natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘(1) Is it permissible under Article 88 [EC] for a State which has granted to an undertaking aid which is unlawful, and which the courts of that State have found to be unlawful on the ground that it had not previously been notified to the … Commission as required under Article 88(3) EC, not to recover that aid from the economic operator which received it on the ground that, after receiving a complaint from a third party, the Commission declared that aid to be compatible with the rules of the common market, thus effectively exercising its exclusive right to determine such compatibility?
„1) În primul rând, articolul 88 [CE] permite unui stat al cărui ajutor acordat unei întreprinderi este ilegal, nelegalitate constatată de către instanțele acestui stat pentru motivul că acest ajutor nu a făcut obiectul unei notificări prealabile către Comisie […] în condițiile prevăzute la același articol 88 alineatul (3), să nu recupereze acest ajutor de la agentul economic care a fost beneficiarul ajutorului, pentru motivul că, fiind sesizată de către un terț, Comisia a declarat ajutorul ca fiind compatibil cu normele pieței comune și a asigurat astfel în mod efectiv controlul exclusiv pe care aceasta îl exercită asupra acestei compatibilități?
(2) If that obligation to repay the aid is confirmed, must the periods during which the aid in question was declared by the … Commission to be compatible with the rules of the common market, before those decisions were annulled by the Court of First Instance of the European Communities, be taken into account for the purpose of calculating the sums to be repaid?’
2) În al doilea rând, dacă această obligație de restituire este menținută, este necesar să se țină cont, în cadrul calculului cuantumului sumelor care trebuie restituite, de perioadele în cursul cărora ajutorul în cauză a fost declarat compatibil de către Comisie cu normele pieței comune […], înainte ca aceste decizii să facă obiectul unei anulări pronunțate de către Tribunalul de Primă Instanță al Comunităților Europene?”
The first question
Cu privire la prima întrebare
By its first question, the referring court is asking, in essence, whether the last sentence of Article 88(3) EC is to be interpreted as meaning that the national court is bound to order the recovery of aid implemented contrary to that provision, where the Commission has adopted a final decision declaring that aid to be compatible with the common market, within the meaning of Article 87 EC.
Prin intermediul primei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 88 alineatul (3) ultima teză CE trebuie interpretat în sensul că instanța națională este obligată să dispună recuperarea unui ajutor pus în aplicare cu încălcarea acestei dispoziții, atunci când Comisia a adoptat o decizie finală prin care sa constatat compatibilitatea ajutorului menționat cu piața comună, în sensul articolului 87 CE.
In that regard, it is appropriate to note that the first sentence of Article 88(3) EC imposes on the Member States an obligation to inform the Commission of any plans to grant or alter aid.
În această privință, trebuie amintit că articolul 88 alineatul (3) prima teză CE prevede în sarcina statelor membre o obligație de notificare a proiectelor care urmăresc să instituie sau să modifice ajutoarele.
Under the second sentence of Article 88(3) EC, if the Commission considers that the plan notified is not compatible with the common market within the meaning of Article 87 EC, it is without delay to initiate the procedure provided for in Article 88(2) EC.
Conform articolului 88 alineatul (3) a doua teză CE, în cazul în care apreciază că proiectul notificat nu este compatibil cu piața comună în sensul articolului 87 CE, Comisia inițiază fără întârziere procedura prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE.
Under the final sentence of Article 88(3) EC, the Member State which envisages granting aid must not put its proposed measures into effect until that procedure has resulted in a final decision of the Commission.
Conform articolului 88 alineatul (3) ultima teză CE, înainte de pronunțarea unei decizii finale a Comisiei, statul membru care intenționează să acorde un ajutor nu poate pune în aplicare măsurile preconizate.
The prohibition laid down by that provision is designed to ensure that a system of aid cannot become operational before the Commission has had a reasonable period in which to study the proposed measures in detail and, if necessary, to initiate the procedure provided for in Article 88(2) EC (Case C-301/87 France v Commission [1990] ECR I-307, ‘Boussac’, paragraph 17).
Interdicția prevăzută de această dispoziție are drept scop să garanteze faptul că efectele unui ajutor nu se produc înainte de a asigura Comisiei un termen rezonabil pentru a analiza proiectul în detaliu și, dacă este cazul, pentru a iniția procedura prevăzută la alineatul (2) al aceluiași articol (Hotărârea din 14 februarie 1990, Franța/Comisia, cunoscută sub numele „Boussac Saint Frères”, C-301/87, Rec., p. I-307, punctul 17).
