natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The implication that the present case concerns a ‘political question’, in respect of which even the most humble degree of judicial interference would be inappropriate, is, in my view, untenable.
Teza potrivit căreia prezenta cauză se referă la o „problemă politică” cu privire la care chiar și cel mai mic grad de interferență jurisdicțională ar fi inadecvat este, în opinia noastră, lipsită de orice fundament.
The claim that a measure is necessary for the maintenance of international peace and security cannot operate so as to silence the general principles of Community law and deprive individuals of their fundamental rights.
Afirmația potrivit căreia o măsură este necesară pentru menținerea păcii și a securității internaționale nu poate opera astfel încât să neutralizeze principiile generale ale dreptului comunitar și să priveze particularii de drepturile lor fundamentale.
This does not detract from the importance of the interest in maintaining international peace and security; it simply means that it remains the duty of the courts to assess the lawfulness of measures that may conflict with other interests that are equally of great importance
Aceasta nu diminuează importanța interesului de a menține pacea și securitatea internațională; însemnă pur și simplu că instanțele au în continuare datoria de a aprecia legalitatea măsurilor susceptibile de a intra în conflict cu alte inte-
Certainly, extraordinary circumstances may justify restrictions on individual freedom that would be unacceptable under normal conditions.
Desigur, împrejurări excepționale pot justifica restrângeri ale libertății individuale, care ar fi inacceptabile în condiții normale.
However, that should not induce us to say that ‘there are cases in which a veil should be drawn for a while over liberty, as it was customary to cover the statues of the gods’.
Totuși, aceasta nu trebuie să ne conducă să susținem că „există situații în care, pentru un moment, trebuie să acoperim libertatea cu o năframă, așa cum se acopereau odinioară statuile zeilor” 41.
41 Nor does it mean, as the United Kingdom submits, that judicial review in those cases should be only ‘of the most marginal kind’.
De asemenea, aceasta nu înseamnă, astfel cum susține Regatul Unit, că în cauzele respective controlul jurisdicțional ar trebui să fie doar unul „dintre cele mai marginale”.
On the contrary, when the risks to public security are believed to be
Dimpotrivă, în cazul în care se consideră că riscurile pentru securitatea publică sunt de o importanță excepțională,
40 — United States Supreme Court, Korematsu v. United States, 323 U.S. 214, 233-234 (1944) (Murphy, J., dissenting) (internal quotation marks omitted).
40 — Curtea Supremă a Statelor Unite ale Americii, Korematsu/Statele Unite ale Americii, 323 U.S. 214, 233-234 (1944) (Murphy, J., opinie separată) (ghilimele interne omise).
39 — The term ‘political question’ was coined by United States Supreme Court Chief Justice Taney in Luther v. Borden, 48 U.S. 1 (1849), 46-47.
39 — Noțiunea „problemă politică” a fost inventată de Taney, președinte al Curții Supreme a Statelor Unite, în cauza Luther/Borden, 48 U.S. 1 (1849), 46 și 47.
The precise meaning of this notion within the Community context is far from clear.
Înțelesul exact al acestei noțiuni în contextul comunitar este departe de a fi clar.
The Commission did not dwell upon the argument, which it raised at the hearing, but the suggestion appears to be that the Court should abstain from exercising judicial review, since there are no judicial criteria by which the matters presently under consideration may be measured.
Comisia nu a dezvoltat acest argument, pe care la invocat în ședință, însă sugestia pare să fie aceea că, dat fiind faptul că nu există niciun criteriu judiciar prin prisma căruia să fie apreciate problemele din prezenta cauză, Curtea ar trebui să se abțină de la exercitarea controlului jurisdicțional.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION its own jurisdiction in that way.
KADI/CONSILIUL ŞI COMISIA avem serioase dubii că Curtea Europeană a Drepturilor Omului își limitează propria competență în acest mod 42.
42 Moreover, even if it were to do so, I do not think that extraordinarily high, the pressure is particularly strong to take measures that disregard individual rights, especially in respect of individuals who have little or no access to the political process.
Mai mult, chiar dacă aceasta ar fi situația, nu considerăm că presiunea pentru adoptarea unor măsuri care să încalce drepturile individuale, în special în cazul particularilor care au doar un acces limitat sau nu au deloc acces la procesul politic, este deosebit de puternică.
Therefore, in those instances, the courts should fulfil their duty to uphold the rule of law with increased vigilance.
În consecință, în astfel de împrejurări, instanțele ar trebui să își îndeplinească cu vigilență sporită datoria de a face ca statul de drept să fie respectat.
