natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The subjective appraisal of the reality of the damage cannot therefore be taken into consideration in order to determine the moment at which that period starts to run.
Aprecierea subiectivă cu privire la realitatea prejudiciului nu ar putea astfel să fie luată în considerare pentru a se stabili data la care începe să curgă termenul respectiv.
In that connection, the conditions to which the obligation to make good the damage referred to in the second paragraph of Article 288 EC is subject, and, therefore, the rules on limitation periods which govern actions for compensation in respect of that damage may be based only on strictly object- ive criteria.
În această privință, condițiile de care depinde nașterea obligației de a repara prejudiciile menționate la articolul 288 al doilea paragraf CE și, așadar, normele care reglementează prescripția acțiunilor având ca obiect repararea acestor prejudicii nu se pot întemeia decât pe criterii strict obiective.
If it were otherwise, there would be a risk of undermining the principle of legal certainty on which the rules on limitation periods specifically rely and which require
Întradevăr, în caz contrar, ar exista riscul de a se aduce atingere principiului securității juridice, care reprezintă chiar fundamentul normelor referitoare la prescripție și care impune ca normele de drept comunitar să fie clare și
(see paras 54, 59-61)
(a se vedea punctele 54 și 59-61)
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS
COMISIA/CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA ȘI ALȚII
OPINION OF ADVOCATE GENERALSHARPSTON delivered on 22 November 2007 1
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERALELEANOR SHARPSTON prezentate la 22 noiembrie 2007 1
The Commission has brought the present appeal against the judgment of the Court of First Instance in Case T-166/98 Cantina sociale di Dolianova and Others v Commission. 2
Comisia Comunităților Europene a formulat prezentul recurs împotriva Hotărârii pronunțate de Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene la 23 noiembrie 2004 în cauza T-166/98, Cantina sociale di Dolianova și alții/Comisia 2.
Article 11(1) of Council Regulation (EEC) No 337/79 of 5 February 1979 on the common organisation of the market in wine 4provides that preventive distillation 5 of table wines and wines suitable for yielding table wine may take place each wine year.
Articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 337/79 al Consiliului din 5 februarie 1979 privind organizarea comună a pieței vitivinicole 4prevede că o distilare preventivă 5 a vinurilor de masă și a vinurilor adecvate pentru obținerea de vinuri de masă poate fi efectuată în fiecare an viticol.
Those proceedings arose out of the insolvency of the distiller Distilleria Agricola Industriale di Terralba (‘DAI’), as a result of which a number of wine producers did not receive the Community aid to which they were in principle entitled for distillations of their wine that had duly taken place under DAI’s auspices in the first half of 1983.
Această procedură are la bază insolvabilitatea distilatorului Distilleria Agricola Industriale de Terralba (denumită în continuare „DAI”), în urma căreia o serie de producători de vin nu au primit ajutorul comunitar la care erau, în principiu, îndreptățiți pentru distilarea vinului acestora, care a fost efectuată în mod corespunzător în cadrul DAI în prima jumătate a anului 1983.
Initially those producers participated in proceedings before the national court between DAI and the Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo (the Italian intervention agency, ‘AIMA’).
Inițial, acești producători au luat parte la procedura desfășurată în fața instanței naționale și care avea ca obiect litigiul dintre DAI și Azienda di Stato per gli Interventi nel Mercato Agricolo (organismul italian de intervenție, denumit în continuare „AIMA”).
Those proceedings were protracted and unsuccessful.
Această procedură sa prelungit și, la finalul acesteia, producătorii de vin nu au obținut câștig de cauză.
Eventually, after further enquiries, on 12 October 1998 the wine producers brought proceedings against the Commission seeking compensation.
În final, după mai multe solicitări, producătorii au introdus, la 12 octombrie 1998, o acțiune împotriva Comisiei solicitând acordarea de despăgubiri.
One of the issues before the Court of First Instance was when the fiveyear time period applicable to proceedings against the Community in matters arising from noncontractual liability 3started to run.
Unul dintre aspectele dezbătute în fața Tribunalului sa referit la data la care începe să curgă termenul de prescripție de cinci ani aplicabil în ceea ce privește acțiunile formulate împotriva Comunității în materia răspunderii extracontractuale 3a acesteia.
The present appeal is concerned solely with that issue.
Prezentul recurs nu privește decât acest aspect.
1; as amended by Council Regulation (EEC) No 2144/82 of 27 July 1982 (OJ 1982 L 227, p. 1).
1, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 2144/82 al Consiliului din 27 iulie 1982 (JO L 227, p. 1).