Article 88(3) EC thus institutes prior control of plans to grant new aid (Case 120/73 Lorenz [1973] ECR 1471, paragraph 2).
Articolul 88 alineatul (3) CE instituie astfel un control preventiv asupra proiectelor de ajutoare noi (Hotărârea din 11 decembrie 1973, Lorenz, 120/73, Rec., p. 1471, punctul 2).
Whilst the Commission must examine the compatibility of the proposed aid with the common market, even where the Member State has acted in breach of the prohibition on giving effect to aid, national courts do no more than preserve, until the final decision of the Commission, the rights of individuals faced with a possible breach by State authorities of the prohibition laid down by Article 88(3) EC (Case C-354/90 Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires and Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon [1991] ECR I-5505, ‘FNCE’, paragraph 14).
În timp ce Comisia are obligația să examineze compatibilitatea ajutorului preconizat cu piața comună, chiar în cazul în care statul membru încalcă interdicția de punere în aplicare a măsurilor de ajutor, instanțele naționale nu fac decât să apere, până la decizia finală a Comisiei, drepturile justițiabililor în raport cu o încălcare eventuală de către autoritățile de stat a interdicției prevăzute la articolul 88 alineatul (3) CE (Hotărârea din 21 noiembrie 1991, Fédération nationale du commerce extérieur des produits alimentaires și Syndicat national des négociants et transformateurs de saumon, denumit „FNCE”, C-354/90, Rec., p. I-5505, punctul 14).
It is, indeed, important to protect parties affected by the distortion of competition caused by the grant of the unlawful aid (see, to that effect, Case C-368/04 Transalpine Ölleitung in Österreich and Others [2006] ECR I-9957, paragraph 46).
Întradevăr, este necesară protecția părților afectate de denaturarea concurenței cauzată de acordarea ajutorului ilegal (a se vedea în acest sens Hotărârea din 5 octombrie 2006, Transalpine Ölleitung in Österreich și alții, C-368/04, Rec., p. I-9957, punctul 46).
The national courts must in principle allow an application for repayment of aid paid in breach of Article 88(3) EC (see, in particular, Case C-39/94 SFEI and Others [1996] ECR I-3547, paragraph 70).
Instanțele naționale trebuie, în principiu, să soluționeze o solicitare de rambursare a ajutoarelor acordate cu încălcarea articolului 88 alineatul (3) CE (a se vedea în special Hotărârea din 11 iulie 1996, SFEI și alții, C-39/94, Rec., p. I-3547, punctul 70).
The Commission’s final decision does not have the effect of regularising, retrospectively, implementing measures which were invalid because they had been taken in disregard of the prohibition laid down by that article.
Întradevăr, decizia finală a Comisiei nu are drept consecință a face conforme cu legea, a posteriori, actele de executare care nu erau valide pentru motivul că fuseseră adoptate cu încălcarea interdicției prevăzute la acest articol.
Any other interpretation would have the effect of according a favourable outcome to the non-observance, by the Member State concerned, of the last sentence of Article 88(3) EC and would deprive it of its effectiveness (‘FNCE’, cited above, paragraph 16).
Orice altă interpretare ar avea drept efect să favorizeze nerespectarea de către statul membru în cauză a articolului 88 alineatul (3) ultima teză CE și l-ar priva de efectul său util (Hotărârea FNCE, citată anterior, punctul 16).
The national courts must therefore ensure that all appropriate conclusions will be drawn from an infringement of the last sentence of Article 88(3) EC, in accordance with their national law, as regards both the validity of measures giving effect to the aid
În consecință, instanțele naționale trebuie să garanteze că sunt avute în vedere, conform dreptului lor național, toate consecințele unei încălcări a articolului 88 alineatul (3) ultima teză CE, în ceea ce privește atât validitatea actelor de punere în
CELF AND MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION and the recovery of financial support granted in disregard of that provision (‘FNCE’, paragraph 12, and SFEI and Others, cited above, paragraph 40, as well as Joined Cases C-261/01 and C-262/01 van Calster and Others [2003] ECR I-12249, paragraph 64, and Transalpine Ölleitung in Österreich and Others, cited above, paragraph 47).
