natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Such incidents may range in severity from single cases of misuse, inappropriate use such as ‘borrowing‘ a medication from a friend or relative, through periodic recreational use, to persistent abuse.
Aceste incidente pot varia ca gravitate de la cazurile izolate de abuz, consumul necorespunzător, cum ar fi „împrumutarea” unui medicament de la un prieten sau de la o rudă, la consumul periodic de droguri recreaţionale şi la abuzul persistent.
Tolerance and physical dependence can develop when prescription medications are taken for prolonged periods, even at appropriate doses, and withdrawal symptoms can occur if the drug is discontinued.
Toleranţa şi dependenţa fizică se pot manifesta atunci când medicamentele prescrise sunt luate pe perioade prelungite, chiar şi în doze recomandate medical, putând apărea simptome de sevraj atunci când se întrerupe consumul.
Where the misuse of prescribed or over-the-counter drugs by older adults is intentional, this may involve: deliberately using higher than prescribed doses, using for extended periods, hoarding medication, and taking medication together with alcohol.
Problemele sociale în rândul persoanelor în vârstă pot apărea în urma unei pierderi grele, a izolării sociale, a lipsei sprijinului social şi a dificultăţilor financiare.
Social problems among older persons may arise from bereavement, social isolation, lack of social support, and financial difficulties.
Problemele psihice pot include depresie cauzată de singurătate, anxietate, probleme de memorie, tulburări cognitive, demenţă şi confuzie.
Psychological problems may include depression, loneliness, anxiety, memory problems, cognitive impairment, dementia and confusion.
Problemele fizice pot include lipsa mobilităţii, căderile, autonomie redusă şi o stare generală de sănătate nesatisfăcătoare.
Physical problems may include lack of mobility, falls, reduced self-care and general ill health.
În cazurile în care, în rândul populaţiei în vârstă, abuzul de medicamente eliberate pe bază de prescripţie medicală sau fără prescripţie este intenţionat, acesta poate implica: utilizarea în mod deliberat a unor doze mai mari decât cele prescrise, consumul pe perioade prelungite, constituirea de rezerve de medicamente şi consumul de medicamente în combinaţie cu alcoolul.
Statistics show that up to 10 % of the elderly population of the United States are heavy or problem drinkers, and between 2 and 4 % meet diagnostic criteria for alcohol use or dependence.
Statisticile arată că până la 10 % din populaţia în vârstă din Statele Unite este alcătuită din băutori înveteraţi sau cu probleme; între 2 şi 4 % dintre aceştia îndeplinesc criteriile de diagnosticare pentru consumul sau dependenţa de alcool.
In Europe, 27 % of persons aged 55 and over declare drinking alcohol on a daily basis.
În Europa, 27 % dintre persoanele cu vârsta de peste 55 de ani declară că beau alcool zilnic.
Available evidence suggests that this age group is at a relatively high risk of experiencing drinking problems.
Dovezile disponibile sugerează că această grupă de vârstă este supusă unui risc relativ ridicat de a avea probleme asociate cu consumul de alcool.
lead to the development or continuation of improper use of substances (including alcohol) to help cope with pain because of their short-term analgesic effects.
alta de durere. Aceasta poate duce la dezvoltarea sau la continuarea consumului necorespunzător de substanţe (inclusiv alcool), pentru a suporta durerea, datorită efectelor analgezice pe termen scurt ale acestora.
For example, pain is sometimes given as a reason for therapeutic cannabis use.
De exemplu, durerea este uneori considerată ca fiind un motiv pentru consumul terapeutic de cannabis.
‘When considering how we respond to drug problems in the community or the needs of those in treatment, we have to accept that drug use in Europe is no longer a phenomenon restricted to the young.
De asemenea, factorii de comorbiditate observaţi frecvent la persoanele în vârstă (de exemplu, tulburări cognitive, agitaţia, confuzia) pot face depistarea mai dificilă şi pot fi antecedente sau consecinţe ale consumului de substanţe.
This fact brings with it the obligation to develop approaches and review interventions to ensure that they are also appropriate for older citizens.’ older adults may be unsatisfactory.
De asemenea, este posibil ca populaţia în vârstă să nu îşi recunoască problema de teama stigmatizării.
Also, common comorbid conditions seen in older adults (e.g. cognitive impairment) can make screening more difficult, and some comorbid conditions (e.g. agitation, confusion) may be antecedents or consequences of substance use.
