natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Interpreting Article 4(1) of the Directive in such a way that ‘distribution to the public’ includes the making available of protected items for temporary use, so that the rightholder could prevent such use, would be liable to restrict the free movement of goods.
Interpretarea articolului 4 alineatul (1) din directiva menționată în sensul că „distribuirea către public” include punerea la dispoziție pentru uz temporar a unor opere protejate, astfel încât titularul dreptului să poată să se opună acestei utilizări, ar putea să limiteze libera circulație a mărfurilor.
Article 30 EC provides that such a restriction may be justified on grounds of, inter alia, the protection of industrial and commercial property.
Articolul 30 CE prevede că o astfel de restricție poate fi justificată de motive care țin, printre altele, de protecția proprietății industriale și comerciale.
It is settled caselaw, however, that a derogation on that ground is allowed only to the extent to which it is justified by the fact that it safeguards the rights which constitute the specific subjectmatter of that property. 31
Totuși, potrivit unei jurisprudențe constante, o derogare întemeiată pe acest motiv este admisă numai în măsura în care este justificată prin salvgardarea drepturilor care constituie obiectul specific al acestei proprietăți 31.
A broad interpretation of Article 4(1) of the Directive, such as that advocated by Cassina and the Polish Government, would therefore be in accordance with Art -icle 30 EC only if the exercise of the distri-
O interpretare largă a articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor, precum cea susținută de Cassina și de guvernul polonez, ar fi în consecință conformă cu articolul 30 CE numai în ipoteza
Although the national court has referred a specific question concerning the rules on the free movement of goods, that question is put only on the assumption that the first questions are answered in the affirmative.
Deși instanța națională a formulat o întrebare specifică legată de normele privind libera circulație a mărfurilor, această întrebare nu se ridică decât în ipoteza în care se răspunde afirmativ la primele întrebări.
I consider, however, that those rules may be relevant at an earlier stage in the analysis, namely in determining whether the first questions should be so answered.
Cu toate acestea, considerăm că normele respective pot fi pertinente într-un stadiu anterior al analizei, și anume în momentul în care se stabilește dacă trebuie să se răspundă în acest sens la primele întrebări.
As the Commission points out, Articles 28 and 30 EC will be relevant to arriving at the correct interpretation of Article 4(1) of the Copyright Directive in cases — such as the present — which concern a reproduction of a work protected by copyright in one Member State and not another, where the ability of the author to prevent a use of that reproduction is liable to affect intracommunity trade.
După cum subliniază Comisia, articolele 28 CE și 30 CE vor fi pertinente pentru interpretarea corectă a articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor în situații precum cea din acțiunea principală, care privesc reproducerea unei opere protejate prin dreptul de autor într-un stat membru, și nu într-un alt stat membru în care posibilitatea autorului de a se opune utilizării acestei reproduceri este susceptibilă să afecteze comerțul intracomunitar. În acest context,
29 — Cited in footnote 4.30 — See point 6 and footnote 4 above.
29 — Citată la nota de subsol 4.30 — A se vedea punctul 6 și nota de subsol 4.
31 — See, for example, Foreningen af danske gramdistributører, cited in footnote 22, paragraph 13.
31 — A se vedea în special Hotărârea Foreningen af danske Videogramdistributører, citată la nota de subsol 22 (punctul 13).
28 — See recital 3.
28 — A se vedea considerentul (3).
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-456/06 bution right conferred by Article 4(1) as so interpreted safeguarded the specific subjectmatter of the copyright.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-456/06 în care exercitarea dreptului de distribuire, prevăzut la articolul 4 alineatul (1) și interpretat în acest sens, ar viza salvgardarea obiectului specific al dreptului de autor.
As the Commission submits, the Court has, in assessing the lawfulness of derogations from the free movement of goods based on the protection of copyright, focused on whether an allegedly infringing act is commercial in nature, generating revenue of which the rightholder is deprived.
După cum susține Comisia, în aprecierea sa asupra legalității derogărilor de la libera circulație a mărfurilor justificată prin protecția dreptului de autor, Curtea sa concentrat pe problema de a ști dacă actul invocat a fi infracțional este de natură comercială, astfel încât generează venituri de care este privat titularul dreptului.
