natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– Develop a more integrated external border management system by reinforcing Frontex with a European body of specialised personnel available to support the Member States.
– elaborarea unui sistem mai integrat de gestionare a frontierelor externe, prin consolidarea Frontex cu ajutorul unui organism european cu personal calificat disponibil pentru acordarea de sprijin statelor membre;
– Iron out inconsistencies in Europe’s Asylum System in particular by standardising the definition of a refugee.
– eliminarea inconsecvenelor din sistemul european de azil în special prin standardizarea definiiei refugiatului;
– Create a unified visa policy and a European consular service within the European External Action Service (EEAS).
– crearea unei politici comune în materie de vize și a unui serviciu consular european în cadrul Serviciului european pentru aciune externă (SEAE).
To date joint action in this field has been hampered by Member State resistance to sharing information and coordinating policies in relation to law and order, which remains one of the most political sensitive issues in domestic politics.
Până în prezent, aciunile comune în acest domeniu au fost limitate de opoziia statelor membre faă de partajarea informaiilor și coordonarea politicilor legate de lege și ordine, care rămâne una dintre chestiunile cele mai sensibile din punct de vedere politic din politica internă.
However, this resistance flies against the wishes of European citizens, who want the EU to become a more relevant security actor.
Însă această opoziie contravine dorinelor cetăenilor europeni, care doresc ca UE să devină un actor mai important în materie de securitate.
It also ignores the substantial instruments and resources that the EU has acquired over time in the field of security, not least through the recently adopted Lisbon Treaty.
De asemenea, aceasta ignoră instrumentele și resursele substaniale pe care UE le-a dobândit în timp în materie de securitate, printre care Tratat de la Lisabona adoptat recent.
Building a culture of cooperation: security as a transnational public good
Formarea unei culturi a cooperării: securitatea ca un bun public transnaional
The security challenges we are facing require a genuine EU-wide approach, huge cooperation efforts, common institutions and proper funding.
O nouă cultură a cooperării este necesară în numeroase domenii, inclusiv al cooperării judiciare, al aplicării legii, al controalelor la frontieră și al sănătăii, precum și al proteciei sociale și civile.
A new culture of cooperation is needed in numerous fields, including
Aceasta va impune consolidarea competenelor ageniilor și instrumentelor existente, precum Europol, Euro-
Where to strike the balance between these two inseparable elements will vary over time, depending on circumstances, thus requiring ongoing political debate across the EU.
funcie de circumstane, impunând astfel o dezbatere politică permanentă la nivelul UE.
Even in cases where security risks are at stake, clear limits to accessing personal data and constraints on exchanging them should be strictly respected.
Chiar și în cazurile în care sunt implicate riscuri la adresa securităii, ar trebui respectate strict limite clare privind accesarea datelor cu caracter personal și constrângeri referitoare la schimbul acestor date.
NATO, the UN and other international organisations, have enjoyed the backing of a majority of European citizens.
În ansamblu, UE suferă de o limitare structurală generală: natura fundamental naională a sistemelor europene de apărare.
However, when the total military spending of EU Member States (about 50 per cent of the US military budget) is compared to output (EU overseas force projecting capabilities amount to only 10-15 per cent of US capabilities), the system is clearly found wanting.
Fără resurse militare proprii, UE depinde de contribuiile militare ale statelor membre, iar acestea sunt adesea inadecvate. Resursele militare naionale au încă de multe ori la bază apărarea teritoriale împotriva unei invazii terestre, chiar și în statele membre în care o astfel de invazie nu este probabilă.
EU Member States fail to maximise the scale effect and synergies which are needed to ensure the best global performance.
În general, sunt insuficiente investiiile în tipul de capacităi necesare pentru a răspunde noilor situaii în materie de securitate (fore cu desfășurare rapidă, transport aerian strategic, elicoptere, comunicaii, poliie militară).
Above all EU Member States need to acknowledge that internal security depends to a large extent on securing a safe external environment.
În primul rând, toate statele membre ale UE trebuie să recunoască faptul că securitatea internă depinde într-o măsură considerabilă de asigurarea unui mediu extern sigur.
Cross-border security challenges do not stop at the frontiers of the EU.
Provocările transfrontaliere la adresa securităii nu se opresc la frontierele UE.
