natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In so far as stricter standards were discussed, during the negotiations the States were essentially concerned with ensuring that the requirements on vessels laid down in Marpol 73/78 were not unilaterally rendered more stringent.
În măsura în care sa discutat despre standarde mai stricte, pe parcursul negocierilor statele au dorit în principal să se asigure că cerințele pe care navele trebuiau să le respecte conform Marpol 73/78 nu puteau fi înăsprite în mod unilateral.
It would therefore be going too far to claim, as Greece does, that stricter protective provisions are possible only where Marpol 73/78 makes express provision for
S-ar merge prea departe să se pretindă, asemenea Greciei, că măsurile de protecție mai stricte sunt posibile doar dacă dispozițiile
79By contrast, there is precisely no such reference with regard to the standards disclosed no factor of such a kind as to bring into question the validity of provisions of Directive 2005/35.
În concluzie, se impune constatarea că o examinare a celei de a doua și a celei de a treia întrebări preliminare nu a reliefat nimic care să pună sub semnul întrebării validitatea dispozițiilor Directivei 2005/35.
D — Fourth question — the principle of legal certainty
D — Cu privire la a patra întrebare — principiul securității juridice
Therefore, the background to Marpol 73/78 also suggests that it did not lay down definitive rules.
Prin urmare, din geneza Marpol 73/78 nu rezultă că aceasta cuprinde o reglementare definitivă.
It must instead be concluded that the coastal States’ powers derive from the Convention on the Law of the Sea, which does not make Marpol 73/78 binding in respect of the territorial sea.
În schimb, se pornește de la ideea că aria de competență a statelor de coastă rezultă din Convenția privind dreptul mării, care nu prevede pentru marea teritorială obligația de a respecta dispozițiile din Marpol 73/78.
By the fourth question, the High Court wishes to find out whether use of the concept of serious negligence in Article 4 of Directive 2005/35 infringes the principle of legal certainty.
Prin intermediul celei de a patra întrebări, instanța de trimitere urmărește să afle dacă utilizarea noțiunii de neglijență gravă în articolul 4 din Directiva 2005/35 nu încalcă principiul securității juridice.
In this respect it has particularly in mind the danger that the Member States will not implement and apply this concept in a uniform manner.
În această privință, instanța a avut în vedere în mod special riscul ca statele membre să nu transpună și să nu utilizeze această noțiune în mod unitar.
In its view, further clarifications are necessary to guide the practice of the Member States.
În opinia acesteia, sunt necesare elemente de clarificare suplimentare pentru a îndruma practica națională.
In summary, it must therefore be stated that examination of the second and third questions referred to the Court has
Astfel, în zona mării teritoriale, nici dispozițiile Convenției privind dreptul mării și nici cele din Marpol 73/78 nu impun o interpretare restrictivă a noțiunii de neglijență gravă, în conformitate cu standardul de răspundere conform normei 11 litera (b) punctul (ii) din anexa I și normei 6 litera (b) punctul (ii) din anexa II la Marpol 73/78.
79 — Moreover, a joint statement by various Member States in respect of a case before the US Supreme Court, to which the claimants refer, related to stricter requirements on ships and their crew but not to a stricter standard of liability (Annex 16 to the claimants’ written observations).
79 — Și un memoriu comun al diferitelor state membre pentru o procedură în fața Supreme Court (Statele Unite), menționată de către reclamanți, privea cerințe mai stricte pentru nave și echipajul acestora, dar nu și un criteriu mai strict al răspunderii (anexa 16 la memoriul reclamanților).
However, highlighting the need for uniform standards for ships and crews in that statement is not inconsistent with advocating stricter standards of liability.
Faptul că în acest memoriu sa subliniat necesitatea unor standarde unitare pentru nave și echipajul acestora nu se găsește în contradicție cu solicitarea unui standard de răspundere mai ridicat.
None of the parties appears to object to the concept of serious negligence where it is construed — as advocated here in respect of the high seas, the straits and the exclusive economic zone — in conformity with Marpol 73/78 as recklessness in the knowledge that damage will probably result.
Niciuna dintre părți nu pare să conteste noțiunea de neglijență gravă, dacă aceasta –astfel cum este prezentată aici cu referire la marea liberă, la strâmtori și la zona economică exclusivă – este înțeleasă în conformitate cu Marpol 73/78, ca imprudență conștientizând faptul că acțiunea va avea ca rezultat probabil avarierea.