„Atunci când luăm în considerare modul în care răspundem problemelor legate de droguri în cadrul comunităţii sau nevoilor persoanelor aflate în tratament, trebuie să recunoaştem că, în Europa, consumul de droguri nu mai este un fenomen care se limitează la tineri.
Older adults may also not admit their problem because of the stigma it brings with it among their age group.
Ca atare, este necesară revizuirea modalităţilor de intervenţie şi o abordare diversificată pentru a le adecva şi necesităţilor cetăţenilor vârstnici”.
drug users are placing a financial strain on existing resources.
Nevoia de a acorda îngrijiri paliative toxicomanilor atinşi de o boală în fază terminală ridică probleme speciale.
Inaction itself incurs costs and may even lead to greater costs because of subsequent crises.
Aceasta este o dificultate majoră pentru profesioniştii din domeniul medical şi pentru serviciile sanitare.
Overall expenditure for this older age group may be reduced by providing timely, effective interventions in appropriate settings.
Se cunosc puţine lucruri despre cea mai bună modalitate de a răspunde nevoilor acestei populaţii aflate la sfârşitul vieţii.
Improved assessment of substance use disorders among older adults may therefore require age-specific measures of use and dependence.
Prin urmare, îmbunătăţirea evaluării tulburărilor asociate cu consumul de substanţe în rândul populaţiei vârstnice poate impune măsuri specifice vârstei, legate de consum şi de dependenţă.
Also, a clearer distinction may be required between different types of substance use to take into account a range of behavioural and clinical manifestations.
De asemenea, ar putea fi necesară o distincţie mai clară între diferitele tipuri de consum de substanţe, pentru a lua în considerare o gamă întreagă de manifestări comportamentale şi clinice.
Later onset use may have fewer or different dependence characteristics.
Debutul în consum la o vârstă înaintată poate fi asociat cu caracteristici de dependenţă mai puţin numeroase sau diferite.
Because health problems are highly prevalent among older substance-using adults, many of them have regular contact with medical services.
Întrucât problemele de sănătate au o prevalenţă foarte mare în rândul persoanelor în vârstă, consumatoare de substanţe, multe dintre acestea au un contact periodic cu serviciile medicale.
Primary care and other healthcare services therefore provide a valuable opportunity to screen this group.
Serviciile de asistenţă medicală primară şi alte servicii sanitare oferă, în consecinţă, o oportunitate valoroasă de depistare a consumului în cadrul acestei grupe de vârstă.
As already expressed, greater attention should be paid to comorbid health problems when dealing with older patients.
Ar putea fi implementate proceduri de depistare îmbunătăţite şi simple, cum ar fi o monitorizare adecvată a reînnoirii prescripţiilor şi/sau a prescrierii mai multor medicamente.
Older drug users may, for example, have chronic illnesses, including liver disease because of chronic hepatitis C infection, or HIV-related illnesses, and may therefore require specialised forms of treatment.
De asemenea, s-ar putea elabora chestionare de depistare şi de evaluare, în special pentru a viza nevoile şi problemele persoanelor în vârstă.
Simple improved screening procedures could be implemented through adequate monitoring of repeated prescriptions, and/or prescription of multiple medications.
După cum s-a mai spus, ar trebui să se acorde o atenţie mai mare problemelor de patologie comorbidă atunci când se tratează pacienţii în vârstă.
Screening and assessment questionnaires could be specifically developed to target the needs and problems of older people.
Toxicomanii în vârstă pot suferi, de exemplu, de boli cronice: patologii ale ficatului, maladii cauzate de infecţia cronică cu hepatită C, de boli legate de virusul HIV şi în consecinţă, pot avea nevoie de tratament specializat.
Treatment: interventions and services
Tratamentul: intervenţii şi servicii
However, despite their regular contact with healthcare professionals, substance use disorders among older persons are often missed or misdiagnosed. Many doctors lack adequate training in this field and current diagnostic criteria for assessing dependence and addiction in
Cu toate acestea, în ciuda contactului lor constant cu profesioniştii din domeniul medico-sanitar, tulburările cauzate de consumul de substanţe în rândul persoanelor în vârstă sunt, deseori, trecute cu vederea sau diagnosticate greşit.
Addiction services typically have limited medical treatment resources.
Realităţile schimbării demografice şi nevoile din ce în ce mai mari de servicii pentru
Percentage of the total European population aged 65 or more (historical and predicted)
Procentul populaţiei europene totale, cu vârsta de peste 65 de ani (evoluţie cronologică şi previzională)
Detoxification may be best conducted in a medical setting to avoid potential interactions between medications and other substances, or because of comorbid illnesses.