Enhancing the security and freedom of European citizens will therefore require taking complementary action beyond the EU’s borders.
Consolidarea securităii și a libertăii cetăenilor europeni va impune, așadar, adoptarea unor măsuri complementare dincolo de frontierele UE.
External security: overcoming the structural limitations
Securitatea externă: depășirea limitărilor structurale
Overall, the EU suffers from one overarching structural limitation: the fundamentally national nature of European defence systems.
De fapt, 70% din forele terestre europene nu sunt capabile să opereze în străinătate, în condiiile în care, în prezent, conflictele necesită fore expediionare mobilizabile și viabile.
Without military resources of its own, the EU depends on the voluntary contributions of its Member States and these are often inadequate.
În general, natura și obiectul misiunilor PSAC au fost în general fragmentare și determinate de exigene, în loc să răspundă unui plan sau unei strategii generale.
National military resources are still often based on territorial defence against a land invasion, even in Member States where such an invasion is improbable.
În plus, UE nu beneficiază de finanări comune pentru misiunile sale.
In general, there is insufficient investment in the type of capabilities needed to respond to new security situations (rapid deployment forces, strategic air transport, helicopters, communications, military police). .
Nu există o partajare echitabilă a sarcinilor între statele membre, ceea ce descurajează participarea la misiuni militare.
With 1.8 million soldiers under arms – half a million more than the US – the EU is not capable of deploying a 60,000-strong rapid intervention force and it finds it hard to deliver a 5,000-strong force for a Common Security and Defence Policy (CSDP) mission.
De mai bine de zece ani, UE dezvoltă instrumente importante sub conceptul de politică de securitate și apărare comună (PSAC).
In fact, 70 per cent of European land forces are unfit to operate abroad, when nowadays conflicts require deployable and sustainable expeditionary forces.
Printre acestea se află Comitetul militar și Corpul militar, care îndeplinesc funcii de alertă timpurie și de planificare strategică, și o Agenie Europeană de Apărare.
For over ten years now the EU has developed important instruments under the concept of a Common Security and Defence Policy (CSDP). These include a Military Committee and Military Staff, performing early warning and strategy planning functions, and a European Defence Agency.
Același lucru este valabil și pentru dimensiunea civilă a misiunilor UE, în care mai puin de jumătate din personalul angajat de statele membre este, în general, desfășurat pe teren, iar misiunile rămân fără echipe specializate în rezervă suficiente și fără suficientă experienă pe teren.
It also has access to an array of civilian personnel trained to provide assistance to local populations in conflict-torn areas of the world.
Pentru a remedia acest lucru, UE trebuie să încurajeze statele sale membre să își respecte angajamentele și să creeze liste pentru civili cu adevărat operative de judecători, poliiști, ingineri și ali experi.
These civilian capabilities are increasingly important for addressing what is now widely known as ‘human security’ – the notion that national and global security cannot be separated from the well being of individuals and the communities where they live.
Aceasta ar presupune un comandament european al operaiilor, bine dotat cu personal și pe deplin operaional, responsabil de planificarea, desfășurarea și monitorizarea operaiilor civile/militare în străinătate.
So far, the EU has launched 22 observation, peacekeeping and stabilisation missions worldwide.
Până acum, UE a lansat în întreaga lume 22 de misiuni de observare, de meninere a păcii și de stabilizare.
These missions, frequently carried out in cooperation with
Aceste misiuni, desfășurate adesea în cooperare cu NATO, cu ONU și cu alte organizaii internaionale, sau bucurat de sprijinul unei majorităi a cetăenilor europeni.
In general, the nature and scope of CSDP missions have tended to be piecemeal and forced by exigencies rather than responding to an overarching plan or strategy. Furthermore, the EU has no common funding for its missions.
Cu toate acestea, atunci când cheltuielile militare totale ale statelor membre ale UE (aproximativ 50% din bugetul militar al SUA) sunt comparate cu rezultatele (capacităile de trimitere de fore în străinătate ale UE se ridică la numai 10-15% din capacităile SUA), neajunsurile sistemului sunt evidente.
Among the Member States there is no fair burden-sharing, leading to disincentives against participating in military missions.
