natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Early Childhood Education and Carein Europe: Tackling Social and Cultural Inequalities class or minority status, yet that is sensitive to differing educational needs and able to compensate early educational disadvantages.
Învăţământul preşcolar şi protecţia copilului în Europa: eliminarea inegalităţilor sociale şi culturale
The ideal early education system is both integrated and differentiated, ensures both common developmental and educational goals, yet is adaptive to individual needs and preferences, and works in both a child- and family-centred way.
În al treilea rând, măsurile speciale care se au în vedere au tendinţa de a consolida segregarea socială şi etnică, în sistemul preşcolar de educaţie şi îngrijire, tendinţe care se pot transfera şi la sistemul şcolilor primare, în măsura în care structurile preşcolare sunt conectate la şcolile primare.
The system joins up the different types of care, education and support that are provided, and is marked by equivalent quality regulations for all subsystems.
Consecinţa segregării este creşterea concentraţiei de copii cu dezavantaje în anumite şcoli pre-primare, care poate avea un efect negativ suplimentar asupra dezvoltării copiilor.
An interesting model is provided by so-called ‘educare’ systems and age-integrated services.
Un model interesant este prevăzut de aşa-numitele sisteme „edu-care“ şi serviciile integrate pe grupe de vârstă.
These systems and service are intended to combine several education and care functions in one local preprimary centre, including full day care, playgroups, preprimary education programmes, leisure time activities for young children, and parent-support programmes.
Aceste sisteme şi servicii sunt create pentru a combina mai multe funcţii de educaţie şi îngrijire într-un centru preprimar local, care include îngrijire de zi cu program normal, grupuri de joacă, programe de educaţie preprimară, activităţi de timp liber pentru copii mici, şi programe de sprijin pentru părinţi.
A second model is provided by the so called ‘broad-based schools’ or ‘community schools’ or ‘fullservice schools’, as they are called (cf.
Un al doilea model este furnizat de aşa numitele „broad-based schools“ sau „full-service schools“ – şcoli comunitare sau şcoli care oferă servicii complete (cf. Children’s Aid Society, 1997).
Broad-based schools combine, in one building, and under one management and administration, several services for (young) children, their parents and wider community.
Acest tip de şcoală combină, într-o singură clădire şi sub un singur colectiv managerial şi administrativ, mai multe servicii pentru copii (mici), părinţii acestora, dar şi pentru comunitate, privită într-un sens mai larg.
At the same time they have – as a core function – the teaching of reading, writing and maths.
Aceasta are, în acelaşi timp – ca funcţie principală – deprinderea abilităţilor de citire, scriere şi calcul.
Services that are aligned with elementary schools include compensatory preprimary education and language programmes (for 3-6-years-olds), full-day educationally-oriented care (‘educare’, for 06 years olds), and extended school day programmes and after-school care (for 6-12-years-old).
Serviciile, care sunt de acelaşi calibru cu cele oferite de şcolile elementare, includ programe compensatorii de educaţie preprimară şi cursuri de limbi străine (pentru copii cu vârste între 3 şi 6 ani), servicii de îngrijire cu program normal axate pe educaţie („edu-care“ pentru copii de 06 ani), programe educaţionale prelungite de zi şi îngrijire acordată copiilor după terminarea orelor de curs (pentru copii de 6 - 12 ani).
Coherence and inter-service cooperation is ensured by periodic inter-service staff meetings, joint case-management, and occasional staff exchange.
Coerenţa şi cooperarea inter-servicii este asigurată pe parcursul unor întâlniri inter-departamentale periodice ale personalului, management comun şi, ocazional, prin schimburi de personal.
If broad-based schools succeed in keeping to the educational goals, linking early-starting intensive preprimary programmes – or educational day care – and family support activities to the school’s educational mission, the model has much in common with the combination programmes that have showed such impressive long term effects.
Dacă acest tip de şcoli reuşesc să-şi atingă obiectivele educaţionale şi să păstreze, în misiunea instituţiei de învăţământ, legătura dintre programele preprimare intensive, care se adresează copiilor de vârste foarte mici – sau programe educaţionale de zi – şi sprijinirea activităţilor de familie, modelul are multe în comun cu o programele combinate, care au produs pe termen lung astfel de efectele impresionante.
Chapter 1: The Impact of High Quality Education and Care on Young Children: Review of the Literature
Învăţământul preşcolar şi protecţia copilului în Europa: eliminarea inegalităţilor sociale şi culturale
CHAPTER 2: BACKGROUND INDICATORS
CAPITOLUL 2: INDICATORI DE BAZĂ
As indicated by the review of the research results in Chapter 1, addressing this issue of equity in education systems involves studying the causes of social inequalities between individuals (or risk factors), acknowledging these inequalities and implementing prevention measures from the first years of life.
