natgillin/translations-raw huggingface dataset:
If a return (accur ate or inaccurate) was made, then the payment is a small proportion (up to 2%) of the amount of input and output tax initially declared; if no return was made, it is a flatrate sum of EUR 1 500 or EUR 3 000, regardless of the amount of VAT left undeclared.
Dacă a fost depusă o declaraţie (exactă sau inexactă), atunci plata reprezintă un procent redus (până la 2 %) din cuantumul taxei aferente intrărilor și ieșirilor, declarată iniţial; în cazul în care nu sa depus nicio declaraţie, se plătește o sumă forfetară de 1 500 de euro sau de 3 000 de euro, oricare ar fi cuantumul TVA-ului care nu a fost declarat.
In either case, the taxable person gains immunity from further reassessment.
În ambele cazuri, persoana impozabilă obţine o imunitate împotriva oricărei rectificări ulterioare.
The Commission stresses that under Article 9 any taxable person may eliminate any risk of verification or reassessment in respect of a series of tax years, in exchange for a payment quite unrelated to the amount of VAT normally due at the rate of 20%.
Comisia subliniază că, potrivit articolului 9, orice persoană impozabilă poate înlătura orice risc de verificare sau de rectificare în privinţa unei serii de exerciţii fiscale în schimbul unei plăţi care nu are nicio legătură cu suma reprezentând valoarea TVA-ului datorat în mod normal întrun cuantum de 20 %.
The amnesty under Article 8 also protects the taxable person from further verification or reassessment, albeit in exchange for a higher payment.
Amnistia în temeiul articolului 8 protejează de asemenea persoana impozabilă împotriva oricărei verificări sau a oricărei rectificări ulterioare, însă în schimbul unei sume mai ridicate.
Such a wholesale renunciation by the tax authorities of their powers of verification seriously distorts, in the Commission’s view, the neutrality of the common VAT system.
O astfel de renunţare globală din partea autorităţilor fiscale la competenţele lor de verificare afectează grav, potrivit Comisiei, neutralitatea sistemului comun de TVA.
Different taxable persons are subjected to very different treatment in respect of comparable transactions, which in turn undermines fair competition.
Persoane impozabile diferite fac obiectul unui tratament foarte diferenţiat în ceea ce privește operaţiuni comparabile, ceea ce denaturează concurenţa loială.
24 — The Commission cites the case of a taxable person having failed to submit any declaration in a given tax year, in which he should have accounted for EUR 600 000.
24 — Comisia citează cazul unei persoane impozabile care nu a depus declaraţia pentru un anumit exerciţiu fiscal pentru care ar fi trebuit să declare 600 000 de euro.
Under the Article 9 procedure, the maximum payable in order to benefit from complete immunity is EUR 3 000 — a definitive loss for the tax authorities of EUR 597 000.
Conform procedurii prevăzute la articolul 9, suma maximă datorată, cu scopul de a beneficia de o imunitate totală, se ridică la 3 000 de euro – autorităţile fiscale suferă, prin urmare, o pierdere definitivă de 597 000 de euro.
I would add that the proportion lost might be even more exorbitant, since the provision explicitly envisages payments in excess of EUR 11 600 000.
Precizăm în plus faptul că dimensiunea pierderii ar putea fi mai mare în măsura în care dispoziţia are în vedere în mod explicit plăţi care depășesc 11 600 000 de euro.
Where a taxable person has a choice between the two procedures (and wishes to make use of one or other of them), it is reasonable to assume that he will opt for that which costs him less.
Atunci când o persoană impozabilă poate alege între cele două proceduri (și dorește să utilizeze una dintre acestea), putem în mod rezonabil să presupunem că o va alege pe cea care este mai puţin oneroasă.
Where the degree of underdeclaration or non-declaration has been limited (and thus perhaps more likely to be due to honest error), the Article 8
În cazul în care „declararea unui cuantum mai redus” sau „nedeclararea” se realizează într-o măsură limitată (și, prin urmare, este mai probabil
Limitations on the amnesty provisions
Modalităţi de limitare a dispoziţiilor privind amnistia
The Commission describes the contested amnesty as a general and indiscriminate renunciation of the right of verification and reassessment, whereas the Italian Government draws attention to a number of limitations on the availability of the amnesty provisions.
Comisia descrie amnistia contestată drept o renunţare generală și nediscriminatorie la dreptul de verificare și rectificare, în timp ce guvernul italian atrage atenţia asupra anumitor limitări ale posibilităţii de a beneficia de dispoziţiile privind amnistia.