Thus, the same circumstances that may justify exceptional restrictions on fundamental rights also require the courts to ascertain carefully whether those restrictions go beyond what is necessary.
Astfel, aceleași împrejurări care pot justifica restrângeri excepționale ale drepturilor fundamentale impun în același timp instanțelor să aprecieze cu grijă dacă aceste restrângeri merg dincolo de ceea ce este necesar.
As I shall discuss below, the Court must verify whether the claim that extraordinarily high security risks exist is substantiated and it must ensure that the measures adopted strike a proper balance between the nature of the security risk and the extent to which these measures encroach upon the fundamental rights of individuals.
După cum vom examina în cele ce urmează, Curtea trebuie să verifice dacă susținerea privitoare la existența unor riscuri de o importanță excepțională pentru securitate este întemeiată și trebuie să asigure că măsurile adoptate mențin un echilibru adecvat între natura riscului pentru securitate și importanța afectării, ca urmare a adoptării acestor măsuri, a drepturilor fundamentale ale particularilor.
According to the Council, the Commission and the United Kingdom, the European Court of Human Rights relinquishes its powers of review when a contested measure is necessary in order to implement a Security Council resolution.
Potrivit Consiliului, Comisiei și Regatului Unit, Curtea Europeană a Drepturilor Omului renunță la competența sa de control atunci când măsura atacată este necesară pentru punerea în aplicare a unei rezoluții a Consiliului de Securitate.
42 — The European Court of Human Rights has held that ‘the Contracting States may not, in the name of the struggle against … terrorism, adopt whatever measures they deem appropriate’ (Klass and Others, judgment of 6 September 1978, Series A no. 28, § 49).
42 — Curtea Europeană a Drepturilor Omului a stabilit că „statele contractante nu ar putea, în numele luptei împotriva […] terorismului, să adopte orice măsură pe care o consideră adecvată” (Hotărârea Klass și alții din 6 septembrie 1978, seria A nr. 28, § 49).
Moreover, in its judgment in Bosphorus Airways, the same Court discussed the issue of its jurisdiction at length, without even hinting at the possibility that it might not be able to exercise review because the impugned measures implemented a resolution of the Security Council (Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Şirketi (Bosphorus Airways) v. Ireland [GC], no. 45036/98).
Mai mult, în Hotărârea Bosphorus Airways, aceeași instanță a analizat pe larg problema competenței fără ca măcar să facă aluzie la posibilitatea de a nu fi în măsură să își exercite controlul pentru motivul că măsurile contestate puneau în aplicare o rezoluție a Consiliului de Securitate [cauza Bosphorus Hava Yolları Turizm ve Ticaret Anonim Șirketi (Bosphorus Airways) împotriva Irlandei (nr. 45036/98)].
Therefore, the judgment in Bosphorus Airways seems to bolster the argument in favour of judicial review.
Astfel, Hotărârea Bosphorus Airways pare să susțină argumentul în favoarea controlului jurisdicțional.
Still, according to the Council, the Commission and the United Kingdom, it would follow from the admissibility decision in Behrami that measures that are necessary for the implementation of Security Council resolutions automatically fall outside the ambit of the Convention (Behrami and Behrami v. France and Saramati v. France, Germany and Norway (dec.)
Cu toate acestea, potrivit Consiliului, Comisiei și Regatului Unit, ar reieși din decizia privind admisibilitatea pronunțată în cauza Behrami că măsurile care sunt necesare pentru punerea în aplicare a rezoluțiilor Consiliului de Securitate cad automat în afara sferei de aplicare a Convenției [a se vedea Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Behrami împotriva Franței din 2 mai 2007 (nr. 71412/01) și Hotărârea Saramati împotriva Franței, Germaniei și Norvegiei din 2 mai 2007 (nr.
[GC], nos. 71412/01 and 78166/01 ECtHR, 2 May 2007); see also the admissibility decisions of 5 July 2007 in Kasumaj v. Greece (dec.), no.
78166/01)]; a se vedea de asemenea Decizia cu privire la admisibilitate din 5 iulie 2007 pronunțată în cauza Kasumaj împotriva Greciei (nr.
6974/05, and of 28 August 2007 in Gajic v. Germany (dec.), no. 31446/02).
6974/05) și Decizia cu privire la admisibilitate din 28 august 2007 pronunțată în cauza Gajic împotriva Germaniei (nr. 31446/02).
