natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It proposed that questions concerning the interpretation of the Community regulations should be referred to the Court of Justice for a preliminary ruling.
DAI a propus să fie sesizată Curtea prin intermediul unor întrebări preliminare privind interpretarea regulamentelor comunitare.
It could not be accused of non-compliance, because it was not in a position to make all the payments.
Aceasta a mai susținut că nu putea fi acuzată de neîndeplinirea obligațiilor, întrucât nu era în măsură să efectueze toate plățile.
It maintained that the security was intended to guarantee payment of the minimum buyingin price to producers, in proportion to the amount of production delivered, in the event of the distiller failing to comply with its obligations.
DAI a susținut că această cauțiune avea rolul de a garanta plata către producători a prețului minim de achiziție, proporțional cu valoarea produselor livrate, în cazul în care distilatorul nu își execută obligațiile.
It pointed out that, under the relevant Community provisions, if aid was repaid to AIMA it would have to be refunded to the relevant Community body.
Aceasta a menționat că, potrivit dispozițiilor comunitare aplicabile, în cazul în care ajutorul ar fi restituit către AIMA, acesta ar trebui să fie rambursat organului comunitar competent.
It argued that the chances of producers who had an individual entitlement to aid would thus be undermined by the action of a third party (that is to say a person other than DAI).
DAI a susținut că șansele producătorilor care erau îndreptățiți, în mod individual, să primească ajutorul ar fi, astfel, compromise din cauza faptei unei terțe persoane (adică a unei alte persoane decât DAI).
The interveners in the proceedings before the Tribunale civile di Roma 13
Intervenientele în cadrul procedurii desfășurate în fața Tribunale civile di Roma 13
Assedile and AIMA were the defendants.
Assedile și AIMA au fost pârâte în această procedură.
The producers concerned — namely the applicants, another wine cooperative and a consortium of wine cooperatives — were interveners in those proceedings.
Producătorii în cauză – și anume recurentele, o altă cooperativă viticolă și un consorțiu de cooperative viticole – au intervenit în cadrul procedurii.
supported DAI’s case (see point 25 above).
sau raliat poziției DAI (a se vedea punctul 25 de mai sus).
They contended that the sums to which the security provided by Assedile related were due to them in proportion to the amount of wine delivered.
Acestea au susținut că sumele care făceau obiectul cauțiunii constituite prin intermediul Assedile le reveneau proporțional cu valoarea cantităților de vin livrate.
They therefore sought a ruling from the Tribunale civile di Roma, that Assedile should pay them the amount of the unpaid debts owed to them by DAI, plus the monetary revaluation and
Prin urmare, au solicitat ca Tribunale civile di Roma să declare că Assedile era obligată să le plătească valoarea creanțelor acestora împotriva DAI care nu fuseseră onorate, majorată în raport cu reevaluarea monetară și cu valoarea dobânzilor
13 — Namely, the present applicants, another wine cooperative and a consortium of wine cooperatives.
13 — Și anume recurentele din prezenta procedură, o altă cooperativă viticolă și un consorțiu de cooperative viticole.
The judgment of the Tribunale civile di Roma of 27 January 1989 states that, according to AIMA, of the 12 contracts for buying in wine concluded by DAI and
În Hotărârea pronunțată de Tribunale civile di Roma la 27 ianuarie 1989, se afirmă că, potrivit AIMA, dintre cele 12 contracte de achiziție de vin încheiate de DAI și aprobate
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS
COMISIA/CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA ȘI ALȚII prevăzută la articolul 9 din Regulamentul nr.
[the procedure provided for in Article 9 of Regulation No 2499/82] — the intended recipients of the aid whilst the wine and grape producers are the intended ultimate recipients.
2499/82] – destinatarii ajutorului, în timp ce producătorii de vin și de struguri sunt destinatarii finali ai acestuia.
It is clear from this that the regulation in question is easy to interpret and that it is not necessary to refer a question to the Court of Justice for a preliminary ruling.
Din cele prezentate anterior reiese în mod clar că regulamentul în cauză este ușor de interpretat și că nu este necesară sesizarea Curții de Justiție cu o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare.
interest, and, in the alternative, that AIMA was required to pay them those sums.
și, în subsidiar, că AIMA era obligată să le plătească aceste sume.
In particular, the applicants stated that the amount of their unpaid debts resulting from contracts approved in accordance with the provisions of Regulation No 2499/82 was ITL 106 571 589 (EUR 55 040) in the case of Cantina sociale di Dolianova, ITL 79 483 181 (EUR 41 050) in the case of Cantina Trexenta, ITL 506 921 061 (EUR 261 803) in the case of Cantina sociale Marmilla, ITL 192 954 189 (EUR 99 653) in the case of Cantina sociale Santa Maria La Palma and ITL 54 812 419 (EUR 28 308) in the case of Cantina sociale del Vermentino.
Concret, recurentele au afirmat că valoarea creanțelor neonorate care rezultau din contractele aprobate în conformitate cu prevederile Regulamentului nr. 2499/82 era de 106 571 589 ITL (55 040 EUR), în ceea ce privește Cantina sociale di Dolianova, de 79 483 181 ITL (41 050 EUR), în ceea ce privește Cantina Trexenta, de 506 921 061 ITL (261 803 EUR), în ceea ce privește Cantina sociale Marmilla, de 192 954 189 ITL (99 653 EUR), în ceea ce privește Cantina sociale Santa Maria La Palma, și de 54 812 419 ITL (28 308 EUR), în ceea ce privește Cantina sociale del Vermentino.
