natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While Article 67(5) EC, by derogation from paragraph 1 thereto, provides for the adoption, in accordance with the procedure referred to in Article 251 EC of the measures provided for in Article 63(1) EC, that is only ‘provided that the Council has previously adopted, in accordance with paragraph 1 of this article, Community legislation defining the common rules and basic principles governing these issues’.
Or, dacă articolul 67 alineatul (5) CE prevede, prin derogare de la prevederile alineatului (1) al articolului menționat, adoptarea măsurilor prevăzute la articolul 63 punctul 1 CE în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 CE, este doar „cu condiția [ca Consiliul] să adopte în prealabil și în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol o legislație comunitară care definește regulile comune și principiile de bază care reglementează aceste domenii”.
The contested directive specifically aims to set out the common rules and basic principles governing the procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status.
Directiva în litigiu are ca obiect tocmai stabilirea regulilor comune și a principiilor de bază care reglementează procedura de acordare și de retragere a statutului de refugiat în statele membre.
For that purpose, the contested provisions of Directive 2005/85 authorise the Council, acting by a qualified majority on a proposal
În acest sens, dispozițiile atacate ale directivei menționate autorizează Consiliul,
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-133/06 breach of essential procedural requirements and a breach of the principle of cooperation in good faith.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-133/06 încălcare a normelor fundamentale de procedură și încălcarea principiului de cooperare loială.
The first two pleas raise the central question in this case, which justified its assignment to the Grand Chamber, that of whether it is possible for the Community legislature to have recourse to secondary legal bases.
Primele două motive ridică problema principală a prezentei cauze, care privește posibilitatea legiuitorului comunitar de a recurge la temeiuri juridice derivate și care a justificat trimiterea sa în fața Marii Camere.
I will first turn my attention to an assessment of the merits of those two pleas and, as the arguments put forward in support of each one are not easily dissociable, I will examine them together.
Atenția noastră se va îndrepta, în primul rând, asupra aprecierii temeiniciei acestora, iar argumentele invocate în susținerea fiecăruia dintre ele fiind greu disociabile, le vom analiza împreună.
from the Commission and after consultation of the European Parliament, to adopt and to amend, first, a minimum common list of third countries which are to be regarded by Member States as safe countries of origin, which is the object of Article 29(1) and (2) and, second, a common list of European safe third countries, which is the object of Article 36(3) (‘the lists of safe countries’).
hotărând cu majoritate calificată la propunerea Comisiei și după consultarea Parlamentului European, să adopte și să modifice, pe de o parte, o listă comună minimală a țărilor terțe pe care statele membre le consideră țări de origine sigure, care constituie obiectul articolului 29 alineatele (1) și (2), și, pe de altă parte, o listă comună a țărilor terțe europene sigure, care constituie obiectul articolului 36 alineatul (3) (denumite în continuare „listele țărilor sigure”).
Those lists of safe countries are to be adopted by applying the criteria for the designation of safe third countries set out in Annex II to that directive and the criteria for the designation of European safe countries set out in Article 36(2) of the directive.
Aceste liste ale țărilor sigure vor fi adoptate în conformitate cu criteriile de desemnare a țărilor terțe sigure definite în anexa II la directiva menționată și cu criteriile de desemnare a țărilor europene sigure prevăzute la articolul 36 alineatul (2) din directiva menționată.
II — Merits of the action
II — Temeinicia acțiunii
I would simply observe, as a preliminary point, that the reason for the Parliament’s alternative heads of claim that the directive should be annulled in its entirety is expressly the wish to avoid a finding of inadmissibility which would result from application of the caselaw according to which an application for partial annulment is admissible only if the provisions the annulment of which is sought may be severed from the remainder of the measure. 4 That is so only where the
Prin prezenta acțiune, Parlamentul European reproșează, în esență, Consiliului că, prin dispozițiile atacate, a creat temeiuri juridice derivate care îl abilitează să adopte și să modifice listele țărilor sigure potrivit unei proceduri derogatorii în raport cu cea prevăzută la articolul 67 alineatul (5) prima liniuță CE, care reglementează, în anumite condiții, procedura de codecizie.
