natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the exercise of the right to deduct in such circumstances, Article 18(1) (d) 11 provides: ‘To exercise his right of deduction, a taxable person must: … when he is required to pay the tax as a customer or purchaser where Article 21(1) applies, comply with the formalities laid down by each Member State …’
În ceea ce privește exercitarea dreptului de deducere în circumstanțe precum cele descrise la punctul anterior, articolul 18 alineatul (1) litera (d) din A șasea directivă 11prevede că, „pentru a-și exercita dreptul de deducere, o persoană impozabilă trebuie, […] atunci când este obligată să plătească taxa în calitate de client în cazul aplicării articolului 21 alineatul (1), să îndeplinească formalitățile stabilite de fiecare stat membru”.
Thus, under Article 21(1)(b) of the Sixth Directive, 8‘persons who are identified for
Astfel, în temeiul articolului 21 alineatul (1) litera (b) din A șasea directivă 8, „persoana
9 — This mechanism is commonly known as the ‘reverse charge’ procedure.
9 — Acest mecanism este cunoscut în mod curent sub numele de procedura de taxare inversă.
Under other provisions of Article 21(1), it applies also to other types of supply of goods or services where the supplier is not established in the customer’s Member State (or the Member State in which the supply takes place), whether he is established within the Community or not.
În temeiul altor dispoziții din cuprinsul articolului 21 alineatul (1) din A șasea directivă, aceasta se aplică și altor tipuri de livrări de bunuri și de prestări de servicii, în cazul în care furnizorul nu este stabilit în statul membru al clientului (sau statul membru în care se efectuează livrarea), fie că este stabilit în Comunitatea Europeană, fie că este stabilit în altă parte.
7 — Article 15(5), read in conjunction with Article 15(4)(a), of the Sixth Directive; Article 148(a) and (c) of Directive 2006/112.
7 — Articolul 15 alineatul (5) din A șasea directivă coroborat cu articolul 15 alineatul (4) litera (a) din aceeași directivă; articolul 148 literele (a) și (c) din Directiva 2006/112.
8 — In Article 28g at the material time; see Article 196 of Directive 2006/112.
8 — La articolul 28g din A șasea directivă la momentul situației de fapt; a se vedea articolul 196 din Directiva 2006/112.
10 — See Articles 47 and 48 of Directive 2006/112.11 — In Article 28f(2); Article 178(f) of Directive 2006/112.
11 — Articolul 28f alineatul (2) din aceeași directivă; articolul 178 litera (f) din Directiva 2006/112.
Under Article 18(2) and (3): 12
Articolul 18 alineatele (2) și (3) din A șasea directivă 12 prevede:
Every taxable person shall submit a return by a deadline to be determined by Member States.
(4) (a) Fiecare persoană impozabilă depune o declarație până la termenul limită stabilit de statele membre.
That deadline may not be more than two months later than the end of each tax period.
Termenul nu poate depăși două luni de la sfârșitul fiecărei perioade fiscale.
The tax period shall be fixed by each Member State at one month, two months or a quarter.
Perioada fiscală este stabilită de fiecare stat membru la o lună, două luni sau un trimestru.
Member States may, however, set different periods provided that they do not exceed one year.
Cu toate acestea, statele membre pot stabili perioade diferite, cu condiția ca acestea să nu depășească un an.
Article 22 of the Sixth Directive 13lays down a wide-ranging series of obligations on persons liable for payment of VAT, of which however only the following appear potentially relevant to the present case:
Articolul 22 din A șasea directivă 13prevede o serie amplă de obligații în sarcina
12 — Articles 179 and 180 of Directive 2006/112.
12 — Articolele 179 și 180 din Directiva 2006/112.
13 — In Article 28h at the material time; see Articles 213 to 271 of Directive 2006/112.
13 — Articolul 28h la momentul situației de fapt; a se vedea articolele 213-271 din Directiva 2006/112.
The first sentence of Article 17(3) of that decree reads: ‘The obligations relating to … the supply of services in the territory of the State by nonresident persons … shall be met by the purchasers resident in the territory of the State who … use the services in the pursuit of business, artistic activities or professions.’
(7) Statele membre adoptă măsurile necesare pentru a se asigura că persoanele care, în conformitate cu articolul 21 alineatul (1) literele (a) și (b), sunt considerate răspunzătoare pentru plata taxei în locul unei persoane impozabile stabilite în străinătate […] își îndeplinesc obligațiile prevăzute mai sus privind declarațiile și plata.