The allegedly infringing act in cases such as the present is, in contrast, clearly very different in nature.
În cazuri similare celui din acțiunea principală, pretinsa infracțiune este în schimb foarte diferită ca natură.
It is not at all obvious to me that to permit a rightholder in such circumstances to prevent a person who has lawfully bought the protected goods in another Member State from making them available for temporary use by the public safeguards the rights which constitute the specific subjectmatter of the copyright.
Nu considerăm deloc evident faptul că, a autoriza, în astfel de împrejurări, titularul unui drept să împiedice o persoană, care a cumpărat în mod legal într-un alt stat membru bunuri protejate, de a le pune la dispoziția publicului în scopul unei utilizări temporare salvgardează drepturile care constituie obiectul specific al dreptului de autor.
Community legislation 33respectively which conferred on (inter alios) the author or producer of a musical or cinematographic work the exclusive right to authorise the rental of recordings of such work.
Musik, citate anterior, vizau compatibilitatea cu articolul 30 CE a legislației naționale, respectiv a celei comunitare 33, care conferă (printre altele) autorului și producătorului unei opere muzicale sau cinematografice dreptul exclusiv de a autoriza închirierea înregistrărilor unor asemenea opere.
The question in particular was, essentially, whether such a right conflicted with the general principle that a rightholder’s distribution right is exhausted on first sale.
În esență, problema era dacă un astfel de drept era în contradicție cu principiul general potrivit căruia dreptul de distribuire al titularului dreptului se epuizează cu ocazia primei vânzări.
The Court concluded that, given the particular nature of the relevant markets, it did not.
Curtea a concluzionat că, având în vedere natura particulară a piețelor în cauză, dreptul nu este epuizat.
I do not see how the Court’s analysis in that case assists with the definition of ‘distribution to the public’ in a wholly different context.
Nu ne imaginăm cum ar putea analiza Curții în această cauză să ajute la stabilirea noțiunii „distribuire către public” într-un context total diferit.
Foreningen af danske Videogramdistributører concerned the question whether that exclusive rental right was exhausted throughout the Community when the holder authorised rental within one Member State.
Hotărârea Foreningen af danske Videogramdistributører, citatã anterior, ar fi legată de problema dacă acest drept de închiriere exclusiv era epuizat în toată Comunitatea atunci când titularul a autorizat închirierea într-un stat membru.
The Court ruled that, given the particular nature of the exclusive rental right, it was not.
Curtea a declarat că, ținând cont de natura particulară a acestui drept de închiriere exclusiv, respectivul drept nu era epuizat.
Again, I do not see how that ruling assists the Court in the present case.
Din nou, nu vedem cum această decizie ar putea ajuta în speță Curtea.
Cassina submits that if the Court were to interpret the distribution right conferred by Article 4(1) of the Copyright Directive more narrowly than it interpreted the distribution right at issue in those cases, which concerned intellectual property in intangi-
Cassina susține că, în cazul în care Curtea ar trebui să interpreteze dreptul de distribuire conferit de articolul 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor mai strict decât a interpretat dreptul de distribuire în discuție în cauzele menționate
Nor do I accept Cassina’s more general argument that, since the Court has interpreted the concept of the right of distribution broadly in a number of cases concerning copyright, it should be so interpreted in the context of Article 4(1) of the Directive.
Nu acceptăm nici argumentul mai general invocat de Cassina, potrivit căruia, întrucât Curtea a interpretat în mod extensiv noțiunea de drept de distribuire în mai multe cauze care privesc dreptul de autor, aceasta ar trebui interpretată în acest sens în contextul articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor.
Of the three cases cited by Cassina in support of this argument, 32Warner Brothers and Metronome Musik concerned the compatibility with Article 30 EC of national and
Printre cele trei hotărâri menționate de Cassina în susținerea acestui argument 32, Hotărârea Warner Brothers și Hotărârea Metronome
33 — The directive on rental and lending rights, cited in footnote 19.
