natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As I have already stated, Article 49 EC requires not only the elimination of all discrimination against a person providing services established in another Member State on the ground of his nationality but also the abolition of any restriction.
În sensul argumentelor prezentate anterior, articolul 49 CE impune nu numai eliminarea oricărei discriminări pe considerente de naționalitate față de prestatorul de servicii stabilit în alt stat membru, ci, în egală măsură, și suprimarea oricărei restricții 44.
44According to consistent caselaw, the application of the host Member State’s national rules to providers of services is liable to prohibit, impede or render less attractive the provision of services and thus to be regarded as a restriction on the freedom to provide services to the extent that it involves expense and additional administrative and economic burdens. 45
Astfel cum rezultă dintr-o jurisprudență consacrată, aplicarea dispozițiilor naționale ale statului membru gazdă în cazul prestatorilor este susceptibilă să interzică, să împiedice sau să facă mai puțin atractive serviciile, fiind considerată din acest motiv o restricție privind libera prestare a serviciilor, în măsura în care generează cheltuieli și sarcini suplimentare de natură administrativă și financiară 45.
44 — Säger, cited in footnote 32, paragraph 12; Vander Elst, cited in footnote 32, paragraph 14; Guiot, cited in footnote 32, paragraph 10; Reisebüro Broede, cited in footnote 32, paragraph 25; Parodi, cited in footnote 32, paragraph 18; Portugaia Construções, cited in footnote 25, paragraph 16 ; and Commission v Germany, cited in footnote 32, paragraph 30.
44 — Hotărârea Säger (citată la nota de subsol 32, punctul 12), Hotărârea Vander Elst (citată la nota de subsol 32, punctul 14), Hotărârea Guiot (citată la nota de subsol 32, punctul 10), Hotărârea Reisebüro Broede (citată la nota de subsol 32, punctul 25), Hotărârea Parodi (citată la nota de subsol 32, punctul 18), Hotărârea Portugaia Construções (citată la nota de subsol 39, punctul 16) și Hotărârea Comisia/Germania (citată la nota de subsol 32, punctul 30).
The Commission’s complaint concerning an unjustified restriction on the freedom to provide services resulting from the obligation imposed on undertakings established abroad, in accordance with Article 7(1) of the Law of 20 December 2002, ’prior to the commencement of the work [to] make available to the [Labour and Mines Inspectorate] on demand and within as short a period as possible the basic information necessary for
Argumentul Comisiei cu privire la o restricție nejustificată privind libera prestare a serviciilor prin impunerea unei obligații în sarcina unei întreprinderi stabilite în alt stat în sensul articolului 7 alineatul (1) din Legea din 20 decembrie 2002, de a „pun[e] la dispoziția Inspection du travail et des mines înainte de începerea muncii, la simpla cerere și în cel mai scurt termen posibil, informațiile esențiale, indispensabile unui control”, nu se
45 — In Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 50, the Court had to examine the compatibility with Community law of national rules which required an employer, as a provider of services within the meaning of the Treaty, to pay employers’ contributions to the host Member State’s fund, in addition to those which he had already paid to the fund of the Member State in which he was established.
45 — În Hotărârea Arblade (citată la nota de subsol 33, punctul 50), sarcina Curții a fost aceea de a decide cu privire la compatibilitatea cu dreptul comunitar a unei dispoziții naționale care obliga angajatorul, în calitate de prestator în sensul tratatului, să achite contribuții ale angajatorului la bugetul statului membru gazdă, suplimentar față de contribuțiile achitate la bugetul statului membru în care era stabilit.
The Court held that to constitute a restriction on the freedom to provide services since such an obligation gave rise to additional expenses and administrative and economic burdens for undertakings established in another Member State, with the result that those undertakings were not on an equal footing, from the standpoint of competition, with employers established in the host Member State, and could thus be deterred from providing services in the host Member State.
Curtea a apreciat această măsură ca fiind o restricție privind libera prestare a serviciilor, deoarece o asemenea obligație presupunea cheltuieli și sarcini administrative și financiare suplimentare pentru întreprinderile stabilite într-un alt stat membru, astfel încât acestea din urmă nu se aflau într-o poziție de egalitate, din punctul de vedere al concurenței, cu angajatorii stabiliți în statul membru gazdă și puteau fi astfel descurajate să furnizeze prestații în statul membru gazdă.