Those limitations are, in its view, significant and mean that the amnesty cannot be described as general or indiscriminate.
Potrivit acestuia, limitările menţionate sunt importante și, prin urmare, amnistia nu poate fi descrisă ca fiind generală sau nediscriminatorie.
Again, I can only agree with the Commission that a legislative arrangement under which honest and assiduous traders account for VAT in full whereas fraudulent or negligent traders can escape any further scrutiny in exchange for a payment of at most half, and possibly very much less, of the VAT actually due is not in compliance with the obligations imposed on Member States by, in particular, Articles 2 and 22 of the Sixth Directive.
Din nou, nu putem decât să împărtășim punctul de vedere al Comisiei potrivit căruia o dispoziţie legislativă conform căreia comercianţii onești și asidui achită TVA-ul în totalitate, în timp ce comercianţii care acţionează în mod fraudulos sau prin neglijenţă pot să fie scutiţi de orice control suplimentar în schimbul unei plăţi care corespunde la cel mult jumătate și poate chiar la mult mai puţin din TVA-ul datorat efectiv, nu poate fi conformă cu obligaţiile impuse statelor membre în special prin articolele 2 și 22 din A șasea directivă.
More specifically, the arrangements under Article 9 of the Italian Finance Law for 2003 completely disregard the detailed provisions of Article 22 of the Sixth Directive cited by the Commission 25in that they do not involve a declaration of transactions actually effected and in that the sums payable are not linked in any way to the tax which should have been accounted for on those transactions.
Mai precis, acordurile avute în vedere de articolul 9 din Legea italiană a finanţelor pentru anul 2003 ignoră complet dispoziţiile detaliate ale articolului 22 din A șasea directivă citate de Comisie 25, în măsura în care nu impun depunerea unei declaraţii a operaţiunilor efectuate în mod real și în măsura în care sumele datorate nu sunt în niciun fel legate de taxa care ar fi trebuit declarată pentru aceste operaţiuni.
And, as the Commission rightly points out, the amnesty is quite indiscriminate in that it makes no distinction between occasional and regular underdec -laration, between small sums and large, or between negligence and fraud.
În plus, după cum arată în mod just Comisia, amnistia este mai degrabă lipsită de caracter discriminatoriu în măsura în care nu distinge între „declararea unui cuantum mai redus” ocazională și „declararea unui cuantum mai redus” regulată, între sume reduse și sume importante sau între neglijenţă și fraudă.
First the amnesty is not available to taxable persons who did not initially submit any VAT returns at all for any of the tax years concerned.
Putem într-adevăr spera că o astfel de situaţie este marginală, iar Republica Italiană nu a contestat această calificare.
26That situation, the Commission replies, is by its nature purely marginal.
În practică, există posibilitatea ca întreprinderi de o mărime apreciabilă, chiar dacă doresc să acţioneze în mod fraudulos faţă de autorităţile fiscale, depun declaraţii suficient de plauzibile pentru a evita să atragă atenţia.
However, the main thrust of Italy’s defence is that the amnesty is of limited availability and is an effective measure, falling within the latitude available to the Member States, for ensuring recovery of sums which would otherwise be lost to the tax authorities.
Cu toate acestea, apărarea Republicii Italiene se bazează în principal pe argumentul potrivit căruia amnistia nu este posibilă decât pentru o categorie restrânsă de persoane impozabile și că este vorba despre o măsură eficientă care ţine de latitudinea de care dispun statele membre pentru a asigura recuperarea sumelor care ar fi altfel pierdute pentru autorităţile fiscale.
It is therefore necessary to examine those aspects before reaching a final conclusion.
Prin urmare, este necesar să se analizeze aceste aspecte înainte de a formula o concluzie finală.
25 — See points 8 to 10 above.
25 — A se vedea punctele 8-10 de mai sus.
26 — Articles 8(4) and 9(14)(c).
26 — Articolul 8 alineatul 4 și articolul 9 alineatul 14 litera c).
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 rule. 27
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-132/06 este justificată printr-un fel de normă morală de minimis 27.
In addition, it is probable that many illegal activities will not be declared at all for VAT purposes, even where in principle they are subject to the tax. 28
În plus, este probabil ca multe activităţi ilegale să nu fie în niciun fel declarate în scopul plăţii de TVA, chiar dacă acestea sunt în principiu supuse plăţii taxei 28.
On balance, therefore, it seems to me unlikely that the exclusion of taxable persons who have failed to submit any return at all for any of the tax years concerned will have a significant effect on the numbers benefiting or seeking to benefit from the amnesty.
