natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The issues raised in the present case are very similar to those in Case C-43/07 2 — on which I am also delivering my Opinion today — which also concerns national legislation under which, for the purposes of assessing to tax the acquisition through inheritance of immovable property in the national territory, certain charges are not deductible if, at the time of his death, the deceased resided in another Member State.
Problemele ridicate în prezenta cauză sunt foarte asemănătoare cu cele din cauza Arens-Sikken 2 – în care astăzi prezentăm de asemenea concluziile noastre – care se referă de asemenea la o legislație națională în temeiul căreia, pentru a stabili impozitul datorat pe dobândirea prin succesiune a unui bun imobil situat pe teritoriul național, unele sarcini nu sunt deductibile dacă, la momentul decesului, defunctul era rezident în alt stat membru.
In answering the questions referred in the present proceedings, the Court will have an opportunity to build and elaborate upon the existing caselaw on inheritance taxation in the context of the free movement of capital, in particular that deriving from Barbier 3 and van Hilten-van der Heijden. 4
Răspunzând întrebărilor adresate în prezenta acțiune, Curtea va avea ocazia să dezvolte jurisprudența existentă privind impozitul pe succesiune în contextul liberei circulații a capitalurilor și în particular cea rezultată din Hotărârile Barbier 3și van Hiltenvan der Heijden 4.
By the question referred for a preliminary ruling by judgment of 9 January 2007, the Hof van Beroep te Gent (Court of Appeal, Ghent) (Belgium) essentially wishes to ascertain whether the Belgian legislation on the taxation of inheritance is compatible with Articles 56 EC and 58 EC on the free movement of capital and Articles 12 EC, 17 EC and 18 EC on the freedom of the citizens of the Union to take up residence in another Member State.
Prin întrebarea adresată Curții în vederea pronunțării unei hotărâri preliminare prin Hotărârea din 9 ianuarie 2007, hof van beroep te Gent (Curtea de Apel din Gent, Belgia) dorește, în esență, să i se confirme dacă legislația belgiană privind impozitul pe succesiune este compatibilă cu articolele 56 CE și 58 CE privind libera circulație a capitalurilor și cu articolele 12 CE, 17 CE și 18 CE privind libertatea resortisanților Uniunii de a-și stabili reședința într-un alt stat membru.
Specifically, the referring court wishes to know whether those Treaty provisions preclude national legislation under which — for the purposes of determining the basis of assessment of the tax due on the inheritance of an immovable property situated in the territory of the Member State concerned — account may be taken of certain charges, such as debts secured by the right conferred on a creditor to take out a mortgage against that immovable property, if the deceased was resident, at the time of death, in that Member State, but not if that person was resident in another Member State.
Mai specific, instanța de trimitere ar dori să știe dacă aceste dispoziții ale Tratatului CE se opun unei legislații a unui stat membru care – în scopul stabilirii bazei impozabile pentru impozitul datorat pe transmiterea prin succesiune a unui bun imobil situat pe teritoriul statului membru interesat – permite luarea în considerare a anumitor sarcini, precum datoriile garantate prin dreptul conferit unui creditor de a obține o ipotecă pe această proprietate imobiliară dacă, la momentul decesului, de cuius era rezident în acest stat membru, dar nu o permite dacă acesta era rezident în alt stat membru.
2 — Arens-Sikken, pending before the Court.3 — Case C-364/01 [2003] ECR I-15013.4 — Case C-513/03 [2006] ECR I-1957.
3 — Hotărârea din 11 decembrie 2003 (C-364/01, Rec., p. I-15013).
ECKELKAMP AND OTHERS
ECKELKAMP ŞI ALŢII
Article 56(1) EC (formerly Article 73b(1) of the EC Treaty) provides:
Articolul 56 alineatul (1) CE [fostul articol 73 B alineatul (1) din Tratatul CE] prevede:
‘Within the framework of the provisions set out in this Chapter, all restrictions on the movement of capital between Member States and between Member States and third countries shall be prohibited.’
„În temeiul dispozițiilor prezentului capitol, sunt interzise orice restricții privind circulația capitalurilor între statele membre, precum și între statele membre și țările terțe.”
Annex I to Council Directive 88/361/EEC of 24 June 1988 for the implementation of Article 67 of the Treaty (an article later repealed by the Treaty of Amsterdam), 5 en -titled ‘Nomenclature of the capital movements referred to in Article 1 of the Directive’, refers to 13 different categories of capital movement.