See also Finalarte and Others, cited in footnote 33, paragraph 30, which in turn makes reference to Mazzoleni and ISA, (cited in footnote 25, paragraph 24.
A se vedea și Hotărârea Finalarte (citată la nota de subsol 33, punctul 30), care se referă la rândul său la Hotărârea Mazzoleni și ISA (citată la nota de subsol 25, punctul 24).
In the latter judgment the Court held that the application of the host Member State’s national rules on minimum wages to service providers established in a frontier region of a Member State other than the host Member State may result in an additional, disproportionate administrative burden if the remuneration for employees posted to the host State merely on an hour-by-hour basis has to be the subject of separate calculation.
În această ultimă hotărâre, Curtea a concluzio- nat că aplicarea dispozițiilor naționale cu privire la salariul minim pentru prestatorii stabiliți într-o regiune învecinată cu statul membru gazdă ar genera eforturi administrative ridicate și disproporționate, în cazul în care salariul pentru lucrătorii detașați numai pe bază orară în statul gazdă ar fi calculat separat.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-319/06 respectate dispozițiile naționale și comunitare în domeniul prestării de servicii.
Likewise, it has accepted justification of monitoring measures necessary to verify compliance with requirements which are themselves warranted on grounds of public interest.
De asemenea, aceasta a confirmat caracterul întemeiat al măsurilor de control, necesare pentru a verifica respectarea cerințelor bazate pe motive de interes general 47.
47 The Luxembourg Government justifies the rule established by Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 both on the grounds of worker protection and on the need for monitoring in order to combat abuse and illegal transnational activities.
Guvernul luxemburghez justifică reglementarea prevăzută la articolul 7 alineatul (1) din Legea din 20 decembrie 2002 atât prin argumentul protecției lucrătorilor, cât și prin necesitatea de a efectua controale pentru prevenirea abuzurilor și a activităților transnaționale ilegale.
According to caselaw, both the social protection of workers and the combat of abuse are considered legitimate objectives. 48
În sensul jurisprudenței, sunt considerate scopuri legitime atât securitatea socială a lucrătorilor, cât și prevenirea cazurilor de abuz 48.
The rule established by Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 aims to enable the Luxembourg labour inspectorate to monitor the identity of workers and the legality of their presence within the framework of a posting.
Dispoziția din articolul 7 alineatul (1) din Legea din 20 decembrie 2002 urmărește să permită Inspection du travail et des mines din Luxemburg să exercite controlul identității și al legalității șederii lucrătorilor în cadrul unei detașări.
It subjects undertakings established outside the territory of the Grand Duchy of Luxembourg to a mandatory prior administrative procedure which requires the production of documents concerning the social security, employment and residence status of the posted workers prior to the commencement of the work, resulting in a situation which implies at any rate for the undertakings concerned the existence of administrative formalities which are liable to render the posting of workers to Luxembourg less attractive than the situation would be on the national territory.
Pentru întreprinderile stabilite în afara Marelui Ducat al Luxemburgului, aceasta reglementează o procedură administrativă anticipată obligatorie, care necesită prezentarea documentelor cu privire la statutul lucrătorilor detașați din punctul de vedere al statutului de drept social, de drept al muncii și al șederii, înainte de începerea muncii, astfel încât această reglementare este asociată, pentru întreprinderile vizate, cu formalități administrative susceptibile să facă mai puțin atractivă detașarea de lucrători în Luxemburg, în comparație cu condițiile la nivel intern.
However, the Court has also held that such monitoring must comply with the limits imposed by Community law and must not render the freedom to provide services
Curtea a concluzionat însă și că verificările autorităților naționale de supraveghere trebuie să respecte limitele impuse
47 — Case C-168/04 Commission v Austria [2006] ECR I-9041, paragraph 43; Commission v Germany, cited in footnote 32, paragraph 36; and Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 38.
47 — Hotărârea din 21 septembrie 2006, Comisia/Austria (C-168/04, Rec., p. I-9041, punctul 43), Hotărârea Comisia/Germania (citată la nota de subsol 32, punctul 36) și Hotărârea Arblade (citată la nota de subsol 33, punctul 38).
At the same time, the Court has recognised that Member States have the power to verify compliance with the national and
Reamintim de asemenea recunoașterea de către Curte, în beneficiul statelor membre, a dreptului de a controla dacă au fost
46 — See Finalarte and Others, cited in footnote 33, paragraph 36, and Case C-445/03 Commission v Luxembourg [2004] ECR I-10191, paragraph 41, in which the Court held that the necessity to comply with administrative formalities was sufficient to raise the presumption of a restriction on the freedom to provide services.