Pe de altă parte, pare improbabil ca excluderea persoanelor impozabile care nu au depus o declaraţie pentru fiecare dintre exerciţiile fiscale în discuţie să aibă un efect semnificativ asupra numărului dintre acestea care beneficiază sau urmăresc să beneficieze de amnistie.
Second, the Italian Government argues that the amnesty is not available where irregularities have already been brought to light. 30
În al doilea rând, guvernul italian susţine că amnistia nu poate fi invocată în cazul în care au fost deja identificate nereguli 30.
The Commission counters that the exclusion is not complete — in some cases another settlement procedure under Articles 15 and 16 of Law No 289/2002 may be used in order to terminate reassessment proceedings and reopen the possibility of recourse to the amnesty — but the Italian Government rejoins that the arrangement in question concerns only those for whom such proceedings were still open to challenge.
Comisia afirmă în replică faptul că această excludere nu este completă – în anumite cazuri se poate utiliza o altă procedură de soluţionare în temeiul articolelor 15 și 16 din Legea finanţelor pentru anul 2003 pentru a pune capăt procedurii de rectificare și pentru a redeschide posibilitatea de a introduce o acţiune pentru acordarea amnistiei –, însă guvernul italian răspunde că acordul în cauză vizează persoanele pentru care o astfel de procedură poate să mai facă obiectul unei contestaţii.
On the other hand, a (theoretically) taxable person who aspires to escape altogether the notice of the tax authorities is perhaps less likely to seek the protection of an amnesty than one who is already known to those authorities but has hidden something from them.
Pe de o parte, este mai puţin probabil ca o persoană impozabilă (în teorie) care urmărește să scape de vigilenţa autorităţilor fiscale să solicite protecţia unei amnistii decât o persoană care este deja cunoscută de autorităţile fiscale, dar care a ascuns ceva faţă de acestea.
He is also less likely to be audited by them, particularly if their resources are limited, as is argued by the Italian Government.
De asemenea este mai puţin probabil ca aceasta să fie controlată de autorităţile fiscale, în special dacă resursele lor sunt limitate, după cum susţine guvernul italian.
27 — In contrast with the situation in some other Member States, Italy has no VAT registration threshold, so that even the smallest businesses are required to account for tax.
27 — Spre deosebire de situaţia din alte state membre, Italia nu are un prag pentru declararea TVA-ului, astfel încât chiar cele mai mici întreprinderi au obligaţia de a declara taxa.
It appears from the text of Articles 15 and 16 provided by Italy in its rejoinder that reassessment proceedings which have not yet reached the stage of a definitive order or ruling may be terminated by the payment of a sum of at least EUR 150 and up to 50% of the amount of tax claimed, and from Art -icles 8(10) and 9(14) that, once such payment has been made within the relevant time-limit, the taxable person may have recourse to the amnesty under either Article 8 or Article 9.
Din textul articolelor 15 și 16 furnizat de Republica Italiană în duplica sa reiese că o procedură de rectificare care nu a ajuns încă în etapa unei ordonanţe sau a unei decizii definitive poate fi întreruptă prin plata unei sume cuprinse între 150 de euro și maximum 50 % din taxa solicitată, iar din textul articolului 8 alineatul 10 și al articolului 9 alineatul 14 reiese că, odată ce o astfel de plată a fost efectuată în termenul corespunzător, persoana impozabilă poate beneficia de amnistie în temeiul articolului 8 sau al articolului 9.
28 — See, for example, Joined Cases C-439/04 and C-440/04 Kittel and Recolta Recycling [2006] ECR I-6161, paragraph 50, and the caselaw cited there.
28 — A se vedea, de exemplu, Hotărârea din 6 iulie 2006, Kittel și Recolta Recycling (C-439/04 și C-440/04, Rec., p. I-6161, punctul 50 și jurisprudenţa citată).
29 — See, for example, the European Employment Observatory Review, Autumn 2004, in particular at pp. 77 and 106 to 110.
29 — A se vedea, de exemplu, analiza „Toamna 2004” a Obser-vatorului European privind Ocuparea Forţei de Muncă, în special punctele 77 și 106-110.
30 — Articles 8(10) and 9(14).
30 — Articolul 8 alineatul 10 și articolul 9 alineatul 14.
COMMISSION v ITALY and wholly dependent on the accuracy of the returns made — which is itself excluded from verification by the amnesty procedure.
COMISIA/ITALIA pur formală și depinde în întregime de exactitudinea declaraţiilor depuse – care este ea însăși exclusă de la orice verificare prin procedura de amnistie.