Aşa cum se vede şi din prezentarea rezultatelor cercetării, în Capitolul 1, referinţele la problema echităţii în sistemele de educaţie implică studiul cauzelor inechităţilor sociale între indivizi (sau factorii de risc), recunoaşterea acestor inechităţi şi implementarea măsurilor de prevenire a apariţiei acestora încă din primii ani de viaţă.
In this context, this chapter provides comparable numerical benchmarks in three areas linked to the early years of education in Europe: the number of households with one or more young children (under 6 years), the proportion of households or children considered to be at educational risk and, finally, the level of participation of young children in education centres at preprimary level (ISCED 0).
În acest context, în acest capitol se regăsesc repere numerice comparabile din trei arii de referinţă legate direct de educaţia copiilor de vârste mici în Europa: numărul gospodăriilor cu unul sau mai mulţi copii mici (sub 6 ani), proporţia între gospodăriile sau copiii consideraţi a fi în situaţia de risc educaţional şi, în sfârşit, nivelul participării copiilor de vârste mici la educaţia oferită de centrele de pregătire la nivel preprimar (ISCED 0).
Firstly, demographic data showing the number of households across Europe involved in bringing up a child under 6 years old are presented.
În primul rând sunt prezentate datele demografice care arată numărul de gospodării din Europa implicate în creşterea unui copil în vârstă de până la 6 ani.
This initial description is followed by an assessment of the burden on parents based on the number of children in their care.
Această descriere iniţială este urmată de o evaluare a gradului de încărcare a părinţilor în funcţie de numărul copiilor pe care îi au în îngrijire.
Secondly, a large part of this chapter is devoted to the analysis of some of the principal factors recognized in the literature as placing children at risk.
În cel de-al doilea rând, o mare parte din acest capitol este consacrată analizei unora dintre principalii factori, recunoscuţi în literatura de specialitate, care se referă la copiii în situaţii de risc.
The data reveals that, among many households with young children, there is a significant level of: single parent families, immigration, poverty, and unemployment.
Datele arată că în multe dintre gospodăriile în care cresc copii apar nivele semnificative ale următoarelor situaţii: familii monoparentale, imigraţie, sărăcie, lipsa unui loc de muncă.
The research literature review (see Chapter 1) has demonstrated that it is not the presence of a single risk factor which can pose a threat to individual life chances, but rather a combination of factors.
Analiza literaturii de specialitate (vezi Capitolul 1) a demonstrat că nu este vorba doar de prezenţa unui singur factor de risc care poate să ameninţe şi să influenţeze viaţa socio-profesională a individului, ci mai degrabă de acţiunea combinată a mai multora dintre factorii menţionaţi.
1 sources () and so cannot be crossed at the level of individuals.
5 cele mai multe dintre bazele de date utilizate aici provin din surse diferite () şi de aceea nu pot fi obţinute informaţii relevante la nivel individual.
Furthermore, even within the same database, crossing several factors leads to sub-samples of individuals which are too small to be considered reliable indicators of the wider population.
Mai mult decât atât, chiar şi în cadrul aceleiaşi baze de date, interogările care au la bază mai mulţi factori pot conduce la obţinerea unor sub-eşantioane în care se va regăsi un număr mic de indivizi şi care nu ar putea susţine calculul unor indicatori relevanţi pentru întreaga populaţie.
Despite these limitations, and because they can be statistically controlled, unemployment rates and single parent family data will be crossed.
În ciuda acestor limitări şi datorită faptului că pot fi controlate statistic, datele privind rata şomajului şi familiile monoparentale vor fi tratate separat.
Finally, education provision at the preprimary level (ISCED 0) is examined from several points of view: participation rates and levels of public finance; as well as changes in these statistics for the period 2001-2004.
În sfârşit, structurile educaţionale la nivel preprimar (ISCED 0) sunt examinate din mai multe puncte de vedere: ratele de participare şi nivelul finanţelor publice, ca şi schimbările care au survenit în cadrul acestor statistici în perioada 2001 – 2004.
Households with children under 6 years
Gospodării cu copii sub 6 ani
In Europe, nearly one in eight households (12 %) is caring for a child under the age of 6 (Figure 2.1).
În Europa, aproximativ într-una din opt gospodării (12 %) creşte un copil sub 6 ani (Figura 2.1).
EU-27: Estimates based on countries for which data is available.
