natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is for the institution to assess in each individual case whether the documents disclosure of which has been requested actually fall within the exceptions set out in the regulation concerning access to documents.
Trebuie amintit că instituția este obligată să analizeze, în fiecare caz în parte, dacă documentele cu privire la care se solicită divulgarea conținutului se înscriu întradevăr printre excepțiile enumerate în regulamentul privind accesul la documente.
The document at issue in this case is the minutes of a meeting which took place in the context of proceedings for failure to fulfil obligations.
În speță, este vorba despre procesulverbal al unei reuniuni desfășurate în cadrul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.
However, the fact that the document at issue is linked to proceedings for failure to fulfil obligations, and thus concerns investigations, cannot in itself justify applicant of the exception pleaded (see, to that effect, Bavarian Lager v Commission, paragraph 41).
Cu toate acestea, împrejurarea că documentul în cauză este în legătură cu o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor și că privește, prin urmare, activități de anchetă nu poate să justifice în sine aplicarea excepției invocate (a se vedea în acest sens Hotărârea Bavarian Lager/Comisia, citată anterior, punctul 41).
As stated above, any exception to the right of access to documents under Regulation No 1049/2001 must be interpreted and applied strictly (Case T-20/99 Denkavit Nederland v Commission [2000] ECR II-3011, paragraph 45).
Întradevăr, astfel cum sa amintit mai sus, orice excepție de la dreptul de acces trebuie să fie de strictă interpretare și aplicare (Hotărârea Tribunalului din 13 septembrie 2000, Denkavit Nederland/Comisia, T-20/99, Rec., p. II-3011, punctul 45).
In that respect, it should be remembered that the Commission’s investigations were already over at the time the contested decision was adopted, on 18 March 2004.
În această privință, trebuie amintit că activitățile de anchetă ale Comisiei erau deja încheiate la momentul adoptării deciziei atacate, la 18 martie 2004.
Indeed, it had already closed the infringement proceedings against the United Kingdom without taking any further action on 10 December 1997.
În fapt, Comisia clasase procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor împotriva Regatului Unit încă de la 10 decembrie 1997.
It thus needs to be examined in this case whether the document concerning investigations was covered by the exception under the third indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, whereas the investigation was complete and infringement proceedings closed for more than six years.
Astfel, în speță, trebuie verificat dacă documentul privind activități de anchetă poate fi inclus în sfera excepției prevăzute de articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, deși ancheta luase sfârșit, iar procedura privind încălcarea obligațiilor se încheiase cu mai mult de șase ani în urmă.
The Court of First Instance has already had occasion to hold that the third indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001, which is designed to protect ‘the purpose of inspections, investigations and audits’, applies only where disclosure of the documents in question risks jeopardising the completion of the inspections, investigations or audits (Franchet and Byk, paragraph 109).
1049/2001, care urmărește să confere protecție „obiectivelor activităților de inspecție, de anchetă și de audit”, nu este aplicabil decât dacă divulgarea conținutului documentelor în discuție riscă să pună în pericol încheierea activității de inspecție, de anchetă sau de audit (Hotărârea Franchet și Byk/Comisia, citată anterior, punctul 109).
It should be noted that that exception, from the way in which it is formulated, is designed not to protect investigations as such but the purpose of those investigations, which, as is shown in the judgment in Bavarian Lager v Commission (paragraph 46), consists, in the case of proceedings for failure to fulfil obligations, in causing the Member State concerned to comply with Community law.
În această privință, trebuie remarcat că această excepție, astfel cum rezultă din formularea sa, nu urmărește să protejeze activitățile de anchetă ca atare, ci obiectivul acestor activități, care, după cum rezultă din Hotărârea Bavarian Lager/Comisia, citată anterior (punctul 46), constă, în cazul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, în a determina statul membru vizat să se conformeze dreptului comunitar.
In this case, the Commission had already closed the infringement proceedings against the United Kingdom on 10 December 1997, since the latter had amended the legislation at issue and the purpose of the investigations had thus been achieved.
Or, în speță, Comisia clasase procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor împotriva Regatului Unit încă de la 10 decembrie 1997, ca urmare a faptului că legislația în cauză a fost modificată, obiectivul activității de anchetă fiind astfel atins.
