natgillin/translations-raw huggingface dataset:
I therefore take the view that neither the terms of Article 4 nor the general principle of effective judicial protection from which that article follows, nor the general objectives and regulatory principles concerning regulatory authorities — in particular, the promotion of effective competition — justify interpreting the concept of an ‘affected’ undertaking within the meaning of Article 4(1) in the restrictive way proposed by the Austrian and Slovenian Governments as meaning only those undertakings to which the regulatory authority’s decisions are addressed.
Suntem, așadar, de părere că nici modul de redactare, nici principiul general de protecție jurisdicțională efectivă a cărui emanație este articolul 4, nici obiectivele generale și principiile de reglementare referitoare la autoritățile de reglementare – în special acela de promovare a unei concurențe efective – nu justifică interpretarea noțiunii de întreprindere „afectată”, în înțelesul articolului 4 alineatul (1), în modul restrictiv sugerat de guvernele austriac și sloven, ca privind doar întreprinderile cărora le sunt adresate deciziile autorității de reglementare.
In its judgment in Connect Austria, 15 the Court specifically went in the direction of a non-restrictive interpretation of Article 4 of the Framework Directive, in the light of
În al doilea rând, având în vedere obiectivele generale și principiile de reglementare referitoare la autoritățile naționale de reglementare menționate la articolul 8 alineatul (2) din Directivacadru, obiectivul impus acestora de a promova „concurența în furnizarea rețelelor de comunicații electronice, a serviciilor de comunicații electronice și a serviciilor și infrastructurilor asociate” 13se distinge clar 14.
12 — It is worth pointing out in this context that Article 4(1) refers to users or undertakings affected by a decision adopted by a regulatory authority, and not to users or undertakings to which such a decision is addressed.
12 — Merită a fi semnalat în această privință că articolul 4 alineatul (1) menționează utilizatorii sau întreprinderile afectate de o decizie adoptată de o autoritate de reglementare, iar nu utilizatorii sau întreprinderile destinatare ale unei asemenea decizii.
13 — See Article 8(2) of the Framework Directive.
13 — A se vedea articolul 8 alineatul (2) din Directiva-cadru.
14 — See also recital 1 in the preamble to the Framework Directive, which indicates clearly the importance of ‘effective competition in the telecommunications sector during the transition from monopoly to full competition’.
14 — A se vedea de asemenea considerentul (1) al Directivei-cadru, care demonstrează importanța existenței „unei concurențe efective în sectorul telecomunicațiilor pe perioada tranziției de la monopol la concurență deplină”.
TELE2 TELECOMMUNICATION the principle of effective judicial protection, when it interpreted a provision which may rightly be regarded as a predecessor of Article 4 of the Framework Directive.
TELE2 TELECOMMUNICATION efective, în Hotărârea din 22 mai 2003, Connect Austria 15, atunci când a analizat interpretarea unei dispoziții care, pe bună dreptate, poate fi considerată predecesoare a articolului 4 din Directiva-cadru.
The provision in question was Article 5a(3) of Council Directive 90/387/EEC of 28 June 1990 on the establishment of the internal market for telecommunications services through the implementation of open network provision, 16 as amended by Directive 97/51/EC of the European Parliament and of the Council of 6 October 1997.
Este vorba despre articolul 5a alineatul (3) din Directiva 90/387/CEE a Consiliului din 28 iunie 1990 de instituire a pieței comune a serviciilor de telecomunicații prin punerea în aplicare a operării de rețele deschise 16, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/51/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 1997 17.
17 with Directive 90/387 and that the rights of individuals are effectively protected, national courts must determine whether the relevant provisions of their national law provide individuals with a right of appeal against decisions of the national regulatory authority which satisfies the criteria laid down in Article 5a(3) of Directive 90/387’.
național conform Directivei 90/387 și a unei protecții efective a drepturilor justițiabililor impun instanțelor naționale să verifice dacă dispozițiile relevante ale dreptului lor național permit recunoașterea în favoarea justițiabililor a dreptului la o cale de atac împotriva deciziilor autorității naționale de reglementare conform criteriilor articolului 5a alineatul (3) din Directiva 90/387” 19.