The Community VAT directives are currently implemented in Italian law essentially in Decreto del Presidente della Repub-
„Dreptul de deducere a taxei referitoare la bunurile și la serviciile achiziționate sau importate ia naștere în momentul în care taxa devine exigibilă și poate fi exercitat, cel mai târziu, în cadrul declarației pentru al doilea an care urmează celui în care sa născut dreptul de deducere și în condițiile existente la momentul nașterii dreptului însuși.”
Article 23(1) and (2) require taxable persons to record their invoices in an appropriate register within 15 days, indicating the serial number, the date of issue, the taxable amount and the amount of tax, shown separately for each rate, and, in cases to which Article 17(3) refers, the supplier’s name.
Articolul 23 alineatele (1) și (2) din DPR nr. 633/72 impune contribuabililor să înscrie în termen de 15 zile facturile emise într-un registru ad-hoc prin indicarea numărului de ordine și a datei de emitere, a sumei impozabile și a valorii TVA-ului, separate în funcție de cota aplicabilă, precum și, în situațiile prevăzute la articolul 17 alineatul (3) din același decret, a numelui furnizorului.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 by 31 December of the fourth year after the year in which the tax return was submitted.’
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZELE CONEXATE C-95/07 ȘI C-96/07 notificate, sub sancțiunea decăderii, până la data de 31 decembrie a celui de al patrulea an care urmează celui în care a fost depusă declarația.”
Article 25(1) requires taxable persons to number invoices relating to goods and services purchased or imported, including those issued in accordance with Article 17(3), sequentially and to record them in the appropriate register before making the periodic payment or the annual return in which the right to deduction of the related tax is exercised.
Articolul 25 alineatul (1) din DPR nr. 633/72 impune contribuabililor obligația de a numerota în ordine cronologică facturile referitoare la bunurile și la serviciile achiziționate sau importate, inclusiv facturile emise în temeiul articolului 17 alineatul (3) din decretul menționat, și de a le înscrie într-un registru ad-hoc înainte de închiderea periodică a conturilor sau de declarația anuală prin care contribuabilul își exercită dreptul de deducere a TVA-ului aferent acestor facturi.
Main proceedings and questions referred
Acțiunea principală și întrebările preliminare
Under Article 54(5):
Potrivit articolului 54 alineatul (5) din DPR nr. 633/72:
Ecotrade SpA (‘Ecotrade’) is an Italian company engaged in international trade in granulated blast furnace slag and other ingredients for the manufacture of cement.
Ecotrade SpA (denumită în continuare „Ecotrade”) este o societate comercială italiană care desfășoară activități de comerț internațional cu zgură granulată de furnal și alți aditivi folosiți la producerea de ciment.
In 2000 and 2001, 14it made a number of shipments of such materials by sea from Italy to other Member States, using the services of shipping companies not established in Italy.
În 2000 și în 2001 14, societatea a efectuat mai multe transporturi de astfel de materiale pe nave maritime din Italia în alte state membre, recurgând la serviciile unor societăți de transport maritim care nu erau stabilite în Italia.
Those companies invoiced Ecotrade for their services, which they described either as ‘chartering of a vessel’ or as ‘shipping’.
Pentru serviciile efectuate în favoarea Ecotrade, operatorii menționați au emis facturi în care au descris serviciile respective ca fiind fie „navlosire de nave”, fie „transporturi maritime”.
None of the invoices indicated any VAT, and some specifically stated that the supply of services was exempt.
Niciuna dintre facturi nu indica valoarea TVA-ului, iar unele dintre ele indicau expres că serviciile prestate erau scutite.
Ecotrade consequently took all those services to constitute chartering or hiring of seagoing vessels, exempt from VAT by
Prin urmare, Ecotrade a considerat că toate aceste servicii reprezentau servicii de navlosire sau de închiriere de nave maritime
14 — Case C-95/07 concerns tax year 2001, Case C-96/07 concerns 2000.
14 — Cauza C-95/07 privește exercițiul 2001, iar cauza C-96/07 privește exercițiul 2000.
ECOTRADE virtue of the national provisions implementing Article 15(5) of the Sixth Directive.
ECOTRADE utilizate pentru navigația în largul mării scutite de la plata TVA-ului, în temeiul dispozițiilor naționale de punere în aplicare a articolului 15 alineatul (5) din A șasea directivă 15.
15It therefore entered them normally as purchases in its accounts, but did not include them in its VAT records or returns.