5 — Voluntary distillation intended to withdraw forecasted wine surplus with a view to improving prices.
5 — Distilarea voluntară prin care se urmărește eliminarea excedentului preconizat de vin în vederea îmbunătățirii prețurilor.
1 — Original language: English.2 — [2004] ECR II-3991.3 — See footnote 15 and point 52 below.
1 — Limba originală: engleza.2 — Rec., p. II-3991.3 — A se vedea nota de subsol 15 și punctul 52 de mai jos.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P down provisions concerning preventive distillation for the 1982/83 wine year.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-51/05 P a dispozițiilor privind distilarea preventivă pentru anul vinicol 1982/1983 7.
7 the Member States, provision should be made for procedures for payment of aids and advances which are suited to the administrative systems of the different Member States.
trebuiau să fie prevăzute proceduri de plată a ajutoarelor și a avansurilor care să fie adaptate la sistemele administrative ale diferitelor state membre.
Article 8 of Regulation No 2499/82 provides that for the payment of the minimum buyingin price for wines and for the payment of aid by the intervention agency, one or other of the procedures referred to in Articles 9 and 10 is to be applied, at the choice of the Member States.
Articolul 8 din Regulamentul nr. 2499/82 prevede că, în ceea ce privește plata prețului minim de achiziție a vinurilor și în ceea ce privește plata ajutorului de către organismul de intervenție, trebuie aplicată una dintre procedurile menționate la articolele 9 și 10, la alegerea statelor membre.
Italy decided to apply in its territory the procedure referred to in Article 9.
Italia a hotărât să aplice pe teritoriul său procedura menționată la articolul 9.
Article 9 provides:
Articolul 9 prevede:
Article 5(1) of Regulation No 2499/82 sets the minimum buyingin price for wines for distillation.
2499/82 stabilește prețul minim de achiziție pentru vinurile destinate distilării.
That price normally renders it impossible to market the products of distillation at market prices.
Acest preț nu permite în mod normal comercializarea la prețul pieței a produselor obținute în urma distilării 8.
8Article 6 therefore lays down a compensation procedure whereby the intervention agency is to pay aid of a prescribed amount for wine distilled.
Prin urmare, articolul 6 a prevăzut un mecanism de compensare prin intermediul căruia organismul de intervenție plătește pentru vinul distilat un ajutor al cărui cuantum este prestabilit.
The 11th recital in the preamble to Regulation No 2499/82 states that provision should be made for the minimum price guaranteed to producers to be paid to them, as a general rule, within a period which would enable them to obtain a profit comparable to that which they would obtain from a commercial sale.
Potrivit celui de al unsprezecelea considerent al Regulamentului nr. 2499/82, era necesar să se prevadă ca prețul minim garantat să le fie plătit producătorilor, ca regulă, întrun termen care să le permită acestora să obțină un profit comparabil cu cel pe care l-ar fi obținut în urma unei vânzări cu caracter comercial.
In those circumstances, it is essential to pay the aid due for the distillation in question at the earliest opportunity, while guaranteeing that operations are correctly carried out by means of an appropriate system of securities.
În aceste condiții, era esențial ca ajutorul pentru distilarea respectivă să fie plătit cât mai curând posibil, asigu-rându-se în același timp corecta desfășurare a operațiunilor prin intermediul unui sistem de cauțiuni.
In order to allow the measure fully to achieve its purpose in
Pentru ai permite acestei măsuri să își atingă pe deplin scopul în statele membre,
16; as amended by Commission Regulations (EEC) No 311/83 of 7 February 1983 (OJ 1983 L 36, p.
16, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CEE) nr. 311/83 al Comisiei din 7 februarie 1983 (JO L 36, p.
6) and No 2276/83 of 9 August 1983 (OJ 1983 L 219, p. 9).
2276/83 al Comisiei din 9 august 1983 (JO L 219, p. 9).
8 — See the eighth recital in the preamble.
8 — A se vedea al optulea considerent al regulamentului.