Thus, at the time the contested decision was adopted, no investigation whose purpose could have been jeopardised by disclosure of the minutes containing the names of certain representatives of bodies which participated in the meeting of 11 October 1996 was in progress, with the result that the exception under the third indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001 cannot be applied in this case .
Așadar, la momentul adoptării deciziei atacate, nu era în desfășurare nicio activitate de anchetă, al cărei obiectiv ar fi putut fi pus în pericol prin divulgarea procesuluiverbal cuprinzând numele anumitor reprezentanți ai entităților care au participat la reuniunea din 11 octombrie 1996, și, prin urmare, excepția rezultată din articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 nu este aplicabilă în speță.
In order to justify its refusal to disclose the whole of the minutes in question, the Commission further argues that, if the names of persons who have supplied information to the Commission could be disclosed against their wishes, the
Pentru a justifica respingerea cererii de divulgare a conținutului integral al procesuluiverbal în cauză, Comisia arată totodată că, în cazul în care numele persoanelor care au furnizat informații Comisiei ar putea fi divulgat împotriva voinței lor,
Commission could be deprived of a precious source of information, which could compromise its ability to conduct investigations into presumed infringements of Community legislation.
Comisia s-ar găsi în situația de a fi privată de o sursă prețioasă de informare, ceea ce iar putea pune în pericol capacitatea de a efectua anchete cu privire la eventuale încălcări ale legislației comunitare.
In that regard it should be noted that, according to consistent case-law, the assessment required for processing an application for access to documents must be of a concrete nature.
În această privință, trebuie amintit faptul că, potrivit unei jurisprudențe constante, analiza necesară în vederea soluționării unei cereri de acces la documente trebuie să aibă un caracter concret.
First, the mere fact that a document concerns an interest protected by an exception is not sufficient to justify that exception being applied (see, to that effect, Denkavit Nederland, paragraph 45).
Întradevăr, pe de o parte, simplul fapt că un document privește un interes protejat de o excepție nu poate fi suficient pentru a justifica aplicarea acesteia din urmă (a se vedea în acest sens Hotărârea Denkavit Nederland/Comisia, citată anterior, punctul 45).
Secondly, the risk of a protected interest being affected must be reasonably foreseeable and not merely hypothetical.
Pe de altă parte, riscul de a se aduce atingere unui interes protejat trebuie să fie previzibil în mod rezonabil, și nu pur ipotetic.
Therefore, the assessment which the institution must undertake in order to apply an exception must be carried out in a concrete way and be apparent from the grounds of the decision (Case T-188/98 Kuijer v Council [2000] ECR II-1959, paragraph 38; Case T-2/03 Verein für Konsumenteninformation v Commission [2005] ECR II-1121, paragraphs 69 and 72; and Franchet and Byk, paragraph 115).
Prin urmare, analiza pe care trebuie să o realizeze instituția pentru a aplica o excepție trebuie efectuată în mod concret și trebuie să reiasă din motivarea deciziei (Hotărârea Tribunalului din 6 aprilie 2000, Kuijer/Consiliul, T-188/98, Rec., p. II-1959, punctul 38, Hotărârea Tribunalului din 13 aprilie 2005, Verein für Konsumentenin-formation/Comisia, T-2/03, Rec., p.
Thus, whilst it must be acknowledged that the need to preserve the anonymity of persons providing the Commission with information on possible infringements of Community law constitutes a legitimate objective capable of justifying the Commission in not granting complete, or even partial, access to certain documents, the fact remains that, in this case, the Commission ruled in the abstract on the effect which disclosure of the document concerned with names might have on its investigative activity, without demonstrating to a sufficient legal standard that disclosure of that document would actually and specifically undermine protection of the purposes of investigations.
Astfel, deși necesitatea de a păstra anonimatul persoanelor care transmit Comisiei informații referitoare la eventuale încălcări ale dreptului comunitar constituie un obiectiv legitim care poate justifica decizia Comisiei de a nu încuviința accesul total sau chiar parțial la conținutul anumitor documente, nu este mai puțin adevărat că, în speță, Comisia s a pronunțat in abstracto asupra atingerii pe care divulgarea conținutului documentului vizat cuprinzând respectivele nume ar aduce o activității sale de anchetă, fără a demonstra în mod suficient că divulgarea conținutului acestui document ar aduce în mod concret și efectiv atingere protecției obiectivelor activităților de anchetă.