19If national law cannot be applied in such a way as to comply with the requirements of Article 5a(3), a national court or tribunal which would be competent to hear appeals against decisions of the national regulatory authority if it was not prevented from doing so by a provision of national law which explicitly excluded its competence has the obligation to disapply that provision. 20
În cazul în care este imposibilă o astfel de aplicare conformă a dreptului național, o instanță națională care ar avea competența să judece căi de atac împotriva deciziilor autorității naționale de reglementare, dacă acest lucru nu iar fi interzis printr-o dispoziție a dreptului național care exclude explicit competența sa, are obligația de a nu aplica respectiva dispoziție 20.
As the Commission and Tele2 pointed out in their observations, the Court appears to have implicitly recognised that the right of appeal provided for in Article 5a(3) of Directive 90/387 must also be extended to certain concerned third parties to which, like Connect Austria, the regulatory authorities’ decisions were not addressed although they were in fact affected by those decisions.
Astfel cum au subliniat Comisia și Tele2 în observațiile prezentate, Curtea pare să fi recunoscut implicit că dreptul la o cale de atac prevăzut la articolul 5a alineatul (3) din Directiva 90/387 trebuie extins și la anumiți terți implicați, care, precum Connect Austria, nu erau destinatari ai deciziilor luate de autoritățile de reglementare, deși ar fi fost afectați în mod efectiv de aceste decizii 21.
21However, I consider that the fact
Considerăm totuși că, deși o astfel de concluzie se poate deduce în mod întemeiat din Hotărârea Connect Austria, citată anterior, acest fapt nu permite, în sine,
In Connect Austria, as in the present case, the application was brought by a third party.
A se vedea de asemenea, referitor la interpretarea articolului 4 alineatul (1) din Directivacadru, Hotărârea Mobistar, citată anterior, punctele 40 și 43.
19 — Ibidem, paragraph 42.20 — Ibidem, paragraph 42.
19 — Ibidem, punctul 42.20 — Ibidem, punctul 42.
Article 5a(3) of Directive 90/387, repealed pursuant to Article 26 of the Framework Directive when the latter came into effect, provided, in identical terms to Article 4(1) of the Framework Directive, that ‘Member States shall ensure that suitable mechanisms exist at national level under which a party affected by a decision of the national regulatory authority has a right of appeal to a body independent of the parties involved’.
Articolul 5a alineatul (3) din Directiva 90/387, abrogat în temeiul articolului 26 din Directivacadru în momentul intrării în vigoare a acesteia din urmă, dispune, la fel ca și articolul 4 alineatul (1) din Directivacadru, că „[s]tatele membre garantează că există, la nivel național, mecanisme adecvate care să permită unei părți afectate de o decizie a autorității naționale de reglementare să se adreseze unei instanțe independente de părțile interesate”.
21 — That is so even though the Court did not, in its judgment, expressly uphold the views of Advocate General Geelhoed, who stated very clearly, in point 48 of his Opinion, that ‘It certainly cannot be the case that interested third parties who are directly affected by the decision do not have a right of appeal.
21 — Și aceasta în condițiile în care Curtea, în hotărârea pe care a pronunțat-o, nu a îmbrățișat în mod expres opinia avocatului general Geelhoed, care afirmase foarte clar, la punctul 48 din Concluzii, că „este de neconceput ca terții interesați afectați în mod direct de decizii să nu le poată ataca.
Indeed, Article 5a(3) is, precisely, intended partly to protect the interests of newcomers to the market such as Connect Austria’.
Mai mult, articolul 5a alineatul (3) vizează tocmai să apere și interesele noilor operatori, cum ar fi Connect Austria”.
18 — Connect Austria, cited above, paragraph 35.
18 — Hotărârea Connect Austria, citată anterior, punctul 35.
Directive, 22 in particular, the obligation of nondiscrimination between competitors
8 din Directiva privind accesul 22, în special obligația de nediscriminare între concurenți (articolul 10 din Directiva privind accesul) și obligația de a acorda concurenților accesul la infrastructura asociată rețelei (articolul 12 din Directiva privind accesul).
In Connect Austria, the Court was dealing with the question whether Article 5a(3) of Directive 90/387 was to be interpreted as having direct effect and not with the specific question of whether the concept of a ‘party affected by a decision’ within the meaning of that article included an undertaking such as Connect Austria in the circumstances of that case.