33 — Directiva privind dreptul de închiriere și de împrumut, citată la nota de subsol 19.
PEEK & CLOPPENBURG Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are made available for temporary use by third parties without those third parties having the right to dispose of them.
PEEK & CLOPPENBURG de distribuire către public în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor atunci când piesele de mobilier protejate prin dreptul de autor sunt puse la dispoziția unor terți în scopul utilizării temporare, fără ca aceștia să aibă un drept de dispoziție în legătură cu piesele respective. Întrebarea 1 b) mai sus, care vizau proprietatea intelectuală a bunurilor incorporale precum muzica, ar trebui să se concluzioneze că operele incorporale ar beneficia, fără vreo justificare, de o protecție mai ridicată decât operele corporale.
bles such as music, the result would be that intangible works would have an unjustifiably greater protection than tangible works. Even, however, if that were the case, I do not consider that it is a good argument for a broad reading of Article 4(1).
Cu toate acestea, chiar dacă situația s-ar prezenta astfel, considerăm că nu este vorba de un argument bun pentru interpretarea extensivă a articolului 4 alineatul (1).
Intangible works are, by their nature, susceptible to being distributed in different ways from tangible works.
Operele incorporale sunt prin natura lor susceptibile să fie distribuite în mod diferit de operele corporale.
It is precisely for that reason that first the Court in its caselaw and then the Community legislature in the directive on rental and lending rights provided for more extensive copyright protection for intangibles.
Tocmai pentru acest motiv, în primul rând Curtea, în jurisprudența sa, și în al doilea rând legiuitorul comunitar, în directiva privind dreptul de închiriere și de împrumut, au instituit o protecție mai extinsă a dreptului de autor pentru operele incorporale.
By the second part of its first question the referring court asks whether there is a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture 35 are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
Prin intermediul celui de al doilea aspect al primei întrebări, instanța de trimitere solicită să se stabilească dacă există distribuire către public în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor atunci când piesele de mobilier protejate prin dreptul de autor 35 sunt expuse în vitrina unui magazin, fără ca publicul să fie în măsură să le utilizeze sau să le achiziționeze.
Finally, I have difficulty understanding Cassina’s argument based on Regulation No 1383/2003.
În sfârșit, avem dificultăți în a înțelege argumentul invocat de Cassina în temeiul Regulamentului nr. 1383-2003 34.
Moreover, the present case is based on the premiss that the items of furniture in question were not pirated but lawfully manufactured and acquired in Italy.
În plus, prezenta cauză se bazează pe ipoteza că piesele de mobilier în discuție nu au fost contrafăcute, ci fabricate în mod legal și cumpărate în Italia.
I accordingly conclude in answer to Question 1(a) that there is not a distribution to the public within the meaning of
În consecință, concluzionăm, ca răspuns la prima întrebare litera a), că nu este vorba
In my view, the answer to that question follows a fortiori from the answer I have proposed to the first part of the first question, for the reasons given above.
În opinia noastră, răspunsul la această întrebare rezultă a fortiori din răspunsul pe care l-am propus pentru primul aspect al acestei întrebări, pentru motivele dezvoltate mai sus.
I do not consider that either limb of the national court’s first question calls for an affirmative answer; I do not, therefore, intend to propose an answer to the second question.
Considerăm că niciunul dintre cele două aspecte ale primei întrebări adresate de instanța națională nu poate primi un răspuns afirmativ. Prin urmare, nu avem intenția să propunem un răspuns la a doua întrebare.
I will, however, say a few words about it.
Cu toate acestea, vom face câteva precizări în legătură cu aceasta.
I am accordingly of the view that there is not a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
Prin urmare, considerăm că nu constituie o distribuire către public în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor situația în care piesele de mobilier protejate prin dreptul de autor sunt expuse în vitrina unui magazin fără ca publicul să aibă posibilitatea să le utilizeze sau să le achiziționeze.
It appears from the order for reference that the national court is concerned that, in a case such as the present, which concerns works which are subject to copyright protection in Germany even though they were lawfully manufactured in Italy without the rightholder’s consent, the exercise in Germany of the right to prohibit distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Directive might lead to a partitioning of national markets.