Thus it has not been shown in this case that the purpose of investigations was actually and specifically jeopardised by the disclosure of data requested six years after the closure of those investigations.
Prin urmare, nu s a demonstrat, în speță, că obiectivul activităților de anchetă ar fi fost pus în pericol în mod concret și efectiv prin divulgarea datelor solicitate la șase ani după încheierea respectivelor activități
Moreover, as stated above, the procedure for failure to fulfil obligations does not provide for confidential treatment for persons who participated in the investigations,
Pe de altă parte, astfel cum sa constatat mai sus, procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor nu prevede un regim de confidențialitate pentru persoanele
It appears that, if the Commission disclosed the minutes in question without the names of persons who had not given authorisation for their names to be disclosed, that is because it considered, in principle, that disclosure of that document did not fall within the exception under the third indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Rezultă că, deși Comisia a divulgat conținutul procesuluiverbal în discuție fără numele persoanelor care nu iau dat autorizația de a le divulga, aceasta se datorează faptului că, în principiu, pârâta a apreciat că divulgarea conținutului acestui document nu este inclusă în sfera excepției prevăzute de articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001.
In that respect, the Commission’s reference during the hearing to Case 145/83 Adams v Commission [1985] ECR 3539 concerning the confidentiality of information covered by business secrecy is not relevant .
În această privință, referirea Comisiei, în cursul ședinței, la Hotărârea Curții din 7 noiembrie 1985, Adams/Comisia (145/83, Rec., p. 3539), privind confidențialitatea informațiilor care constituie secret profesional nu este pertinentă.
That case concerned an informer who had denounced anticompetitive practices of his employer and whose identity the Commission had to keep secret.
Speța privea un informator care denunțase practicile anticoncurențiale ale angajatorului său, Comisia fiind ținută să păstreze secretul asupra identității persoanei informatorului.
That informer had specifically asked it not to reveal his identity from the beginning of the proceedings.
Or, acest informator ia cerut în mod expres, de la începutul procedurii, să nu divulge identitatea sa.
In this case, however, as stated above, the Commission has not shown that, at the time they participated in the meeting in question, the persons concerned had reasonable grounds for believing that they enjoyed confidential treatment of any kind, or that they had asked the Commission not to reveal their identity.
Totuși, în prezenta speță, astfel cum sa arătat mai sus, Comisia nu a demonstrat că, în cadrul participării lor la reuniunea în discuție, persoanele vizate ar fi putut considera că beneficiau de un regim de confidențialitate sau că acestea ar fi solicitat Comisiei să nu le dezvăluie identitatea.
Moreover, as stated in paragraph 137 above, given that the Commission disclosed the minutes, albeit with certain names removed, it must have taken the view that this was not information covered by business secrecy.
În plus, astfel cum sa constatat la punctul 137 de mai sus, întrucât Comisia a divulgat conținutul procesului-verbal, chiar dacă din acesta lipseau anumite nume, trebuie constatat că aceasta a considerat că nu era vorba de informații care constituie secret profesional.
Finally, the Commission has not put forward any argument to demonstrate in what way disclosure of the names of the persons who refused their consent could have harmed any investigations involved in this case .
În sfârșit, trebuie amintit că nu a fost expus niciun argument de către Comisie, care să demonstreze în ce mod ar fi putut să dăuneze eventualelor activități de anchetă vizate în speță divulgarea numelui persoanelor care și-au exprimat refuzul.
In those circumstances, the arguments based on protection of the purposes of inspections and investigations cannot succeed.
În aceste împrejurări, trebuie constatat că nu pot fi primite argumentele întemeiate pe protecția obiectivelor activității de inspecție și de anchetă.
There is therefore no need to examine the possible existence of a higher public interest justifying disclosure of the document concerned.
În consecință, nu se impune analizarea posibilei existențe a unui interes public superior care să justifice divulgarea documentului vizat.
It follows from the whole of the above that the full minutes of the meeting of 11 October 1996, containing all the names, does not fall within the exceptions under Article 4(1)(b) or the third indent of Article 4(2) of Regulation No 1049/2001.
Din cele ce precedă, rezultă că procesulverbal complet al reuniunii din 11 octombrie 1996, cuprinzând toate numele, nu intră în sfera de aplicare a excepțiilor prevăzute de articolul 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001.
Since the Commission has been unsuccessful, it must be ordered to pay the applicant’s costs, as the applicant has pleaded.
