natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Commission argues that the Court of First Instance was right to reject the appellant’s requests for measure of inquiry and offers of evidence as serving no purpose and irrelevant because the file already contained relevant and consistent evidence.
Comisia susține că respingerea de către Tribunal a măsurilor de cercetare judecătorească și a propunerilor de probă ale recurentei ca fiind inutile și inoperante ar fi justificată, deoarece în dosar existau deja probe concludente și substanțiale.
The fifth ground of appeal relates to errors which the Court of First Instance allegedly made in the classification in law of documents/facts in relation to the deficiencies attributable to the Turkish authorities and the Commission.
Al cincilea motiv de recurs privește erori de drept săvârșite de Tribunal privind calificarea juridică a documentelor și/sau a situațiilor de fapt cu privire la neîndeplinirea obligațiilor imputabilă autorităților turce și Comisiei.
In the view of the Commission, this is not a question of allocation of the burden of proof.
În opinia Comisiei, nu este avută totuși în vedere problema unei repartizări a sarcinii probei.
On the contrary, the question of allocation of the burden of proof arises only when a factual claim at issue is supported by at least prima facie documentary evidence.
Mai curând, problema repartizării sarcinii probei s-ar pune atunci când ar exista cel puțin un argument faptic care să susțină prima facie o afirmație litigioasă.
However, to shift the burden of proof would be tantamount to placing the Commission and the customs authorities of the Member States and the third State a priori; under ‘general suspicion’ and imposing on them the — often impossible — burden of furnishing evidence in rebuttal.
Pe de altă parte, inversarea sarcinii probei ar conduce a priori la expunerea autorităților vamale din statele membre și din țările terțe la o „suspiciune generală”, impunând acestora sarcina de a dovedi contrariul – un demers imposibil în numeroase situații.
In addition, the Commission reaffirms its view that these are mere presumptions on the part of the appellant and not objective indicia.
În plus, Comisia subliniază că este vorba despre simple supoziții ale recurentei și nu despre argumente obiective.
With regard to the alleged deficiencies attributable to the Turkish authorities, the appellant is firstly of the view that the Court interpreted and classified the certificates at issue wrongly in law.
Cu privire la argumentul neîndeplinirii obligațiilor imputabile autorităților turce, recurenta susține în primul rând interpretarea și calificarea juridică incorectă a certificatelor în litigiu de către Tribunal.
Secondly, it challenges the Court’s interpretation of the forging of A.TR.1 certificate D 437214.
În al doilea rând, aceasta critică interpretarea de către Tribunal a falsificării certificatului A.TR.1 D 437214.
Thirdly, a comparison of the stamps on the certificates acknowledged as irregular with those considered to be forged reveals no difference, which shows that the certificates at issue were wrongly classified as forged.
În al treilea rând, comparația între ștampilele de pe certificatele recunoscute ca fiind incorecte cu cele considerate false nu conduce la identificarea de diferențe, ceea ce ar arăta că în mod eronat certificatele în litigiu ar fi fost calificate drept falsificate.
Fourthly, the appellant submits that the Court made an error of law in not acknowledging that Turkey is legally obliged, under various provisions of Decisions No 1/95 and No 1/96, to register the certificates issued.
În al patrulea rând, recurenta consideră că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin faptul că nu a recunoscut obligația juridică a Turciei, în temeiul diferitelor prevederi ale Deciziilor 1/95 și 1/96, de a înregistra certificatele eliberate.
Moreover, it challenges the Court’s consideration that forgers would have every interest in using on forged certificates a registration number which corresponded with a lawful certificate.
În plus, aceasta contestă argumentul Tribunalului în sensul că falsificatorii ar avea tot interesul să utilizeze pentru certificatele falsificate un număr de înregistrare ce corespunde unui certificat legal.
It bases that view on the premise that a double importation under the same registration number would be noticed immediately,
În acest sens, invocă premisa potrivit căreia un import dublu cu același număr de
By its fourth ground of appeal, the appellant submits that, in refusing to admit the evidence offered by it and to order the measures of inquiry requested by it, the Court infringed Article 68(1) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance. That is a fortiori the case since the Court imposed very great demands on it in terms of the burden of proof.
Prin intermediul celui de al patrulea motiv de recurs, recurenta susține că, prin neadmiterea propunerilor sale de probe și a activităților de cercetare judecătorească solicitate de aceasta, Tribunalul ar fi încălcat articolul 68 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, cu atât mai mult cu cât Tribunalul a impus recurentei cerințe foarte stricte în ceea ce privește sarcina probei.