Statele membre ale UE nu reușesc să maximizeze impactul și sinergiile care sunt necesare pentru a asigura cea mai bună performană în plan global.
EU must therefore develop a single European defence market and joint procurement.
a atinge obiective specifice, în funcie de deschiderea și de capacitatea acestora.
The success of the EU’s Single Market can and should be extended to the defence field through the enhancement of the European Defence Agency and by lessening the barriers still protecting national markets.
Acum, grupuri-pilot de state vor putea să își sporească nivelul de ambiie în materie de desfășurare, interoperabilitate și viabilitate a forelor, permiându-le să angajeze mai multe fore pentru PSAC, NATO, ONU și alte misiuni.
This is also true of the civilian dimension of EU missions, where less than half of the personnel committed by Member States tends to be deployed, leaving missions without sufficient stand-by specialised teams and experience on the ground.
UE are, de asemenea, o problemă cu economia de scară în ceea ce privește piaa sa de armament tehnologic și industrial: în Europa costă mult mai mult să produci mult mai puin decât în cazul altor furnizori de armament, precum SUA.
To remedy this, the EU must encourage its Member States to respect their commitments and create truly operative civilian rosters of judges, policemen, engineers and other experts. This would imply a truly operational and well-staffed European Operations Headquarters tasked with planning, deploying and monitoring civilian/military operations abroad.
Prin urmare, UE trebuie să instituie o piaă unică europeană a apărării și să facă achiziii comune: Succesul pieei unice a UE poate fi și trebuie transpus în domeniul apărării prin consolidarea Ageniei Europene de Apărare și prin reducerea barierelor care protejează încă pieele naionale.
The EU also has an economy of scale problem in relation to its industrial and technological arms market: it costs Europe much more to produce far fewer products than other arms suppliers like the US. The
Tratatul de la Lisabona ar trebui, de asemenea, să permită statelor membre să depășească neajunsurile legate de finanarea PSAC prin recurgerea la un „fond iniial” pentru desfășurare, pentru a susine misiunile comune, fond care va fi apoi susinut prin plata „fondurilor de urgenă” în faza de planificare a operaiilor.
The Lisbon Treaty has provided a number of important tools to help Member States resolve these challenges.
Tratatul de la Lisabona a oferit un număr de instrumente importante pentru a ajuta statele membre să soluioneze aceste provocări.
Through its innovative system of permanent structured cooperation, the Treaty allows Member States to advance in parallel and at different speeds in order to achieve specific aims, depending on their willingness and capacity. Pioneer groups of states will now be able
Prin intermediul sistemelor sale inovatoare de cooperare structurată permanentă, tratatul permite statelor membre să avanseze în paralel și la viteze diferite pentru
Soldier of the Kosovo Force (KFOR) talking to Albanian construction workers in Kosovo.
Cu toate acestea, indiferent dacă se discută despre finanarea comună crescândă pentru misiunile PSAC, despre încurajarea statelor membre să ofere în mod voluntar trupe sau să umple vidul din planificarea strategică al UE, principala dificultate cu care se confruntă UE în materie de apărare este viziunile strate-
outlooks which exist among and between Member States.
gice divergente care există între statelor membre.
There is still no consensus in European capitals about the overall purpose of increasing EU defence capabilities..
În continuare nu există, în multe capitale europene, un consens cu privire la scopul general al creșterii capacităilor de apărare ale UE.
The EU needs to agree on a longterm vision of EU defence, which could be laid out in a White Paper with clearly defined priorities in terms of threats, engagement criteria and earmarked resources.
UE trebuie să convină asupra unei viziuni pe termen lung pentru apărarea UE, care ar putea fi prezentată într-o carte albă în care să se definească clar priorităile în termeni de ameninări, criterii de angajare și resurse dedicate.
This vision must spell out a coherent division of responsibilities between NATO and the EU, based on an objective assessment of the comparative advantages of each.
Această viziune trebuie să detalieze o divizare coerentă a sarcinilor între NATO și UE, pe baza unei analize obiective a avantajelor comparative ale fiecăreia.
Unless EU Member States are able to agree on a workable strategic concept for the EU, the latter will be unable to fill the existing gap between the expectations of CSDP and its operational capabilities and resources.