Nor is it likely that the referring court would have any objections in this regard since the meaning of serious negligence is specified clearly by this interpretation.
Nici instanța de trimitere nu ar trebui să aibă niciun fel de obiecții, deoarece sensul noțiunii de neglijență gravă este precizat clar prin această interpretare.
INTERTANKO AND OTHERS poena sine lege) which is laid down in particular in Article 7(1) of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (ECHR).
INTERTANKO ȘI ALŢII paragraful 1 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (CEDO) 81.
81 This principle implies that legislation must define clearly offences and the penalties which they attract.
Acest principiu presupune ca legea să definească în mod clar infracțiunile și pedepsele pentru acestea.
That condition is met in the case where the individual concerned is in a position, on the basis of the wording of the relevant provision and with the help of the interpretative assistance given by the courts, to know which acts or omissions will make him criminally liable. 82
Această condiție este îndeplinită atunci când justițiabilul poate ști, plecând de la textul dispoziției pertinente și, dacă este cazul, cu ajutorul interpretării care este dată acestui text de către instanțe, care sunt acțiunile și omisiunile care angajează răspunderea sa penală 82.
This position is noteworthy since even the terminology of Marpol 73/78 does not ensure uniform application within the Community.
Această poziție merită a fi reținută, deoarece nici terminologia din Marpol 73/78 nu garantează o aplicare unitară în cadrul Comunității.
In fact, a survey undertaken by the Research and Documentation Service of the Court shows that the notion of recklessness does not exist in all legal systems of the Community.
Întradevăr, un studiu efectuat de Serviciul cercetare și documentare al Curții demonstrează că noțiunea de imprudență nu este cunoscută în toate sistemele juridice comunitare.
It is sometimes implemented as serious negligence.
Parțial, aceasta este transpusă ca neglijență gravă.
The German implementation of Marpol 73/78 uses the standard of simple negligence even though the standard of recklessness does exist in German criminal law.
Transpunerea germană a Marpol 73/78 utilizează standardul de neglijență simplă, chiar dacă în dreptul penal german este cunoscut criteriul de imprudență.
In comparison with this disparate situation Directive 2005/35 contributes to the uniform application of Marpol 73/78 in the Community in accordance with recital (3) in its preamble.
În comparație cu această stare de fapt disparată, Directiva 2005/35 contribuie, conform considerentului (3) al acesteia, la utilizarea unitară a dispozițiilor din Marpol 73/78 în cadrul Comunității.
However, Directive 2005/35 does not have to meet this criterion since it cannot, as a directive, contain directly effective penal provisions.
Directiva 2005/35 nu trebuie să respecte însă acest criteriu deoarece, ca directivă, nu poate să conțină norme penale direct aplicabile 83.
83 Such provisions must be adopted by the Member States.
Acestea trebuie adoptate mai degrabă de statele membre.
Where the provisions of the directive are not sufficiently precise to satisfy the requirements relating to legality, it is for the national legislature to
Dacă dispozițiile directivei nu sunt suficient de precise pentru a respecta cerințele de legalitate, este de competența legiuitorului național să
However, here the only issue can be whether the concept of serious negligence in relation to events in the territorial sea, where the interpretation of that concept is not restricted to the standard of liability laid down in Marpol 73/78, is compatible with the principle of legal certainty.
Aici se pune doar problema dacă noțiunea de neglijență gravă, referitoare la fapte săvârșite în marea teritorială, unde transpunerea sa nu este limitată de criteriul răspunderii din Marpol 73/78, este compatibilă cu principiul securității juridice.
82 — Advocaten voor de Wereld, cited in footnote 81, paragraph 50, with reference to the European Court of Human Rights judgment of 22 June 2000 in Coëme and Others v Belgium, Reports 2000-VII, p. 1, § 145.
82 — Hotărârea Advocaten voor de Wereld (citată la nota de subsol 81, punctul 50) cu referire la Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Coëme și alții împotriva Belgiei din 22 iunie 2000 (Recueil des arrêts et décisions, 2000-VII, p. 1, § 145).
See also the European Court of Human Rights judgments of 29 March 2006 in Achour v France, § 41, and of 15 November 1996 in Cantoni v France, Reports 1996-V, p. 1627, § 29.
A se vedea și Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Achour împotriva Franței din 29 martie 2006 (§ 41) și Hotărârea Cantoni împotriva Franței din 15 noiembrie 1996 (Recueil des arrêts et décisions 1996-V, p. 1627, § 29).