CELF ȘI MINISTRE DE LA CULTURE ET DE LA COMMUNICATION aplicare a măsurilor de ajutor, cât și recuperarea asistenței financiare acordate fără a ține seama de această dispoziție (Hotărârile citate anterior FNCE, punctul 12, și SFEI și alții, punctul 40, precum și Hotărârea din 21 octombrie 2003, van Calster și alții, C-261/01 și C-262/01, Rec., p. I-12249, punctul 64, și Hotărârea Transalpine Ölleitung in Österreich și alții, citată anterior, punctul 47).
However, there may be exceptional circumstances in which it would be inappropriate to order repayment of the aid (SFEI and Others, paragraph 70).
Cu toate acestea, pot exista împrejurări excepționale în care dispunerea rambursării ajutorului ar fi inadecvată (Hotărârea SFEI și alții, citată anterior, punctul 70).
In that regard, the Court has already held, in respect of a situation in which the Commission had adopted a negative final decision, that a recipient of illegally granted aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus declining to refund that aid.
În această privință, Curtea sa pronunțat anterior cu privire la o situație în care Comisia a adoptat o decizie finală negativă, în sensul că nu ar putea fi exclusă posibilitatea pentru beneficiarul unui ajutor ilegal de a invoca împrejurări excepționale, care au putut să îi întemeieze în mod legitim încrederea cu privire la caracterul legal al acestui ajutor și, în consecință, de a se opune rambursării acestuia.
If such a case is brought before a national court, it is for that court to assess the circumstances of the case, if necessary after obtaining a preliminary ruling on interpretation from the Court of Justice (Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 16).
Într-o astfel de situație, este de competența instanței naționale eventual sesizate să aprecieze împrejurările cauzei, dacă este cazul, ulterior adresării către Curte a unor întrebări preliminare de interpretare (Hotărârea din 20 septembrie 1990, Comisia/Germania, C-5/89, Rec., p. I-3437, punctul 16).
1) provides expressly that where negative decisions are taken it is not to require recovery of the aid if this would be contrary to a general principle of Community law.
41) prevede în mod expres că, atunci când adoptă decizii negative, Comisia nu solicită recuperarea ajutorului în cazul în care aceasta ar contraveni unui principiu general de drept comunitar.
In a situation such as that in the main proceedings, where a claim based on the last sentence of Article 88(3) EC is examined after the Commission has adopted a positive decision, the national court, notwithstanding the declaration of the compatibility of the aid in question with the common market, must adjudicate on the validity of the implementing measures and on the recovery of the financial support granted.
Într-o situație precum cea din acțiunea principală, în care o cerere întemeiată pe articolul 88 alineatul (3) ultima teză CE este analizată ulterior adoptării unei decizii pozitive de către Comisie, deși sa constatat compatibilitatea ajutorului în cauză cu piața comună, instanța națională trebuie să se pronunțe asupra validității actelor de punere în aplicare și asupra recuperării asistenței financiare acordate.
The last sentence of Article 88(3) EC is based on the preservative purpose of ensuring that an incompatible aid will never be implemented.
Întradevăr, articolul 88 alineatul (3) ultima teză CE se întemeiază pe obiectivul preventiv de garantare a faptului că un ajutor incompatibil nu va fi pus niciodată în aplicare.
That purpose is achieved first, provisionally, by means of the prohibition which it lays down, and, later, definitively, by means of the Commission’s final decision, which, if negative, precludes for the future the implementation of the notified aid plan.
Acest obiectiv este îndeplinit, într-o primă etapă, în mod provizoriu, prin intermediul interdicției pe care această dispoziție o prevede și, în a doua etapă, în mod definitiv, prin intermediul deciziei finale a Comisiei, care, atunci când este negativă, se opune pe viitor punerii în aplicare a proiectului de ajutor notificat.
The intention of the prohibition thus effected is therefore that compatible aid may alone be implemented.
Măsura de prevenire astfel organizată urmărește, așadar, să fie puse în aplicare doar ajutoarele compatibile.
When the Commission adopts a positive decision, it is then apparent that the purpose referred to in paragraphs 47 and 48 of the present judgment has not been frustrated by the premature payment of the aid.
Atunci când Comisia adoptă o decizie pozitivă, rezultă, așadar, că obiectivul vizat la punctele 47 și 48 din prezenta hotărâre nu sa aflat în contradicție cu acordarea înainte de termen a ajutorului.
In a situation such as that in the main proceedings, the national court must therefore, applying Community law, order the aid recipient to pay interest in respect of the period of unlawfulness.