By this action, the Parliament essentially alleges that the Council, by means of the contested provisions, created secondary legal bases which enable it to adopt and amend the lists of safe countries according to a procedure which derogates from that of the first indent of Article 67(5) EC, which, subject to conditions, provides for co-decision.
Cu titlu introductiv, ne vom limita să subliniem că concluziile subsidiare ale Parlamentului European care vizează anularea în integralitate a directivei sunt explicit motivate prin preocuparea de a evita inadmisibilitatea care ar rezulta din aplicarea jurisprudenței potrivit căreia o cerere de anulare parțială nu poate fi admisă decât în măsura în care dispozițiile a căror anulare este solicitată pot fi separate de restul actului 4.
annulment of the contested provisions would not alter the substance of the measure.
Această condiție este îndeplinită numai atunci când anularea dispozițiilor contestate nu ar avea ca efect modificarea substanței actului 5.
5In the case submitted for our consideration, the annulment of the contested provisions clearly would not alter the substance of the contested directive, with the result that the principal heads of claim are admissible.
În cauza pe care o examinăm, anularea dispozițiilor atacate nu ar modifica, în mod evident, substanța directivei în litigiu, astfel încât concluziile principale sunt admisibile.
4 — See Case C-29/99 Commission v Council [2002] ECR I-11221, paragraphs 45 and 46.
4 — A se vedea Hotărârea din 10 decembrie 2002, Comisia/Consi-liul (C-29/99, Rec., p.
5 — See Case C-239/01 Germany v Commission [2003] ECR I-10333, paragraphs 34 to 37.
5 — A se vedea Hotărârea din 30 septembrie 2003, Germania/Comisia (C-239/01, Rec., p.
The Parliament formally submits four pleas in law supporting its claim for annulment: infringement of the Treaty stemming from disregard of Article 67(5) EC, the Council’s lack of competence, an insufficient statement of reasons constituting a
În susținerea contestației sale, Parlamentul European invocă, în mod formal, patru motive de anulare: încălcarea tratatului care rezultă din nerespectarea articolului 67 alineatul (5) CE, necompetența Consiliului, insuficiența motivării care constituie o
A — The pleas relating to infringement of the Treaty and lack of competence common rules and basic principles applicable to that issue the final element of the ‘necessary legislation’ to use the Parliament’s expression; the co-decision procedure is now necessary, since the adoption and amendment of the lists of safe countries cannot be the subject of measures of an executive nature.
A — Motivele privind încălcarea tratatului și necompetența bază aplicabile în materie, elementul final al „legislației necesare”, potrivit expresiei utilizate de Parlamentul European. Procedura de codecizie s-ar impune, pe viitor, în măsura în care adoptarea și modificarea listelor țărilor sigure nu pot fi rezultatul unor măsuri cu caracter executiv.
Those are the two assumptions which I shall touch on briefly even though, as I am going to demonstrate, it is not necessary to examine their relevance for the purpose of assessing the merits of the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty.
Vom expune succint aceste două presupuneri, chiar dacă, așa cum vom demonstra, nu este necesar să li se verifice relevanța cu privire la aprecierea temeiniciei motivelor privind necompetența și încălcarea tratatului.
Directive 2005/85 — the final stage of the necessary legislation?
Directiva 2005/85, ultima etapă a legislației necesare?
According to the Parliament, by reserving to itself, by Articles 29(1) and (2) and 36(3) of the contested directive, the adoption and amendment of the lists of safe countries after mere consultation of the Parliament, the Council simultaneously infringed the provisions of the first indent of Article 67(5) EC which provides for the co-decision procedure and acted without the competence to do so; the Council is not authorised to establish, in a piece of secondary legislation, a legal basis for the adoption of successive acts of secondary legislation according to a procedure other than that laid down by the Treaty, where those acts of secondary legislation do not have the character of implementing measures.