Întradevăr, în cauza Connect Austria, Curtea a analizat aspectul dacă articolul 5a alineatul (3) din Directiva 90/387 trebuia interpretat în sensul că avea efect direct, iar nu aspectul specific dacă noțiunea „parte afectată de o decizie” în înțelesul acestui articol include o întreprindere precum Connect Austria în circumstanțele cauzei.
The Court did not therefore address specifically the question — which is at the heart of the present case — of how to determine the conditions under which the rights of a concerned third party such as Tele2 are to be regarded as being affected by an administrative decision adopted by a regulatory authority.
Așadar, Curtea nu a examinat în mod special problema – esențială în cauza de față – stabilirii condițiilor în care se poate considera că unui terț căruia i se aduce atingere, precum Tele2, iau fost afectate drepturile ca urmare a unei decizii administrative a autorității de reglementare.
With regard, in particular, to the obligations to grant network access laid down in the Access Directive, Article 12(1) thereof provides that ‘[a] national regulatory authority may, in accordance with the provisions of Article 8, impose obligations on operators to meet reasonable requests for access to, and use of, specific network elements and associated facilities, inter alia in situations where the national regulatory authority considers that denial of access or unreasonable terms and conditions having a similar effect would hinder the emergence of a sustainable competitive market at the retail level, or would not be in the enduser’s interest’.
În ceea ce privește, în special, obligațiile referitoare la accesul la rețea prevăzute la articolul 12 alineatul (1) din Directiva privind accesul, această dispoziție prevede că „[o] autoritate națională de reglementare poate impune operatorilor, în conformitate cu dispozițiile articolului 8, obligații privind acceptarea cererilor rezonabile de acces la anumite elemente și la infrastructura specifică asociată rețelei și la utilizarea acestora, inter alia, în situații în care autoritatea națională de reglementare consideră că refuzul accesului sau termenii și condițiile nerezonabile cu efect similar pot împiedica crearea unei piețe de comerț cu amănuntul competitive și durabile sau că nu servește interesul utilizatorului final” 23.
23 Like the obligation of nondiscrimination laid down in Article 10 of the Framework Directive, these obligations concerning access to, and use of, specific network resources are intended to benefit competitors interested in such access. It is
Asemenea obligației de nediscriminare prevăzute la articolul 10 din Directivacadru, aceste obligații privind accesul la infrastructura specifică asociată rețelei și la utilizarea acesteia urmăresc să acorde accesul concurenților
22 — According to Article 1(2) thereof, the Access Directive ‘establishes rights and obligations for operators and for undertakings seeking interconnection and/or access to their networks or associated facilities’.
22 — În conformitate cu articolul 1 alineatul (2) din Directiva privind accesul, aceasta „stabilește drepturi și obligații pentru operatorii și întreprinderile care doresc să obțină interconectarea și/sau accesul la rețelele lor sau la infrastructura asociată.”
23 — That provision thus lays down many specific obligations which may be imposed on operators. Among them, in particular, are the obligation to give third parties access to specified network elements and/or facilities, including unbundled access to the local loop, and the obligation to negotiate in good faith with undertakings requesting access.
23 — Această dispoziție prevede astfel numeroase obligații specifice care pot fi impuse operatorilor, printre care, în special, obligația de a acorda terților acces la elemente și/sau la infrastructura asociată rețelei, inclusiv accesul dezintegrat la bucla locală, și de a negocia cu bună-credință cu întreprinderile care solicită acces.
It should be pointed out that underlying Article 4(1) of the Framework Directive is, first of all, the imperative need to provide effective judicial protection for the rights which individuals derive from the Community legal order.
Trebuie reamintit că la baza articolului 4 alineatul (1) din Directivacadru se află în primul rând imperativul de a conferi o protecție jurisdicțională efectivă a drepturilor pe care particularii le au în temeiul ordinii juridice comunitare.
As Tele2 and the Commission pointed out in their observations, it must be recognised that certain specific obligations imposed on undertakings having significant market power under Article 16(3) and (4) of the Framework Directive and the provisions of the Access Directive cited therein are precisely protective measures adopted in the interest of competitors and are therefore liable to confer rights on those competitors.