However, that seems to be an overly expansive reading of the Court’s decision.
Cu toate acestea, se pare că ne aflăm în prezența unei interpretări prea largi a deciziei Curții Europene a Drepturilor Omului.
The Behrami case concerned an alleged infringement of fundamental rights by a security force deployed in Kosovo which operated under the auspices of the United Nations.
Hotărârea Behrami privea o presupusă încălcare a drepturilor fundamentale de către forțele de securitate desfășurate în Kosovo sub auspiciile Națiunilor Unite.
The respondent States had contributed troops to this security force.
Statele pârâte au contribuit cu trupe la aceste forțe de securitate.
Yet, the European Court of Human Rights declined jurisdiction ratione personae mainly because the ultimate authority and control over the security mission remained with the Security Council and, therefore, the impugned actions and inactions were attributable to the United Nations and not to the respondent States (see §§ 121 and 133 to 135 of the decision).
Totuși, Curtea Europeană a Drepturilor Omului și-a declinat competența ratione personae în principal deoarece autoritatea și controlul misiunii de securitate rămâneau în sarcina Consiliului de Securitate și, prin urmare, acțiunile și inacțiunile reproșate erau imputabile Națiunilor Unite, iar nu statelor pârâte (a se vedea punctele 121 și 133-135 din decizie).
Indeed, in this respect the Court carefully distinguished the case from Bosphorus Airways (see, in particular, § 151 of the decision).
Întradevăr, în această privință, Curtea Europeană a Drepturilor Omului a avut grijă să facă distincție între această cauză și cauza Bosphorus Airways (a se vedea în special punctul 151 din decizie).
Thus, the position of the European Court of Human Rights seems to be that, where, pursuant to the rules of public international law, the impugned acts are attributable to the United Nations, the court has no jurisdiction ratione personae, since the United Nations are not a contracting party to the Convention.
Astfel, poziția Curții Europene a Drepturilor Omului pare a fi aceea că, atunci când, potrivit normelor dreptului internațional public, actele contestate sunt imputabile Națiunilor Unite, această instanță nu are competență ratione personae, deoarece Națiunile Unite nu sunt parte contractantă la Convenție.
By contrast, when the authorities of a contracting State have taken procedural steps to implement a Security Council resolution in the domestic legal order, the measures thus taken are attributable to that State and therefore amenable to judicial review under the Convention (see also §§ 27 to 29 of the admissibility decision of 16 October 2007 in Beric and Others v. Bosnia and Herzegovina).
Dimpotrivă, atunci când autoritățile unui stat contractant au luat măsuri procedurale pentru punerea în aplicare a unei rezoluții a Consiliului de Securitate în ordinea juridică națională, măsurile astfel luate sunt imputabile acestui stat și sunt astfel susceptibile de a fi supuse unui control jurisdicțional potrivit Convenției (a se vedea de asemenea punctele 27-29 din Decizia cu privire la admisibilitate din 16 octombrie 2007 pronunțată în cauza Beric și alții împotriva Bosniei și Herțegovinei).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P that would be of consequence in the present case.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-402/05 P acest fapt ar produce consecințe în prezenta cauză.
the Commission and the United Kingdom attempt to draw a parallel precisely where the analogy between the two Courts ends.
Consiliul, Comisia și Regatul Unit încearcă să stabilească un paralelism exact acolo unde analogia dintre cele două instanțe se oprește.
It is certainly correct to say that, in ensuring the observance of fundamental rights within the Community, the Court of Justice draws inspiration from the caselaw of the European Court of Human Rights.
Este cu siguranță corect să se afirme că, asigurând respectarea drepturilor fundamentale în cadrul Comunității, Curtea de Justiție se inspiră din jurisprudența Curții Europene a Drepturilor Omului 43.
43None the less, there remain important differences between the two courts.
Cu toate acestea, rămân diferențe importante între cele două instanțe.
The task of the European Court of Human Rights is to ensure the observance of the commitments entered into by the Contracting States under the Convention.
Misiunea Curții Europene a Drepturilor Omului este asigurarea respectării angajamentelor asumate de statele contractante potrivit Convenției.
Although the purpose of the Convention is the maintenance and further realisation of human rights and fundamental freedoms of the individual, it is designed to operate primarily as an interstate agreement which creates obligations between the Contracting Parties at the international level.
Deși scopul Convenției îl constituie apărarea și dezvoltarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale ale particularilor, aceasta este destinată a se aplica în primul rând ca un acord între state care creează obligații între părțile contractante la nivel internațional 44.