46 — A se vedea Hotărârea Finalarte (citată la nota de subsol 33, punctul 36) și Hotărârea din 21 octombrie 2004, Comisia/Luxemburg (C-445/03, Rec., p. I-10191, punctul 41), prin care Curtea a apreciat că necesitatea de respectare a formalităților administrative este suficientă pentru a presupune existența unei restricții a liberei prestări a serviciilor.
In his Opinion in Case C-445/03 Commission v Luxembourg [2004] ECR I-10191, point 17, Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer points out that suppliers of services who exercise their right to provide services in any of the Member States by posting staff there encounter various difficulties.
I-10191, punctul 17), avocatul general Ruiz-Jarabo Colomer concluzionează că prestatorii care își exercită dreptul de a presta servicii pe teritoriul oricărui stat membru prin intermediul detașării personalului disponibil sunt confruntați cu diferite dezavantaje.
One relates to the requirement to obtain an authorisation, the granting of which is not only discretionary but problematic, involving bureaucratic procedures which may be lengthy, complex or costly.
Unul dintre acestea ar fi reprezentat de cerința de a obține un permis a cărui acordare nu este numai discreționară, ci și problematică, necesitând totodată îndeplinirea anumitor formalități administrative mai mult sau mai puțin îndelungate, complexe sau costisitoare.
Another difficulty relates to having to undergo checks over and above (or duplicating) those imposed by the Member State of establishment.
Alt dezavantaj este acela că prestatorul trebuie să se supună anumitor controale care se adaugă la cele din statul de stabilire sau care reprezintă o simplă repetare a acestora.
These procedures often lead to the supplier withdrawing from supplying the service or having to put up with damaging delays.
Toate aceste formalități au condus frecvent la renunțarea la prestarea serviciilor sau la amânări cu efect negativ.
As regards these facts I consider that the Court should continue to uphold that line of case-law.
Cu privire la aceste aspecte se impune respectarea în continuare a acestei jurisprudențe.
48 — On the Court’s caselaw on the social protection of workers, see Case 279/80 Webb [1981] ECR 3305, paragraph 19; Joined Cases 62/81 and 63/81 Seco and Desquenne & Giral [1982] ECR 223, paragraph 10; Case C-113/89 Rush Portuguesa [1990] ECR I-1417, paragraph 18; Vander Elst, cited in footnote 32, paragraph 25; Guiot, cited in footnote 32, paragraph 16; Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 36; Finalarte and Others, cited in footnote 33, paragraphs 40 and 45; Case C-60/03 Wolff & Müller [2004] ECR I-9553, paragraph 35; Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 47; and point 249 of the Opinion of Advocate General Mengozzi in Laval un Partneri, cited in footnote 10. On caselaw as regards the combat of abuse, see Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 56. That Community law will not protect cases of abuse and fraud follows, moreover, from Case C-206/94 Paletta II [1996] ECR I-2357, paragraph 28, in which the Court held that as a matter of Community law employers are not barred from adducing evidence to support, where appropriate, a finding by the national court of abuse or fraudulent conduct on the part of the worker concerned, in that, although he may claim to have become incapacitated for work, such incapacity having been certified in accordance with Article 18 of Council Regulation (EEC) No 574/72 of 21 March 1972 fixing the procedure for implementing Regulation (EEC) No 1408/71 (OJ, English Special Edition 1972 (I), p. 159), he was not sick at all. I - 4356
I-1417, punctul 18), Hotărârea Vander Elst (citată la nota de subsol 32, punctul 25), Hotărârea Guiot (citată la nota de subsol 32, punctul 16), Hotărârea Arblade (citată la nota de subsol 33, punctul 36), Hotărârea Finalarte (citată la nota de subsol 33, punctele 40 și 45), Hotărârea din 12 octombrie 2004, Wolff & Müller (C-60/03, Rec., p. I-9553, punctul 35), și Hotărârea Comisia/Austria (citată la nota de subsol 47, punctul 47), precum și punctul 249 din Concluziile avocatului general Mengozzi prezentate în cauza Laval un Partneri (citată la nota de subsol 10). Cu privire la jurisprudența în domeniul prevenirii abuzurilor, a se vedea Hotărârea Comisia/Austria (citată la nota de subsol 47, punctul 56). Faptul că dreptul comunitar nu promovează protecția abuzurilor și a fraudelor rezultă în plus din Hotărârea din 2 mai 1996, Paletta II (C-206/94, Rec., p. I-2357, punctul 28), prin care Curtea a constatat că, în sensul dreptului comunitar, nu se interzice angajatorilor să prezinte dovezi care să permită eventual instanței naționale să constate că lucrătorul a notificat abuziv sau fraudulos, fără să fi fost bolnav, incapacitatea sa de muncă în sensul articolului 18 din Regulamentul (CEE) nr. 574/72 al Consiliului din 21 martie 1972 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 1408/71 privind aplicarea regimurilor de securitate socială în raport cu salariații și cu membrii familiilor acestora care se deplasează în interiorul Comunității. I - 4356
COMMISSION v LUXEMBOURG requiring it to provide information to the authorities of its own accord.
