natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 of a competitor’s trade mark or other distinguishing marks in comparative advertising takes unfair advantage of the reputation of the trade mark or other distinguishing marks, it is necessary, on the one hand, to determine whether such use could cause the public at whom the advertising is directed to associate the competitor with the advertiser, since the public might associate the reputation of the former’s products with the products distributed by the latter 34 and, on the other, to take into account the benefit to consumers of the comparative advertising in question. 35
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-533/06 utilizarea într-o publicitate comparativă de către o persoană care publică reclama a unei mărci sau a altui semn distinctiv al unui concurent comportă foloase necuvenite rezultate din renumele unei astfel de mărci sau al unui astfel de semn, trebuie, pe de o parte, să se stabilească dacă această utilizare poate avea drept efect să creeze în percepția publicului căruia i se adresează publicitatea o asociere între concurent și respectiva persoană care publică reclama, în sensul că publicul menționat poate extinde reputația produselor celui dintâi asupra produselor vândute de cel de al doilea 34, și, pe de altă parte, să se ia în considerare avantajele publicității comparative în discuție pentru consumatori 35.
The criterion chosen by the Court in those judgments, based on an analysis of the impressions created in the public as to the relations between the undertakings identified in the advertising, tends to favour the advertiser by permitting a reference to another’s distinguishing marks, even where it does not appear to serve any legitimate requirement connected with the advertisement, if it does not actually create in the minds of the public that association with the transfer of reputation mentioned in those judgments.
Criteriul de aplicare ales de Curte în hotărârile menționate, întemeiat pe analiza percepției publicului cu privire la raporturile dintre întreprinderile identificate în publicitate, este destul de favorabil persoanei care publică reclama, permițând referirea la semnul distinctiv deținut de alt titular chiar și atunci când se observă că o astfel de referință nu răspunde niciunei cerințe legitime legate de operațiunea publicitară, din moment ce în percepția publicului nu se realizează în mod concret acea asociere însoțită de transferul reputației, menționată în respectivele hotărâri.
I personally take the view that an approach that calls for the existence of such a requirement, as Advocate General Léger too appeared to foreshadow in the introduction to the line of reasoning reported in point 51 above, may achieve a more balanced reconciliation between the conflicting interests of the advertiser and his competitor, in that it would prohibit reference to another’s distinguishing marks where it is clear that comparative advertising is in reality merely a pretext to exploit the reputation of that mark in a parasitical manner, quite apart from creating the aforesaid association.
Personal, considerăm că o orientare care impune existența unei astfel de cerințe, pe care și avocatul general Léger părea să o prefigureze în considerațiile introductive din raționamentul său, menționate la punctul 51 de mai sus, poate determina o armonizare mai echilibrată între interesele opuse ale persoanei care publică reclama și cele ale concurentului său, în măsura în care ar permite ca referința la semnul distinctiv deținut de alt titular să fie considerată interzisă, atunci când comparația publicitară s-ar dovedi, în realitate, doar un pretext pentru a exploata în mod parazitar renumele semnului respectiv, independent de realizarea sau nerealizarea asocierii menționate.
If, as legal commentators generally observe, the subject-matter of comparative advertising is in most cases a comparison with a more established competitor and therefore involves the establishment of a certain ‘link’ with the competitor’s reputation or the reputation of the distinguishing marks concerned, the advantage gained by the establishment of such a link would be unfair, on the basis of Toshiba and Siemens, only if it results, in the minds of the persons to whom it is addressed, in an association between the advertiser and his competitor that might cause the public to associate the reputation of the former’s products with the latter’s.
Deși, astfel cum se observă în general în doctrină, publicitatea comparativă are cel mai des drept obiect comparația cu un concurent mai important și comportă, așadar, în sine un anumit grad de „afiliere” la reputația acestuia sau a semnelor sale distinctive, foloasele obținute prin intermediul unei astfel de afilieri ar deveni necuvenite, în temeiul Hotărârilor Toshiba Europe și Siemens, doar atunci când în percepția publicului destinatar se produce o asociere între persoana care publică reclama și concurentul acestuia, astfel încât publicul respectiv ar putea să extindă reputația produselor acestuia din urmă asupra produselor celui dintâi.