Din decizia de trimitere rezultă că instanța națională este preocupată de faptul că, într-o situație precum cea din acțiunea principală, în care este vorba de opere protejate prin dreptul de autor în Germania, chiar dacă au fost fabricate în mod legal în Italia, fără consimțământul titularului dreptului, exercitarea în Germania a dreptului de a se opune distribuirii către public în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor ar putea rezulta din împărțirea piețelor naționale.
If that were the case, the exercise of that right, prima facie contrary to Article 28 EC, could not be justified on the basis of Article 30 EC.
Dacă aceasta ar fi situația, exercitarea acestui drept, la prima vedere contrar articolului 28 CE, nu ar putea fi justificată în temeiul articolului 30 CE.
Cassina and the Polish Government submit that the second question should be answered in the negative.
Cassina și guvernul polonez susțin că a doua întrebare trebuie să primească un răspuns negativ.
Peek & Cloppenburg and the Commission take the contrary view. 48.
Peek & Cloppenburg și Comisia pretind contrariul. 48.
Cassina submits that the right to prohibit in Germany the use of furniture lawfully acquired in Italy is not such as to hinder trade between Member States.
Cassina arată că dreptul de a se opune în Germania utilizării unor piese de mobilier dobândite în mod legal în Italia nu este
The national court’s second principal question is put only in the event that the first questions are answered in the affirmative, namely to the effect that there is a distribution to the public within the meaning of Article 4(1) of the Copyright Directive where pieces of copyrightprotected furniture are made available for temporary use by third parties without those third parties being able to dispose of the items or are displayed in the window of a shop without the public being able to use or acquire them.
A doua întrebare formulată de instanța națională este adresată numai pentru situația în care cele două aspecte ale primei întrebări au primit un răspuns afirmativ, și anume, atunci când este vorba de o distribuire către public în sensul articolului 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor în cazul în care piesele de mobilier protejate prin dreptul de autor sunt puse la dispoziția publicului în scopul utilizării temporare de către terți, fără ca aceștia să aibă un drept de dispoziție în legătură cu piesele respective, sau sunt expuse în vitrina unui magazin, fără posibilitatea ca publicul să le utilizeze sau să le achiziționeze.
In that case, the referring court asks whether the protection accorded to the free movement of goods precludes exercise of the right to prohibit distribution if the items presented are not under copyright protection in the Member State in which they were manufactured and placed on the market.
În această eventualitate, instanța de trimitere ridică problema dacă protecția acordată prin principiul liberei circulații a mărfurilor exclude exercitarea dreptului de a împiedica distribuirea dacă operele prezentate nu beneficiază de protecția dreptului de autor în statul membru în care au fost fabricate sau puse în circulație.
The holder of an intellectual or industrial property right cannot therefore rely on it to oppose the import of goods put lawfully on the market in another Member State by or with the consent of that rightholder.
Comisia susține că nu se poate concepe ca obligația de a interpreta dreptul de distribuire definit la articolul 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor trebuie interpretat în sensul că principiul liberei circulații a mărfurilor interzice exercitarea acestui drept.
Cassina states that that is not tce it did not consent to the furniture being placed on the market in Italy.
În consecință, aceasta pornește de la punctul de vedere potrivit căruia prin a doua întrebare se urmărește să se stabilească dacă articolele 28 CE și 30 CE exclud o interpretare a unei dispoziții de drept național în sensul că acte precum cele în cauză în acțiunea principală reprezintă o distribuire protejată prin dreptul de autor.
The Commission submits that it is not conceivable that the right of distribution defined in Article 4(1) should be interpreted in such a way that the principle of the free movement of goods prohibits exercise of that right.
Chiar dacă le-ar afecta, utilizarea ar fi justificată prin articolul 30 CE. În mod evident, această dispoziție nu poate justifica măsuri care constituie o împărțire artificială a piețelor naționale.