Anexa I la Directiva 88/361/CEE a Consiliului din 24 iunie 1988 pentru punerea în aplicare a articolului 67 din tratat (articol abrogat ulterior prin Tratatul de la Amsterdam) 5 se referă la 13 categorii diferite de mișcări de capital.
Under heading XI, entitled ‘Personal capital movements’, the following are listed:
Cea de a unsprezecea categorie, intitulată „Circulația capitalului cu caracter personal”, prevede:
Article 58 EC (formerly Article 73d of the EC Treaty) provides:
Articolul 58 CE (fostul articol 73 D din Tratatul CE) prevede:
B — National law
B — Legislația națională
Under Article 15 of the WS, inheritance duty is payable, after deduction of debts, on all the property, wherever located, owned by the deceased.
Potrivit articolului 15 din cod, impozitul pe succesiune este datorat asupra universalității bunurilor, indiferent unde s-ar afla acestea, care aparțin defunctului sau persoanei absente, și aceasta după deducerea datoriilor.
In respect of succession duties, competence to establish the rate of taxation, the taxable amount, tax exemptions and tax reductions lies with the various regions of the Kingdom of Belgium.
În legătură cu impozitul pe succesiuni, stabilirea cotei de impozitare, a bazei de impunere, a scutirilor și reducerilor de impozit aparțin domeniului de competență a diferitelor regiuni ale Regatului Belgiei.
Article 18 of the WS, relating to nonresidents, is worded as follows:
Articolul 18 din cod, referitor la nerezidenți, are următorul cuprins:
Article 1 of the Flemish Code of Succession Duties (Wetboek Successierechten, ‘the WS’) draws a distinction, as regards the tax -ation of inheritance, on the basis of whether the person whose estate is being administered was resident, at the time of death, in Belgium or abroad.
Articolul 1 din Codul privind impozitele pe succesiune al Regiunii Flamande (denumit în continuare „codul”) prevede următoarele:
‘Duty on the transfer of property mortis causa shall be payable on all immovable property situated in Belgium and owned by the deceased …, without account being taken of debts and liabilities of the estate.’
„Impozitul pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului este datorat asupra universalității imobilelor situate în Belgia, care aparțin defunctului sau persoanei absente, și aceasta fără scăderea sarcinilor.”
(1) a inheritance duty on the value, after deduction of debts, of the whole of the gathered estate of an inhabitant of the Kingdom of Belgium;
1° un impozit pe succesiune pentru valoarea a tot ceea ce se primește ca succesiune a unui locuitor al Regatului, după deducerea datoriilor;
Under Article 29 of the WS, in order to be accepted as a liability, a debt must still exist on the day of death, which may be proved by any form of evidence which is admissible in respect of an act granting credit and creating a debt.
În temeiul articolului 29 din cod, pentru a fi înscrisă în pasiv, datoria trebuie să existe încă în ziua decesului, fapt care poate fi dovedit prin toate mijloacele de drept admisibile pentru un act de creanță și de debit.
(2) a duty on the transfer of property mortis causa on the value of immovable property situated in Belgium and pertaining to the gathered estate of a person who is not an inhabitant of the Kingdom of Belgium.
2° un impozit pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului asupra valorii bunurilor imobile situate în Belgia primite ca succesiune a unei persoane care nu locuiește în Regat.
A person shall be deemed to be an inhabitant of the Kingdom of Belgium if, at the time of his death, he is domiciled in the Kingdom of Belgium or his assets are based there.’
Este considerat a fi locuitor al Regatului cel care, la data decesului său, are stabilit aici domiciliul sau sediul averii sale.”
Article 40 of the WS provides that the period within which a declaration of estate must be filed is five months from the date of death, where death takes place in the Kingdom of Belgium, and six months from the date of death where death takes place in another country in Europe.
Articolul 40 din cod prevede că termenul pentru depunerea declarației de succesiune este de cinci luni de la data decesului dacă acesta a intervenit în Regatul Belgiei și de șase luni dacă decesul a intervenit în altă țară din Europa.
Under Article 41 of the WS:
Potrivit articolului 41 din cod:
Germany for the avoidance of double taxation.
Germania în materia evitării dublei impuneri a impozitelor pe succesiune.
‘The period within which the declaration of estate must be filed may be extended by the Director-General of Registration and Public Property.
„Termenul pentru depunerea declarației de succesiune poate fi prelungit de către directorul general pentru înregistrare fiscală și proprietatea de stat.
III — Factual background, procedure and the question referred for a preliminary ruling
III — Istoricul cauzei, procedura și întrebarea preliminară
A declaration filed within the period prescribed by statute or extended by the Director-General may be rectified provided that that period has not expired, unless the interested parties have expressly waived that right in a statement lodged in due accordance with legal requirements.’