The principle of legal certainty requires, in particular, that rules should be clear and precise, so that individuals may ascertain unequivocally what their rights and obligations are and may take steps accordingly.
Principiul securității juridice impune în special ca o reglementare să fie clară și precisă pentru ca justițiabilii să își poată cunoaște fără ambiguitate drepturile și obligațiile și să acționeze în consecință 80.
80In connection with criminal offences and penalties it is given concrete expression by the principle of legality (nullum crimen, nulla
Acesta se concretizează în principiul legalității incriminării și a pedepsei (nullum crimen, nulla poena sine lege), consacrat în special prin articolul 7
80 — Case 169/80 Gondrand Frères and Garancini [1981] ECR 1931, paragraph 17; Case C-143/93 Van Es Douane Agenten [1996] ECR I-431, paragraph 27; Case C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 30; and IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 68.
I-431, punctul 27), Hotărârea din 14 aprilie 2005, Belgia/Comisia (C-110/03, Rec., p. I-2801, punctul 30), precum și Hotărârea IATA și ELFAA (citată la nota de subsol 13, punctul 68).
See also in detail in that regard my Opinions in Case C-457/02 Niselli [2004] ECR I-10853, point 53 et seq., and in Joined Cases C-387/02, C-391/02 and C-403/02 Berlusconi [2004] ECR I-3565, point 140 et seq.
I-10853, punctul 53 și următoarele) și Concluziile prezentate la 14 octombrie 2004 în cauza Berlusconi (Hotărârea din 3 mai 2005, C-387/02, C-391/02 și C-403/02, Rec., p. I-3565, punctul 140 și următoarele).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 rectify the situation at the time of implementation in the light of the circumstances of the national legal system.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-308/06 remedieze această situație, cu ocazia transpunerii, având în vedere condițiile specifice ordinii juridice naționale 84.
84It is not the validity of the directive but at most its harmonising effect that is thereby brought into question.
Validitatea directivei nu este pusă astfel sub semnul întrebării, ci cel mult efectul de armonizare al acesteia.
associated with lawful navigation.
astfel de obligații de diligență.
Therefore, where duties of care are not expressly laid down in special bodies of rules, they must be accepted as unanimously as possible within the circles concerned (lege artis) before they can have criminal implications.
Astfel, dacă obligațiile de diligență nu sunt prevăzute expres în acte normative speciale, atunci acestea trebuie să fie recunoscute cât mai larg posibil în cercurile respective (lege artis), înainte ca acestea să aibă relevanță penală.
This applies especially in connection with Article 4 of Directive 2005/35 since the standard of liability of serious negligence used therein requires a greater degree of misfeasance than does simple negligence.
Acest lucru este valabil în special în ceea ce privește cadrul stabilit de articolul 4 din Directiva 2005/35, deoarece criteriul răspunderii stabilit de acesta – neglijența gravă – presupune un comportament ilicit mai grav decât neglijența simplă.
However, even if it were desired to apply the principle of legality to provisions of a directive that were not directly applicable, Article 4 of Directive 2005/35 would satisfy the requirements of that principle.
Chiar dacă s-ar dori aplicarea principiului legalității în privința unor prevederi ale directivelor care nu au aplicabilitate directă, articolul 4 din Directiva 2005/35 ar îndeplini cerințele acestui principiu.
It requires that the standard of liability of serious negligence be laid down and applied in the territorial sea.
Articolul respectiv impune definirea și aplicarea neglijenței grave drept criteriu al răspunderii în marea teritorială.
It is not disputed that at least the notion of negligence exists in the various legal systems and can, in different forms, also form a basis for criminal liability.
Este incontestabil că cel puțin noțiunea de neglijență se regăsește în sistemele juridice și că aceasta poate reprezenta temeiul răspunderii penale, la diferite niveluri.
The breach of duties of care, which is also highlighted by the claimants, is the decisive factor.
Decisivă este și încălcarea obligației de diligență, subliniată de asemenea de către reclamanți.