Într-o situație precum cea din acțiunea principală, instanța națională are, în consecință, obligația, în aplicarea dreptului comunitar, de a dispune ca beneficiarul ajutorului să plătească dobânzi aferente duratei nelegalității.
Within the framework of its domestic law, it may, if appropriate, also order the recovery of the unlawful aid, without prejudice to the Member State’s right to re-implement it, subsequently.
În cadrul ordinii juridice naționale, aceasta poate să dispună în plus, dacă este cazul, recuperarea ajutorului ilegal, fără a aduce atingere dreptului statului membru de al pune ulterior din nou în aplicare.
It may also be required to uphold claims for compensation for damage caused by reason of the unlawful nature of the aid (see, to that effect, SFEI and Others, paragraph 75, and Transalpine Ölleitung in Österreich and Others, paragraph 56).
De asemenea, instanța națională poate să admită cereri de reparare a prejudiciilor cauzate ca urmare a caracterului ilegal al ajutorului (a se vedea în acest sens Hotărârile citate anterior SFEI și alții, punctul 75, și Transalpine Ölleitung in Österreich și alții, punctul 56).
As regards the aid itself, it must be added that a measure which consisted only in an obligation of recovery without interest would not be appropriate, as a rule, to remedy the consequences of the unlawfulness if the Member State were to re-implement that aid after the Commission’s final positive decision.
Cu privire la ajutorul propriu-zis, trebuie adăugat că o măsură care ar consta doar într-o obligație de recuperare fără dobânzi nu ar fi adecvată, în principiu, pentru a remedia efectele nelegalității, în ipoteza în care statul membru ar pune din nou în aplicare ajutorul menționat, ulterior deciziei finale pozitive a Comisiei.
Since the period between the recovery and the reimplementation would be shorter than that between the initial implementation and the final decision, the aid recipient, would bear, if it had to borrow the amount repaid, less interest than it would have paid if, from the outset, it had to borrow the equivalent of the unlawfully granted aid.
Întradevăr, din moment ce perioada cuprinsă între recuperare și noua punere în aplicare ar fi inferioară celei cuprinse între prima punere în aplicare și decizia finală, în măsura în care ar fi fost determinat să împrumute suma restituită, beneficiarul ajutorului ar suporta dobânzi într-un cuantum mai redus decât cele pe care le-ar fi achitat dacă, de la început, ar fi trebuit să împrumute echivalentul ajutorului acordat în mod nelegal.
The reply to the first question referred must therefore be that the last sentence of Article 88(3) EC is to be interpreted as meaning that the national court is not bound
În consecință, trebuie să se răspundă la prima întrebare formulată că articolul 88 alineatul (3) ultima teză CE trebuie interpretat în sensul că instanța națională nu
The second question
Cu privire la a doua întrebare
By its second question, the referring court is asking, in essence, whether, in a procedural situation such as that in the main proceedings, the obligation, arising from the last sentence of Article 88(3) EC, to remedy the consequences of the aid’s unlawfulness extends also, for the purposes of calculating the sums to be paid by the recipient, to the period between a Commission decision declaring the aid to be compatible with the common market and the annulment of that decision by the Community court.
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă, într-o situație procedurală precum cea din acțiunea principală, obligația care rezultă din articolul 88 alineatul (3) ultima teză CE de a remedia efectele nelegalității unui ajutor se extinde, în scopul calculării sumelor care trebuie achitate de către beneficiar, și la perioada cuprinsă între o decizie a Comisiei prin care sa constatat compatibilitatea acestui ajutor cu piața comună și anularea deciziei menționate de către instanța comunitară.
That question concerns either any aid implemented between the two dates in question, as well as interest, if the consequence of the aid’s unlawfulness under national law, even in the event of it being declared compatible with the common market, is the recovery of that aid, or the interest alone on the aid received during the same period, if the recovery of compatible unlawful aid is not required by the national law.
Această întrebare se referă fie la ajutoarele eventual puse în aplicare între cele două date în cauză, precum și la dobânzi, dacă efectul dedus de dreptul național din nelegalitatea unui ajutor, chiar și în ipoteza unei constatări a compatibilității acestuia cu piața comună, constă în recuperarea ajutorului menționat, fie doar la dobânzile aferente ajutoarelor percepute în aceeași perioadă, dacă recuperarea unui ajutor ilegal compatibil nu este prevăzută de dreptul național.