COMISIA/LUXEMBURG o declarație din proprie autorităților inițiativă.
It seems to me, however, that there are grounds for concluding that the Luxembourg rule is indeed structured in a similar manner to a prior control measure aimed at detecting abuse.
În opinia noastră, există totuși argumente pentru a presupune că reglementarea luxemburgheză este structurată similar unei verificări prealabile destinate identificării abuzurilor.
Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 must be read in conjunction with Articles 13 to 17 of the Law of 4 April 1974 on the reorganisation of the Labour and Mines Inspectorate 51 (‘Law of 4 April 1974’), which in the event of an undertaking failing to fulfil its obligation to provide information permits the labour inspectorate to order with immediate effect that the posted workers cease their activities in the territory of the Grand Duchy.
Articolul 7 alineatul (1) din Legea din 20 decembrie 2002 trebuie coroborat cu articolele 13-17 din Legea din 4 aprilie 1974 cu privire la reorganizarea Inspection du travail et des mines 51(denumită în continuare „Legea din 4 aprilie 1974”), care, în caz de încălcare a obligației de prezentare a informațiilor de către întreprinzător, conferă acestei autorități dreptul de a ordona încetarea imediată a activităților lucrătorului detașat pe teritoriul Marelui Ducat al Luxemburgului.
The labour inspectorate may only permit work to be resumed once all necessary documents have been provided, 52and in that connection, in accordance with Article 28 of the Law of 4 April 1974, a failure to observe that order is punishable with imprisonment and a fine.
Reluarea activității poate fi autorizată de Inspection du travail et des mines numai după prezentarea tuturor documentelor necesare 52, iar pentru încălcările acestei obligații se aplică sancțiunea privativă de libertate și amenda, în sensul articolului 28 din Legea din 4 aprilie 1974.
If, however, first a ’permit’ is required to resume work and second noncompliance with the obligation to provide information is sanctioned by penal law measures, the rule of Article 7(1) of the Law of 20 December 2002 can only be
Dacă se impune în primul rând o „aprobare” pentru reluarea activității și, în al doilea rând, dacă nerespectarea obligației de notificare este sancționată cu mijloace specifice dreptului contravențional și penal, reglementarea din articolul 7 alineatul (1) din Legea din 20 decembrie 2002 nu poate fi interpretată
Above all, the Luxembourg rule is characterised by the legislative requirement on undertakings even ’prior to the commencement of the work’ to provide the labour inspectorate with the requisite documents which would appear to imply the existence of a prior control aimed at detecting abuse, a measure which is in principle incompatible with Community law.
Elementul caracteristic al reglementării luxemburgheze este în special obligația legală a întreprinzătorilor de a pune la dispoziția Inspection du travail et des mines documentele necesare „înainte de începerea muncii”, ceea ce lasă să se presupună existența unui control prealabil pentru identificarea abuzurilor, incompatibil în principiu cu dreptul comunitar.
The Luxembourg Government counters by indicating that the undertaking must comply with its obligation to provide information simply ’on request’, a fact which it considers as softening the impact of the legal obligation.
Guvernul luxemburghez susține că întreprinzătorul trebuie să îndeplinească această obligație de prezentare doar „la cerere”, ceea ce ar reduce impactul acestei obligații legale.
Accordingly, no obligation arises on the undertaking
Astfel nu este prevăzută nicio obligație a întreprinzătorului de a prezenta
49 — Commission v Austria, cited in footnote 47, paragraph 43, and Rush Portuguesa, cited in footnote 48, paragraph 17.