Serviciile de asistenţă în adicţii dispun, de obicei, de resurse de tratament limitate.
Different dose regimens may be required because of age-related metabolic changes.
Dezintoxicarea poate fi realizată cel mai bine într-o instituţie medicală, pentru a evita posibilele interacţiuni dintre medicamente şi alte substanţe sau din cauza patologiei comorbide.
Many therapeutic issues are poorly understood regarding ageing drug users.
Numeroase probleme terapeutice sunt, adesea, înţelese greşit în cazul toxicomanilor în vârstă.
However, older patients do achieve equivalent or better results than younger adults when they enter into treatment.
Cu toate acestea, pacienţii în vârstă obţin rezultate egale sau mai bune decât adulţii tineri, atunci când încep tratamentul.
Older citizens should have access to effective healthcare services where they will be catered for with dignity and sensitivity.
Cetăţenii în vârstă ar trebui să aibă acces la servicii de asistenţă medicală eficiente, în cadrul cărora să fie îngrijiţi corespunzător, cu respectarea demnităţii şi sensibilităţii lor.
This may require developing a wider range and alternatives to current treatment.
Aceasta ar putea necesita dezvoltarea unei oferte de servicii mai vaste, cu alternative la tratamentul actual.
Drugs in focus is a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) in Lisbon.
Drogurile în obiectiv este o serie de informări cu privire la politicile proprii, publicată de Observatorul European pentru Droguri şi Toxicomanie (OEDT) din Lisabona.
The briefings are produced three times a year in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Informările sunt publicate de trei ori pe an, atât în cele 23 de limbi oficiale ale Uniunii Europene, cât şi în norvegiană şi turcă.
Original language: English.
Limba exemplarului original: engleza.
Any item may be reproduced provided the source is acknowledged.
Orice fragment poate fi reprodus cu condiţia menţionării sursei.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail: publications@emcdda.europa.eu
Pentru abonamente gratuite, vă rugăm să specificaţi cerinţele prin e-mail, la adresa publications@emcdda.europa.eu
Key sources
Surse principale
OFFICIAL PUBLISHER: Office for Official Publications of the European Communitiesnull
EDITOR OFICIAL: Oficiul pentru Publicaţii Oficiale ale Comunităţilor Europenenull
Briefing of the European Monitoring
Informare a Observatorului
Centre for Drugs and Drug Addiction
European pentru Droguri și Toxicomanie
Neurobiological research on drugs: ethical and policyimplications
Cercetarea neurobiologică privind drogurile: implicații șipolitic
Drug addiction is a behaviour characterised by the individual exhibiting a loss of control over their consumption.
Dependenţa de droguri este un comportament caracterizat de pierderea controlului individului asupra consumului acestora.
Addicts may wish to stop, but find it difficult to do so, despite often experiencing negative consequences.
Chiar dacă își pot dori să renunţe, renunţarea este dificilă pentru dependenţii de droguri, în ciuda faptului că aceștia resimt deseori consecinţele negative ale comportamentului lor.
Modern developments in neurobiology help us to better understand this process.
Progresele moderne în neurobiologie ne ajută să înţelegem mai bine acest proces.
Moreover, such developments now provide strong scientific grounds for viewing drug addiction as a psychiatric disorder, usually classified as a ‘chronic and relapsing brain disease’.
Mai mult, aceste progrese oferă acum un motiv știinţific valabil pentru a considera dependenţa de droguri ca o tulburare psihiatrică, clasificată de obicei ca o „tulburare cronică recurentă cerebrală”.
psychological and pharmacological treatments and prevention strategies.
a modului de apariţie a dependenţei, cercetările pot oferi fundamentul unor noi tratamente psihologice și farmacologice și al unor noi strategii profilactice.
The findings so far are encouraging, but their implications can easily be overstated or misunderstood, and also raise a number of important ethical issues that require careful consideration.
Rezultatele de până acum sunt încurajatoare, dar implicaţiile lor pot fi ușor supraestimate sau neînţelese și pot provoca o serie de aspecte de ordin etic importante, care necesită o evaluare atentă.
This paper provides a summary of the key developments in this area and underlines the fact that any potential new approaches will require rigorous evaluation for safety and efficacy before being introduced into routine practice.