As the Court has ruled with regard to obvious negligence, duties of care must be established on two bases: firstly, on the basis of an objective criterion which applies to all persons of the category concerned and, secondly, on the basis of what can be expected of the person responsible for the action, in particular with regard to his experience. 85
Așa cum a reținut Curtea privitor la neglijența evidentă, obligațiile de diligență trebuie să aibă un temei dublu, și anume, pe de o parte, un criteriu obiectiv, care se aplică tuturor persoanelor respectivului grup, iar pe de altă parte, ceea ce se poate aștepta în mod subiectiv de la cel care acționează, în special ținând seama de experiența acestuia 85.
Great prudence certainly has to be exercised when assuming such duties of care in relation to maritime transport and in particular to the transport of dangerous substances. In principle society accepts the risks
Referitor la transportul maritim, în special transportul substanțelor periculoase, se impune mare prudență în asumarea unor
Therefore, merely reading the directive is not sufficient to identify the duties of care to be met.
Din acest motiv, analiza directivei nu este suficientă pentru a putea identifica obligațiile de diligență care trebuie aplicate.
That is, however, not necessary to satisfy the requirement of foreseeability.
Această analiză nu este în orice caz necesară pentru a îndeplini cerința de previzibilitate.
This notion depends to a considerable degree on the content of the provisions in issue, the field they are designed to cover and the number and status of those to whom they are addressed.
Înțelesul acestei noțiuni depinde într-o măsură importantă de conținutul prevederilor în discuție, de domeniul reglementat de acestea, precum și de numărul și de calitatea celor cărora li se adresează.
The requirement of foreseeability may still be satisfied even if the person concerned has to take expert advice to assess, to a degree that is reasonable in the circumstances, the consequences which a given activity may entail.
Previzibilitatea este respectată și atunci când persoana în cauză a fost obligată să apeleze la consiliere de specialitate pentru a putea evalua în mod rezonabil, având în vedere împrejurările concrete, urmările ce ar putea rezulta dintr-o anumită activitate.
This is particularly true in relation to persons carrying on a professional activity, for example those working in professional maritime transport, who are used to having to proceed with a high degree of caution when pursuing their occupation.
Acest lucru este valabil în special pentru profesioniști, de exemplu cei cu activitate în transportul maritim profesional, care sunt obișnuiți să fie foarte prudenți în exercitarea activității lor.
They can on this account be expected to exercise special care in assessing the risks that such an activity entails. 86
Se așteaptă astfel de la aceștia să își evalueze cu deosebită grijă riscurile activității lor 86.
84 — The obvious course of action with regard to liability outside the territorial sea would be to make direct use of the wording in Marpol 73/78 rather than of the unclear wording of Article 4 of Directive 2005/35.
84 — În ceea ce privește răspunderea în afara mării teritoriale, ar fi oportun să se utilizeze direct formularea din Marpol 73/78 în locul celei ambigue din articolul 4 din Directiva 2005/35.
86 — Dansk Rørindustri and Others v Commission, cited in footnote 81, paragraph 219, with reference to the European Court of Human Rights judgment in Cantoni, cited in footnote 82, § 35.
86 — A se vedea Hotãrârea Dansk Rørindustri și alții/Comisia (citată la nota de subsol 81, punctul 219) cu referire la Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Cantoni împotriva Franței (citată la nota de subsol 82, § 35).
85 — See point 103 above.
85 — A se vedea mai sus punctul 103.
INTERTANKO AND OTHERS national Convention on Civil Liability for Oil Pollution. 88
INTERTANKO ȘI ALŢII independent de culpă, în temeiul Convenției internaționale privind răspunderea civilă pentru daunele provocate de poluarea cu hidrocarburi 88.
Although it must consequently be concluded that ultimately only the courts are able to define precisely duties of care, this is none the less compatible with Article 7 of the ECHR.
Chiar dacă, în consecință, se pleacă de la premisa că în cele din urmă numai instanțele de judecată pot delimita precis obligațiile de diligență, acest lucru este în orice caz compatibil cu articolul 7 din CEDO.
That provision cannot be read as outlawing the gradual clarification of the rules on criminal liability and the ongoing development of criminal law through judicial interpretation on a case-by-case basis, provided that the resultant development is consistent with the essence of the offence and is sufficiently foreseeable.
Această prevedere nu poate fi înțeleasă în sensul că exclude clarificarea treptată a normelor privind răspunderea penală, inclusiv dezvoltarea dreptului penal, prin interpretarea judiciară în fiecare caz în parte, cu condiția ca rezultatul să fie compatibil cu esența infracțiunii și să fie suficient de previzibil 87.
