natgillin/translations-raw huggingface dataset:
24 — A similar line is taken by the French legislation, with Article L. 2141-4 of the public health code (introduced by the Law of 6 August 2004), stating that in order to store embryos the couple involved (or the survivor in the event of the death of one of them) must make an annual declaration to the effect that they maintain their ‘plan to become parents’, such that, if they do not make such a declaration the ova are destroyed after five years.
24 — Aceasta este abordarea legiuitorului francez, deoarece articolul L. 2141-4 din Codul privind sănătatea publică (introdus prin Legea din 6 august 2004) îi obligă pe membrii cuplului în cauză (sau pe supraviețuitor, în caz de deces) să facă cunoscut în fiecare an faptul că își mențin „planul de a deveni părinți”, iar dacă nu fac cunoscut acest aspect, ovulele sunt distruse după 5 ani.
In this regard, the Member States have a wide variety of different legislative provisions, ranging from the prohibition on storing fertilised ova contained in the
În statele membre se află în vigoare o gamă largă de prevederi în domeniu, variind
Aside from this, although Directive 92/85 sets a minimum standard and therefore there is nothing to prevent the Member States from introducing wider protection, the Austrian legislation has not done so, although this should not be considered grounds for reproach.
De altfel, deși Directiva 92/85 introduce o reglementare minimală și, așadar, nimic nu împiedică statele membre să confere o protecție mai largă, legislația austriacă nu a adoptat o astfel de abordare, fără ca acest fapt să i se poată, totuși, reproșa.
The argument (raised by the Italian Government) that the chances of success of a transfer of ova fertilised in vitro are low seems to me to be less convincing because it can always be countered that ‘normal’ pregnancies sometimes also end in miscarriage and this would also extinguish the protection.
Ni se pare mai puțin convingător argumentul (avansat de guvernul italian) privind probabilitatea redusă de succes a transferului de ovule fecundate in vitro, întrucât am putea oricând să contraargumentăm, arătând că și o sarcină „naturală” se sfârșește, uneori, cu un avort spontan, ceea ce ar duce, de asemenea, la încetarea protecției.
The foregoing proposal, limited as it is in terms of subjectmatter to the question put by the Austrian court, does not rule out, however, a more in-depth analysis of the case in the main proceedings to ascertain whether the dismissal of an employee in this way constitutes discrimination contrary to the principle of equal treatment of men and women.
Această primă concluzie, restrânsă din punct de vedere material la cadrul definit prin cererea formulată de instanța austriacă, nu împiedică, totuși, o analiză mai aprofundată a cauzei principale pentru a verifica dacă concedierea unei salariate în situația descrisă implică o discriminare contrară principiului egalității de tratament între bărbați și femei.
For these reasons, I suggest that the Court replies to the question referred to it by the Oberster Gerichtshof by stating that an employee who undergoes an in vitro fertilisation procedure is not a ‘pregnant worker’ for the purposes of the first part of Article 2(a) of Directive 92/85/EEC, if, at the time when she was given notice of termination of employment, her ova had been fertilised in a labora-
Această analiză mai atentă se justifică pentru că protecția maternității este asigurată nu numai de directiva invocată de instanța națională de trimitere, ci și de alte dispoziții comunitare, în special Directiva 76/207, care stabilește egalitatea sexelor în ceea ce privește
This closer scrutiny is justified because maternity is covered both by the directive invoked by the referring court and by other Community legislation, in particular Directive 76/207, which established this sexual
Pentru motivele expuse, propunem Curții să se pronunțe, ca răspuns la întrebarea preliminară adresată de Oberster Gerichtshof, în sensul că o angajată tratată în vederea efectuării unei fertilizări in vitro nu este o „lucrătoare gravidă” în sensul articolului 2 litera (a) prima teză din Directiva 92/85/CEE dacă, la data când ia fost comunicată concedierea, ovulele sale fuseseră fecundate în laborator, dar nu îi fuseseră încă transferate în corp.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06 equality as regards access to employment, vocational training and promotion, and working conditions.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL RUIZ-JARABO — CAUZA C-506/06 accesul la încadrarea în muncă, la formarea și la promovarea profesională, precum și la condițiile de muncă.
of this provision of Directive 76/207, even if pregnancy does not give rise to inequality based on sex, it only affects women and consequently employment-related decisions which are potentially detrimental to women and which are motivated by the pregnancy constitute discrimination prohibited under Directive 76/207.
jurisprudență comunitară constantă potrivit căreia, dacă sarcina nu determină o inegalitate pe motive de sex, aceasta afectează numai femeia, astfel încât deciziile luate în cadrul procesului de muncă, care pot să îi aducă atingere, motivate prin eventualitatea unei sarcini, constituie o discriminare interzisă de Directiva 76/207.