Declarația depusă în cursul termenului stabilit de lege sau prelungit de către directorul general poate fi rectificată atât timp cât acest termen nu a expirat, cu condiția ca persoanele interesate să nu fi renunțat în mod expres la această posibilitate printr-o declarație depusă în formă legală.”
Hans, Natalie, Monica, Saskia, Thomas, Jessica and Joris Eckelkamp, the appellants in the main proceedings (together referred to as ‘the heirs’) are the heirs of Ms Reintges Hildegard Eckelkamp (‘Ms Eckelkamp’), who died in Düsseldorf on 30 December 2003.
Hans, Natalie, Monica, Saskia, Thomas, Jessica și Joris Eckelkamp, reclamanții din acțiunea principală, sunt moștenitorii de cuius (denumiți împreună în continuare „moștenitorii”) doamnei Reintges Hildegard Eckelkamp (denumită în continuare „doamna Eckelkamp”), care a decedat la Düsseldorf la 30 decembrie 2003.
Article 48(1) of the WS provides tables showing the rates which apply to inheritance duty and to the duty on the transfer of property mortis causa (transfer duty).
La articolul 48 alineatul 1 din cod sunt cuprinse tabele care precizează cotele aplicabile impozitelor pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului.
The fourth subparagraph of Article 48(2) is worded as follows:
Alineatul 2 al patrulea paragraf al acestui articol are următorul cuprins:
On 13 November 2002, Ms Eckelkamp had signed a document containing acknowledgement of a debt owed by her to Hans Eckelkamp.
La 13 noiembrie 2002, doamna Eckelkamp semnase un document în care recunoștea că avea o datorie față de unul dintre reclamanți, domnul Hans Eckelkamp.
Moreover, by notarial act of 5 June 2003, Ms Eckelkamp had granted a mandate to encumber an immovable property situated in Knokke-Heist (Belgium) with a mortgage as security for repayment of that debt in the amount of EUR 220 000, plus EUR 11 000 in interest.
În plus, într-un act în formă notarială din 5 iunie 2003, doamna Eckelkamp ia dat acestuia din urmă un mandat în vederea ipotecării unui bun imobil situat la Knokke-Heist (Belgia) cu titlu de garanție de plată a acestei datorii, pentru o valoare de 200 000 de euro majorată cu dobânzi de 11 000 de euro.
‘Debts and funeral expenses shall be deducted as a matter of priority from the movable property and the assets referred to in Article 60a, unless the declarants prove that a debt was specially incurred for the purpose of acquiring or preserving immovable property.’
„Datoriile și cheltuielile funerare sunt deduse cu prioritate din bunurile mobile și din bunurile prevăzute la articolul 60 bis, cu excepția cazului în care declaranții dovedesc că este vorba despre datorii contractate în mod special pentru a dobândi sau pentru a conserva bunuri imobile.”
On 29 June 2004, the heirs made a declaration of Ms Eckelkamp’s estate (‘the declaration of estate’ or ‘the declaration’) showing, under assets, that property as having a value of EUR 200 000.
La 29 iunie 2004, moștenitorii au depus declarația pentru succesiunea doamnei Eckelkamp (denumită în continuare „declarația de succesiune” sau „declarația”), în care menționau la activ acest bun imobil ca având o valoare de 200 000 de euro.
Under liabilities, the declaration showed ‘nihil’.
La pasiv, declarația indica „nihil”.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-11/07
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-11/07 trebuit să introducă în pasiv datoria în litigiu, ca o datorie căreia nu ar trebui să i se aplice prevederile coroborate ale articolelor 1, 2 și 18 din cod, nefiind compatibile cu dreptul comunitar.
On the basis of the declaration — and thus without taking account of Ms Eckelkamp’s debt to Hans Eckelkamp — the transfer duties payable were estimated by decision of 14 July 2004 at EUR 110 000.04.
Pe baza declarației – așadar, fără a lua în considerare datoria doamnei Eckelkamp către domnul Hans Eckelkamp –, impozitele pe transferul proprietăților imobiliare datorate ca urmare a decesului au fost estimate, prin Decizia din 14 iulie 2004, la 110 000,04 euro.
It appears from the file that, before the declaration of estate was made, there had been an exchange of e-mails between the Belgian tax authorities and the heirs, in which the tax authorities indicated that transfer duty (applicable where the deceased was a non-resident) is payable on the value of immovable property in Belgium without deduction of any debts and that, in consequence, the debt in issue should not be mentioned in the declaration.
