor cu caracter personal, prin mijloace automatizate sau neautomatizate, cum ar fi colectarea, înregistrarea, organizarea, stocarea, adaptarea
Therefore, communication of data, by transmission, dissemination or otherwise making available, falls within the definition of ‘processing’, and thus this regulation itself provides, independently of Regulation No 1049/2001, for the possibility of making certain personal data public.
Prin urmare, comunicarea datelor prin transmitere, prin diseminare sau în orice alt mod intră în sfera noțiunii „prelucrare” și, astfel, acest regulament prevede, independent de Regulamentul nr. 1049/2001, posibilitatea de a face publice anumite date cu caracter personal.
The processing must, in addition, be lawful under Article 5(a) or (b) of Regulation No 45/2001, according to which the processing must be necessary for the performance of a task carried out in the public interest or for compliance with a legal obligation to which the controller is subject .
În temeiul articolului 5 literele (a) sau (b) din Regulamentul (CE) nr. 45/2001 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date, potrivit căruia prelucrarea trebuie să fie necesară pentru îndeplinirea unei sarcini de interes public sau pentru respectarea unei obligații legale a operatorului prelucrării, prelucrarea trebuie să fie licită.
Therefore, if Regulation No 1049/2001 requires the communication of data, which constitutes ‘processing’ within the meaning of Article 2(b) of Regulation No 45/2001, Article 5 of that same regulation makes such communication lawful in that respect .
1049/2001 impune comunicarea datelor, ccea ce reprezintă o „prelucrare” în sensul articolului 2 litera (b) din Regulamentul nr. 45/2001, articolul 5 din același regulament conferă caracter legal, în această privinţă, acestei comunicări.
If one were to require the
Întradevăr, dacă solicitantul ar fi obligat să
As regards the data subject’s right to object, Article 18 of Regulation No 45/2001 provides that that person has the right to object at any time, on compelling legitimate grounds relating to his or her particular situation, to the processing of data relating to him or her, except in cases covered by, in particular, Article 5(b) of that regulation .
În ceea ce privește dreptul la opoziție al persoanei vizate, articolul 18 din Regulamentul nr. 45/2001 prevede că aceasta are dreptul de a se opune în orice moment, din motive întemeiate și legitime legate de situația sa particulară, ca datele care o privesc să facă obiectul unei prelucrări, cu excepția cazurilor prevăzute, printre altele, la articolul 5 litera (b) din regulamentul menționat.
Therefore, given that the processing envisaged by Regulation No 1049/2001 constitutes a legal obligation for the purposes of Article 5(b) of Regulation No 45/2001, the data subject does not, in principle, have a right to object.
Prin urmare, dat fiind că prelucrarea datelor prevăzută în Regulamentul nr. 1049/2001 reprezintă o obligație legală în sensul articolului 5 litera (b) din Regulamentul nr.
In that regard, this Court considers that, if communication of those data would not undermine protection of the privacy and the integrity of the individual concerned, as required by Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001, that person’s objection cannot prevent such communication .
În această privință, în cazul în care comunicarea acestor date nu aduce atingere protecției vieții private și integrității persoanei vizate, astfel cum impune articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001, refuzul persoanei vizate nu poate să împiedice comunicarea documentului.
Moreover, it should be recalled that the provisions of Regulation No 45/2001, insofar as they govern the processing of personal data capable of affecting fundamental freedoms, and the right to privacy in particular, must necessarily be interpreted in the light of fundamental rights which, according to consistent case-law, form an integral part of the general principles of law with which the Court of Justice and the Court of First Instance ensure compliance (see, by analogy, as regards Directive 95/46, Österreichischer Rundfunk, paragraph 68).
Pe de altă parte, trebuie amintit că dispozițiile Regulamentului nr. 45/2001, în măsura în care reglementează prelucrarea datelor cu caracter personal care pot aduce atingere libertăților fundamentale și, în special, dreptului la viață privată trebuie interpretate, în mod necesar, în lumina drepturilor fundamentale care, potrivit unei jurisprudențe constante, fac parte integrantă din principiile generale de drept a căror respectare o asigură Curtea și Tribunalul (a se vedea prin analogie, în ceea ce privește Directiva 95/46, Hotărârea Österreichischer Rundfunk și alții, citată anterior, punctul 68).
Those principles have been expressly included in Article 6(2) EU, according to which the Union shall respect fundamental rights, as guaranteed by the ECHR and as they result from the constitutional traditions common to the Member States, as general principles of Community law.