Under the principle of equal treatment enshrined in Directive 76/207, merely belonging to the female sex does not justify the application of special and more favourable rules than those which would, in the same circumstances, apply to men.
În temeiul principiului egalității de tratament consfințit prin Directiva 76/207, simpla apartenență la sexul feminin nu ar putea justifica un regim special mai favorabil decât cel rezervat, în aceleași împrejurări, bărbaților.
By contrast with Directive 92/85, which is a subsequent directive and is designed to encourage better security and health at work for pregnant workers, workers who have recently given birth or who are breastfeeding, Directive 76/207 had the broader objective of seeking equality of men and women in the workplace.
Spre deosebire de Directiva 92/85, ulterioară și destinată să promoveze îmbunătățirea securității și a sănătății lucrătoarelor gravide care au dat naștere unui copil sau care alăptează, Directiva 76/207 avea o vocație mai amplă, având în vedere egalitatea între bărbați și femei în mediul de muncă.
With this premiss, Article 10 of Directive 92/85 contains a prohibition of dismissal ‘during the period from the beginning of their pregnancy to the end of the maternity leave’, whilst Directive 76/207 does not directly address the situation of dismissal by reason of pregnancy, but limits itself to confirming the principle of equal treatment (Article 5(1)), which ‘shall mean that there shall be no discrimination whatsoever on grounds of sex either directly or indirectly by reference in particular to marital or family status’ (Article 2(1)). 25
Pornind de la această premisă, articolul 10 din Directiva 92/85 include o interdicție de concediere „în perioada de la începutul sarcinii până la terminarea concediului de maternitate”, în timp ce Directiva 76/207 nu are în vedere în mod direct ipoteza concedierii pe motiv de sarcină, limitându-se să consfințească egalitatea de tratament [articolul 5 alineatul (1)], ceea ce „presupune inexistența oricărei discriminări pe criterii de sex care privește, direct sau indirect, în special starea civilă sau familială” [articolul 2 alineatul (1)] 25.
According to the body of caselaw which has been built up involving the interpretation
Pe baza interpretării acestei dispoziții din Directiva 76/207, sa dezvoltat o
729, maintains that Article 10 of Directive 92/85 does not merely make discriminatory dismissals illegal but prohibits any dismissal during pregnancy and maternity.
729, susține că articolul 10 din Directiva 92/85 nu se limitează să condamne concedierile discriminatorii, ci interzice orice concediere în timpul sarcinii și în timpul concediului de maternitate.
However, even given its general and unconditional nature, the Article 10 prohibition still maintains a certain connection with the prohibition of discrimination on grounds of sex in that it tolerates dismissal ‘in exceptional cases not connected with their condition’.
Cu toate acestea, deși este generală și necondiționată, această interdicție prevăzută la articolul 10 menționat păstrează o anumită legătură cu interzicerea discriminării pe motive de sex, tolerând concedierea femeilor gravide, „cu excepția cazurilor speciale care nu au legătură cu starea lor”.
However, the principle of equality prohibits applying different rules to similar situations only where there is no objective reason to do so.
Însă acest principiu al egalității exclude existența unor norme diferite pentru situații similare numai în lipsa unei justificări obiective.
The legislation contains important exceptions, as demonstrated by Article 2 of Directive 76/207, which permits the Member States to exclude from its field of application activities for which, by reason of their nature or the manner in which they are carried out, the sex of the worker constitutes a determining factor (Article 2(2)), provided that its application is without prejudice to ‘provisions concerning the protection of women, particularly as regards pregnancy and maternity’ (Article 2(3)), or to ‘measures to encourage equal opportunity for men and women, in particular by removing existing
Acesta reprezintă o normă de la care se prevăd excepții importante, după cum rezultă din articolul 2 din Directiva 76/207, care permite statelor membre să excludă din domeniul său de aplicare activitățile pentru care, date fiind natura sau condițiile exercitării lor, sexul constituie o condiție determinantă [alineatul (2)] și, prin urmare, aplicarea sa nu aduce atingere „dispozițiilor referitoare la protecția femeilor, în special în ceea ce privește graviditatea și maternitatea” [alineatul (3)] și nici „măsurilor de promovare a egalității de șanse între bărbați și femei, în
MAYR inequalities which affect women’s opportunities’ in the area of employment. 26
MAYR justificate printr-o necesitate obiectivă 30, cum ar fi, de exemplu, interzicerea conce- special prin înlăturarea inegalităților de fapt care afectează șansele femeilor” în domeniul muncii [alineatul (4)] 26.