This is, according to those judgments, a matter that must be determined in each specific case, a process that clearly excludes considerations relating to the indispensability of a reference to the competitor’s distinguishing marks.
Potrivit hotărârilor menționate, este vorba despre un efect care trebuie apreciat în cazul concret, în mod evident independent de considerații referitoare la caracterul indispensabil al referinței la semnul distinctiv al concurentului.
34 — Judgment in Siemens, paragraphs 18 to 20.35 — Ibid., paragraphs 22 to 24.
34 — Hotărârea Siemens, citată anterior (punctele 18-20).35 — Ibidem (punctele 22-24).
In any case, for the purposes of the present reference for a preliminary ruling there is no need for a general explanation of the criteria to be used when applying Article 3a(1)(g) of Directive 84/450; it is enough to say that Toshiba and Siemens do not admit, but on the contrary exclude by implication, the criterion of indispensability (or necessity) with regard to the use of a competitor’s trade mark or other distinguishing mark in comparative advertising.
În orice caz, fără a fi necesar, în vederea prezentei proceduri a întrebărilor preliminare, de a explica în mod general criteriile care trebuie urmate în scopul aplicării articolului 3a alineatul (1) litera (g) din Directiva 84/450, este suficient să se arate că Hotărârile Toshiba Europe și Siemens nu consacră, ci, dimpotrivă, exclud implicit criteriul privind caracterul indispensabil (sau al necesității) în ceea ce privește utilizarea unei mărci sau a altui semn distinctiv al concurentului într-o comparație efectuată în cadrul unei publicități.
That is to say, it cannot be maintained, as O2 argues, that when such use is not indispensable for the purpose of identifying the competitor or
În consecință, nu se poate susține, astfel cum procedează O2, că, din moment ce utilizarea menționată nu este indispensabilă în vederea identificării
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tive of whether it concerns the use of a sign which is identical or a sign which is merely similar to the competitor’s trade mark.
O2 HOLDINGS ȘI O2 (UK) scopul identificării concurentului, este în opinia noastră aceeași, indiferent dacă este vorba despre utilizarea unui semn identic sau a unui semn care este doar similar cu marca unui concurent.
the goods or services concerned, the comparative advertising is ipso facto such as to enable the advertiser to take unfair advantage of the reputation of that trade mark or distinguishing mark.
concurentului sau a produselor sau a serviciilor acestuia, publicitatea comparativă este ipso facto de natură să determine obținerea de foloase necuvenite de către persoana care publică reclama, rezultate din renumele acelei mărci sau al acelui semn.
As the Commission points out, it would instead have to be established whether or not such unfair advantage had been taken, which cannot be assumed to follow from the fact that the reference to that trade mark or distinguishing mark in the comparative advertising is not indispensable.
Astfel cum observă Comisia, obținerea de asemenea foloase necuvenite trebuie, dimpotrivă, să fie verificată in concreto, fără a putea fi prezumată din lipsa caracterului indispensabil al referinței la acea marcă sau la acel semn în comparația efectuată în cadrul unei publicități.
Moreover, as rightly observed both by H3G and by the Court of Appeal in the order for reference, the requirement that the conditions required of comparative advertising must be interpreted in the sense most favourable to it argues against asserting that there exists a condition of indispensability of that kind. 36
Pe de altă parte, astfel cum observă în mod corect atât H3G, cât și Court of Appeal în decizia de trimitere, cerința, evidențiată în mod constant în jurisprudența Curții în materie, de interpretare în sensul cel mai favorabil pentru publicitatea comparativă a condițiilor pe care aceasta trebuie să le îndeplinească pentru a fi permisă 36reprezintă un argument împotriva afirmației privind existența unei astfel de condiții referitoare la caracterul indispensabil.
I would, moreover, add that as a matter of fact going, however, far beyond what is necessary to answer the first part of the second question, 37it is difficult to imagine that H3G can have taken unfair advantage of the use in the advertisement at issue of bubbles similar to O2’s bubbles trade marks, in view of the fact that the advertising in question also explicitly identifies the competitor by means of references to the O2 trade mark, the lawfulness of the use of which is no longer disputed by O2, and that, as is clear from the order for reference, consumers associate images of bubbles in the context of mobile phones with O2.