EU-27: Estimările sunt bazate pe ţările în care aceste date au fost disponibile.
The estimated number of households with the care of at least one child aged 02 years, 35 years and 05 years, expressed as a percentage of the estimated total number of households in the country.
Numărul estimat de gospodării care au în îngrijire cel puţin un copil în vârstă de 0-2 ani, 35 ani sau 0-5 ani, este exprimat ca procent din numărul total estimat al gospodăriilor din ţară.
Data is termly (spring) for all countries, except Denmark, Luxembourg and Finland (annual data).
Datele sunt trimestriale (primăvara), excepţie fac Danemarca, Luxemburg şi Finlanda (date anuale).
In the EU-27, households with a very young child (0-2 years) represent about 7 % of families, or one in fifteen households.
În EU-27, gospodăriile în care se găseşte un copil foarte mic (0-2 ani) reprezintă aproximativ 7 % dintre familii, sau una din cinsprezece gospodării.
In Bulgaria, Germany and Greece the rate is less than 6 %, whilst it is higher than 8 % in Denmark, Spain, France, Cyprus and Portugal.
În Bulgaria, Germania şi Grecia, rata este mai mică de 6 %, în timp ce aceasta depăşeşte 8 % în Danemarca, Spania, Franţa, Cipru şi Portugalia.
This data also indicates that the majority of European families with young children under 6 usually have a child who is either under 3 or between 3 and 5, but rarely have both.
Aceste date arată şi faptul că majoritatea familiilor europene care au copii mici, de obicei sub 6 ani, au un copil care de regulă are ori sub 3 ani, ori între 3 şi 5 ani.
In fact, the proportion of families in the EU with children under 6 (12 %) is nearly as high as the sum of the two other categories (7 % with at least one child under 3; 7 % with a child between 3 and 5 years).
De fapt, proporţia familiilor din UE cu copii sub 6 ani (12 %) este aproximativ egală cu suma celorlalte două categorii (7 %, familii cu cel puţin un copil sub 3 ani şi 3,7 %, familii cu un copil între 3 şi 5 ani).
This is the pattern in most countries with only two exceptions: in Denmark and the Netherlands there are almost 3 % of families with at least one child in the 35 age bracket and at least one child under 3.
Acesta este un model care se repetă în cele mai multe ţări, cu două excepţii: în Danemarca şi Olanda există un procent de aproape 3 % dintre familii cu cel puţin un copil în intervalul 35 ani şi unul sub 3 ani.
The data in Figure 2.2 completes the picture by showing the number of children under the age of 15 in households which also have a child under 6.
Datele din Figura 2.2 vin să completeze această imagine prezentând numărul de copii sub 15 ani care cresc în gospodăriile în care există şi un copil sub 6 ani.
This gives an indication of the burden placed on the parents of these families.
Ceea ce aduce informaţii suplimentare cu privire la gradul de încărcare a părinţilor din aceste familii.
Figure 2.2: Distribution of households with at least one child under 6 according to the number of children under 15, 2005
Figura 2.2: Distribuţia gospodăriilor cu cel puţin un copil sub 6 ani în funcţie de cele în care există un număr de copii sub 15 ani, 2005
At least 3 children
Cel puţin 3 copii
EU-27: Estimates based on the countries for which data is available.
EU-27: Estimările sunt bazate pe ţările în care aceste date au fost disponibile.
Distribution of the number of children (under 15 years) in families with at least one child under 6.
Distribuţia numărului de copii (sub 15 ani) în familiile cu cel puţin un copil sub 6 ani.
Of the total number of households estimated with at least one child under 6, the estimated number of households with 1, 2, 3 or more children under 15 is reported as a percentage.
Din numărul total estimat de gospodării cu un copil sub 6 ani, numărul estimat de gospodării cu 1, 2, 3 sau mai mulţi copii sub 15 ani este prezentat procentual.
The data in brackets show estimates which are not fully reliable due to the sample size. Data which is most unreliable has not been reported.
Datele din paranteză arată estimările care nu sunt integral demne de încredere, datorită mărimii eşantionului.
However, these estimates have been incorporated into the EU-27 figure.
Datele cu cele mai mici grade de siguranţă nu au fost incluse în calcule, dar sunt totuşi prezentate în figura EU-27, de mai sus.
For EU-27 countries, of households with a young child (0-6 years), 43 % have just one child in their care.
Pentru ţările din EU-27, dintre gospodăriile în care există un copil mic (0-6 ani), 43 % au doar un singur copil în îngrijire.
Families with a single child comprise more that half such households in Bulgaria, Latvia, Portugal and Romania.