The caselaw of the Court of Justice is clear on this point.
Jurisprudența Curții indică o atitudine fermă în această privință.
Accordingly, it was held in Stoeckel, 27following the approach put forward by the Advocate General, 28that a prohibition on
Astfel, prin Hotărârea din 25 iulie 1991, Stoeckel 27s-a decis, urmând opinia exprimată de avocatul general 28, în sensul că o
In Habermann-Beltermann, 31 the termination of a contract of employment due to pregnancy because of the employee’s temporary inability to perform her duties was not upheld.
Hotărârea din 5 mai 1994, Habermann-Beltermann 31, nu a admis rezilierea unui interzicere a muncii pe timp de noapte, care are în vedere exclusiv femeile, contravine Directivei 76/207, deoarece nu sa stabilit că acest orar antrenează efecte sau inconveniente diferite în funcție de sexul lucrătorului.
In Webb 32the Court classified as discriminatory the dismissal of a pregnant worker who had been recruited for an unlimited term with a view, initially, to replacing another employee during the latter’s maternity leave.
Au fost prezentate în continuare criteriile care ar garanta, într-un astfel de caz, o inegalitate în favoarea mâinii de lucru feminine, statuându-se că inconvenientele muncii pe timp de noapte, cu excepția perioadei de sarcină sau de maternitate, nu prezintă mai multe riscuri pentru femei decât pentru bărbați 29.
night work directed exclusively to women was contrary to Directive 76/207, because it was not shown that such a work-pattern gives rise to different effects or disadvantages depending on the sex of the worker.
contract pe motiv de sarcină în condițiile în care lucrătoarea se afla temporar în imposibilitatea de a-și asuma obligațiile de muncă.
The Court went on to present the factors which would justify an inequality of treatment in favour of the female workforce in these circumstances and pointed out that the disadvantages of night work, except in the case of pregnancy or maternity, do not expose women to any greater risk than men. 29
Hotărârea din 14 iulie 1994, Webb 32, a calificat drept discriminatorie concedierea unei lucrătoare gravide angajate pe durată nedeterminată, inițial cu scopul special de a înlocui o altă lucrătoare, aflată în concediu de maternitate.
105, believes that this is an attempt to extend the scope of the principle of equal treatment of the sexes.
105, apreciază că astfel se dorește extinderea domeniului de aplicare al principiului egalității de tratament între sexe.
See also Case C-13/93 Minne [1994] ECR I-371.
De asemenea, Hotărârea din 3 februarie 1994, Minne (C-13/93, Rec., p. I-371).
The caselaw on dismissals due to repeated periods of absence attributable to birth or pregnancy, but taken after maternity leave has expired, has had a less smooth trajectory.
Cu privire la concedieri determinate de întreruperi repetate ale lucrului, pentru boli legate de naștere sau de sarcină, dar care au avut loc după expirarea concediului de maternitate, jurisprudența a fost mai puțin unitară.
28 — Opinion of Advocate General Tesauro delivered on 24 January 1991.
28 — Concluziile avocatului general Tesauro prezentate la 24 ianuarie 1991.
30 — Article 7 of Directive 92/85 makes the exemption of women from night work subject to the submission of a medical certificate stating that this is necessary for the safety or health of the worker concerned.
30 — Astfel, articolul 7 din Directiva 92/85 condiționează excluderea femeii de la munca pe timp de noapte de prezentarea unui certificat medical care să menționeze că măsura este indispensabilă securității sau sănătății acesteia.
29 — In this way the Court is attempting to avoid measures which give the appearance of being protective but which mask sexist ideas which are detrimental to women and hinder their access to the labour market and the performance of their everyday activities.
29 — Se urmărește astfel să se evite măsurile care, sub o aparență protectoare, ar ascunde concepții misogine în detrimentul femeii, complicând accesul acesteia la piața muncii și desfășurarea normală a activității sale.
In this regard the Spanish Tribunal Constitucional (Constitutional Court) has held in judgment 229/1992 that the prohibition on women working in the mining sector is unconstitutional because it corresponds more to a stereotype (i.e. the supposed weakness of the female sex) than to real natural or biological characteristics and introduces an element of discrimination against women.