The distiller shall be required to supply the intervention agency with proof that he has paid the minimum buyingin price referred to in the first subparagraph of Article 5(1) within the period specified in paragraph 1 … If such proof is not submitted within 120 days of the date of submission of the proof referred to in the first paragraph, the amounts paid shall be recovered by the intervention agency. …’ 9
Distilatorul trebuie să furnizeze organismului de intervenție dovada faptului că a plătit prețul minim de achiziție menționat la articolul 5 alineatul (1) primul paragraf în termenul prevăzut la alineatul (1) […]. Dacă această dovadă nu este furnizată în cel mult 120 de zile de la data prezentării dovezii menționate la primul paragraf, sumele plătite sunt recuperate de organismul de intervenție. […]” 9 [traducere neoficială] din
Article 10 of Regulation No 2499/82 provides:
Articolul 10 nr. 2499/82 prevede:
— that the total quantity of wine covered by the contract has been distilled,
— distilării întregii cantități de vin care figurează în contract
Article 11 of that regulation provides:
Articolul 11 din acest regulament prevede:
9 — The third subparagraph of Article 9(2) has been declared invalid by the Court of Justice ‘in so far as it penalises with total loss of aid any failure to meet the timelimit within which the distiller must pay the minimum buyingin price to the producer’: see Case C-118/89 Lingenfelser [1990] ECR I-2637.
9 — Articolul 9 alineatul (2) al treilea paragraf a fost declarat nevalid de Curte „în măsura în care sancționează, prin pierderea totală a ajutorului, orice depășire a termenului acordat distilatorului pentru plata către producător a prețului minim de achiziționare”: a se vedea Hotărârea din 27 iunie 1990, Lingenfelser (C-118/89, Rec., p. I-2637).
— and, if the advance has been paid to the distiller, that the latter has paid the producer the minimum buyingin price referred to in the first subparagraph of Article 5(1).
— și, atunci când avansul a fost plătit distilatorului, a faptului că acesta din urmă a plătit producătorului prețul minim de achiziție menționat la articolul 5 alineatul (1) primul paragraf.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-51/05 P preventive pentru anul vinicol 1982/1983, acestea au încheiat contracte cu un distilator autorizat, DAI, privind distilarea de vin.
If such proofs are not furnished before 1 June 1984, the security shall be forfeit in its entirety.’
În cazul în care această dovadă nu este făcută până la 1 iunie 1984, cauțiunea rămâne nerestituită în totalitate.” [traducere neoficială]
Article 2(1) of Regulation No 352/78 10provides that any security which is forfeited is to be used in its entirety by the paying authorities or bodies in the Member States to reduce the expenditure of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund (‘EAGGF’).
Potrivit articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul (CEE) nr. 352/78 10, cauțiunile nerestituite sunt scăzute în totalitate din cheltuielile Fondului european de orientare și garantare agricolă (FEOGA) de către serviciile sau organismele plătitoare ale statelor membre.
Invoices produced by the applicants, expressly mentioning the ‘AIMA premium’ (‘premio AIMA’ or ‘premio comunitario, a carico della AIMA’) included in the minimum buyingin price laid down by Regulation No 2499/82 to be paid by DAI for wine delivered for preventive distillation in respect of the 1982/83 marketing year, show that the amount of Community aid was ITL 866 860 142 in total (equivalent to EUR 447 696) 11for a minimum buyingin price of ITL 1 275 523 803 (EUR 658 753), including VAT, for wine delivered by all the applicants.
Din facturile prezentate de recurente, care menționează explicit „prima acordată de AIMA” („premio AIMA” or „premio comunitario, a carico della AIMA”) inclusă în prețul minim de achiziție stabilit prin Regulamentul nr. 2499/82 pe care DAI trebuia să îl plătească pentru vinul livrat în scopul distilării preventive pentru anul vinicol 1982/1983, reiese că valoarea ajutorul comunitar a fost de 866 860 142 ITL (reprezentând 447 696 EUR) 11 pentru un preț minim de achiziție de 1 275 523 803 ITL (658 753 EUR), incluzând TVA, pentru vinul livrat de toate recurentele.
The Community aid thus represented some 68% percent of the total minimum buyingin price. 12
Ajutorul comunitar reprezenta, așadar, aproximativ 68 % din prețul minim de achiziție total 12.
According to information supplied by the applicants and not challenged by the Commission, the wine was delivered
Potrivit informațiilor furnizate de recurente și necontestate de Comisie, vinul a fost livrat în perioada ianuarie-martie 1983.
The facts as set out in the judgment of the Court of First Instance are as follows.
Situația de fapt stabilită în hotărârea Tribunalului este următoarea.
11 — Self-evidently, the events with which this appeal is concerned took place well before the advent of the euro.
11 — În mod evident, evenimentele care fac obiectul prezentului recurs au avut loc cu mult înainte de crearea euro.
Since the reader is likely now to be more familiar with euros than with ITL as a measure of value, I have given the euro equivalents of these sums to show the magnitude of the amounts at stake.
Dat fiind că cititorul este probabil mai familiarizat în prezent cu euro decât cu lira italiană ca unitate de măsură a valorii, am indicat echivalentul în euro al acestor sume pentru a arăta importanța sumelor despre care este vorba.