Din dosar rezultă că, anterior depunerii declarației de succesiune, avusese loc un schimb de corespondență electronică între unul dintre reclamanții din acțiunea principală și administrația fiscală belgiană, în care acesta din urmă a indicat că impozitul pe transferul proprietăților imobiliare ca urmare a decesului (aplicabil când defunctul era nerezident) era datorat asupra bunului imobil situat în Belgia, iar aceasta fără deducerea sarcinilor, și că, în consecință, datoria în litigiu nu trebuia să fie menționată în declarație.
The heirs thereupon brought appeal proceedings before the Hof van Beroep in respect of the judgment of the Rechtbank.
Moștenitorii au formulat apel împotriva hotărârii pronunțate în primă instanță la hof van beroep te Gent.
In support of their appeal, they essentially submit that Community law has direct effect and that administrative authorities are obliged to reconsider decisions taken contrary to Community law.
În susținerea apelului lor, aceștia au invocat în principal efectul direct al dreptului comunitar și au susținut că autoritățile administrative erau obligate să reconsidere deciziile luate cu încălcarea dreptului comunitar.
Article 41 of the WS cannot prevent Community law from producing its full effect.
În opinia apelanților, articolul 41 din cod nu poate împiedica dreptul comunitar să își producă pe deplin efectele.
Relying on Barbier, 6they further claim that the distinction drawn in Article 2(1) of the WS, read in conjunction with Article 18 thereof, between residents and nonresidents of Belgium is contrary to the Treaty provisions on the free movement of capital.
Bazându-se pe Hotărârea Barbier 6 apelanții invocă în plus că diferența făcută între rezidenții și nerezidenții belgieni în dispozițiile coroborate ale articolului 2 alineatul 1 și ale articolului 18 din cod este contrară dispozițiilor tratatului privind libera circulație a capitalurilor.
They maintain also that those rules of the WS are prejudicial to the freedom to take up residence in another Member State and are contrary to Article 12 EC, read in conjunction with Articles 17 EC and 18 EC.
Aceștia susțin de asemenea că dispozițiile respective din cod aduc atingere libertății privind stabilirea reședinței într-un alt stat membru și sunt contrare dispozițiilor articolului 12 CE coroborat cu articolele 17 CE și 18 CE.
The Belgian State, the respondent in the main proceedings, disputes the restriction on the free movement of capital and contends that the situations of residents and nonresidents are not comparable.
Statul belgian, parte pârâtă în acțiunea principală, neagă existența unei restricții privind libera circulație a capitalurilor și susține că situația rezidenților și aceea a nerezidenților nu sunt comparabile.
In the order for reference, the Hof van Beroep states that it is satisfied that Ms Eckelkamp actually had a debt of EUR 220 000 on the day of her death.
În ordonanța de trimitere, hof van beroep te Gent apreciază ca fiind cert faptul că, în ziua decesului său, doamna Eckelkamp avea efectiv o datorie de 220 000 de euro.
After they had paid the succession duties, the heirs filed a tax claim on 7 October 2004 seeking, inter alia, annulment of the decision of 14 July 2004.
După ce au plătit impozitele pe succesiune, la 7 octombrie 2004 moștenitorii au introdus o acțiune în materie fiscală solicitând, între altele, anularea Deciziei din 14 iulie 2004.
That claim was dismissed by judgment of the Rechtbank van Eerste Aanleg te Brugge (Court of First Instance, Bruges) of 30 May 2005.
Această acțiune a fost respinsă prin hotărârea pronunțată la 30 mai 2005 de rechtbank van eerste aanleg te Brugge (Tribunalul de Primă Instanță din Bruges).
In its judgment, the Rechtbank considered that the period prescribed in Article 40 of the WS for filing a declaration of estate had in any event expired on 1 July 2004, whereas the fiscal claim was not filed until 7 October 2004, which meant that the declaration of estate was final and no account could be taken of a liability which was not mentioned therein.
În hotărâre, rechtbank van eerste aanleg a apreciat că termenul prevăzut la articolul 40 din cod pentru depunerea declarației de succesiune expirase în orice caz la 1 iulie 2004, în timp ce acțiunea în materie fiscală nu fusese introdusă decât la 7 octombrie 2004, ceea ce implică faptul că declarația de succesiune era definitivă și că o datorie care nu era menționată în aceasta nu putea să fie luată în considerare.
The Rechtbank also took the view that the appellants should have included the debt concerned in the declar-
Tribunalul de Primă Instanță apreciază de asemenea că moștenitorii ar fi
ECKELKAMP AND OTHERS which were also represented at the hearing on 13 December 2007.