49 — Hotărârea Comisia/Austria (citată la nota de subsol 47, punctul 43) și Hotărârea Rush Portuguesa (citată la nota de subsol 48, punctul 17).
51 — According to Article 11 of the Law of 20 December 2002, ’the Inspection du travail et des mines [Labour and Mines Inspectorate] and Administration des douanes et accises [Customs and Excise Authorities] shall each be responsible in their respective area for monitoring the application of the provisions of the present law’.
51 — În sensul articolului 11 din Legea din 20 decembrie 2002, „Inspection du travail et des mines și Administration des douanes et accises (Administrația Vamală), conform atribuțiilor care le revin, sunt însărcinate să verifice aplicarea prevederilor prezentei legi”.
The Law of 4 April 1974 on the reorganisation of the Labour and Mines Inspectorate (Mémorial A — No 27, p.
Cu privire la atribuțiile Inspection du travail et des mines se aplică Legea din 4 aprilie 1974 cu privire la reorganizarea Inspection du travail et des mines (Mémorial A nr. 27, p. 485).
50 — Arblade and Others, cited in footnote 33, paragraph 35,;Mazzoleni and ISA, cited in footnote 25, paragraph 26; and Wolff & Müller, cited in footnote 48, paragraph 34. Teyssié, B., Droit européen du travail, 2nd edition, Paris, 2003, pp. 158 and 159, takes the view that a requirement to comply with an administrative formality is only justified if it furthers the interests of the workers concerned. He argues that the legitimate justification concerning the social protection of workers may not operate as a pretext to introduce legislation restricting the freedom to provide services. 52 — See the copy of the provisionally enforceable order of the labour inspectorate dated 29 April 2004 served on a particular undertaking by which it prohibits the provision of services by non-registered workers (‘ordonnance executoire par provision: cessation de prestations de travail détachées non-déclarées’), included in Annex A-5 to the Commission’s application.
52 — A se vedea hotărârea executabilă provizoriu, adoptată de Inspection du travail et des mines la 29 aprilie 2004, adresată unei anumite întreprinderi, prin care interzice executarea de servicii de către lucrători neînregistrați („ordonnance exécutoire par provision: cessation de prestations de travail détachées non-déclarées”), prezentată în anexa A-5 la cererea introductivă.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-319/06 viduals and threatens sanctions in the event of non-compliance.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-319/06 pentru particulari și prevede sancțiuni în caz de încălcare.
interpreted as meaning that the provision of services of Luxembourg by way of deploying workers is prohibited unless authorised. 53
decât în sensul că pentru prestarea de servicii în Luxemburg prin detașarea de lucrători este aplicată o interdicție cu rezerva aprobării 53.
The situation is aggravated by the fact that the provision’s wording fails to meet the requirements of legal certainty and clarity.
O dificultate suplimentară este reprezentată de faptul că formularea acestei dispoziții nu respectă cerințele de securitate juridică și de claritate.
According to consistent caselaw, Member States are required not only to bring their legislation into conformity with Community law but also to do so by adopting rules of law capable of creating a situation which is sufficiently precise, clear and transparent to allow individuals to know the full extent of their rights and rely on them before the national courts.
Potrivit unei jurisprudențe constante, necesitatea de a garanta deplina aplicare a dreptului comunitar impune statelor membre nu numai să asigure conformitatea legislațiilor lor cu dreptul comunitar, ci și să atingă acest rezultat prin adoptarea unor dispoziții juridice susceptibile să creeze o situație suficient de precisă, clară și transparentă pentru a permite particularilor să își cunoască integral drepturile și să se prevaleze de acestea în fața instanțelor naționale 54.
54 That principle must apply a fortiori if national law imposes obligations on indi-
Acest principiu este aplicabil cu atât mai mult cu cât dreptul comunitar impune obligații
It must be observed that the ambiguous wording of the rule places the issue of a permit largely at the discretion of the administration and, in addition, unreasonably increases the risk that undertakings will find themselves subject to administrative or penal sanctions.
Se constată că, datorită formulării echivoce a reglementării, acordarea aprobării este lăsată în mare măsură la aprecierea administrației, contribuind în plus la creșterea nejustificată a riscului întreprinderilor de a fi supuse unor sancțiuni administrative, respectiv penale.