Dacă statele membre nu vor fi capabile să convină asupra unui concept strategic funcional pentru UE, aceasta va fi incapabilă să acopere golul existent între așteptările faă de PSAC și capacităile și resursele sale operaionale.
If the EU is to deliver on its ambitious agenda, it will need to become a much more assertive player on the international scene.
Dacă UE intenionează să își îndeplinească agenda ambiioasă, aceasta va trebui să devină un actor mult mai asertoric pe scena internaională.
From increasing Europe’s economic competitiveness to racing ahead in the knowledge economy and providing its citizens with freedom and security, the challenges at stake are global in nature and only international strategies will be able to address them.
De la creșterea competitivităii economice a Europei la cursa către economia cunoașterii și la asigurarea libertăii și securităii cetăenilor, provocările aflate în cale sunt de natură globală și numai strategiile internaionale le pot răspunde.
But this objective is based on a fragile consensus, for the benefits of multilateralism are not always apparent to states that did not play a role in shaping the institutional architecture set up after the Second World War.
acele state care nu au jucat un rol în modelarea arhitecturii instituionale create după cel de-al Doilea Război Mondial.
A new grand bargain therefore needs to be struck that takes into account the concerns of emerging and existing powers about the existing rules, while insisting on the importance of multilateralism, inclusiveness, equity, sustainable development, collective security, respect for human rights and the rule of law and fair trade practices.
Prin urmare, trebuie să se ajungă la o nouă înelegere majoră care să ină seama de preocupările puterilor existente și ale celor emergente legate de normele actuale, insistând în același timp asupra importanei multilateralismului, a incluziunii, echităii, dezvoltării durabile, securităii colective, respectării drepturilor omului și statului de drept, precum și practicilor comerciale echitabile.
Furthermore, as power shifts away from Europe and the United States, the rules of international engagement are themselves being redefined.
În plus, pe măsură ce puterea se deplasează de la UE și Statele Unite, însăși normele angajamentului internaional se redefinesc.
In this turbulent landscape, the EU can no longer afford to muddle through.
În acest peisaj tulbure, UE nu își mai poate permite să avanseze fără o direcie clară.
It needs to become a driving force in shaping the new rules of global governance, or risk being left behind.
Aceasta trebuie să devină o foră motrice care să modeleze noile norme ale guvernanei globale sau să își asume riscul de a rămâne în urmă.
To advance purposively, it will also need to champion an international environment that will enable the EU to promote its agenda.
Pentru a avansa în direcia acestui obiectiv, UE va trebui, de asemenea, să susină cauza unui mediu internaional care să permită UE promovarea agendei proprii.
Defending European interests in a changing world order
Protejarea intereselor europene într-o lume aflată în schimbare
Finally, Europe will only thrive in a competitive world if it promotes the key elements of a renewed European growth model, based on competitiveness, inclusion, social responsibility and environmental sustainability.
În acest context, UE trebuie să formuleze o strategie economică globală care să ină seama de euro ca de cea de-a doua monedă de rezervă a lumii și care să abordeze impactul negativ al dezechilibrelor economice globale asupra competitivităii Europei.
Other global players, in particular emerging economies, will follow their own trajectories, making it all the more important for the EU to identify shared interests and common modes of operation through multilateral and bilateral discussions.
UE ar trebui să colaboreze cu partenerii săi în vederea unor relaii monetare mai echilibrate și flexibile și ar trebui să ia în considerare posibilitatea unui parteneriat global în cadrul căruia ările care doresc să își ancoreze moneda vor putea face acest lucru utilizând ca referină un coș de monede, nu numai dolarul.
Over the last two decades, European countries have made important gains from increasing global interdependence.
Pe parcursul ultimelor două decenii, ările europene au obinut avantaje semnificative în urma interdependenei globale în creștere.
However, the financial crisis and instability affecting food and energy prices have highlighted the dangers of asymmetric dependence, particularly in relation to suppliers of scarce resources.
Cu toate acestea, criza financiară și instabilitatea care afectează preurile la energie și la alimente au evideniat pericolele unei dependene asimetrice, în special în relaia cu furnizorii de resurse problematice.
Interdependence is not just a fact, but our chosen way of life in a EU dedicated to facilitate exchanges of all sorts.