Moreover, in view of the fact that its request referred, on the one hand, to all the documents in the file and, on the other, only illustratively to specific documents such as, for example, the OLAF report of 9 December 1998, the Court wrongly assumed that its request for the production of documents from the administrative file had no purpose (paragraph 313).
În plus, având în vedere că cererea sa se referea, pe de o parte, la toate documentele dosarului și, pe de altă parte, doar cu titlu exemplificativ, la anumite documente, de exemplu, raportul OLAF din 9 decembrie 1998, Tribunalul a presupus în mod nejustificat că cererea sa de prezentare a documentelor din dosarul administrativ ar fi fost fără obiect (punctul 313).
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-204/07 P particularly since the port of entry was Ravenna and on no occasion has a duplicate registration number been found.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-204/07 P înregistrare ar fi imediat remarcat, având în vedere că punctul de intrare în comunitate a fost Ravenna și că nu sa constatat însă în nicio situație un număr dublu de înregistrare.
Fifthly, the appellant alleges involvement of the Turkish authorities in issuing the certificates at issue, since those authorities could have prevented the use of forged certificates at the time of export clearance by checking the certificates presented and the goods.
În al cincilea rând, recurenta susține participarea autorităților turce la eliberarea certificatelor în litigiu, deoarece acestea ar fi putut împiedica utilizarea de certificate falsificate la realizarea procedurii de export dacă ar fi verificat certificatele prezentate și mărfurile.
Sixthly, the appellant challenges the Court’s legal assessment with regard to the alleged deficiency on the part of the Turkish authorities in providing administrative assistance and in particular the finding that those authorities did not contradict themselves.
În al șaselea rând, recurenta contestă aprecierea juridică a Tribunalului cu privire la neîndeplinirea obligațiilor imputată autorităților turce în cadrul acordării de asistență administrativă și în special argumentul că autoritățile nu sau contrazis.
Finally, it submits that various other circumstances demonstrate the Turkish authorities’ involvement in issuing the certificates at issue.
În sfârșit, recurenta menționează diferite circumstanțe care, în opinia sa, dovedesc participarea autorităților turce la eliberarea certificatelor în litigiu.
With regard to the alleged deficiencies attributable to the Commission, the appellant submits that there were sufficient objective indications of systematic and deliberate infringements by the competent Turkish authorities, which should have justified an intensified review of preferential treatment by the Commission.
În ceea ce privește presupusa neîndeplinire a obligațiilor imputabilă Comisiei, recurenta susține că există suficiente indicii obiective care pledează în favoarea constatării neîndeplinirilor sistematice și deliberate din partea autorităților turce, care ar fi trebuit să justifice un control mai riguros al regimului preferențial din partea Comisiei.
Taking as its basis Article 93 of the CCC implementing regulation and Article 4 of Decision No 1/96, the appellant expresses the opinion that the Republic of Turkey and the Commission were legally obliged during the period in question (1995 to 1997) to communicate or require specimens of the stamps of the competent customs officials used by the Turkish customs authorities.
Întemeindu-se pe articolul 93 din Regulamentul de aplicare a CVC și pe articolul 4 din Decizia nr. 1/96, recurenta susține că Republica Turcia și Comisia aveau obligația legală de a transmite funcționarilor vamali competenți specimenele ștampilelor utilizate de autoritățile vamale turce sau de a solicita astfel de specimene, inclusiv pe parcursul perioadei de referință (și anume între 1995 și 1997).
The Court of First Instance also made an error of law when it did not conclude that the Commission was obliged to warn importers of fruit juice concentrates by the end of 1994/beginning of 1995 at the latest of irregularities in Turkey in the issuing of A.TR.1 movement certificates.
Tribunalul ar fi săvârșit de asemenea o eroare de drept, întrucât nu a reținut obligația Comisiei de ai avertiza pe importatorii de concentrate din sucuri de fructe, cel târziu spre sfârșitul anului 1994 sau la începutul anului 1995, cu privire la neregulile comise în Turcia cu ocazia întocmirii de certificate de circulație A.TR.1.
Moreover, UCLAF failed to comply with its obligations under Articles 1 and 3 of Regulation (EC) No 1073/1999 to carry out a proper investigation in Turkey, since it did not adopt certain methods of investigation.