Familiile cu un singur copil compun mai mult de jumătate din gospodăriile din Bulgaria, Letonia, Portugalia şi România.
Large families (3 or more children) with a child under 6 years comprise 16 %.
Familiile mari (cu 3 sau mai mulţi copii) având în îngrijire un copil sub 6 ani ating 16 %.
Finland has a sizeable proportion of large families: nearly 30 % of the households which care for a young child (0-6 years) also have two or more other children (under 15 years) in their care.
Finlanda deţine o proporţie mare a familiilor numeroase: aproape 30 % din gospodăriile în care există în îngrijire un copil mic (0-6 ani) mai are în îngrijire doi sau mai mulţi copii (sub 15 ani).
Similarly, in seven other countries (Belgium, Denmark, Cyprus, Luxembourg, Hungary, Slovakia and the United Kingdom) more than one family in five has three or more children.
În mod similar, în şapte alte ţări (Belgia, Danemarca, Cipru, Luxemburg, Marea Britanie, Slovacia şi Ungaria) mai mult de o familie din cinci are trei sau mai mulţi copii.
Single parent families
Familii monoparentale
The burden of child upbringing is greater when a single parent or guardian is responsible for young children (Figure 2.3).
Povara creşterii unui copil este mai mare atunci când aceasta cade în sarcina unui singur părinte sau tutore (Figura 2.3).
Moreover, coming from a single parent family is one of the socioeconomic risk factors which affect the development of children’s social, emotional and intellectual capabilities (see section 2 in Chapter 1).
Mai mult decât atât, provenienţa dintr-o familie cu un singur părinte, este unul dintre factorii de risc de natură socio-economică care afectează dezvoltarea capacităţilor sociale, emoţionale şi intelectuale a copiilor (vezi pct. 2, în Capitolul 1).
In the EU (countries for which data is available) of households with a child under 6 years old, 9 % are single parent families, that is, one household in eleven.
În UE (în ţările pentru care sunt date disponibile), din gospodăriile cu un copil mai mic de 6 ani, 9 % sunt cu un singur părinte, aceasta reprezentând o gospodărie din unsprezece.
Figure 2.3: Percentage of single parent households with at least one child of 02 years or more, 35 years or more, and 05 years or more, 2005
Figura 2.3: Procentul gospodăriilor monoparentale în care există cel puţin un copil de 0-2 ani sau mai mult, 35 ani sau mai mult, şi 0-5 ani sau mai mult, 2005
A household is defined as single parent when one adult cares for at least one child whether or not the child is the offspring of the adult.
O gospodărie este definită ca monoparentală, atunci când un adult creşte cel puţin un copil, indiferent dacă acest copil este sau nu un urmaş direct al adultului.
The rate of single parent households is shown as three types of household with one or more children: a) households with at least one child aged between 0 and 2 years, and possibly other children; b) households with at least one child aged between 3 and 5 years, any other children being at least 3 years old; c) households with at least one child aged between the age of 0 and 5 years, and possibly with other children.
Rata de gospodării monoparentale este prezentată sub trei tipuri de gospodării, cu unul sau mai mulţi copii: a) gospodării cu cel puţin un copil cu vârsta cuprinsă între 0 şi 2 ani în care există, eventual, şi alţi copii; b) gospodăriile cu cel puţin un copil cu vârsta cuprinsă între 3 şi 5 ani, orice alt copii fiind de cel puţin 3 ani; c) gospodăriile cu cel puţin un copil cu vârsta cuprinsă între vârsta de 0 şi 5 ani în care există, eventual, şi alţi copii.
The data in brackets shows estimates which are not fully reliable due to the sample size.
Datele din paranteze arată estimările care nu sunt complet sigure, datorită dimensiunii eşantionului.
Data which is most unreliable has not been reported.
Datele cele mai puţin sigure nu au fost raportate.
However these estimates have been incorporated into the EU-27 figure.
Cu toate acestea, estimările respective au fost încorporate în figura EU-27 de mai sus.
This occurrence of single parent families is very unequal across Europe.
Ocurenţa familiilor monoparentale este foarte inegală în Europa.
They are most common in the United Kingdom where more than one household in five with at least one child under 6 is managed by a single adult.
Ele sunt foarte des întâlnite în Marea Britanie, unde mai mult de o gospodărie din cinci, în care creşte cel puţin un copil sub 6 ani, este administrată de un adult singur.
In contrast, the countries of the Mediterranean basin (Greece, Spain, Italy, Cyprus, and Portugal) as well as Bulgaria, Romania and Slovakia seem less affected by single parenting: there are less than 4 % of single parent households with at least one child under 6.