Astfel, în Hotărârea 229/1992, Tribunal Constitucional (Curtea Constituțională din Spania) sa pronunțat în sensul că interzicerea muncii femeilor în sectorul minier este neconstituțională, pe motivul că aceasta răspunde mai mult unui stereotip (presupusa slăbiciune a sexului feminin) decât unor particularități reale, naturale sau biologice, ceea ce introduce un element discriminatoriu pentru femeie.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06 national law, absences between the beginning of the pregnancy and the beginning of the maternity leave can be taken into account.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL RUIZ-JARABO — CAUZA C-506/06 o discriminare directă, întemeiată pe sex, în sensul Directivei 76/207 34, adăugându-se că, luarea în considerare a absențelor survenite între debutul sarcinii și concediul de maternitate pentru calculul duratei care justifică desfacerea contractului de muncă în temeiul dreptului național.
that the dismissal of a female worker on account of pregnancy constitutes direct discrimination on grounds of sex within the meaning of Directive 76/207, 34adding that outside the period of the pregnancy and maternity leave a woman can be dismissed, as can a man, on account of absence due to illness even though this may be attributable to the birth or pregnancy.
exceptând perioada de sarcină și de concediu de maternitate, o femeie poate fi concediată, la fel ca și un bărbat, pentru absențe datorate unei boli, chiar dacă aceasta a survenit din cauza nașterii sau a sarcinii.
This interpretation was, however, to be abandoned barely a year later in Brown when the Court, following my Opinion, which endorsed the line taken in the Opinion in Larsson, did not take into account, for computation of the period justifying dismissal under UK law, time taken off sick owing to an illness resulting from pregnancy or childbirth which arose during pregnancy and persisted during and after maternity leave.
Cu toate acestea, interpretarea amintită a fost abandonată peste numai un an, atunci când Hotărârea Brown (citată anterior), confirmând concluziile noastre, care reluau conținutul celor din cauza Larsson, nu a contabilizat zilele de concediu pentru o boală provocată de sarcină sau de naștere, contractată în timpul gravidității, care sa prelungit în timpul și ulterior concediului de maternitate, pentru a calcula perioada care ar fi autorizat concedierea, în temeiul dreptului britanic.
It also accepted that, when calculating the period providing grounds for dismissal under
Într-o altă cauză similară, privitoare la situația doamnei Larsson, am propus Curții 35
Høj Pedersen and Others 37confirmed this interpretation by ruling that Danish legislation which allowed an employer to require a pregnant woman to stop working without paying her salary in full on the basis that he cannot find work for her is contrary to Community law.
Hotărârea din 19 noiembrie 1998, Høj Pedersen și alții 37, a confirmat această să confirme jurisprudența care definește o linie la sfârșitul concediului de maternitate începând de la care oricare afecțiune, indiferent de originea sa obstetrică, ar cădea sub incidența regimului general aplicabil tuturor lucrătorilor, în timp ce perioadele de incapacitate de muncă datorate sarcinii, înainte de naștere, nu ar echivala, din perspectiva unei concedieri, cu absențele pe motive de boală în cazul unui bărbat.
Tele Danmark introduced a refinement, consistent with my Opinion delivered on 10 May 2001, in the case of the termination of fixed-term contracts, by stating that Directive 76/207 precludes the
Hotărârea Tele Danmark a introdus un criteriu suplimentar pentru desfacerea contractelor de muncă pe durată determinată, în sensul Concluziilor din 10 mai 2001, arătând că Directiva 76/207
34 — As it did in Dekker, a judgment handed down on the same date, in the case of a refusal to appoint a pregnant woman (Case C-177/88 Dekker [1990] ECR I-3941).
34 — Și prin Hotărârea Dekker din aceeași zi (C-177/88, Rec., p. I-3941) sa decis în același sens privind refuzul de a angaja o femeie însărcinată.
35 — Opinion delivered on 18 February 1997.36 — Case C-400/95 Larsson [1997] ECR I-2757.
35 — Concluziile din 18 februarie 1997.36 — C-400/95, Rec., p. I-2757.
MAYR tially detrimental to women is contrary to Directive 76/207.
MAYR sarcina, care aduce potențiale prejudicii femeii, contravine Directivei 76/207 41.
To date the Court of Justice has considered such discrimination only in cases of dismissal of pregnant workers on the grounds of a matter directly related to the pregnancy where such workers are given notice during the pregnancy or during or at the end of maternity leave.