It accordingly proceeds on the basis that the second question asks whether Articles 28 and 30 EC preclude an interpretation of a provision of national law such that acts such as those at issue in the present case constitute a distribution protected by copyright.
Titularul unui drept de proprietate intelectuală sau industrială nu poate în consecință să îl invoce pentru a se opune importului de mărfuri puse în circulație în mod legal într-un alt stat membru de către sau cu consimțământul acestui titular.
The Polish Government submits that the scope of copyright protection is not harmonised at Community level.
Guvernul polonez susține că domeniul de aplicare al protecției dreptului de autor nu este armonizat la nivel comunitar.
In the absence of harmonisation the scope of protection is a matter of national law.
În lipsa armonizării, este vorba, prin urmare, de o problemă de drept național.
Again, however, this argument seems misconceived to me.
Considerăm, din nou, că acest argument este eronat.
The second question is explicitly put on the basis that the acts in question do constitute distribution within the meaning of Article 4(1).
A doua întrebare este în mod explicit adresată pe baza faptului că actele în cauză reprezintă într-adevăr o distribuire în sensul articolului 4 alineatul (1) menționat mai sus.
If that is the case, then of necessity (given that Article 4 is mandatory) national law implementing that provision will be to the same effect.
Dacă aceasta este situația, dreptul național care transpune respectiva dispoziție ar avea, ținând cont de caracterul obligatoriu al articolului 4 din Directiva privind dreptul de autor, același efect.
I therefore do not understand what distinction the Commission seeks to draw.
Prin urmare, nu înțelegem ce tip de distincție urmărește să demonstreze Comisia.
Given that analysis, I consider that both Article 4(1) of the Directive and national law implementing it must stand or fall together: if one falls foul of the Treaty rules on the
Având în vedere această analiză, considerăm că articolul 4 alineatul (1) din Directiva privind dreptul de autor și dreptul național care transpune această directivă trebuie menținute sau trebuie să dispară împreună: dacă în unul dintre cazuri se
Neither of those submissions seems to me to be particularly helpful.
În opinia noastră, niciuna dintre aceste afirmații nu pare să fie utilă.
The reference in general and the second question in particular are based on the premiss that the items of furniture were lawfully manufactured in Italy.
Decizia de trimitere, în general, și a doua întrebare, în special, se întemeiază pe ipoteza potrivit căreia piesele de mobilier au fost fabricate în mod legal în Italia.
Cassina’s submissions are therefore not to the point.
Considerațiile formulate de Cassina nu sunt, prin urmare, pertinente.
The Polish Government’s submission seems to me to be misconceived: even if the scope of protection were a matter of national law, that law would naturally have to comply with Articles 28 and 30 EC.
Argumentarea guvernului polonez pare eronată, întrucât, chiar dacă domeniul de aplicare al protecției ar fi fost o chestiune de drept național, acesta ar trebui în mod evident să fie compatibil cu articolele 28 CE și 30 CE.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-456/06 with sale or resale or any analogous transaction but simply involve (at most) temporary use for the purpose for which the furniture is designed.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-456/06 nu implică vânzarea sau revânzarea sau orice tranzacție similară și vizează (cel mult) numai o utilizare temporară în scopul pentru care a fost proiectat mobilierul.
free movement of goods, so must the other.
încalcă normele Tratatului CE privind libera circulație a mărfurilor, aceeași va fi situația și în celălalt caz.
I have already explained in the context of the first limb of the first question referred why, to my mind, Articles 28 and 30 EC dictate a narrow reading of ‘distribution to the public’ in Article 4(1). 36
Am explicat anterior în considerațiile legate de primul aspect al primei întrebări preliminare motivele pentru care, în opinia noastră, articolele 28 CE și 30 CE impun o interpretare strictă a noțiunii „distribuire către public” utilizată la articolul 4 alineatul (1) 36.
Finally, I repeat that the fact that the furniture was first put on the market in the Community without the consent of the rightholder is irrelevant in the context of the present case.
În sfârșit, reamintim că faptul că mobilierul a fost pus în circulație prima dată pe piața comunitară fără consimțământul titularului de drept nu este pertinent în contextul din speță.