În plus, UCLAF nu și-ar fi îndeplinit obligațiile prevăzute la articolele 1 și 3 din Regulamentul (CE) nr. 1073/99 de a desfășura o investigație corectă în Turcia, întrucât UCLAF nu ar fi pus în aplicare un anumit număr de metode de investigație.
In the Commission’s view, the appellant is again merely contesting the findings and assessments of fact made by the Court of First Instance.
În opinia Comisiei, recurenta se limitează din nou să conteste unele aprecieri și constatări ale Tribunalului cu privire la anumite fapte.
Neither Turkey nor the Commission was obliged, under the provisions applicable here, to send specimens of stamps or signatures.
Normele juridice aplicabile în speță nu impuneau nici Turciei, nici Comisiei obligația de a transmite specimenele de ștampile sau de semnături.
With regard to the duty to warn importers, which the appellant considers it to have, the Commission points out that the
În ceea ce privește obligația de avertizare a importatorilor, care iar reveni în opinia recurentei,
As a preliminary point, the Commission contends that the appellant misunderstands the nature of the Court’s findings in relation to the fifth ground of appeal.
Cu titlu introductiv, Comisia susține că recurenta interpretează în mod eronat natura concluziilor Tribunalului cu privire la al cincilea motiv de recurs.
That ground of appeal does not concern points of law, but contains assessments of fact which cannot be the subjectmatter of proceedings on an appeal on a point of law.
Acest motiv nu privește probleme de drept, ci constă în aprecieri de fapt care nu pot fi repuse în discuție în cadrul unei proceduri de recurs.
Moreover, in the fifth ground of appeal, the appellant has inadmissibly restated its submissions at first instance.
În plus, în cel de al cincilea motiv de recurs, recurenta a invocat din nou, în mod inadmisibil, argumentele susținute în primă instanță.
It is unable to show in what respect the Court of First Instance made an error of law in this connection.
Aceasta nu ar dispune de posibilitatea de a demonstra în ce măsură Tribunalul a săvârșit o eroare de drept în acest sens.
Its allegations are unsubstantiated and without any probative value.
Argumentele invocate sunt nesusținute și nu au nicio valoare probatorie.
The keeping of registers is not prescribed either in the Association Agreement or in any other provisions applicable here.
Nici Acordul de asociere, nici alte norme aplicabile în speță nu prevăd ținerea de registre.
C.A.S. v COMMISSION it had been repaid/remitted, by issuing a new notice of assessment.
C.A.S./COMISIA taxe vamale remise și/sau restituite anterior, în temeiul unei noi decizii.
imports at issue here dated from the period between April 1995 and November 1997, whereas doubts regarding the authenticity and the accuracy as to content of Turkish A.TR.1 certificates arose only subsequently, namely as of 1998.
Comisia amintește că importurile în litigiu în prezenta cauză datează din perioada aprilie 1995-noiembrie 1997, în timp ce autenticitatea certificatelor A. TR. 1 și regularitatea conținutului acestora nu au început să dea naștere la îndoieli decât ulterior, respectiv începând din anul 1998.
In the Commission’s view, the appellant’s interpretation of Article 905 et seq. of the CCC implementing regulation and Article 218(3) of the CCC is incorrect, since the decision at issue here was adopted within the aforementioned periods and was not annulled by the Court of First Instance.
Potrivit opiniei Comisiei, interpretarea de către recurentă a articolului 905 și următoarelor din Regulamentul de aplicare a CVC, precum și a articolului 218 alineatul (3) din CVC este incorectă, deoarece decizia în litigiu în prezenta cauză a fost pronunțată în cadrul termenelor prescrise, nefiind anulată de Tribunal.
By its sixth ground of appeal, the appellant submits that the Court of First Instance should have classified the Commission’s failure to call on the Customs Committee/Association Council as a fault. It refers in this respect to the judgment in ‘Turkish televisions’. 3
Recurenta susține, prin intermediul celui de al șaselea motiv de recurs, că Tribunalul a omis să califice lipsa sesizării de către Comisie a Comitetului de cooperare vamală sau a Consiliului de asociere drept un comportament culpabil al Comisiei.
By its eighth ground of appeal, the appellant complains that the Court of First Instance failed to recognise that, even on the assumption that the certificates at issue were false, having regard to the gross misconduct of the Turkish authorities and the Commission it was unfair, in view of the relationship between economic operators and the administration, to leave the appellant to bear a loss stemming from the decision at issue.