The applicants, who are wine cooperatives, are producers of wine in Sardinia
Recurentele, cooperative viticole, produc vin în Sardinia (Italia). În cadrul distilării
12 — The Court of First Instance correctly analyses the pattern of payments as comprising two stages, namely payment by the distiller to the producer of the minimum buyingin price and payment by the intervention agency to the distiller of the ‘Community aid’ properly so called.
12 — Tribunalul a reținut în mod corect că procesul de plată este compus din două părți, și anume plata de către distilator producătorului a prețului minim de achiziție și plata de către organismul de intervenție distilatorului a „ajutorului comunitar” propriu-zis.
Later in its judgment, however, the Court of First Instance frequently uses the term ‘Community aid’ or ‘aid’ to mean either both those payments taken together or, more specifically, payment of the minimum buyingin price.
Cu toate acestea, în continuarea hotărârii, Tribunalul folosește frecvent termenul „ajutor comunitar” sau „ajutor” pentru a desemna fie ambele plăți privite împreună, fie, mai specific, plata prețului minim de achiziție.
I have followed that usage, on the basis that it is clear from the context what is meant.
Am urmat acest mod de a folosi termenii, având în vedere că înțelesul acestora rezultă din context.
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS between the months of January and March 1983.
COMISIA/CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA ȘI ALȚII controlată prevăzute de legislația italiană privind insolvența.
Distillation took place within the timelimit laid down in Article 4 of Regulation No 2499/82.
Instanța sesizată ulterior, Tribunale d’Oristano, a admis această cerere.
The timelimit laid down in Article 9(1) of that regulation for DAI to pay the producers therefore expired in June 1983.
DAI a suspendat, prin urmare, toate plățile, inclusiv cele care trebuiau efectuate către producătorii care îi livraseră vinul.
DAI therefore suspended all its payments, including those owed to the producers who had delivered wine to it.
Prin urmare, termenul în care, potrivit articolului 9 alineatul (1) din acest regulament, DAI trebuia să realizeze plata către producători a expirat în iunie 1983.
On 22 June 1983 DAI asked AIMA to make an advance payment of Community aid, under Article 11 of Regulation No 2499/82, in respect of the wine which had been delivered, by the applicants in particu- lar, and distilled.
La 22 iunie 1983, DAI a solicitat AIMA efectuarea unei plăți anticipate a ajutorului comunitar, în temeiul articolului 11 din Regulamentul nr. 2499/82, corespunzător vinului care fusese livrat, în special de către recurente, și distilat.
To that end, DAI provided the required security equal to 110% of the amount of the aid, in the form of a bond issued by Assicuratrice Edile SpA (‘Assedile’) for the benefit of AIMA.
În acest scop, DAI a constituit garanția necesară, egală cu 110 % din cuantumul acestui ajutor, prin intermediul unei polițe emise în favoarea AIMA de Assicuratrice Edile SpA (denumită în continuare „Assedile”).
That security was ITL 1 169 040 262 (EUR 603 759).
Valoarea acestei cauțiuni se ridica la 1 169 040 262 ITL (603 759 EUR).
Although it had been informed that that procedure had been initiated, AIMA requested DAI to reimburse the advance of Community aid that it had received, less any sums already duly paid to the abovementioned producers, on the ground that DAI had not supplied it within the timelimit laid down in Article 9(2) of Regulation No 2499/82 with proof that it had paid the minimum buyingin price for wine within the time-limit, laid down in Article 9(1) of that regulation, of 90 days after the entry of the wine into the distillery.
Deși a fost informată cu privire la inițierea acestei proceduri, AIMA a solicitat DAI să restituie avansul din ajutorul comunitar primit, mai puțin sumele deja plătite în mod legal producătorilor menționați anterior, întrucât DAI nu ia furnizat, în termenul prevăzut la articolul 9 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2499/82, dovada efectuării plății prețului minim de achiziție a vinului în termenul de 90 de zile de la intrarea vinului în distilerie, prevăzut la articolul 9 alineatul (1) din acest regulament.
DAI did not reimburse the advance.
DAI nu a restituit avansul.
AIMA therefore applied to Assedile for payment of the security.
Prin urmare, AIMA a solicitat Assedile să îi plătească valoarea cauțiunii.
On 10 August 1983 AIMA paid ITL 1 062 763 876 (EUR 548 872) to DAI, under Article 11 of Regulation No 2499/82, by way of an advance on the Community aid.