The second type of verification concerns claims for reimbursement of VAT, that is to say, situations where input tax exceeds output tax so that the difference between the two is in favour of the taxable person rather than the tax authorities.
Al doilea tip de verificare privește cererile de rambursare de TVA, și anume situaţiile în care taxa aferentă intrărilor depășește taxa aferentă ieșirilor, astfel încât diferenţa dintre acestea să fie mai degrabă în favoarea persoanei impozabile decât a autorităţilor fiscale.
The Italian Government asserts that in such cases, regardless of the amnesty, the verification can extend to the supplier who issued the invoices showing the input VAT and who must in any event account for the tax by virtue of having issued the invoice. 32
Guvernul italian afirmă că, în astfel de cazuri, indiferent de amnistie, verificarea poate fi extinsă la furnizorul care a emis facturile ce indică plata TVA-ului aferent intrărilor și care răspunde de taxă în toate cazurile întrucât a emis factura respectivă 32.
Consequently, the exclusion invoked by the Italian Government is of limited scope.
Prin urmare, excluderea invocată de guvernul italian are un domeniu de aplicare limitat.
It is only natural that a tax amnesty seeking to elicit voluntary contributions in lieu of tax which would normally have been due, but which is perceived as difficult to collect by other means, should not extend to reopening, to the benefit of the taxable person, proced -ures which have already been concluded in the tax authorities’ favour.
Este ceva firesc ca o amnistie fiscală care urmărește să stimuleze contribuţiile voluntare, în locul unei taxe care ar fi fost în mod normal datorată, dar despre care se consideră că este dificil de recuperat prin alte mijloace, nu ar trebui să includă și redeschiderea, în beneficiul persoanei impozabile, a unei proceduri care a fost deja închisă în beneficiul autorităţilor fiscale.
However, taxable persons subject to a pending procedure may benefit from the amnesty, by paying a portion of the sum in issue in that procedure in addition to the sum required under the amnesty procedure.
Cu toate acestea, persoanele impozabile care fac obiectul unei proceduri pendinte pot beneficia de amnistie plătind o parte din suma solicitată în această procedură în plus faţă de suma impusă prin procedura de amnistie.
The amnesty will still be attract- ive for them if it means they can gain immunity by paying a lesser amount overall than that which they would have been likely to pay had the procedure been concluded to their detriment.
Amnistia va reprezenta încă o atracţie pentru acestea dacă presupune beneficiul unei imunităţi prin plata unei sume globale mai reduse decât cea pe care probabil ar fi plătit-o dacă procedura ar fi fost încheiată în detrimentul lor.
However, the corollary is that the tax authorities will recover a lesser sum than could have been otherwise recovered, while renouncing any further verification.
Totuși, din această situaţie se deduce că autorităţile fiscale vor recupera o sumă mai mică decât cea care ar fi putut fi recuperată în caz contrar, renunţând la orice verificare ulterioară.
Third, the Italian Government points out that 31the amount paid under the amnesty may be verified against the figures in the returns made and that, where claims for reimbursement have already been made, recourse to the amnesty procedure does not preclude any verification of the validity of those claims.
În al treilea rând, guvernul italian subliniază 31că suma plătită în baza amnistiei poate fi verificată în raport cu sumele înscrise în declaraţiile depuse și că, atunci când cererile de rectificare au fost deja întocmite, utilizarea procedurii de amnistie nu se opune unei verificări a validităţii acestor documente.
It seems to me that this exclusion from immunity from verification is again likely to be marginal.
Considerăm din nou că această excludere a imunităţii de verificare poate fi marginală.
A trader who has claimed a VAT reimbursement to which he was not entitled will have done so either with or without the collusion of his suppliers in providing him with invoices showing an amount of input VAT not in fact accounted for to the authorities.
Un comerciant care a solicitat o rambursare de TVA la care nu avea dreptul ar fi procedat astfel, cu complicitatea sau fără complicitatea furnizorilor săi care iar fi emis facturi ce indică un cuantum al TVA-ului aferent intrărilor care nu a fost achitat către autorităţi.
If there has been such collusion, it may be wondered whether he will wish to take advantage of the amnesty at all unless detection seems already imminent, since he is in possession of documents entitling him prima facie to the reimbursement and recourse to the amnesty would necessarily involve denouncing his associate(s) in fraud. In
În situaţia în care a existat o astfel de complicitate, ne putem întreba dacă acesta va dori să profite de amnistie în cazul în care descoperirea fraudei nu este iminentă, în măsura în care se află în posesia unor documente care îi conferă prima facie un drept de rambursare, iar beneficiul amnistiei ar implica în mod necesar denunţarea asociaţilor săi care au acţionat fraudulos. În cazul unei fraude
As the Commission rightly points out, the first of those verifications is purely formal
După cum subliniază în mod just Comisia, prima dintre aceste verificări este
32 — Article 54bis of Presidential Decree No 633/72; cf.