44This is illustrated by the Convention’s intergovernmental enforcement mechanism.
Acest fapt este ilustrat de mecanismul interguvernamental de aplicare a Convenției 45. Tratatul
45The EC Treaty, by contrast, has founded an autonomous legal order, within which States as well as individuals have immediate rights and obligations.
CE, dimpotrivă, a creat un sistem juridic autonom, în cadrul căruia atât statele, cât și particularii au drepturi și obligații directe.
The duty of the Court of Justice is to act as the constitutional court of the municipal legal order that is the Community.
Datoria Curții de Justiție este aceea de a acționa în calitate de curte constituțională a ordinii juridice interne pe care o constituie Comunitatea.
The European Court of Human Rights and the Court of Justice are therefore unique as regards their jurisdiction ratione personae and as regards the relationship of their legal system with public international law.
Curtea Europeană a Drepturilor Omului și Curtea de Justiție sunt unice în ceea ce privește competența ratione personae a fiecăreia, precum și în ceea ce privește raportul dintre sistemul juridic propriu și dreptul internațional public.
43 — See, for instance, Case C-36/02 Omega Spielhallen [2004] ECR I-9609, paragraph 33.
43 — A se vedea, de exemplu, Hotărârea din 14 octombrie 2004, Omega (C-36/02, Rec., p. I-9609, punctul 33).
44 — See the Preamble to the European Convention on Human Rights and Fundamental Freedoms, as well as Article 19 ECHR and Article 46(1) ECHR.
44 — A se vedea preambulul, precum și articolul 19 și articolul 46 alineatul (1) din Convenția Europeană privind apărarea Drepturilor omului și a libertăților fundamentale din 4 noiembrie 1950 (denumită în continuare „CEDO”).
46 — See paragraph 39 of the Report of 16 August 2006 of the UN Special Rapporteur on the promotion and protection of human rights and fundamental freedoms while countering terrorism (A/61/267): ‘Given that the effect of inclusion [on the list] is the freezing of assets, the right to contest inclusion is a necessity.
46 — A se vedea punctul 39 din Raportul din 16 august 2006 al raportorului special privind promovarea și protecția drepturilor omului și a libertăților fundamentale în cadrul luptei împotriva terorismului (A/61/267): „[î]ntrucât înscrierea [pe listă] conduce la blocarea fondurilor, este indispensabil ca această măsură să poată fi contestată.
At the international level, these procedures do not at present exist.
La scară internațională, nu există la ora actuală proceduri care să permită exercitarea acestui drept.
They are present, in some instances, at the national level.
Acestea există totuși, în unele cazuri, la nivel național.
The Special Rapporteur is of the view that if there is no proper or adequate international review available, national review procedures — even for international lists — are necessary.
Raportorul special apreciază că, în măsura în care nicio cale de atac potrivită sau adecvată nu este disponibilă la scară internațională, sunt necesare proceduri naționale de control, chiar și pentru listele internaționale.
These should be available in the States that apply the sanctions’.
Acestea trebuie să fie disponibile în statele care aplică sancțiuni.”
45 — See Article 46(2) ECHR.
45 — A se vedea articolul 46 alineatul (2) din CEDO.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION of the Community legal order is therefore misconceived.
KADI/CONSILIUL ŞI COMISIA ordinii juridice comunitare este, prin urmare, eronată.
challenge cannot be entirely unexpected on the Security Council’s part, given that it was expressly contemplated by the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team of the Sanctions Committee. 47
pentru Consiliul de Securitate, dat fiind că această posibilitate a fost în mod expres menționată de Echipa de suport analitic și de supraveghere a sancțiunilor din cadrul Comitetului pentru sancțiuni 47.
I accordingly conclude that the Court of First Instance erred in law in holding that it had no jurisdiction to review the contested regulation in the light of fundamental rights that are part of the general principles of Community law.
În consecință, concluzionăm că Tribunalul de Primă Instanță a comis o eroare de drept atunci când a considerat că nu are competența să controleze regulamentul atacat din perspectiva drepturilor fundamentale care fac parte din principiile generale ale dreptului comunitar.
In consequence, the Court should consider the appellant’s second plea well founded and set aside the judgment under appeal.
În consecință, Curtea ar trebui să considere că al doilea motiv invocat de recurent este întemeiat și să anuleze hotărârea recurată.
IV — The alleged breaches of fundamental rights
IV — Pretinsele încălcări ale drepturilor fundamentale
Moreover, the legal effects of a ruling by this Court remain confined to the municipal legal order of the Community.