La 10 august 1983, AIMA a plătit către DAI un avans din ajutorul comunitar în valoare de 1 062 763 876 ITL (548 872 EUR), potrivit articolului 11 din Regulamentul nr. 2499/82.
At DAI’s request, on 26 July 1984 the Pretore (Magistrates’ Court) di Terralba made an interim order prohibiting Assedile from paying the security to AIMA. It gave DAI 60 days to bring an action on the merits of the case.
La cererea DAI, Pretore di Terralba a dispus la 26 iulie 1984, pe calea ordonanței președințiale, ca Assedile să nu plătească valoarea cauțiunii către AIMA, acordându-i DAI un termen de 60 de zile pentru a introduce o acțiune pe fond.
Owing to financial difficulties, DAI failed to pay, either in full or in part, the producers, including the applicants, who had delivered wine for distillation.
Ca urmare a unor dificultăți financiare, DAI nu a efectuat, în întregime sau în parte, după caz, plățile către producătorii, printre care și recurentele, care livraseră vinul destinat distilării.
On 17 October 1983 DAI applied for administration under Italian insolvency law.
La 17 octombrie 1983, DAI a solicitat aplicarea procedurii de administrare
In September 1984 DAI brought such an action before the Tribunale civile di Roma (Civil District Court, Rome). It claimed inter alia that that court should declare that the producers were the intended ultimate recipients of the security, to the extent of the sums remaining to be paid to them, and, in the alternative, that AIMA’s rights could at most be exercised in respect of the residual amount
În luna septembrie 1984, DAI a introdus o astfel de acțiune în fața Tribunale civile di Roma, solicitând, printre altele, ca instanța să constate că producătorii erau destinatarii finali ai cauțiunii, în limita sumelor care mai trebuiau să le fie plătite și, în subsidiar, că drepturile AIMA puteau fi exercitate cel mult în ceea ce privește valoarea reziduală a prețului pe care DAI nu îl plătise încă
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P approved in accordance with the provisions of Article 1 of Regulation No 2499/82, DAI supplied proof, under the terms set out in the Community regulations, of payment of the minimum buyingin price to only three producers, for a total of ITL 111 602 075 (EUR 57 638).
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-51/05 P potrivit prevederilor articolului 1 din Regulamentul nr. 2499/82, DAI a făcut dovada plății prețului minim de achiziție, astfel cum se prevede în reglementarea comunitară, numai către trei producători, valoarea totală a sumelor plătite fiind de 111 602 075 ITL (57 638 EUR).
AIMA pleaded that, with the exception of those three producers, DAI had not paid the minimum buyingin price to the producers, that it had not in any event proved that the payment had been made within the timelimit laid down in Article 9(1) of Regulation No 2499/82 and, lastly, that it had not supplied that proof within the timelimit laid down in Article 9(2) of that regulation.
AIMA a afirmat că, excep-tându-i pe acești trei producători, DAI nu a plătit prețul minim de achiziție către producători, că nu a dovedit, în orice caz, că plata a fost efectuată în termenul stabilit la articolul 9 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2499/82 și, în final, că nu a făcut această dovadă în termenul stabilit la articolul 9 alineatul (2) din acest regulament.
AIMA stated that, in that context, ‘the security was forfeit in its entirety, under Article 11 of the abovementioned regulation, and therefore the unpaid producers could only assert their rights as against the distillery …’.
AIMA a subliniat că, în acest context, „cauțiunea a rămas nerestituită în totalitate, potrivit articolului 11 din regulamentul menționat anterior și, prin urmare, producătorii ale căror creanțe nu fuseseră plătite nu își puteau valorifica drepturile decât împotriva distileriei […]”.
It therefore submitted a counterclaim seeking an order that Assedile should pay it ITL 1 047 084 185 (EUR 540 774) from the security, plus interest.
Prin urmare, AIMA a prezentat o cerere reconvențională prin care solicita obligarea Assedile la plata către aceasta a cauțiunii, în valoare de 1 047 084 185 ITL (540 774 EUR), majorată cu dobânzi.
It argued that in that instance it had paid the producers approximately half of the advance which had been paid to it by AIMA, without however claiming before the court — as the latter observes in its judgment of 27 January 1989 — that it had made those payments within the timelimit laid down in Regulation No 2499/82 (see point 29 below).
Aceasta a susținut că, în speță, le plătise producătorilor aproximativ jumătate din avansul pe care îl primise de la AIMA, fără a susține însă în fața instanței, astfel cum observă aceasta în Hotărârea din 27 ianuarie 1989, că efectuase aceste plăți în termenul stabilit de Regulamentul nr. 2499/82 (a se vedea punctul 29 de mai jos).