Interdependena nu este doar o constatare, ci modul de viaă ales într-o UE menită să faciliteze schimburile de toate tipurile.
In this context, the EU must build a global economic strategy that takes into account the euro as the world’s second reserve currency and deals with the negative impact of global economic imbalances on Europe’s competitiveness.
Pe termen scurt, UE ar trebui să promoveze, ca o prioritate pe agenda sa, iniiativele OIM precum pragul social global sau agenda privind munca decentă, asigurând în același timp alinierea acestora la principiul pieelor deschise.
The EU should work with its partners towards more balanced and flexible monetary relations and consider the possibility of a global partnership in which countries wishing to peg their currency would do so against a basket of currencies rather than the dollar alone.
UE ar trebui de asemenea să utilizeze angajamentul său solid faă de „comerul echitabil” pentru a încuraja alte pări ale lumii să facă același lucru, ca o contribuie importantă la solidaritatea internaională.
Yet interdependence cannot be taken for granted.
Însă interdependena nu poate fi considerată un bun peren.
As countries respond to the financial and economic crisis by asserting their autonomy on a range of issues, the risk of de-globalisation may become real.
Pe măsură ce ările răspund la criza economică și financiară prin afirmarea propriei autonomii cu privire la o serie de probleme, riscul deglobalizării poate deveni real.
The EU must forestall this eventuality by proactively defending an ideal of responsible interdependence whereby the various actors uphold their commitment to the sustainability of the system.
UE trebuie să împiedice această eventualitate prin apărarea proactivă a unui ideal de interdependenă responsabilă prin care actori diferii își susin angajamentul faă de viabilitatea sistemului.
In the short term, the EU agenda should prioritise the promotion of ILO initiatives, such as the Global Social Floor or the Decent Work Agenda, while ensuring that they are in line with the principle of open markets.
Apărarea interdependenei responsabile va presupune, la rândul ei, o lume în care actorii majori sprijină și convin să lucreze într-un sistem de guvernană multilaterală.
It should also build on its solid commitment to “Fair
Dar acest obiectiv are la bază un consens fragil, întrucât beneficiile multilateralismului nu sunt întotdeauna evidente pentru
tify its common interests and work out joint policies, after due coordination of the national positions.
Extinderea trusei de instrumente a UE politica externă și de securitate.
Trade” to encourage other parts of the world to do the same as an important contribution to international solidarity.
În comparaie cu panoplia de instrumente economice și juridice de care dispune UE, instrumentele sale militare și politice sunt mult mai slabe.
Compared to the panoply of economic and legal instruments at the EU’s disposal, its military and political instruments are much weaker.
UE ca nod continental: maximizarea puterii de atracie
European citizens have expressed their desire for the EU to take on more responsibility for their interests and values on the global stage.
Cetăenii europeni și-au exprimat dorina ca UE să își asume o mai mare responsabilitate faă de interesele și valorile lor pe scena mondială.
But what sources of power can the EU lean on in order to carry out this mission?
Dar pe ce surse de putere se poate baza UE pentru a-și îndeplini această misiune?
Member States should increasingly understand and rely on the EU as a power multiplier, which helps them achieve goals which they otherwise could not.
Statele membre ar trebui să îneleagă tot mai mult rolul de factor multiplicator de putere al UE și să se bazeze pe acesta, care le ajută să își îndeplinească obiective pe care altfel nu le-ar putea realiza.
For many people around the world, the EU remains a critical reference point, an alternative model for traditional inter-state relations and a transnational community of law which has brought prosperity and cohesion to a region formerly torn apart by hot and cold wars.
Pentru multe persoane din întreaga lume, UE rămâne un punct de referină central, un model alternativ pentru relaiile interstatale tradiionale, o comunitate juridică transnaională care a adus prosperitate și coeziune unei regiuni sfâșiate în trecut de războaie reci și fierbini.
This ‘soft power’ is the EU’s greatest asset.
Această „putere delicată” este cel mai mare atu al UE.
The EU must become a continental hub through strategies of inclusiveness and engagement.
UE trebuie să devină un nod continental strategic prin strategii de incluziune și de angajament.
These strategies were used with great success in the EU’s successive rounds of enlargement.
Aceste strategii au fost utilizate cu mare succes în rundele succesive de extindere ale UE.