Pe de altă parte, pe un plan concret care depășește însă cu mult ceea ce este necesar pentru a răspunde la prima parte a celei de a doua întrebări preliminare 37, adăugăm că pare dificil să se imagineze că H3G ar fi putut obține un avantaj nejustificat din utilizarea în cadrul publicității în litigiu a imaginilor unor bule similare mărcilor constând în imaginea unor bule deținute de O2, dacă se are în vedere că publicitatea menționată identifică concurentul chiar și explicit prin intermediul unor referiri la marca O2, a cărei utilizare legitimă nu mai este contestată de O2, și că, astfel cum rezultă din decizia de trimitere, în contextul telefoniei mobile consumatorii asociază imaginile unor bule cu O2.
So if a link with the competitor is already established by means of the reference to O2’s trade mark, without any objection on the subject from O2, I do not see what unfair advantage H3G could gain from the additional use in the advertisement at issue of signs similar to the bubbles trade marks likewise owned by O2.
Din moment ce un efect de afiliere se produce deja prin intermediul referinței la marca O2, fără a exista contestații în această privință din partea O2, nu sesizăm ce foloase necuvenite în favoarea H3G pot fi legate de utilizarea în publicitatea în litigiu și a unor semne similare cu mărcile constând în imaginea unor bule al căror titular este însăși O2.
The foregoing considerations regarding the use of a competitor’s trade mark in comparative advertising naturally apply also to the use in that context of a sign which is not identical but similar to that trade mark.
Considerațiile prezentate mai sus referitoare la utilizarea în cadrul unei publicități comparative a mărcii unui concurent sunt desigur aplicabile și cu privire la utilizarea în același context a unui semn care nu este identic, ci similar cu această marcă.
In my view, the question put to the Court whether, on the basis of Article 3a of Directive 84/450, the use of a sign to identify a competitor is subject to a condition of indispensability arises in the same terms, irrespec-
Problema juridică adresată Curții cu privire la existența, în temeiul articolului 3a din Directiva 84/450, a unei condiții în care publicitatea este permisă, referitoare la caracterul indispensabil al utilizării unui semn în
37 — It is clearly for the referring court, where necessary, to determine whether the use of the images of bubbles in the advertisement at issue enables H3G to benefit unfairly from the reputation of O2’s bubbles trade marks (see, by analogy, Adam Opel, paragraph 36).
37 — Revine în mod evident în sarcina instanţei de trimitere, dacă este cazul, să stabilească dacă utilizarea imaginilor unor bule în cadrul publicităţii în litigiu permite H3G să obţină foloase necuvenite din renumele mărcilor constând în imaginea unor bule ale O2 (a se vedea, prin analogie, Hotărârea Adam Opel, citată anterior, punctul 36).
36 — Toshiba, paragraph 37; Pippig Augenoptik, paragraph 42; Case C-356/04 Lidl Belgium [2006] ECR I-8501, paragraph 22; and Case C-381/05 De Landtsheer [2007] ECR I-3115, paragraphs 35 and 63.
36 — Hotărârea Toshiba Europe, citată anterior (punctul 37), Hotărârea Pippig Augenoptik, citată anterior (punctul 42), Hotărârea din 19 septembrie 2006, Lidl Belgium (C-356/04, Rec., p.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 concerned, there is no need to examine the second part of the second question or the third question, which assume a solution other than that which I have just suggested.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-533/06 este necesar să analizăm a doua parte a celei de a doua întrebări preliminare, nici a treia întrebare, care presupun o soluție opusă celei pe care tocmai am indicat-o.
I would also point out, since O2 has laid special emphasis, particularly at the hearing, on the fact that the advertisement at issue presented a distorted version of its bubbles trade marks, thereby causing detriment to the distinctive character and repute of those trade marks, that the alleged distortion is irrelevant in the sense of rendering the said advertisement unlawful unless it does not comply with one of the conditions laid down in Article 3a of Directive 84/450.