Astfel cum au amintit Tele2 și Comisia în observațiile prezentate, trebuie admis că anumite obligații specifice impuse întreprinderilor cu putere semnificativă pe piață, în temeiul articolului 16 alineatele (3) și (4) din Directivacadru, precum și al dispozițiilor Directivei privind accesul citate în cadrul prevederilor menționate, constituie tocmai măsuri de protecție prevăzute în interesul concurenților și sunt, așadar, apte să le confere acestora drepturi.
Among those measures are, for example, those which may be adopted by regulatory authorities under Article 8 of the Access
Printre aceste măsuri de protecție figurează mai exact, cu titlu exemplificativ, cele care pot fi adoptate de autoritățile naționale de reglementare în conformitate cu articolul
24 observations that, although Tele2 had established contractual relations with the undertaking formerly having significant market power, those rights were based on the specific obligations which the regulatory authority had imposed on the latter undertaking under Article 16(4) of the Framework Directive and the provisions of the Access Directive cited therein.
scrise depuse de reclamantă, chiar dacă Tele2 are drepturi stabilite pe baze contractuale cu întreprinderea care a avut anterior putere semnificativă pe piață, aceste drepturi sunt fundamentate pe obligațiile specifice impuse de autoritatea de reglementare întreprinderii cu putere semnificativă pe piață, prin aplicarea articolului 16 alineatul (4) din Directivacadru și a dispozițiilor Directivei privind accesul citate în cadrul acestei prevederi.
Clearly, Tele2 is the contractual partner of the undertaking formerly having significant market power because that undertaking has had obligations imposed upon it by the regulatory authority which forced it to enter into contractual relations with Tele2 on specific terms.
În mod evident, Tele2 este cocontractantă a întreprinderii care a avut anterior putere semnificativă pe piață pentru că acesteia din urmă i sau impus de către autoritatea de reglementare anumite obligații care au constrâns-o să contracteze cu Tele2 în anumite condiții.
Tele2’s access rights were therefore conferred on it by Community law in so far as they flow from the specific obligations imposed on the dominant undertaking under Community law.
Așadar, drepturile de acces ale Tele2 îi sunt conferite de dreptul comunitar, în măsura în care acestea rezultă din obligațiile specifice impuse întreprinderii dominante în temeiul dreptului comunitar.
The imposition of obligations such as those laid down in Articles 10 and 12 of the Access Directive thus confers rights of access and/or non-discriminatory treatment on competing undertakings which are the beneficiaries of those obligations.
Impunerea de obligații precum cele prevăzute la articolele 10 și 12 din Directiva privind accesul conferă astfel drepturi de acces și/sau de tratament nediscriminatoriu întreprinderilor concurente beneficiare.
The imposition of such obligations obliges the undertaking having significant market power to make available to competing undertakings, under clearly defined and non-discriminatory conditions, facilities and/or services for the purpose of providing electronic communications services.
Impunerea acestor obligații constrânge, întradevăr, întreprinderea cu putere semnificativă pe piață să pună la dispoziția întreprinderilor concurente, în condiții clare și nediscriminatorii, infrastructură și/sau servicii pentru a furniza servicii de comunicații electronice 25.
25In those circumstances, for example, a decision taken by a national regulatory authority to withdraw obligations of that kind imposed on an undertaking having significant market power will affect the rights under Community law of competing operators which, like Tele2, are contractual partners of that undertaking.
În aceste condiții, spre exemplu, o eventuală decizie luată de o autoritate națională de reglementare de a retrage astfel de obligații impuse întreprinderii cu putere semnificativă pe piață ar afecta drepturile pe care le au în temeiul dreptului comunitar operatorii concurenți care, precum Tele2, sunt cocontractanți ai acestei întreprinderi.
It can be seen from the order for reference and from the applicant’s written
Întradevăr, astfel cum reiese din ordonanța de trimitere și din observațiile
24 — See, in that regard, recital 6 in the preamble to the Access Directive, which states that ‘[i]n markets where there continue to be large differences in negotiating power between undertakings, and where some undertakings rely on infrastructure provided by others for delivery of their services, it is appropriate to establish a framework to ensure that the market functions effectively.
24 — A se vedea în acest sens considerentul (6) al Directivei privind accesul, în temeiul căruia „[p]e piețele pe care încă mai există diferențe majore în ceea ce privește puterea de negociere între întreprinderi și pe care anumite întreprinderi se bazează pe infrastructura oferită de alții pentru a-și furniza serviciile, este necesar să se stabilească un cadru care să asigure funcționarea eficientă a pieței.