În opinia Parlamentului European, rezervându-și, prin articolul 29 alineatele (1) și (2) și prin articolul 36 alineatul (3) din directiva în litigiu, adoptarea și modificarea listelor țărilor sigure după simpla consultare a Parlamentului European, Consiliul ar fi încălcat în același timp dispozițiile articolului 67 alineatul (5) prima liniuță CE, prin care se prevede procedura de codecizie și nu ar fi respectat competența care ia fost atribuită, Consiliul nefiind abilitat să stabilească, în cadrul unui act de drept derivat, un temei juridic pentru adoptarea, potrivit unei alte proceduri decât cea prevăzută de tratat, a unor acte succesive de drept derivat, din moment ce aceste acte nu prezintă caracterul unor măsuri de executare.
It is apparent that the two pleas are inseparable: if the Council had the competence to have recourse to secondary legal bases, it could not have infringed Article 67(5) EC; in that case, the lists of safe countries will be adopted correctly on the basis of secondary legal bases and not on the basis of the Treaty provisions.
Astfel cum se poate observa, primele două motive sunt indisociabile: în cazul în care Consiliul ar dispune de competența de a recurge la temeiuri juridice derivate, nu ar putea să nu respecte articolul 67 alineatul (5) CE; într-a-devăr, în acest caz, listele țărilor sigure ar fi adoptate, în mod legal, în conformitate cu temeiurile juridice derivate și nu în temeiul dispozițiilor tratatului.
That argument of the Parliament is based on two fundamental assumptions: that Article 67(5) EC requires the lists of safe countries to be adopted according to the co-decision procedure, inasmuch as the contested directive constituted the final stage in the determination by the legislature of the
Această argumentație a Parlamentului European se sprijină pe două presupuneri esențiale. Articolul 67 alineatul (5) CE ar impune ca listele țărilor sigure să fie adoptate prin procedura de codecizie în măsura în care directiva în litigiu ar fi constituit ultima etapă în cadrul stabilirii de către legiuitor a regulilor comune și a principiilor de
The first indent of Article 67(5) EC provides that the Council is to adopt the measures provided for in Article 63(1) and (2)(a) EC in accordance with the co-deci-sion procedure referred to in Article 251 EC provided that it has adopted ‘Community legislation defining the common rules and basic principles governing these issues’, that is to say governing the asylum policy provided for by Article 63(1) EC and some of the measures on refugees and displaced persons, those referred to in Article 63 2(a) (EC).
Articolul 67 alineatul (5) prima liniuță CE prevede că Consiliul adoptă măsurile prevăzute la articolul 63 primul paragraf punctul 1 și punctul 2 litera (a) CE în conformitate cu procedura de codecizie prevăzută la articolul 251 CE, cu condiția să adopte în prealabil „o legislație comunitară care definește regulile comune și principiile de bază care reglementează aceste domenii”, mai precis care reglementează politica de azil prevăzută la articolul 63 primul paragraf punctul 1 CE și o parte din măsurile privind refugiații sau persoanele strămutate, cele prevăzute la articolul 63 primul paragraf punctul 2 litera (a) CE.
According to the Parliament, the definition of the common rules and basic principles was completed by the adoption of the
În opinia Parlamentului European, definirea regulilor comune și a principiilor de bază sa finalizat odată cu adoptarea directivei în litigiu, astfel încât procedura de codecizie ar fi, pe viitor, aplicabilă în ceea ce privește adoptarea oricărui act ulterior în acest domeniu, în special în ceea
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-133/06 and, on that basis, come under the consultation procedure, it would certainly constitute the final stage thereof.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-133/06 a intervenit în susținerea concluziilor sale, adoptarea inițială a listelor țărilor sigure ar face încă parte din regulile comune impuse și, în acest temei, s-ar încadra în procedura de consultare, aceasta ar constitui astfel, cu certitudine, ultima etapă.
Consequently, the subsequent amendment of those lists should follow the co-decision procedure, contrary to what the contested secondary legal bases provide.
În consecință, modificarea ulterioară a acestor liste ar trebui să urmeze procedura de codecizie, în mod contrar față de ceea ce prevăd temeiurile juridice derivate contestate.
Failing that, the Council could delay indefinitely completion of the task of determining the common rules and basic principles and, therefore, the transition to the co-decision procedure.
În caz contrar, Consiliul ar putea să întârzie la nesfârșit finalizarea stabilirii regulilor comune și a principiilor de bază și, prin urmare, trecerea la procedura de codecizie.