În consecință, societatea a înscris aceste servicii în contabilitate ca fiind achiziții, fără a le include totuși în înregistrările sale contabile privind TVA-ul sau în declarațiile fiscale.
within the timelimit laid down by the latter provision, the tax authority claimed payment of the VAT concerned, amounting to the equivalent of approximately EUR 320 000 for the two tax years, apparently representing VAT at the standard rate of 20% on invoices to a value equivalent to approximately EUR 1 600 000.
prevăzut în această din urmă dispoziție, administrația fiscală a solicitat plata TVA-ului în cauză, într-un cuantum echivalent sumei de aproximativ 320 000 de euro pentru cele două exerciții, ceea ce pare să reprezinte TVA-ul în cotă standard de 20 %, pentru facturi în valoare de aproximativ 1 600 000 de euro 16.
16It refused, however, to allow Ecotrade to deduct the same amounts, on the ground that the timelimit for doing so, under Article 19(1) of DPR 633/72, had expired.
Administrația fiscală a refuzat totuși să acorde Ecotrade deducerea aceleiași sume, întrucât, potrivit articolului 19 alineatul (1) din DPR nr.
It further imposed on Ecotrade administrative fines amounting to slightly over EUR 360 000.
Pe de altă parte, aceasta a sancționat Ecotrade cu amenzi administrative într-un cuantum care depășește cu puțin suma de 360 000 de euro.
Following an inspection, the tax authority decided that the shipping services were in fact services in the intra- Community transport of goods on which, pursuant to the national provisions implementing Articles 21(1)(b) and 28b(C) of the Sixth Directive, Ecotrade was itself liable for VAT.
Cu prilejul unui control, administrația fiscală a decis că serviciile de transport maritim reprezentau de fapt servicii de transport intracomunitar de bunuri pentru care, în temeiul dispozițiilor naționale de transpunere a articolului 21 alineatul (1) litera (b) și a articolului 28b secțiunea C din A șasea directivă, Ecotrade însăși trebuia să plătească TVA.
With some minor reservations, Ecotrade accepts that reclassification.
Ecotrade a acceptat această rectificare, cu câteva rezerve minore.
There is no suggestion of fraud or bad faith on its part.
Nu sau făcut afirmații cu privire la existența unei fraude sau a relei sale credințe.
Ecotrade has challenged that refusal and those fines before the referring court, which seeks a ruling on the following questions:
Ecotrade a contestat acest refuz, precum și amenzile aplicate la instanța de trimitere, care solicită Curții să se pronunțe cu privire la următoarele întrebări preliminare:
Ecotrade should thus have declared VAT on the shipping services and entered it as input tax.
Ecotrade ar fi trebuit astfel să declare TVA-ul pentru serviciile de transport maritim și să îl înscrie ca taxă aferentă intrărilor.
It would have been liable to pay that tax but would at the same time have been able to deduct it from its output tax.
Ar fi trebuit să fie obligat la plata taxei, dar, în același timp, ar fi avut posibilitatea să o deducă din taxa aferentă ieșirilor.
Its overall tax liability would therefore not have been affected.
Cuantumul global al taxei datorate nu ar fi fost, așadar, afectat.
‘(1) Does a correct interpretation of Articles 17, 21(1) and 22 of Sixth Council Directive 77/388/EEC … preclude national legislation (in particular Article 19 of DPR 633/72 …) that makes the exercise of the right to deduct VAT, payable by a taxable person in the pursuit of his business activities, dependent on compliance with a (twoyear) timelimit and penalises noncompliance with annulment of that right?
„1) Interpretarea corectă a articolului 17, a articolului 21 alineatul (1) și a articolului 22 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului […] se opune unei reglementări naționale, în speță articolul 19 din DPR nr.
That question is asked with reference, in
633/72, care condiționează exercitarea dreptului de a deduce [TVA-ul] datorat de o persoană impozabilă în exercitarea activității sale ca întreprindere de
In December 2004, pursuant to Articles 54(5) and 57(1) of DPR 633/72 and
În decembrie 2004, în aplicarea articolului 54 alineatul (5) și a articolului 57 alineatul (1) din DPR nr. 633/72 și în termenul
16 — The figures given in the order for reference in Case C-95/07 appear to reflect the application of a VAT rate of slightly over 20%.
16 — Cifrele indicate în Ordonanța de trimitere în cauza C-95/07 par să reflecte aplicarea unei cote de TVA puțin superioare cotei de 20 %.