87 I know of no case in which the European Court of Human Rights has objected to the application of the terms ‘negligence’ or ‘serious negligence’ in criminal law.
Nu cunoaștem niciun caz în care Curtea Europeană a Drepturilor Omului să fi criticat folosirea noțiunilor de neglijență și neglijență gravă în dreptul penal.
In so far as the referring court is concerned about non-uniform implementation and application in the Member States, it should first be borne in mind that under Article 1(2) of Directive 2005/35 the Member States are free to adopt more stringent protective measures in conformity with international law.
În măsura în care instanța de trimitere apreciază că există riscul unei transpuneri și al unei aplicări neunitare de către statele membre, trebuie să reamintim că statele membre, conform articolului 1 alineatul (2) din Directiva 2005/35, au libertatea să adopte măsuri de protecție mai stricte, în conformitate cu dreptul internațional.
Consequently, the directive does not lay down a definitive, uniform standard but merely minimum requirements which by their nature do not call for uniform transposition in the Member States.
În consecință, directiva nu stabilește un standard unitar, definitiv, ci doar cerințe minimale care, prin natura lor, nu trebuie să fie aplicate unitar în statele membre.
Moreover, seamen can be expected not to stretch their conduct to the limits of what is permitted under criminal law but rather to exercise greater care than is required under that law.
În plus, de la navigatori se poate aștepta să nu își dirijeze comportamentul astfel încât să atingă limitele a ceea ce este permis de dreptul penal, ci mai curând să fie mai prudenți decât cer normele penale.
This is indicated by the risks to body, life, ship and the cargo entrusted to them, which are associated with seafaring and were highlighted at the hearing.
Aceste lucru se explică prin riscurile legate de navigația maritimă pentru integritatea corporală, viața, nava și încărcătura care le-a fost încredințată, riscuri care au fost deja subliniate în procedura orală.
Furthermore, in the case of damage caused by oil pollution at least, there are risks as regards largely no-fault civil liability under the Inter-
De asemenea, cel puțin în cazul daunelor provocate de deversările de hidrocarburi, subzistă riscuri de angajare a răspunderii civile extinse
Furthermore, the present case helps define more specifically the concept of serious negligence contained in Article 4 of Directive 2005/35.
De altfel, procedura de față are ca scop să precizeze noțiunea „neglijență gravă” prevăzută la articolul 4 din Directiva 2005/35.
If the Court concurs with my view, it will be made clear in particular that this concept can have a different meaning in the territorial sea to that which it has in other sea areas, in respect of which it must be interpreted in line with Marpol 73/78.
În cazul în care Curtea va adopta punctul de vedere prezentat aici, va fi clarificat în special faptul că această noțiune poate avea altă semnificație în marea teritorială decât în alte zone ale mării, unde trebuie interpretată în conformitate cu Marpol 73/78.
87 — Judgments of the European Court of Human Rights in S.W., cited in footnote 83, § 36, and C.R., cited in footnote 83, § 34, Streletz, Keßler and Krenz v Germany, 22 March 2001, Reports 2001-II, § 50, and Radio France and Others v France, 30 March 2004, Reports 2004-II, § 20.
87 — Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea S. W. împotriva Regatului Unit (citată la nota de subsol 83, § 36), Hotărârea C. R. împotriva Regatului Unit (citată la nota de subsol 83, § 34), Hotărârea Strelez, Keßler și Krenz împotriva Germaniei din 22 martie 2001 (Recueil des arrêts et décisions, 2001-II, § 50), precum și Hotărârea Radio France și alții împotriva Franței din 30 martie 2004 (Recueil des arrêts et décisions, 2004-II, § 20).
88 — See point 91 above.
88 — A se vedea mai sus punctul 91.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-308/06 infringed. Abuse can never be ruled out with complete certainty.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-308/06 urmăriri penale care, în opinia acestora, este excesivă.
Under Article 234 EC, the courts of the Member States may also bring a matter before the Court where they are uncertain in other respects.
Instanțele din statele membre, în conformitate cu articolul 234 din tratat, se pot adresa Curții în cazul altor incertitudini.
Under certain circumstances, the courts of last instance are actually required to do so, for example where the caselaw of the higher national courts is inconsistent. 89
Mai mult chiar, tribunalele de ultimă instanță sunt chiar obligate să sesizeze Curtea de Justiție, de exemplu în cazul în care jurisprudența instanțelor supreme ale statelor membre este neuniformă 89.