Întrucât Comisia a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă, conform concluziilor acesteia din urmă.
Under the third subparagraph of Article 87(4) of the Rules of Procedure, the Court of First Instance may order an intervener to bear his own costs.
Potrivit articolului 87 alineatul (4) din Regulamentul de procedură, Tribunalul poate dispune ca un intervenient să suporte propriile cheltuieli de judecată.
In this case, the intervener in support of the applicant is ordered to bear his own costs.
În speță, intervenienta în susținerea reclamantei va suporta propriile cheltuieli de judecată.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (ThirdChamber) hereby:
TRIBUNALUL (Camera a treia) declară și hotărăște:
Annuls the Commission’s decision of 18 March 2004, rejecting an application for access to the full minutes of the meeting of 11 October 1996, containing all the names;
1) Anulează Decizia Comisiei din 18 martie 2004 prin care a fost respinsă cererea de acces la conținutul complet al procesuluiverbal al reuniunii din 11 octombrie 1996 cuprinzând toate numele.
Delivered in open court in Luxembourg on 8 November 2007 .
Pronunțată astfel în ședință publică la Luxemburg, la 8 noiembrie 2007.
Case T-234/04
Cauza T-234/04
Kingdom of the Netherlands v Commission of the European Communities
Regatul Țărilor de Jos împotriva Comisiei Comunităților Europene
(Action for annulment — Decision 2004/01/EC — Dangerous substances — Authorisation by the Commission required to maintain notified national provisions — Position adopted by the Commission on the extent of harmonisation — Challengeable act — Inadmissibility)
„Acțiune în anulare — Decizia 2004/01/CE — Substanțe periculoase — Necesitatea unei autorizări din partea Comisiei pentru menținerea dispozițiilor naționale notificate — Luare de poziție a Comisiei cu privire la întinderea armonizării — Act atacabil — Inadmisibilitate”
Judgment of the Court of Composition), 8 November 2007
Hotărârea Tribunalului (Camera a cincea extinsă) din 8 noiembrie 2007 . . . . II - 4592
Actions for annulment —Actionable measures — Meaning — Measures producing binding legal effects
Acțiune în anulare — Acte supuse căilor de atac — Noțiune — Acte care produc efecte juridice obligatorii
(Arts 95(4) EC and 230 EC; European Parliament and Council Directive 2002/45)
95 alin.(4) CE și art. 230 CE; Directiva 2002/45 a Parlamentului European și a Consiliului]
SUMMARY — CASE T-234/04
SUMAR — CAUZA T-234/04
at issue constitutes a mere opinion, which is not binding upon the competent national authorities.
în cauză nu reprezintă decât o simplă opinie, fără caracter obligatoriu pentru autoritățile naționale competente.
A measure producing binding legal effects capable of affecting the interests of the applicant is an act or decision which may be the subjectmatter of an action for annulment under Article 230 EC.
Reprezintă acte sau decizii care pot face obiectul unei acțiuni în anulare în sensul articolului 230 CE măsurile care produc efecte juridice obligatorii de natură să afecteze interesele reclamanților.
In such circumstances, it is not the interpretation of the directive at issue proposed by the Commission which is capable of producing legal effects but, rather, its application to a given situation.
Întradevăr, în astfel de împrejurări, nu interpretarea directivei în cauză propusă de Comisie poate produce efecte juridice, ci aplicarea sa la o situație dată.
It follows that application of Directive 2002/45 — including as regards the need to obtain authorisation by way of derogation to maintain national legislation in force — does not result from the interpretation proposed by the Commission, but is the responsibility of the Member State concerned, which alone, if it deems it necessary, can initiate the notification procedure provided for in Article 95 EC.
Or, aplicarea Directivei 2002/45, inclusiv în ceea ce privește necesitatea obținerii unei autorizări cu titlu derogatoriu pentru menținerea în vigoare a unei reglementări naționale, nu rezultă din interpretarea propusă de Comisie, ci intră în sfera răspunderii statului membru în cauză, singurul care, în cazul în care consideră necesar, poate declanșa procedura de notificare prevăzută de articolul 95 CE.
In that respect, a Member State cannot on the basis of Article 95(4) EC request the Commission to take a decision on the extent of harmonisation under a Community directive and/or on the compatibility of national legislation with such a directive .