No explanation is given, but the discrepancy does not appear relevant to the resolution of the problem.
Nu a fost furnizată nicio explicație, dar această diferență nu este relevantă pentru a soluționa întrebarea.
15 — See point 13 above.
15 — A se vedea punctul 13 de mai sus.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 all of whom, apart from the Cypriot Government, were represented at the hearing.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZELE CONEXATE C-95/07 ȘI C-96/07 scrise, fiecare dintre părți, cu excepția guvernului cipriot, fiind reprezentată la ședință.
particular, to cases where the liability to VAT on the purchase of the good or service stems from the application of the reverse charge procedure, which allows the authorities a longer period (of four years under Article 57 of DPR 633/72) in which to demand payment of the duty than the period allowed to the trader for deduction of the duty, on expiry of which the trader’s right to such deduction lapses.
Apreciere respectarea unui termen (de doi ani), sancțiunea nerespectării termenului fiind decăderea din drept, în special în cazurile în care obligația de plată a TVA-ului pentru achiziționarea de bunuri sau servicii rezultă din aplicarea mecanismului de taxare inversă, care permite administrației să solicite plata taxei într-un termen (de patru ani, prevăzut la articolul 57 din DPR nr.
The order for reference might be interpreted broadly as raising first and foremost the general question whether a twoyear timelimit on the exercise of the right to deduct is compatible with Community VAT law, and only secondarily whether that is so in the specific case where the reverse charge mechanism applies and the tax authority enjoys a longer period in which to recover tax not properly accounted for.
Ordonanța de trimitere ar putea fi interpretată extensiv în sensul că are ca obiect, cu prioritate, problema generală de a se stabili dacă un termen de doi ani aplicabil exercitării dreptului de deducere este compatibil cu normele comunitare în materie de TVA și numai cu titlu secundar, aspectul dacă acest lucru este valabil în situația specifică în care se aplică mecanismul de taxare inversă, iar administrația fiscală dispune de un termen mai lung pentru a putea recupera taxa care nu a fost corect înscrisă în contabilitate.
However, I agree with the Italian Government and the Commission that it is unnecessary to focus too closely on the general question, which is not in itself central
Totuși, împărtășim opinia guvernului italian și a Comisiei că nu este necesar să ne concentrăm prea mult asupra acestei întrebări cu caracter general, care nu este în sine semnificativă pentru procedura principală.
Finally, although the referring court formally poses two questions, directed at assessing the Italian rules against different provisions of the Sixth Directive, I find it more helpful to address the two together.
În sfârșit, deși instanța de trimitere adresează în mod formal două întrebări care urmăresc aprecierea normelor italiene din perspectiva diferitelor dispoziții din A șasea directivă, considerăm că este mai util ca acestea să fie examinate împreună.
The factors stressed by the national court as combining to produce that result are: (i) the ‘two-year’ timelimit 17 on the exercise of the right to deduct, (ii) the ‘four-year’ timelimit 18 on the tax authority’s right to recover and (iii) the reverse charge mechanism under which a taxable person’s liability to pay input tax is, normally, exactly counterbalanced by his right to deduct the same tax.
Posibilitatea de a impune un termen pentru exercitarea dreptului de deducere dreptului de deducere; (ii) termenul de „patru ani” 18pentru exercitarea dreptului administrației fiscale de a recupera taxa; (iii) mecanismul de taxare inversă în temeiul căruia taxa aferentă intrărilor pe care o datorează persoana impozabilă se compensează în mod normal în totalitate cu dreptul de deducere a sumei respective.
Nothing in any of the provisions cited by the national court in its questions — or indeed elsewhere in the Sixth Directive — imposes any specific timelimit on the exercise of the right to deduct or refers explicitly to the possibility, or otherwise, of imposing such a timelimit in national law.
Niciun element din cuprinsul vreunei dispozițiile citate de instanța națională în cadrul întrebărilor adresate – sau chiar din cuprinsul Celei de a șasea directive – nu impune un anumit termen pentru exercitarea dreptului de deducere sau nu se referă explicit la posibilitatea, ori la imposibilitatea, de a impune astfel de termene în dreptul național.
However, and although the context of that mechanism is undoubtedly a key feature of this case, it is in my view at least as important to note that the result to which Ecotrade objects was triggered not by the mere combination of those three factors but by the reclassification of its input transactions from exempt to taxable.