The Council contends that ‘necessary legislation’ is a vague concept the meaning of which can be defined only by the legislature, in this case the Council.
În replică, Consiliul susține că noțiunea de legislație necesară este o noțiune vagă, al cărei sens poate fi precizat numai de legiuitor, în cazul de față de Consiliu.
In the present case, the Council took the view that the establishment of the list of safe countries and the list of European safe countries forms part of the Community legislation defining the common rules and basic principles on asylum.
Iar, în speță, Consiliul a considerat că stabilirea listei țărilor terțe sigure și a listei țărilor europene sigure face parte din legislația comunitară care definește regulile comune și principiile de bază în materie de azil.
Moreover, it endeavoured to adopt them in the actual body of the contested directive.
În plus, a încercat să le adopte chiar în cadrul directivei în litigiu.
contested directive, with the result that the co-decision procedure henceforth applies in respect of the adoption of any subsequent measure on those matters, in particular in respect of the establishment of the lists of safe countries.
ce privește stabilirea listelor țărilor sigure.
The contested directive constitutes the final stage of the necessary legislation required by Article 67(5) EC for the transition to co-decision; the basic legal framework in respect of Article 63(1) and 2(a) EC is now complete, given the legislative measures already adopted.
Astfel, directiva în litigiu ar constitui ultima etapă a legislației necesare prevăzute la articolul 67 alineatul (5) CE pentru trecerea la procedura de codecizie; cadrul juridic de bază în domeniile reglementate prin articolul 63 primul paragraf punctul 1 și punctul 2 litera (a) CE ar fi de acum înainte complet, având în vedere măsurile legislative deja adoptate.
The Parliament mentions the following measures: Council Regulation (EC) No 343/2003 of 18 February 2003 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an asylum application lodged in one of the Member States by a third-country national, 6a regulation based on Article 63(1)(a) EC; Council Directive 2003/9/EC of 27 January 2003 laying down minimum standards for the reception of asylum seekers 7based on Article 63(1)(b) EC; Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third country nationals or stateless persons as refugees or as persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted, 8a directive based on Article 63(1)(c), (2)(a) and (3)(a) EC.
Parlamentul European menționează următoarele acte: Regulamentul (CE) nr. 343/2003 al Consiliului din 18 februarie 2003 de stabilire a criteriilor și mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de azil prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe 6, întemeiat pe articolul 63 primul paragraf punctul 1 litera (a) CE, Directiva 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre 7, întemeiată pe articolul 63 primul paragraf punctul 1 litera (b) CE, Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate 8, întemeiată pe articolul 63 primul paragraf punctul 1 litera (c), punctul 2 litera (a) și punctul 3 litera (a) CE.
Secondly, the Parliament submits that if, as the Commission, which intervened in support of the form of order sought by the Parliament, believes to be the case, the initial adoption of the lists of safe countries still had to form part of the common rules required
În subsidiar, Parlamentul European arată că dacă, așa cum consideră și Comisia, care
It is apparent that the parties are divided as regards that problem of categorisation.
Astfel cum se poate observa, părțile sunt în dezacord cu privire la această problemă de calificare.
I would observe at the outset that it is obviously not possible to share the Council’s opinion as regards the absolute discretion it claims to have to decide on what forms part of the necessary legislation.
De la început, trebuie să arătăm că, în mod evident, nu putem împărtăși opinia Consiliului referitoare la puterea pe deplin discreționară de care ar dispune acesta pentru a stabili ceea ce se încadrează în legislația necesară.
It goes without saying that the interpretation and application of a concept which determines the legislative procedure applicable, and therefore in particular the extent of the Parliament’s participation in the decision-making process, which accordingly affects the institutional
Fiind vorba despre o noțiune care stabilește procedura legislativă aplicabilă, așadar, în special, întinderea participării Parlamentului European
PARLIAMENT v COUNCIL procedure provided for to that effect by the Treaty, establish legal bases for the purpose of adopting subsequent measures in accordance with another procedure which is simplified in relation to that laid down by the Treaty.