As the main proceedings stand, two periods are involved, running between the decisions adopted by the Commission on 18 May 1993 and 10 June 1998 and, respectively, the judgments of the Court of First Instance which annulled them on 18 September 1995 and 28 February 2002 (see paragraphs 11 to 21 of the present judgment).
În situația din acțiunea principală, sunt vizate două perioade cuprinse între deciziile adoptate de către Comisie la 18 mai 1993 și la 10 iunie 1998 și, respectiv, între hotărârile Tribunalului prin care sa pronunțat anularea acestora la 18 septembrie 1995 și la 28 februarie 2002 (a se vedea punctele 1121 din prezenta hotărâre).
The question referred juxtaposes, on the one hand, the principle that acts of the Community institutions are presumed to be lawful and, on the other, the rule laid down by the first paragraph of Article 231 EC.
Întrebarea formulată examinează, pe de o parte, principiul prezumției de legalitate a actelor instituțiilor comunitare și, pe de altă parte, norma prevăzută la articolul 231 primul paragraf CE.
The principle that acts of the Community institutions are presumed to be lawful means that they produce legal effects until such time as they are withdrawn, annulled in an action for annulment or declared invalid following a reference for a preliminary ruling or a plea of illegality (Case C-475/01 Commission v Greece [2004] ECR I-8923, paragraph 18, and the caselaw cited).
Prezumția de legalitate a actelor instituțiilor comunitare implică faptul că acestea produc efecte juridice atâta vreme cât nu au fost retrase, anulate în cadrul unei acțiuni în anulare sau declarate ca fiind lipsite de validitate în urma unei trimiteri preliminare sau a unei excepții de nelegalitate (Hotărârea din 5 octombrie 2004, Comisia/Grecia, C-475/01, Rec., p. I-8923, punctul 18 și jurisprudența citată).
Under the first paragraph of Article 231 EC when an action for annulment is wellfounded, the Community court must declare the contested act void.
În temeiul articolului 231 primul paragraf CE, în cazul în care acțiunea este întemeiată, instanța comunitară declară actul contestat nul și neavenit.
It follows that the Community court’s decision of annulment leads to the disappearance retroactively of the contested act with regard to all persons (Joined Cases C-442/03 P and C-471/03 P P & O European Ferries (Vizcaya) and Diputación Foral de Vizcaya v Commission [2006] ECR I-4845, paragraph 43). 62
Din aceasta rezultă că decizia de anulare a instanței comunitare produce dispariția retroactivă a actului atacat față de toți justițiabilii [Hotărârea din 1 iunie 2006, P & O European Ferries (Biscaya) și Diputación Foral de Vizcaya/Comisia, C-442/03 P și C-471/03 P, Rec., p. I-4845, punctul 43]. 62
In circumstances such as those at issue in the main proceedings, the presumption of lawfulness and the rule that annulment is retroactive apply in turn.
În împrejurări precum cele din acțiunea principală, prezumția de legalitate și norma privind retroactivitatea unei anulări se aplică succesiv.
Aid implemented after the Commission’s positive decision is presumed lawful until the Community court decides to annul that decision.
Ajutoarele puse în aplicare ulterior deciziei pozitive a Comisiei sunt prezumate ca fiind legale până la decizia de anulare pronunțată de instanța comunitară.
Subsequently, on the latter decision, the aid in question is deemed, in accordance with the first paragraph of Article 231 EC, not to have been declared compatible by the annulled decision, with the result that its implementation must be regarded as unlawful.
În continuare, la data pronunțării acestei din urmă decizii, conform articolului 231 primul paragraf CE, ajutoarele în cauză sunt considerate că nu au fost declarate compatibile prin decizia anulată, astfel încât punerea lor în aplicare trebuie considerată nelegală.
After the annulment of a positive decision of the Commission, a recipient of unlawfully implemented aid is not precluded from relying on exceptional circumstances on the basis of which it had legitimately assumed the aid to be lawful and thus from declining to refund that aid (see, by analogy, Commission v Germany, cited above, paragraph 16, as regards a final negative decision of the Commission).
Ulterior anulării unei decizii pozitive a Comisiei, nu se poade exclude posibilitatea beneficiarului ajutoarelor puse în aplicare în mod nelegal de a invoca împrejurări excepționale care au putut să îi întemeieze în mod legitim încrederea cu privire la caracterul legal al acestora și, în consecință, de a se opune rambursării acestora (a se vedea, prin analogie, Hotărârea Comisia/Germania, citată anterior, punctul 16, în ceea ce privește o decizie finală negativă a Comisiei).