Prin intermediul celui de al optulea motiv de recurs, recurenta susține că Tribunalul nu a recunoscut că, având în vedere comportamentul vădit culpabil al autorităților turce și al Comisiei, chiar în cazul în care se acceptă că certificatele de circulație în litigiu sunt nevalabile, având în vedere raportul dintre operatorul economic și administrație, ar fi injust să se admită ca aceasta să sufere un prejudiciu care rezultă din decizia în litigiu.
The Commission contends that, in view of the Turkish authorities’ consistent and impeccable willingness to cooperate, it had no reason to call on the Customs Committee or the Association Council.
Comisia susține că, având în vedere cooperarea consecventă și ireproșabilă a autorităților turce, nu ar fi avut niciun motiv să sesizeze Comitetul de cooperare vamală sau Consiliul de asociere.
The Commission states out that it did not express a view in the decision at issue on the question of the appellant’s care or negligence, and that therefore the appellant’s submissions concerning this question are of no consequence.
Comisia amintește că nu sa pronunțat, în decizia în litigiu, asupra problemei diligenței sau a neglijenței recurentei, motiv pentru care argumentul recurentei cu privire la acest aspect este inoperant.
By its seventh ground of appeal, the appellant submits that the Court of First Instance failed to take into account the appellant’s legitimate interest in the annulment of the contested decision with respect to A.TR.1 certificate D437214 since, in view of the three-year period prescribed in Article 218(3) of the CCC and having regard to the Court’s judgment regarding an alleged ‘forging’ of certificate D437214, it was no longer permissible to charge the duty, once
Prin intermediul celui de al șaptelea motiv de recurs, recurenta susține că Tribunalul nu a recunoscut interesul legitim al acesteia pentru anularea deciziei în litigiu cu privire la certificatul A.TR.1 D437214, deoarece, având în vedere termenul de trei ani în sensul articolului 218 alineatul (3) din CVC și hotărârea Tribunalului privitoare la o presupusă „falsificare” a certificatului D 437214, nu ar mai fi fost admisibilă încasarea unei
3 — Joined Cases T-186/97, T-187/97, T-190 to T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216 to T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 and T-147/99 Kaufring and Others [2001] ECR II-1337.
3 — Hotărârea Kaufring și alții (T-186/97, T-187/97, T-190/97-T-192/97, T-210/97, T-211/97, T-216/97-T-218/97, T-279/97, T-280/97, T-293/97 și T-147/99, Rec., p. II-1337).
By its ninth ground of appeal, the appellant complains that the Court of First Instance found that there was no active involvement on the part of the Turkish customs authorities in the issuing and use of the 32 A.TR.1 certificates in question in this case for the purposes of Article 220(2)(b) of the CCC.
În al nouălea motiv de recurs, recurenta critică faptul că, în aplicarea articolului 220 alineatul (2) litera (b) din CVC, Tribunalul nu a recunoscut participarea activă a autorităților turce la emiterea și de utilizarea celor 32 de certificate A.TR.1 în discuție în cauză.
In that regard, the Commission submits that, in view of the fact that this case concerns forged certificates which were not issued by the Turkish authorities, it is precisely any ‘active error’ on the part of the Turkish authorities for the purposes of Article 220(2)(b) of the CCC that is lacking.
În această privință, Comisia susține că, având în vedere că, în speță, este vorba despre certificate falsificate care nu au fost emise de autoritățile turce, nu ar exista nicio „eroare activă” a autorităților turce în sensul articolului 220 alineatul (2) litera (b) din CVC.
IV — Legal assessment other measures, including agricultural and commercial policy measures, introduced at Community level in connection with trade in goods between the Community and third countries.
IV — Apreciere juridică natură, inclusiv cu privire la politica agrară și comercială, adoptate de Comunitate cu privire la circulația mărfurilor între aceasta și statele terțe.
The codification of Community customs legislation was not confined to the technical reproduction of existing customs legislation; amendments were also made, at the same time, with the aim of making the customs legislation more consistent, simplifying it and remedying existing omissions with a view to adopting complete Community legislation in this area.
Codificarea legislației vamale comunitare nu sa limitat la transcrierea normelor vamale existente prin intermediul tehnicii legislative; au fost efectuate totodată și modificări ce au asigurat o coerență superioară legislației vamale, cu simplificarea și cu remedierea omisiunilor existente, pentru a crea astfel un cadru normativ comunitar complet.