ECKELKAMP ŞI ALŢII toți fiind de altfel reprezentați la ședința din 13 decembrie 2007.
In those circumstances, the Hof van Beroep te Gent decided to stay the proceedings and to request the Court of Justice to give a preliminary ruling on the following question:
În aceste împrejurări, hof van beroep te Gent suspendă judecarea cauzei și solicită ca în speță Curtea să răspundă la următoarea întrebare preliminară:
The heirs submit, first, that the Belgian legislation on the taxation of the acquisition of immovable property through inheritance is discriminatory and infringes Article 56 EC, read in conjunction with Article 58 EC, in that — for the purposes of calculating the basis of assessment — it allows account to be taken of certain debts if the deceased was resident in Belgium at the time of death, but not if the deceased was resident elsewhere.
Moștenitorii susțin că legislația belgiană privind impozitele pe dobândirea unui bun imobil prin succesiune este discriminatorie și încalcă dispozițiile articolului 56 CE coroborat cu articolul 58 CE prin aceea că – în scopul de a calcula baza impozabilă – aceasta permite să se ia în considerare unele datorii dacă, la momentul decesului său, defunctul avea reședința în Belgia, dar nu permite luarea în considerare a unor astfel de datorii dacă defunctul avea reședința într-o altă țară.
The heirs maintain that the situations of a resident and a nonresident are comparable in this context.
Moștenitorii afirmă că, în acest context, situația unui rezident și cea a unui nerezident sunt situații comparabile.
They submit in that regard that the Belgian legislation in principle considers both residents and nonresidents to be taxable persons for the purposes of levying succession duties.
Aceștia susțin în această privință că atât rezidenții, cât și nerezidenții sunt supuși plății impozitelor pe succesiune.
Referring to the caselaw of the Court, 7the heirs argue that, as a consequence, residents and nonresidents must also be treated alike as regards the deductibility of charges or debts.
Referindu-se la jurisprudența Curții 7, moștenitorii arată că, în consecință, rezidenții și nerezidenții trebuie să primească același tratament în ceea ce privește deductibilitatea sarcinilor sau a datoriilor.
IV — Legal analysis
IV — În drept
Secondly, the heirs submit — relying mainly on Barbier 8 — that the legisla-
În al doilea rând, moștenitorii susțin – întemeindu-se pe Hotărârea Barbier 8 – că legislația în cauză constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor prin faptul că dispozițiile care se opun deducerii datoriilor în legătură cu un bun imobil au ca efect diminuarea valorii succesiunii
7 — In particular Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273; Case C-307/97 Saint-Gobain [1999] ECR I-6161; and Barbier, cited in footnote 3.
273), Hotărârea din 21 septembrie 1999, Saint-Gobain ZN (C-307/97, Rec., p. I-6161), și Hotărârea Barbier, citată la nota de subsol 3.
In the present proceedings, observations have been submitted by the heirs, the Belgian Government and the Commission, all of
În prezenta procedură au fost prezentate observații de către moștenitori, guvernul belgian și Comisia Comunităților Europene,
8 — Cited in footnote 3, paragraph 62.
8 — Citată la nota de subsol 3, punctul 62.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-11/07 could rely for the purposes of the principle of protection of legitimate expectations).
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-11/07 baza, conform principiului încrederii legitime) le-a spus să nu o facă 9.
9 the deceased was a nonresident, while there is no such reduction if the deceased was resident in Belgium.
când de cuius era un nerezident, în timp ce dacă de cuius avea reședința în Belgia nu se producea o astfel de diminuare.
Thus, a person resident in another Member State may be discouraged from investing in an immovable property situated in Belgium, knowing that his heirs will have to pay higher succession duties than if he had not invested in Belgium or if he had invested in a different way.
Prin urmare, o persoană rezidentă într-un alt stat membru poate fi descurajată să investească într-un bun imobil situat în Belgia, știind că moștenitorii săi vor trebui să plătească impozite pe succesiune care ar fi mai mari decât dacă ea nu ar fi investit în Belgia sau dacă ar fi investit în alt mod.
Thirdly, and on the basis of similar arguments, the heirs submit that the Belgian legislation at issue runs counter to the rights of Union citizens, as laid down in Art -icles 12 EC and 18 EC, to take up residence in another Member State and not to be discriminated against.
În sfârșit, bazându-se pe argumente similare, moștenitorii susțin că legislația belgiană în cauză se opune drepturilor cetățenilor Uniunii Europene prevăzute la articolele 12 CE și 18 CE de a-și stabili reședința într-un alt stat membru și de a nu face obiectul unor discriminări din acest motiv.