PARLAMENTUL/CONSILIUL poate să creeze în mod legal, în actul legislativ pe care îl adoptă cu respectarea procedurii prevăzute în acest scop de tratat, temeiuri juridice în vederea adoptării actelor ulterioare potrivit unei alte proceduri, simplificată în raport cu cea reglementată de tratat.
The answer would certainly be in the affirmative 10if those subsequent measures were in the nature of implementing measures.
Răspunsul ar fi cu siguranță afirmativ 10dacă actele ulterioare respective ar prezenta caracterul unor măsuri de executare 11.
11The question is thus whether the adoption and amendment of the lists of safe countries constitute implementing measures.
Prin urmare, problema care se ridică este dacă adoptarea și modificarea listelor țărilor sigure constituie măsuri de executare.
In the event that they do, it is of little importance whether or not the contested directive is the last element of the necessary legislation, as the lists of safe countries could be adopted pursuant to a secondary legal basis according to a simplified procedure such as that chosen by the Council.
În cazul în care ar fi astfel, nu este important dacă directiva în litigiu este sau nu este ultimul element al legislației necesare, întrucât listele țărilor sigure ar putea fi adoptate potrivit unui temei juridic derivat, în conformitate cu o procedură simplificată, cum este cea reținută de Consiliu.
However, the Parliament submits specifically that the naming of the safe countries comes under the competence of the Community legislature.
Parlamentul European susține însă tocmai faptul că desemnarea nominală a țărilor sigure este de competența legiuitorului comunitar.
Do the lists of safe countries fall under the heading of executive matters?
Listele țărilor sigure se încadrează în domeniul executiv?
balance, must be subject to review by the Court, whose task it is to safeguard that institutional balance.
la procesul decizional, care influențează, în consecință, echilibrul instituțional, este de la sine înțeles că interpretarea și aplicarea sa trebuie să fie supuse controlului Curții, căreia îi revine sarcina să apere respectivul echilibru instituțional 9.
9An examination of the merits of the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty submitted by the Parliament does not, however, mean that the respective arguments have to be dealt with by determining whether the establishment or even the amendment of the lists of safe countries forms part of the necessary legislation or whether the contested directive constitutes its culmination.
Examinarea temeiniciei motivelor privind necompetența și încălcarea tratatului invocate de Parlamentul European nu impune totuși respingerea argumentațiilor respective prin stabilirea faptului dacă crearea, respectiv modificarea listelor țărilor sigure, se încadrează în legislația necesară sau dacă directiva în litigiu constituie punctul final al acestei legislații.
It suffices to point out that in any event the contested secondary legal bases provide for a decision-making process which derogates from that laid down in Article 67(5) EC, irrespective of the situation.
Este suficient, astfel, să se arate că, în orice caz, temeiurile juridice derivate contestate prevăd o procedură decizională derogatorie față de cea prevăzută la articolul 67 alineatul (5) CE, oricare ar fi situația de fapt.
The contested provisions provide for decisions to be taken by the Council by a qualified majority after consultation of the Parliament.
Dispozițiile atacate reglementează adoptarea deciziilor de către Consiliu cu majoritate calificată, după consultarea Parlamentului European.
Article 67(5) EC for its part lays down that the necessary legislation is to be adopted unanimously by the Council after consulting the Parliament and, once that legislation has been laid down, it provides for co-decision in respect of the adoption of subsequent acts.
În schimb, articolul 67 alineatul (5) CE impune adoptarea legislației necesare de către Consiliu în unanimitate, după consultarea Parlamentului European și, odată stabilită legislația, prevede procedura de codecizie pentru adoptarea actelor ulterioare.
Consequently, if the contested directive is considered to constitute the final stage of the necessary legislation, the naming the safe countries should take place by way of co-decision; if that is not the case and the naming of the safe countries still forms part of the necessary legislation, this should be done by the Council acting unanimously after consulting the Parliament.
În consecință, dacă considerăm că directiva în litigiu constituie ultima etapă a legislației necesare, desemnarea nominală a țărilor sigure ar trebui să intervină prin procedura de codecizie; dacă nu ar fi astfel, desemnarea nominală a țărilor sigure, încadrându-se încă în legislația necesară, ar trebui să revină Consiliului, hotărând în unanimitate după consultarea Parlamentului.