În plus, întrucât O2 a insistat în mod deosebit, în special în cadrul ședinței, asupra faptului că publicitatea în litigiu prezenta o imagine deformată a mărcilor sale constând în imaginea unor bule, aducând atingere prin aceasta caracterului distinctiv și reputației unor astfel de mărci, observăm că deformarea invocată nu este relevantă în sensul de a determina caracterul nepermis al publicității menționate, cu excepția cazului în care nu este îndeplinită una dintre condițiile prevăzute la articolul 3a din Directiva 84/450.
character and of taking unfair advantage of it, both in Article 5(2) of Directive 89/104 and in Article 8(5) of Council Regulation (EC) No 40/94 of 20 December 1993 on the Community trade mark, 38as amended, with reference to trade marks with a reputation, was not included — unlike the requirement to protect the repute of the trade mark, which was also protected, again with reference to trade marks with a reputation, under the abovementioned provisions — in Article 3a of Directive 84/450 which, as we have seen (see paragraph 59 above), is to be interpreted narrowly.
foloase necuvenite din aceasta, atât la articolul 5 alineatul (2) din Directiva 89/104, cât și la articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul (CE) nr. 40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară 38, cu modificările ulterioare, cu referire la mărcile cu renume, nu a fost însă preluată – în mod contrar cerinței de protejare a reputației mărcii, cuprinsă de asemenea în dispozițiile menționate anterior tot în legătură cu mărcile cu renume – la articolul 3a din Directiva 84/450, care, astfel cum am arătat (a se vedea punctul 59 de mai sus), este de strictă interpretare.
This must represent a deliberate choice by the Community legislature, which clearly considered that it had a duty to prefer the interest in effective comparative advertising which acts as an instrument to inform consumers and a stimulus to competition between suppliers of goods and services (see, in particular, the second recital in the preamble to Directive 97/55) to the interest of protecting the distinctive character of trade marks.
Or, în acest caz nu poate fi vorba decât despre o alegere intenționată a legiuitorului comunitar care a considerat în mod evident că trebuie să privilegieze interesul privind o publicitate comparativă eficientă care să aibă rolul de instrument de informare a consumatorilor și de încurajare a concurenței între furnizorii de bunuri și de servicii [a se vedea în special considerentul (2) al Directivei 97/55] față de interesul privind protejarea caracterului distinctiv al mărcilor.
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court should answer the second question as follows:
În lumina considerațiilor de mai sus, sugerăm Curții să răspundă la a doua întrebare preliminară după cum urmează:
Those conditions include conditions intended to protect the repute of the trade mark, such as that contained in Article 3a(1)(e), prohibiting the discrediting or denigra tion of a trade mark, and the condition, just examined, laid down in Article 3a(1)(g), which prohibits taking unfair advantage of the reputation of a trade mark.
Între acestea figurează condițiile care au ca scop protejarea reputației mărcii, precum condiția prevăzută la articolul 3a alineatul (1) litera (e), care interzice discreditarea sau denigrarea mărcilor, și condiția pe tocmai am analizat-o, prevăzută la articolul 3a alineatul (1) litera (g), care interzice să se profite în mod neloial de reputația mărcii.
In particular, if the distortion of the bubbles trade marks in the advertisement at issue were such as to present those trade marks or the image of their proprietor in a negative light, O2 could complain, citing the national provision transposing Article 3a(1)(e) of Directive 84/450.
În special, atunci când deformarea mărcilor constând în imaginea unor bule în cadrul publicității în litigiu este de asemenea natură încât prezintă în mod negativ astfel de mărci sau pe titularul acestora, O2 ar putea să introducă o acțiune, invocând norma națională de transpunere cuprinsă la articolul 3a alineatul (1) litera (e) din Directiva 84/450.
‘Article 3a of Directive 84/450 is not to be interpreted as permitting the use, in a comparative advertisement, of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor only when that use is indispensable for the purpose of identifying the competitor or the goods or services concerned.’
„Articolul 3a din Directiva 84/450 nu trebuie interpretat în sensul că prin acesta se admite utilizarea în cadrul unei publicități comparative a unui semn identic sau similar cu marca înregistrată a unui concurent doar atunci când utilizarea menționată se dovedește indispensabilă în vederea identificării concurentului ori a produselor sau a serviciilor acestuia.”
On the other hand, the conditions contained in Article 3a do not include the separate requirement that the distinctive character of the trade mark should be protected.