National regulatory authorities should have the power to secure, where commercial negotiation fails, adequate access and interconnection …’.
Autoritățile naționale de reglementare ar trebui să aibă puterea de a garanta, în caz de eșec al negocierilor comerciale, acces și interconectare adecvate”.
25 — See the definition of ‘access’ in Article 2(a) of the Access Directive.
25 — A se vedea definiția termenului „acces” la articolul 2 litera (a) din Directiva privind accesul.
It follows that decisions of the regulatory authority adopted on the basis of Article 16(3) of the Framework Directive which amend or withdraw obligations to grant access previously imposed on the undertaking having significant market power are liable to affect the corresponding rights conferred by Community law.
Rezultă că deciziile autorității de reglementare adoptate în temeiul articolului 16 alineatul (3) din Directivacadru care modifică sau retrag obligațiile de acces impuse anterior întreprinderii cu putere semnificativă pe piață sunt de natură să afecteze drepturile corespunzătoare conferite de dreptul comunitar.
When a competing undertaking has a contractual relationship with the undertaking having significant market power which is based on specific obligations imposed on the latter undertaking by the regulatory authority, the competing undertaking must be granted a right of appeal within the meaning of Article 4 of the Framework Directive against
Atunci când o întreprindere concurentă menține cu o întreprindere cu putere semnificativă pe piață raporturi contractuale fondate pe obligații specifice impuse acesteia de autoritatea de reglementare, întreprinderii concurente trebuie să i se recunoască, în temeiul articolului 4 din Directivacadru, dreptul la o cale de atac împotriva deciziilor autorității de regle-
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-426/05 decisions of the regulatory authority which may amend or withdraw such obligations.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-426/05 mentare care, eventual, modifică sau retrag asemenea obligații 26.
26 undertaking is faced with a decision of a regulatory authority concerning the imposition, amendment or withdrawal of specific obligations on the undertaking having significant market power which does not permit the establishment of the contractual relationship desired by the competing undertaking, that undertaking ought also to be able to avail itself of the rights guaranteed by Community law.
obligații specifice întreprinderii cu putere semnificativă pe piață, nefavorabilă stabilirii raporturilor contractuale dorite de întreprinderea concurentă, aceasta din urmă ar trebui să poată beneficia de asemenea de drepturile garantate de dreptul comunitar.
It must therefore be accepted that a competing undertaking must, in those circumstances, have a right of appeal against the decisions of the regulatory authority which infringe Community telecommunications law.
Ar fi deci important să se accepte ca o întreprindere concurentă să poată avea, în aceste condiții, dreptul la o cale de atac împotriva deciziilor autorității de reglementare care încalcă dreptul comunitar în domeniul telecomunicațiilor.
The question whether competitors which are not in contractual relations with an undertaking formerly having significant market power ought also to have a right of appeal under Article 4 of the Framework Directive was discussed at the hearing.
În cursul ședinței sa discutat problema dacă trebuie să aibă dreptul la o cale de atac conform articolului 4 din Directivacadru concurenții care nu au raporturi contractuale cu o întreprindere care a avut anterior o putere semnificativă pe piață.
An analysis of that problem may be of use to the national court.
Analiza acestei probleme se poate dovedi utilă pentru instanța de trimitere.
In a broader context, I am of the view that safeguarding the objectives which the Community regulatory framework on telecommunications seeks to achieve, in particular the promotion of competition, which, as Article 8(2) of the Framework Directive provides, should expressly guide the intervention of the national regulatory authorities, justifies the conclusion that the right of appeal is not limited solely to competitors which are contractual partners of the undertaking having significant power in the relevant market.
În sens mai larg, suntem de părere că apărarea obiectivelor urmărite de cadrul de reglementare comunitar privind telecomunicațiile, în special promovarea concurenței, care, potrivit articolului 8 alineatul (2) din Directivacadru, are scopul expres de a orienta intervenția autorităților naționale de reglementare, justifică faptul că dreptul la o cale de atac nu trebuie limitat numai în privința concurenților cocontractanți ai unei întreprinderi cu putere semnificativă pe piața relevantă.