Acest material oferă un rezumat al direcţiilor-cheie din acest domeniu și subliniază că orice eventuală nouă abordare necesită o evaluare riguroasă a siguranţei și eficacităţii înainte de a fi introdusă în practica de rutină.
Most neurobiological research on addiction has focused on the role a drug-released neurotransmitter called dopamine has on the repeated activation of the ‘reward system’– circuitry made up of a complex set of cerebral structures which act as a barometer, indicating a person’s physical and psychological state.
Majoritatea studiilor neurobiologice asupra dependenţei sau axat pe rolul unui neurotransmiţător, denumit dopamină, a cărui eliberare este stimulată de droguri, asupra activării repetate a „sistemului de recompensă”, un circuit compus dintr-un set complex de structuri cerebrale care funcţionează ca un fel de barometru care indică starea fizică și psihologică a unui individ.
Spurred on by recent technological developments occurring rapidly in this field, newmodels have arisen which take into account the implication of other neurotransmitters in the process, also exploring the role of genetic differences between individuals.
Impulsionate de progresele tehnologice recent survenite atât de rapid în acest domeniu, au apărut noi modele care iau în considerare și implicarea altor neurotransmiţători în acest proces și explorează rolul diferenţelor genetice dintre indivizi.
By providing a better understanding of how addiction develops, this research may provide the basis for new
Oferind o mai bună înţelegere
Some of these molecules (GABA, glutamic acid) participate in the communication between neurons; some others (dopamine, noradrenaline, serotonin) modulate (amplify or attenuate) the information.
Unele dintre aceste molecule (GABA, acid glutamic) participă la comunicarea dintre neuroni; altele (dopamina, noradrenalina, serotonina) modulează (amplifică sau diminuează) informaţia.
Reward system: this brain circuit reinforces behaviour when activated.
Sistem recompensă: acest circuit cerebral, la activarea sa, întărește un comportament.
Data indicate that drugs of abuse are pleasurable because they activate this system.
Datele sugerează că abuzul de substanţe are un caracter plăcut tocmai pentru că activează acest sistem.
Novel pharmacotherapies targeted at specific neurotransmitter systems, pharmacological drug implants, drug vaccines or neurological treatments may have the potential to ameliorate addictive behaviours.
Noile farmacoterapii ţintite spre anumite sisteme neurotransmiţătoare, implanturile farmacologice, vaccinurile contra drogurilor sau tratamentele neurologice au potenţialul de a ameliora comportamentele predispuse la dependenţă.
A growing body of research suggests that chronic drug use can produce long-term disruptions in the modulation of neurocognitive circuits involved in motivation and attention, decision-making and the ability to inhibit impulses.
Din ce în ce mai multe studii sugerează că utilizarea cronică a drogurilor poate provoca întreruperi pe termen lung în modularea circuitelor neurocognitive implicate în motivaţie și atenţie, procesul de decizie și capacitatea de a inhiba impulsurile.
Neuroscience and genetic research promise to provide a detailed causal explanation in terms of brain processes.
Neuroștiinţele și cercetarea genetică promit să ofere explicaţii cauzale detaliate privind procesele cerebrale.
However, causal, or over-simplified models of addiction could also potentially lead to more coercive policies towards addicted individuals, the neglect of important social policies, or undermine support for existing proven approaches to drug treatment.
Cu toate acestea, modelele cauzale sau supra-simplificate de dependenţă pot duce, de asemenea, la unele politici mai coercitive împotriva indivizilor dependenţi, la neglijarea unor politici sociale importante sau la subminarea susţinerii abordărilor curente, demonstrate, relaţionate cu tratamentul medicamentos.
There is a pressing need to explore the ethical and policyimplications of addiction neuroscience research to ensure that developments are taken forward in ways that adequately safeguard human rights and protect the ethical values of consent, liberty, equality and privacy.
Există o nevoie din ce în ce mai stringentă pentru explorarea implicaţiilor de ordin etic șipolitic ale cercetărilor neuroștiinţelor în materie de dependenţă, care să asigure că se înregistrează progrese în direcţii care protejează în mod corespunzător drepturile omului și unele valori etice cum ar fi consimţământul, libertatea, egalitatea și confidenţialitatea.
Neuroimaging and genetic technologies may help to define more precisely intimate mechanisms of addiction and to identify individuals who have a vulnerability to develop addiction, potentially allowing interventions to be targeted at those at greater risk.