În schimb, nu figurează printre condițiile enumerate la același articol 3a cerința diferită de a proteja caracterul distinctiv al mărcii.
That requirement, covered in its dual aspect of prohibition of causing detriment to that
Această cerință, prevăzută sub un dublu aspect al interdicției de a aduce atingere acestui caracter și al interdicției de a obține
‘(1) The use of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by that competitor under that trade mark with the characteristics of goods or services supplied by the advertiser is covered exhaustively by Article 3a of Council Directive 84/450/EEC of 10 September 1984 concerning misleading and comparative advertising, as amended by Direct ive 97/55/EC of the European Parliament and of the Council of 6 October 1997, and is not subject to the application of Article 5(1)(a) or (b) of First Council Directive 89/104/EEC of 21 December 1988 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks.
În concluzie, propunem Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate de Court of Appeal (England & Wales) după cum urmează: „1) Utilizarea unui semn identic sau similar cu marca înregistrată a unui concurent în cadrul unei publicități care compară caracteristicile produselor sau ale serviciilor comercializate de concurentul menționat sub o astfel de marcă cu cele ale produselor sau ale serviciilor furnizate de persoana care publică reclama este reglementată în mod exhaustiv la articolul 3a din Directiva 84/450/CEE a Consiliului din 10 septembrie 1984 privind publicitatea înșelătoare și comparativă, astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 1997, și nu face obiectul aplicării articolului 5 alineatul (1) litera (a) sau (b) din Prima directivă 89/104/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1988 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci.
(2) Article 3a of Directive 84/450 is not to be interpreted as permitting the use, in a comparative advertisement, of a sign identical or similar to the registered trade mark of a competitor only when that use is indispensable for the purpose of identifying the competitor or the goods or services concerned.’
2) Articolul 3a din Directiva 84/450 nu trebuie interpretat în sensul că prin acesta se admite utilizarea în cadrul unei publicități comparative a unui semn identic sau similar cu marca înregistrată a unui concurent doar atunci când utilizarea menționată se dovedește indispensabilă în vederea identificării concurentului ori a produselor sau a serviciilor acestuia.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Court of Appeal (England and Wales) (Civil Division), made by decision of 14 December 2006, received at the Court on 28 December 2006, in the proceedings
În cauza C-533/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) (Regatul Unit), prin Decizia din 14 decembrie 2006, primită de Curte la 28 decembrie 2006, în procedura O2 Holdings Limited,
O2 (UK) Limited v
O2 (UK) Limited împotriva
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič (Rapporteur) and E. Levits, Judges,
CURTEA (Camera întâi), compusă din domnul P. Jann, președinte de cameră, domnii A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič (raportor) și E. Levits, judecători,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 29 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
O2 HOLDINGS ȘI O2 (UK) avocat general: domnul P. Mengozzi, grefier: domnul J. Swedenborg, administrator, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 29 noiembrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— O2 Holdings Limited and O2 (UK) Limited, by R. Arnold, QC, M. Vanhegen, Barrister, and J. Stobbs, Attorney, instructed by S. Tierney, A. Brodie and S. Magee, Solicitors,
— pentru O2 Holdings Limited și O2 (UK) Limited, de domnii R. Arnold, QC, M. Vanhegen, barrister, și J. Stobbs, attorney, împuterniciți de doamnele S. Tierney, A. Brodie și S. Magee, solicitors;
— Hutchison 3G UK Limited, by G. Hobbs, QC, and E. Hinsworth, Barrister, instructed by L. Silkin, G. Crown, N. Walker and S. Jones, Solicitors,
— pentru Hutchison 3G UK Limited, de domnul G. Hobbs, QC, și de doamna E. Hinsworth, barrister, împuterniciți de domnii L. Silkin, G. Crown, N. Walker și S. Jones, solicitors;
— the Commission of the European Communities, by W. Wils, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 31 January 2008, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnul W. Wils, în calitate de agent, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 31 ianuarie 2008, pronunță prezenta
17), as amended by Directive 97/55/EC of the European Parliament and of the Council of 6 October 1997 (OJ 1997 L 290, p.
153), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/55/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 octombrie 1997 (JO L 290, p. 18, Ediție specială, 15/vol. 4, p.