Cu toate acestea și deși contextul acestui mecanism constituie indubitabil un element cheie în prezenta speță, în opinia noastră este cel puțin la fel de important să observăm că rezultatul contestat de Ecotrade a fost obținut nu din simpla combinare a celor trei factori, ci din reclasificarea operațiunilor aferente intrărilor, care au trecut de la statutul de operațiuni scutite la cel de operațiuni impozabile.
17 — More accurately, the limit is the submission of the declaration for the second year following that in which the right to deduct arose.
17 — Mai precis, termenul corespunde depunerii declarației pentru al doilea an care urmează celui în care a luat naștere dreptul de deducere.
18 — In fact, the end of the fourth year following that in which the declaration was made.
18 — În fapt, la sfârșitul celui de al patrulea an care urmează celui în care sa întocmit declarația.
Ecotrade stated at the hearing, without contradiction, that the period was regularly extended by temporary legislation to five, six or seven years.
Ecotrade a declarat în ședință, fără să fie contrazisă, că acest termen a fost periodic extins până la cinci, la șase, chiar la șapte ani prin dispoziții cu caracter temporar.
Of those provisions, at least one may none the less be seen as implicitly authorising the imposition of a time-limit: Article 18(1)(d) refers to formalities laid down by Member States for the exercise of the right to deduct.
Totuși, se poate considera că cel puțin una dintre aceste dispoziții autorizează implicit impunerea unui termen, și anume articolul 18 alineatul (1) litera (d), care se referă la formalitățile stabilite de statele membre pentru a putea exercita dreptul de deducere.
That a timelimit may be set seems, moreover, clear from the combined provisions of Article 18(2) and (3).
Posibilitatea de a stabili un termen rezultă, pe de altă parte, cu claritate din dispozițiile coroborate ale articolului 18 alineatul (2) și ale articolului 18 alineatul (3) din aceeași directivă.
The former indicates that the right to deduct is to be exercised in relation to amounts due for the same tax period as that in which the right arose, and the latter allows Member States to determine the conditions in which a taxable person may be authorised to deduct when
Prima dispoziție precizează că dreptul de deducere trebuie exercitat în ceea ce privește valorile taxei datorate pentru perioada fiscală corespunzătoare celei
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-95/07 AND C-96/07 lence and effectiveness. 20
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZELE CONEXATE C-95/07 ȘI C-96/07
It should thus not be less favourable than those applicable to similar domestic situations 21 or render virtu- he has not respected, inter alia, that condition.
Totuși, acesta nu ar trebui să fie mai puțin favorabil decât cele referitoare la situații similare de natură internă 21 în care a apărut dreptul de deducere, iar a doua dispoziție autorizează statele membre să stabilească condițiile în care o persoană impozabilă poate fi autorizată să efectueze o deducere, în cazul în care nu a respectat, printre altele, această condiție.
Taken together, they imply that it is open to a Member State to require that the right to deduct be exercised in respect of the tax period in question, 19 or to allow a longer period.
Considerate împreună, acestea implică faptul că un stat membru este liber să impună ca dreptul de deducere să fie exercitat în perioada fiscală respectivă 19sau să permită o perioadă mai lungă.
ally impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
sau să facă practic imposibilă ori excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite de ordinea juridică comunitară.
In the submissions to the Court in the present case, there has been no comparison with any timelimit applicable to similar domestic situations, nor has it been argued that a timelimit of two clear years renders in general — rather than in the specific circumstances — the exercise of the right to deduct virtually impossible or excessively difficult.
Argumentele prezentate Curții în această cauză nu conțin nicio comparație între termenele aplicabile unor situații similare de natură internă și nicio parte nu a pretins că, în general – și nici în circumstanțele specifice ale speței –, un termen de cel puțin doi ani face practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea dreptului de deducere.
I disagree, therefore, with Ecotrade’s contention that the right to deduct is so fundamental that no timelimit can ever be placed on its exercise.
Nu suntem, așadar, de acord cu susținerea Ecotrade în sensul că dreptul de deducere are un caracter fundamental, astfel încât exercitarea lui nu poate fi supusă niciodată unui termen.
The right is indeed fundamental but it is also important, for reasons of legal (and financial) security, that settled fiscal situations should not be liable to be called in question indefinitely.
Acest drept este într-a-devăr fundamental, dar este la fel de important, pentru motive de securitate juridică (și financiară), ca situațiile fiscale stabilite să nu poată fi puse în discuție la infinit.
Possibility of reassessment by the tax authority after such a timelimit has expired
Posibilitatea de rectificare de către administrația fiscală după expirarea unui astfel de termen