Prin comparaţie, ţările din bazinul mediteranean (Grecia, Spania, Italia, Cipru, şi Portugalia), precum şi Bulgaria, România şi Slovacia par mai puţin afectate de existenţa acestui fenomen: există mai puţin de 4 % de gospodării monoparentale cu cel puţin un copil sub 6 ani.
The data also shows that the rate of occurrence of single parent families can vary greatly depending on the age of the youngest child.
Datele arată de asemenea că rata de apariţie a familiilor monoparentale poate varia foarte mult în funcţie de vârsta celui mai tânăr dintre copii.
More specifically, in all the countries where the data is considered to be reliable, the rate is higher the older the children are in the household and can even be double or more.
Mai exact, în toate ţările în care datele sunt considerate a fi de încredere, rata creşte odată cu vârsta copiilor şi poate dublă sau chiar mai mare.
The table below quantifies this growth as a percentage.
În tabelul de mai jos se prezintă această creştere, în procente.
Growth (as a percentage) of the rate of occurrence of single parent families among households with at least one child under the age of 3, and households with at least one child between the ages of 3 and 5 years, other possible children all over 3 years.
Creşterea (procentuală) ratei de apariţie a familiilor monoparentale în gospodăriile în care există cel puţin un copil cu varsta sub 3 ani, şi în gospodăriile în care există cel puţin un copil cu vârsta cuprinsă între 3 şi 5 ani, eventual şi alţi copii, toţi peste 3 de ani.
Although the United Kingdom registers the highest rates of single parent families, the increase depending on the age of children in the household is only about +30 % between 02 and 35 years.
Deşi Marea Britanie înregistrează cea mai mare rată a familiilor monoparentale, creşterea acesteia în funcţie de vârsta copiilor in gospodarie este de aproximativ 30 % între 0-2 şi 35 ani.
This difference is amongst the lowest with Slovenia (+15 %) and Slovakia (+20 %).
Această diferenţă este printre cele mai mici în Slovenia (15 %) şi Slovacia (20 %).
For these countries, single parenthood arrives early in children’s lives.
Pentru aceste ţări, monoparentalitatea apare mai devreme în viaţa copiilor.
Nationality
Naţionalitatea
Belonging to a particular culture and/or ethnic minority may in some cases constitute an important risk factor with respect to adjusting to school and then experiencing a successful socio-professional life (see Chapter 1).
Apartenenţa la o anumită cultură şi/sau minoritate etnică poate, în unele cazuri, să constituie un important factor de risc în ceea ce priveşte adaptarea la viaţa şcolară şi, în viitor, la atingerea unei reuşite socio-profesionale în viaţă (vezi Capitolul 1).
The integration of migrants, particularly with respect to child development is one of
Integrarea migranţilor, în special în ceea ce
2 the preoccupations of decision makers in Europe ().
6 priveşte dezvoltarea copilului, este una dintre preocupările factorilor de decizie din Europa ().
Within the comparative databases available to Eurostat, the principal criterion which defines and distinguishes the different populations living in member states is the legal criterion of nationality.
În bazele de date comparative disponibile la Eurostat, principalul criteriu care defineşte şi diferenţiază populaţiile care trăiesc în diferite state membre este criteriul legal privind naţionalitatea.
More specifically, nationality as it is considered here (Figure 2.4) is defined by the country which issues the passport.
Mai exact, naţionalitatea, aşa cum este considerată aici, (Figura 2.4) este definită din punctul de vedere al ţării care eliberează paşaportul pentru o persoană.
The demographic data presents an obstacle as it does not take into account the procedural differences in the acquisition of nationality which may exist between countries and thus restricts comparability.
Datele demografice prezintă un obstacol, deoarece ele nu iau în consideraţie diferenţele procedurale în modul de acordare a naţionalităţii, care pot exista între ţări şi, astfel, limitează comparabilitatea.
Moreover, the criterion of nationality does not always identify the individuals subject to a cultural risk factor: in some countries, individuals are considered as nationals (notably intra-national migrants such as Roma and Irish Travellers) even though they belong to different ethnic groups, distinctive in culture and even language.
Mai mult, criteriul naţionalităţii nu permite întotdeauna identificarea persoanelor supuse la un factor de risc cultural: în unele ţări, persoanele fizice sunt considerate ca fiind cetăţeni (în special migranţii intra-naţionali, cum ar fi rromii şi irlandezii călători), chiar dacă acestea aparţin diferitelor grupuri etnice, distinctive în cultură şi chiar în ceea ce priveşte limba.