În această privință, articolul 95 alineatul (4) CE nu poate reprezenta fundamentul unei cereri a unui stat membru în vederea adoptării de către Comisie a unei decizii cu privire la întinderea armonizării operate de o directivă comunitară și/sau cu privire la compatibilitatea unei reglementări naționale cu o astfel de directivă.
Since, according to that same provision, it is solely for the Member State concerned to take the decision to notify in order to obtain an authorisation by way of derogation and since, furthermore, no provision in Directive 2002/45 amending for the 20th time Directive 76/769 relating to restrictions on the marketing and use of certain dangerous substances and preparations (short-chain chlorinated paraffins) confers on the Commission the power to decide on its interpretation, a position adopted by the Commission on the scope of the harmonisation measure
Dat fiind că, potrivit aceleiași dispoziții, decizia de a efectua o notificare în scopul obținerii unei autorizări cu titlu derogatoriu aparține doar statului membru în cauză și că, pe de altă parte, nicio dispoziție a Directivei 2002/45 de efectuare a celei de a douăzecea modificări a Directivei 76/769 a Consiliului referitoare la restricțiile privind introducerea pe piață și utilizarea anumitor substanțe și preparate periculoase (parafine clorurate cu catenă scurtă) nu conferă Comisiei competența de a decide cu privire la interpretarea sa, o luare de poziție a respectivei instituții cu privire la domeniul de aplicare a măsurii de armonizare
Any obligation for the Member State to abolish or to amend its national provisions results directly from Directive 2002/45 and not from the interpretation given by the Commission of the extent of harmonisation under that directive,
Eventuala obligație pentru statul membru de a suprima sau de a modifica dispozițiile sale de drept intern decurge în mod direct din Directiva 2002/45, și nu din interpretarea Comisiei cu privire la sfera armonizării operate de respectiva directivă, ceea ce implică faptul că o
NETHERLANDS v COMMISSION which means that such an interpretation produces no legal effect.
ȚĂRILE DE JOS/COMISIA astfel de interpretare nu produce niciun efect juridic.
(see paras 47, 61-63)
(a se vedea punctele 47 și 61-63)
changing the legal position of the Member State concerned and thus of forming the subjectmatter of an action for annulment, given that it is the notification by the Member State which initiated the procedure under Article 95(4) and (6) EC and not the Commission’s opinion on the interpretation of the harmonisation directive at issue.
de analize nu poate să modifice situația juridică a statului membru respectiv și, în consecință, să facă obiectul unei acțiuni în anulare, dat fiind că notificarea pe care a efectuat-o este cea care a declanșat procedura prevăzută de articolul 95 alineatele (4) și (6) CE, iar nu opinia Comisiei cu privire la interpretarea directivei de armonizare în cauză.
In the context of that procedure, such an opinion means only that the grounds put forward by the Member State will be examined for the purposes of possibly maintaining the notified national provisions.
Întradevăr, în cadrul acestei proceduri, o astfel de opinie implică doar continuarea analizei justificărilor prezentate de acest stat membru în vederea eventualei mențineri a dispozițiilor de drept intern notificate.
Where the Commission restricts itself, in the context of the assessment of the admissibility of the notification under Article 95(4) EC, to recalling the extent of harmonisation by the directive at issue and to confirming the assessment made by the Member State which caused the latter to notify the national provision concerned, the outcome of such an examination is not capable of
Atunci când Comisia se limitează, în cadrul analizei admisibilității notificării prevăzute la articolul 95 alineatul (4) CE, la a aminti întinderea armonizării operate de o directivă și la a confirma aprecierea efectuată de statul membru, apreciere care la determinat pe acesta din urmă să notifice dispozițiile de drept intern în cauză, rezultatul unei astfel
(see para. 68)
(a se vedea punctul 68)
JUDGMENT OF THE COURT OF FIRST INSTANCE (Fifth Chamber, Extended Composition)
HOTĂRÂREA TRIBUNALULUI (Camera a cincea extinsă)
In Case T-234/04,
În cauza T-234/04,
Kingdom of the Netherlands, represented by H. Sevenster, J. van Bakel and M. de Grave, acting as Agents, applicant, supported by
Regatul Țărilor de Jos, reprezentat de doamnele H. Sevenster, J. van Bakel și de domnul M. de Grave, în calitate de agenți, reclamant, susținut de