32 — Articolul 54 bis din Decretul prezidenţial nr.
Article 21(1)(d) (in Article 28g) of the Sixth Directive, Article 203 of Directive 2006/112.
633/72; a se vedea articolul 21 alineatul (1) litera (d) [la articolul 28 litera (g)] din A șasea directivă, articolul 203 din Directiva 2006/112.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-132/06 been achieved.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-132/06 de tipul „operatorului lipsă” (dispariţia unuia sau mai multor operatori fără ca TVA-ul să fie declarat autorităţilor), un control asupra furnizorilor ar fi prin definiţie sortit eșecului.
That falls within the bounds of the latitude which the Commission itself recognises that the Member States enjoy in determining how to deploy resources in order best to ensure compliance and enforcement.
În schimb, dacă nu a existat complicitate, este mai puţin probabil ca la verificare să apară nereguli în privinţa intrărilor.
cases of ‘missing trader’ fraud (where one or more traders vanish without accounting for VAT to the authorities), investigation of the suppliers will by definition be fruitless.
și furnizează în ansamblu un beneficiu mai important decât cel care ar fi putut fi obţinut în lipsa acestor dispoziţii.
And if there has been no collusion, it is less likely that irregularities will be revealed upstream on verification.
Aceasta se situează în limitele latitudinii pe care Comisia însăși o recunoaște statelor membre în privinţa determinării modului în care trebuie utilizate resursele în scopul de a garanta o mai bună respectare și aplicare a dispoziţiilor respective.
Overall, the limitations on the scope of the amnesty invoked by the Italian Government, although not entirely illusory, do not appear substantial.
În ansamblu, limitările domeniului de aplicare al amnistiei invocate de guvernul italian nu par substanţiale, chiar dacă nu sunt de deplin iluzorii.
Effectiveness of recovery and latitude available to Member States
Eficacitatea recuperării și latitudinea de care dispun statele membre
The Italian Government specifies that a total of 162 000 taxable persons took advantage of the Article 8 amnesty and 750 000 of the Article 9 amnesty.
Guvernul italian precizează că un număr total de 162 000 de persoane impozabile au beneficiat de amnistia instituită prin articolul 8 și 750 000 de amnistia instituită prin articolul 9.
The latter figure represents 13.37% of the 5 309 654 taxable persons registered in Italy in 2001.
Numărul 750 000 reprezintă 13,37 % din 5 309 654 persoane impozabile înregistrate în Italia în 2001 33.
33 In 2003, the total recovered (EUR 1 938 million) amounted to some 1.9% of total VAT (EUR 101 890 million) collected in that year.
În anul 2003, suma totală recuperată (1 938 de milioane de euro) sa ridicat la aproximativ 1,9 % din totalul TVA-ului (101 890 de milioane de euro) perceput în acest exerciţiu.
By contrast, the amounts of VAT recovered following conventional verifications in the years 1999 to 2002 were much lower, varying between EUR 140 million and EUR 357 million and totalling only EUR 1 049 million over the four-year period.
În schimb, sumele reprezentând TVA recuperate în urma verificărilor convenţionale între anii 1999 și 2002 au fost mult mai puţin importante; acestea au variat între 140 de milioane de euro și 357 de milioane de euro și au atins numai un total de 1 049 de milioane de euro pentru perioada de patru ani 34.
34Those figures demonstrate, in Italy’s view, how unfounded the action is.
Potrivit Republicii Italiene, aceste cifre ilustrează cât de neîntemeiată este acţiunea.
It is common ground that, under the VAT system as currently harmonised, Member States are responsible for overseeing compliance by taxable persons, for verifying returns, accounts and all other relevant documents, and for calculating and collecting the tax due.
Este cert că, în temeiul sistemului de TVA, astfel cum este armonizat în prezent, statele membre sunt responsabile de supravegherea îndeplinirii obligaţiilor de către persoanele impozabile, de verificarea declaraţiilor, a conturilor și a oricărui alt document relevant, precum și de calculul și de recuperarea impozitului datorat.
Nor is it disputed that they have a certain latitude in that regard, as to how most effectively to deploy the resources at their disposal.
Nu se contestă nici faptul că acestea dispun de o anumită latitudine în această privinţă, în special în ceea ce privește modul cel mai eficace în care trebuie să se utilizeze resursele de care dispun.