Până în prezent, Curtea nu a analizat această discriminare decât în cazul concedierilor lucrătoarelor gravide pentru un motiv legat direct de sarcină, notificate în timpul gravidității, pe durata sau la terminarea concediului de maternitate.
Now, however, the Oberster Gerichtshof is offering the Court the opportunity of ruling for the first time on the compatibility with Community law of the termination of an employment contract on the grounds of a worker’s possible future pregnancy, albeit that the termination was agreed prior to the controversial beginning of the pregnancy.
Însă, în prezenta cauză, Oberster Gerichtshof oferă Curții posibilitatea de a se pronunța pentru prima dată asupra conformității cu dreptul comunitar a desfacerii unui contract de muncă având ca motiv eventuala și viitoarea maternitate a lucrătoarei, deși decisă înainte de debutul controversat al sarcinii.
That said, a purposive interpretation of Directive 76/207 consistent with the caselaw examined suggests that the situation
Odată constatat acest element de noutate, o interpretare teleologică a Directivei 76/207 care să respecte jurisprudența
All these judgments revolve around the central idea that pregnancy is a physical reality which only affects women, a fact which has, according to Lucinda M. Finley, represented the greatest obstacle to women’s full participation in the world of work.
Toate aceste hotărâri gravitează în jurul ideii centrale că sarcina este o realitate fizică proprie exclusiv femeilor, ceea ce constituie, potrivit autoarei Lucinda M. Finley, principalul obstacol în calea integrării lor depline în câmpul muncii 40.
40It follows that any work-related measure based on pregnancy which is poten-
În consecință, orice măsură în acest domeniu, având ca temei
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — CASE C-506/06 ation, the dismissal would be discriminatory and contrary to Directive 76/207.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL RUIZ-JARABO — CAUZA C-506/06 analizată conduce la recunoașterea faptului că situația descrisă este de asemenea susceptibilă de a fi protejată de normele comunitare.
42 described is also capable of protection under Community law.
această instanță să considere că angajatorul a acționat motivat de situația particulară în care se afla doamna Mayr.
For reasons of prudence and respect for the dictates of legal certainty, I must nevertheless point out the importance in this matter of carefully appraising the facts in order to define the temporal scope of the protection.
Prudența și obligația indispensabilă a respectării securității juridice ne obligă, cu toate acestea, să amintim importanța deținută în materie de necesitatea de a cântări cu atenție elementele de fapt pentru a delimita aplicarea în timp a protecției.
The directive puts the right of a woman not to be discriminated against above the principle of equality.
Întradevăr, pentru a evita discriminarea femeilor, directiva conferă protecției drepturilor acestora primatul asupra principiului egalității.
In particular, Article 2 refers to the protection of the female sex as regards pregnancy and maternity (Article 2(3)) and expressly prohibits discrimination relating to marital or family status (Article 2(1)).
Articolul 2 evocă în special protejarea sexului feminin în ceea ce privește graviditatea și maternitatea [alineatul (3)] interzicând în mod expres discriminările care afectează starea civilă sau familială [alineatul (1)].
Unlike the case of Directive 92/85, there is nothing in Directive 76/207 which limits its provisions to a phase of a woman’s life, so there is no reason to preclude its application before or after pregnancy or the postpartum period.
Spre deosebire de Directiva 92/85, nicio prevedere a Directivei 76/207 nu restrânge domeniul său de aplicare la o perioadă din viața femeii, astfel că nimic nu împiedică aplicarea sa înainte sau după sarcină ori naștere.
In my view, the determining factor in ascertaining discrimination lies in whether the decision to dismiss has been taken on the basis of the maternity, whether current or merely potential.
Mai mult, evoluția jurisprudențială prezentată pe scurt pune în evidență voința Curții de a spori gradul de protecție a femeii în contextul maternității.
It is not a question of giving indefinite and armour-plated protection against dismissal to all women of childbearing age or women who have a desire to have children, or even those who have started a long and painful course of assisted reproduction treatment, but of preventing employers acting in a manner contrary to either the principle of equality between men and women or the fundamental aim of protecting procreation which is of transcendental importance in any modern society.
Invităm, așadar, Curtea să continue această direcție a protecției procreării (în limitele principiului egalității) și să recomande instanței austriece să se pronunțe în sensul că concedierea ar fi discriminatorie și contrară Directivei 76/207 42, dacă analiza situației de fapt prezentate în cauză determina