Aceste principii au fost preluate în mod expres în articolul 6 alineatul (2) UE, potrivit căruia Uniunea respectă drepturile fundamentale, astfel cum sunt acestea garantate de CEDO, precum și astfel cum rezultă acestea din tradițiile constituționale comune statelor membre, ca principii generale ale dreptului comunitar.
It should be noted in that respect that Article 8 of the ECHR, whilst laying down in paragraph 1 the principle that public authorities shall not interfere with the exercise of the right to private life, does acknowledge, in paragraph 2, that such interference is possible insofar as it ‘is in accordance with the law and is necessary in a democratic society in the interests of national security, public safety or the economic well-being of the country, for the prevention of disorder or crime, for the protection of health or morals, or for the protection of the rights and freedoms of others’.
În această privință, trebuie remarcat că articolul 8 din CEDO, după ce la alineatul (1) consacră principiul neamestecului autorităților publice în exercitarea dreptului la viață privată, prevede totuși, la alineatul (2), că este admis un astfel de amestec în măsura în care „este prevăzut de lege și dacă constituie o măsură care, într-o societate democratică, este necesară pentru securitatea națională, siguranța publică, bunăstarea economică a țării, apărarea ordinii și prevenirea faptelor penale, protejarea sănătății sau a moralei, ori protejarea drepturilor și libertăților altora”.
It should also be noted that, in accordance with the caselaw of the European Court of Human Rights, ‘private life’ is a broad concept that does not lend itself to an exhaustive definition .
Trebuie remarcat totodată că, potrivit jurisprudenței Curții Europene a Drepturilor Omului, noțiunea „viață privată” este o noțiune largă, care nu se pretează unei definiții exhaustive.
Article 8 of the ECHR also protects the right to identity and personal development and also the right of any individual to establish and develop relationships with other human beings and with the outside world.
Articolul 8 din CEDO apără și dreptul la identitate și la evoluție personală, precum și dreptul fiecărui individ de a întreține și de a dezvolta relații cu semenii săi și cu lumea exterioară.
There is no reason in principle to exclude professional or business activities from the concept of ‘private life’ (see ECHR judgments in Niemietz v Germany of 16 December 1992, Series A No 251-B, § 29; Amann v Switzerland of 16 February 2000, ECHR 2000-II,
Niciun motiv de principiu nu permite excluderea activităților profesionale sau comerciale din sfera noțiunii „viață privată” (a se vedea Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Niemitz împotriva Germaniei din 16 decembrie 1992, seria A nr.
There is thus an area of interaction between the individual and others which, even in a public context, may fall within the concept of ‘private life’ (see ECHR judgment in Peck v United Kingdom of 28 January 2003, ECHR 2003-I, § 57, and caselaw cited).
Există, așadar, o zonă de interacțiune între un individ și altul, care, chiar într-un context public, poate să intre sub incidența „vieții private” (a se vedea Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Peck împotriva Regatului Unit din 28 ianua- rie 2003, Recueil des arrêts et décisions, 2003-I, § 57 și jurisprudența citată).
In order to determine whether there has been a breach of Article 8 of the ECHR, it needs to be determined, first, whether there has been an interference in the private life of the person concerned and, secondly, if so, whether that interference is justified.
Pentru a caracteriza existența unei încălcări a articolului 8 din CEDO, trebuie stabilit, în primul rând, dacă există o ingerință în viața privată a persoanei vizate și, în al doilea rând, într-un asemenea caz, dacă această ingerință este justificată.
In order to be justified, it must be in accordance with the law, pursue a legitimate aim and be necessary in a democratic society.
Pentru a fi justificată, ingerința trebuie să fie prevăzută de lege, să urmărească un scop legitim și să fie necesară într-o societate democratică.
Concerning that latter condition, in order to determine whether a disclosure is ‘necessary in a democratic society’, it needs to be examined whether the grounds relied on in justification are ‘relevant and sufficient’, and whether the measures adopted are proportionate to the legitimate aims pursued.
Cu privire la ultima condiție, pentru a stabili dacă divulgarea conținutului unui document este „necesară într-o societate democratică”, trebuie analizat dacă motivele invocate pentru a o justifica sunt „pertinente și suficiente” și dacă măsurile adoptate sunt proporționale cu scopurile legitime urmărite.
In cases concerning the disclosure of personal data, the European Court of Human Rights has recognised that the competent authorities have to be granted a certain discretion in order to establish a fair balance between competing public and private interests.