Mai mult, efectele juridice ale unei hotărâri a Curții rămân limitate la ordinea juridică internă a Comunității.
To the extent that such a ruling would prevent the Community and its Member States from implementing Security Council resolutions, the legal consequences within the international legal order remain to be determined by the rules of public international law.
În măsura în care o asemenea hotărâre ar împiedica Comunitatea și statele sale membre să pună în aplicare rezoluțiile Consiliului de Securitate, consecințele juridice în ordinea juridică internațională continuă să fie determinate de normele dreptului internațional public.
While it is true that the restrictions which the general principles of Community law impose on the actions of the institutions may inconvenience the Community and its Member States in their dealings on the international stage, the application of these principles by the Court of Justice is without prejudice to the application of international rules on State responsibility or to the rule enunciated in Article 103 of the UN Charter.
Deși este adevărat că restricțiile impuse de principiile generale ale dreptului comunitar acțiunilor instituțiilor pot deranja Comunitatea și statele sale membre în negocierile internaționale, aceste principii sunt aplicate de Curtea de Justiție fără a aduce atingere aplicării normelor internaționale privind răspunderea statelor sau a normei prevăzute la articolul 103 din Carta Națiunilor Unite.
The Council’s contention that, by reviewing the contested regulation, the Court would assume jurisdiction beyond the perimeters
Susținerea Consiliului potrivit căreia, controlând regulamentul atacat, Curtea ar exercita o competență care depășește limitele
Instead of referring the matter back to the Court of First Instance, I suggest that the Court make use of the possibility of giving final judgment in this case.
Sugerăm Curții ca, în loc să trimită cauza spre rejudecare Tribunalului de Primă Instanță, să facă mai degrabă uz de posibilitatea de a pronunța o hotărâre definitivă în prezenta cauză 48.
48 For reasons of expediency, I think it would be appropriate, in this regard, to concentrate on the principal aspect of the case, namely the issue whether the contested regulation infringes the appellant’s fundamental rights.
Din motive de oportunitate, considerăm că ar fi potrivit, în această privință, să ne concentrăm asupra aspectului principal al cauzei, mai precis dacă regulamentul atacat încalcă drepturile fundamentale ale recurentului.
47 — See, in particular, the Second Report of the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team (S/2005/83), in which it is noted, in paragraph 54, that ‘the way entities or individuals are added to the terrorist list maintained by the Council and the absence of review or appeal for those listed raise serious accountability issues and possibly violate fundamental rights, norms and conventions’ and, in paragraph 58, that ‘revisions to the process could help to reduce the possibility of one or more potentially negative court decisions’.
47 — A se vedea în special Al doilea raport al Echipei de sprijin analitic și de supraveghere a sancțiunilor (S/2005/83), în care este notat, la punctul 54, că „modul în care entitățile sau particularii sunt adăugați pe lista cuprinzând numele teroriștilor de către Consiliu și lipsa căilor de atac pentru cei ale căror nume figurează pe listă ridică probleme serioase de responsabilitate și este posibil să încalce norme și convenții referitoare la drepturi fundamentale”, iar la punctul 58, că „unele revizuiri aduse procedurii ar putea contribui la reducerea posibilității apariției uneia sau mai multor decizii ale Curții potențial negative”.
In that connection, the Report specifically mentions the European Court of Justice.
În acest context, raportul menționează în mod expres Curtea de Justiție a Comunităților Europene.
See also Annex I to the Sixth Report of the Analytical Support and Sanctions Monitoring Team (S/2007/132) for an overview of legal challenges to aspects of the sanctions programme.
A se vedea de asemenea anexa I la Al șaselea raport al Echipei de sprijin analitic și de supraveghere a sancțiunilor (S/2007/132) pentru o privire de ansamblu asupra căilor de atac în justiție privind aspecte ale programului de sancțiuni.
48 — In accordance with Article 61 of the Statute of the Court.
48 — Potrivit articolului 61 din Statutul Curții de Justiție.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P the respondents conclude that the Court should treat assessments made by the Security Council with the utmost deference and, if it does anything at all, should exercise a minimal review in respect of Community acts based on those assessments.
Din aceste motive, intimații concluzionează că Curtea ar trebui să examineze cu cea mai mare deferență aprecierile efectuate de Consiliul de Securitate, iar în cazul în care va proceda totuși la un anumit control, ar trebui să exercite un control minim al actelor comunitare întemeiat pe aceste aprecieri.