Accordingly, the Customs Code lays down new provisions for, inter alia, the postclearance recovery, repayment and remission of import and export duties, which in part carried forward the earlier legislation and in part introduced amendments. 4
Astfel, Codul vamal include noi reglementări, printre altele, cu privire la recuperarea ulterioară, la rambursarea și la remiterea drepturilor de import și de export, care reprezintă în parte o continuare a dispozițiilor anterioare, iar în parte o adoptare de modificări 4.
The older Community provisions which were repealed in the course of introducing the Customs Code included, pursuant to Article 251 of the CCC, Regulation (EEC) No 1697/79, 5 Article 13 of which is regarded as the predecessor provision of the presentday Article 239 of the CCC 6and has been interpreted on several occasions by the Court.
Dintre normele comunitare mai vechi, abrogate prin adoptarea Codului vamal făcea parte, conform articolului 251 din CVC, și Regulamentul (CEE) nr. 1697/79 5, al cărui articol 13, care a fost interpretat în repetate rânduri de Curte, reprezintă vechea redactare a actualului articol 239 din CVC 6.
Like that earlier provision, Article 239 of the CCC is also a general equitable provi-
Precum în cazul acestui regulament anterior, articolul 239 din CVC reprezintă o clauză
Regulation (EEC) No 2913/92 establishing the Community Customs Code entered into force on 22 October 1992 and, pursuant to Article 253 thereof, was to apply from 1 January 1994.
La 22 octombrie 1992, a intrat în vigoare Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 de instituire a Codului vamal comunitar, care sa aplicat de la 1 ianuarie 1994, în conformitate cu articolul 253 din acesta.
The customs provisions contained in a large number of Community regulations and directives were assembled, on the basis of the Customs Union, in a Customs Code containing the customs legislation including the implementing provisions to be adopted at Community and national level.
În cadrul uniunii vamale, reglementările vamale prevăzute în numeroase regulamente și directive comunitare au fost sintetizate întrun Cod vamal care include legislația vamală, precum și normele de aplicare ce urmează a fi adoptate la nivel comunitar și în fiecare stat în parte.
Based on the concept of an internal market, the general rules and procedures of the Customs Code were to ensure the common implementation of all tariff and
În perspectiva pieței interne, dispozițiile și normele de procedură generale ale Codului vamal urmăresc garantarea aplicării unitare a tuturor măsurilor tarifare vamale și de altă
9Both the Court in its caselaw and the Community legislature in the CCC implementing regulation have spe -cified when such ‘special situations’ within the meaning of Article 239 of the CCC exist.
Atât Curtea, prin jurisprudența sa, cât și legiuitorul comunitar, prin Regulamentul de aplicare a CVC, au precizat când sunt întrunite condițiile pentru „situații speciale” în sensul articolului 239 din CVC 10.
10 sion 7under which, for the purpose of ensuring the protection of legitimate expectations in situations other than those arising most often in practice and for which express provision is made, import and export duties which are legally payable may be repaid or remitted, provided that no deception or obvious negligence is attributable to the person concerned.
generală de echitate 7care permite rambursarea sau remiterea drepturilor de import sau de export datorate în alte cazuri decât cele întâlnite cel mai frecvent în practică și care sunt reglementate expres, pentru garantarea protecției încrederii legitime, în măsura în care rezultă din circumstanțe care nu implică înșelăciune sau neglijență evidentă din partea persoanei interesate.
When deciding whether a special situation within the meaning of that provision exists, the Commission must, within the limits of the wide discretion which it has in that regard, assess all of the facts and circumstances and balance, on the one hand, the Community interest in ensuring that the customs provisions are respected and, on the other, the interest of the economic operator acting in good faith in not suffering harm which goes beyond normal commercial risks.
Pentru a decide dacă sunt îndeplinite condițiile pentru o situație specială în sensul acestei reglementări, Comisia, în cadrul marjei extinse de apreciere de care dispune, trebuie să examineze situația de fapt în ansamblu, punând în balanță interesul Comunității cu privire la respectarea dispozițiilor reglementării vamale, precum și interesul agentului economic de bunăcredință de a nu suporta prejudicii care depășesc riscul comercial obișnuit.
In any event, pursuant to Article 904 of the CCC implementing regulation, Community law expressly does not recognise as
În orice caz, dreptul comunitar nu recunoaște expres o astfel de situație specială în sensul articolului 904 din Regulamentul