În cauzele referitoare la divulgarea datelor cu caracter personal, Curtea Europeană a Drepturilor Omului a constatat că trebuie recunoscută autorităților competente o anumită putere de a stabili un echilibru just între interesele publice și cele private care ar fi concurente.
That margin of discretion is, however, accompanied by judicial review, and its breadth is to be determined by reference to factors such as the nature and importance of the interests at stake and the seriousness of the interference (see Peck v United Kingdom, especially § 76 and 77; see also the Opinion of Advocate General Léger in Joined Cases C-317/04 and C-318/04 Parliament v Council and Commission [2006] ECR I-4721, at I-4724, points 226 to 228).
Totuși, această marjă de apreciere trebuie să fie însoțită de un control judecătoresc, iar amploarea sa depinde de factori precum natura și importanța intereselor în joc, precum și gravitatea ingerinței (a se vedea Hotărârea Peck împotriva Regatului Unit, citată anterior, în special § 76 și 77; a se vedea de asemenea Concluziile avocatului general Léger corespunzătoare Hotărârii Curții din 30 mai 2006, Parlamentul/Consiliul și Comisia, C-317/04 și C-318/04, Rec., p. I-4721, I-4724, punctele 226-228).
Any decision taken pursuant to Regulation No 1049/2001 must comply with Article 8 of the ECHR, in accordance with Article 6(2) EU.
Trebuie constatat că deciziile luate în aplicarea Regulamentului nr. 1049/2001 trebuie să respecte articolul 8 din CEDO, în temeiul articolului 6 alineatul (2) UE.
In that regard it should be noted that Regulation No 1049/2001 determines the general principles and the limits which, for reasons of public or private interest, govern the exercise of the right of access to documents, in accordance with Article 255(2) EC.
În această privință, trebuie amintit că Regulamentul nr. 1049/2001 stabilește principiile generale și limitele care, pentru motive de interes public sau privat, guvernează exercitarea dreptului de acces la documente, în temeiul articolului 255 alineatul (2) CE.
Therefore, Article 4(1)(b) of that regulation provides an exception designed to ensure protection of the privacy and integrity of the individual.
Așadar, articolul 4 alineatul (1) litera (b) din acest regulament prevede o excepție care urmărește să garanteze protecția vieții private și a integrității individului.
Moreover, exceptions to the principle of access to documents must be interpreted restrictively.
Pe de altă parte, trebuie amintit că excepțiile de la principiul accesului la documente sunt de strictă interpretare.
The exception under Article 4(1)(b) of Regulation No 1049/2001 concerns only personal data that are capable of actually and specifically undermining the protection of privacy and the integrity of the individual.
Excepția prevăzută la articolul 4 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 1049/2001 se referă numai la datele cu caracter personal care ar putea aduce atingere în mod concret și efectiv respectării vieții private și a integrității individului.
It should also be emphasised that the fact that the concept of ‘private life’ is a broad one, in accordance with the caselaw of the European Court of Human Rights, and that the right to the protection of personal data may constitute one of the aspects of the right to respect for private life (see, to that effect, the Opinion of Advocate General Léger in Parliament v Council and Commission, point 209), does not mean that all personal data necessarily fall within the concept of ‘private life’.
Trebuie subliniat totodată că împrejurarea că noțiunea „viață privată” este o noțiune largă, conform jurisprudenței Curții Europene a Drepturilor Omului, și că dreptul la protecția datelor cu caracter personal poate constitui unul dintre aspectele dreptului la respectarea vieții private (a se vedea în acest sens Concluziile avocatului general Léger corespunzătoare Hotărârii Parlamentul/Consiliul și Comisia, citate anterior, punctul 209) nu înseamnă că toate datele cu caracter personal intră în mod necesar în sfera noțiunii „viață privată”.
A fortiori, not all personal data are by their nature capable of undermining the private life of the person concerned.
A fortiori, nu toate datele cu caracter personal pot, prin natura lor, să aducă atingere vieții private a persoanei vizate.
In recital 33 of Directive 95/46, reference is made to data which are capable by their nature of infringing fundamental freedoms or privacy and which should not be processed unless the data subject gives his explicit consent, which implies that not all data are of that nature.
Întradevăr, în considerentul (33) al Directivei 95/46, se face referire la datele care pot, prin natura lor, să aducă atingere libertăților fundamentale sau vieții private și care nu ar trebui să fie prelucrate fără consimțământul explicit al persoanei vizate, ceea ce indică faptul că nu toate datele sunt de aceeași natură.