Tehnologiile neuroimagistice și genetice pot ajuta la definirea mai precisă a mecanismelor intime aledependenţei și la identificarea acelor indivizi care sunt mai predispuși să dezvolte dependenţa, fapt care ar putea permite intervenţii ţintite pentru cei care prezintă un risc mai mare.
1st issue 2009
Ediţia I, 2009
Neurobiological research in addiction and that repeated exposure to drugs of abuse disrupts this regulation.
Cercetări neurobiologiceîn domeniul dependenţei reciproc activitatea) și că expunerea repetată la droguri întrerupe aceste efecte regulatorii.
Over time, noradrenergic and serotonergic neurons become autonomous and hyper-reactive to external stimuli and arguably this druginduced long-term uncoupling explains dysfunctions in motivation and in the ability to inhibit impulses.
În timp, neuronii noradrenergici și serotoninergici devin autonomi și hiperreactivi la stimuli externi, ceea ce explică că, pe termen lung, această decuplare indusă de administrarea de droguri stă la baza disfuncţiilor legate de motivaţie și capacitatea de a inhiba impulsurile.
‘Developments in neuroscience are transforming our understanding of how people become addicted to drugs while opening-up avenues of investigation for new approaches to treatment.
„Progresele înregistrate de neuroștiinţe schimbă înţelegerea noastră asupra modului în care oamenii devin dependenţi de droguri, deschizând totodată noi direcţii de studiu pentru identificarea unor noi abordări terapeutice.
We must, however, ensure that such beneficial new approaches are rigorously evaluated prior to implementation to ensure maximum success and financial efficiency.’
Trebuie totuși să ne asigurăm că aceste abordări benefice noi sunt riguros evaluate înainte de implementare, pentru a garanta succesul lor maxim și rentabilitatea lor financiară.”
Almost all drugs known to induce abuse or addiction in humans increase the release of a neurotransmitter called dopamine in a sub-cortical structure, the nucleus accumbens.
Aproape toate drogurile despre care se cunoaște că induc la oameni abuzul sau dependenţa stimulează eliberarea unui neurotransmiţător denumit dopamină într-o structură subcorticală denumită nucleul accumbens.
The cell bodies of neurons which release dopamine are located in the ventral tegmental area and the substantia nigra (see figure).
Corpul celular al neuronilor care eliberează dopamină este localizat în regiunea tegmentală ventrală și în substanţa neagră (vezi figura).
These dopaminergic neurons form the meso-corticolimbic pathway.
Acești neuroni dopaminergici formează calea mezo-cortico- limbică.
They stimulate different cerebral structures, such as the prefrontal cortex, the amygdala and the hippocampus, which are part of a circuitry called the ‘reward system’.
Ei stimulează diferite structuri cerebrale, cum ar fi cortexul prefrontal, amigdala și hipocampul, componente ale circuitului denumit „sistemul de recompensă”.
Animal studies and other evidence suggest great variability in vulnerability to addiction.
Studiile pe animale și alte dovezi sugerează o mare variabilitate a vulnerabilităţii la dependenţă.
New technologies mean that neurobiological research can start to identify neuropsychological and genetic differences in individuals that may influence their chances of developing addiction if they use drugs.
Noile tehnologii presupun că cercetarea neurobiologică poate începe să identifice diferenţe neuropsihologice și genetice între indivizi, care ar putea influenţa probabilitatea acestora de a dezvolta dependenţă în cazul în care folosesc drogurile.
New technologies in addiction research non-invasive techniques which may help to identify neuropsychological deficits that may be the primary source of an individual’s inability to stop using drugs.
Acestea sunt tehnici noninvazive care pot ajuta la identificarea deficitelor neuropshihologice care ar putea reprezenta sursa primară a imposibilităţii individului de a renunţa la droguri.
Traditional and newtreatments of addiction
Tratamente tradiţionale și noi împotriva dependenţei
Advances in genomic and molecular biology, such as the ability to clone and sequence receptor subtypes, transporters and endogenous agonists, have enabled scientists to identify and specifically target relevant receptor or transporter sites with drugs that either block (antagonists) or facilitate (agonists or partial agonists) activity.
Progresele înregistrate în genomică și biologia moleculară, cum ar fi posibilitatea de clonare și secvenţiere a subtipurilor de receptori, transportori și agoniști endogeni, au permis savanţilor să identifice și să ţintească în mod specific receptorii sau transportorii relevanţi cu medicamente care fie blochează (antagoniști), fie facilitează (agoniști sau agoniști parţiali) activitatea acestora.