The total sum at stake was thus ITL 940 742 439 (EUR 485 854).
Suma totală rezultată era, așadar, de 940 742 439 ITL (485 854 EUR).
Meanwhile, by judgment of 27 February 1986, the Tribunale d’Oristano declared DAI insolvent.
Între timp, prin Hotărârea din 27 februarie 1986, Tribunale d’Oristano a declarat intrarea DAI în faliment.
In its judgment of 27 January 1989, the Tribunale civile di Roma held as follows:
În Hotărârea din 27 ianuarie 1989, Tribunale civile di Roma a hotărât următoarele:
As regards relations between Assedile and AIMA, Article 2 of the general conditions of insurance of [the security bond issued by Assedile] provides that Assedile guarantees AIMA, up to the value of the sum insured (which is ITL 1 169 040 262 [EUR 603 759]), reimbursement of any sums which may be owed to it by the contracting party [DAI] as a refund in whole or in part of the advance paid by AIMA in the event of it being found that there is no entitlement to exceptional aid for distillation for all or some of the quantities shown in the application for an advance or in the distillation contract.
În ceea ce privește raporturile dintre Assedile și AIMA, articolul 2 din condițiile generale de asigurare [ale poliței de cauțiune emise de Assedile] prevede că Assedile garantează, în limita valorii sumei asigurate [care este de 1 169 040 262 ITL (603 759 EUR)], rambursarea către AIMA a sumelor care iar putea fi datorate de către contractant [DAI] în temeiul restituirii integrale sau parțiale a avansului plătit de AIMA, în cazul în care se constată inexistența dreptului la ajutorul excepțional pentru distilare în ceea ce privește întreaga cantitate care figurează în cererea de plată a avansului sau în contractul de distilare ori în ceea ce privește o parte a acestei cantități.
‘In short, Regulation … No 2499/82 confers entitlement to aid on condition that the strictly imposed timelimits and conditions are observed; failure to observe those timelimits and conditions entails recovery in whole or in part of the aid paid in advance.
„Pe scurt, Regulamentul […] nr. 2499/82 conferă dreptul la obținerea ajutorului cu condiția respectării termenelor și a condițiilor strict stabilite; nerespectarea acestor termene și a acestor condiții determină recuperarea integrală sau parțială a ajutorului plătit în avans.
The distillers are — according to the pro -cedure adopted by the Italian Republic
Distilatorii sunt – potrivit procedurii instituite de Republica Italiană [procedura
Article 3 of the general conditions provides that AIMA must send DAI the request for repayment of the sum unduly paid; DAI is required to pay the sum sought within 15 days.
Articolul 3 din condițiile generale prevede că AIMA trebuie să trimită DAI cererea de restituire a sumei plătite în mod nejustificat; DAI trebuie să plătească suma solicitată în termen de 15 zile.
If on expiry of this timelimit no action has been taken on that request AIMA may request the company [Assedile] to pay that sum; the company is required to make that
Dacă, la expirarea acestui termen, cererea a rămas fără rezultat, AIMA poate solicita companiei [Assedile] plata sumei; compania este obligată să efectueze plata în
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P payment within 15 days of receipt of that request and may raise no objection to so doing.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-51/05 P termen de 15 zile de la primirea acestei solicitări și nu poate formula nicio obiecție cu privire la aceasta.
Under Article 4, the company [Assedile] is subrogated, to the extent of the amount paid, to all the rights, grounds and actions of AIMA against the contracting party and its successor in title.
Potrivit articolului 4, compania [Assedile] se subrogă, în limita sumei plătite, în toate drepturile AIMA față de contractant și față de avânzii-cauză ai acestuia și beneficiază de toate acțiunile AIMA împotriva acestora.
It is established that the applicant distillery failed to meet its obligations on three different counts: (1) it did not pay (as is shown by the absence of any proof of payment among the documents before the Court) the minimum price to the producers, apart from ITL 110 795 870 [EUR 57 221]; (2) it did not pay the aid to the producers within 90 days of the entry of the wine into the distillery (a timelimit which expired in June 1983) and, whether it did or not, (3) it did not provide proof before 1 June 1984 that it had made the payments.
Este stabilit că distileria reclamantă nu și-a îndeplinit obligațiile în ceea ce privește trei aspecte: 1) nu a efectuat plata către producători a prețului minim (astfel cum rezultă din lipsa de la dosar a oricărei dovezi de plată), cu excepția sumei de 110 795 870 ITL [57 221 EUR]; 2) nu a efectuat plata către producători a ajutorului în termenul de 90 de zile de la intrarea vinului în distilerie (termen care a expirat în iunie 1983) și, în orice caz, 3) nu a făcut, înainte de data de 1 iunie 1984, dovada faptului că a efectuat plățile.
The penalty for such failures is that the security is to be forfeited in its entirety.
Drept sancțiune pentru neîndeplinirea acestor obligații, cauțiunea rămâne nerestituită în totalitate.
The contractual clauses cited above are clear and easy to interpret: it is accepted in particular that the guarantee is given for the benefit of AIMA and not for the benefit of other persons such as the producers and that therefore the latter do not have any rights against Assedile in respect of the sum guaranteed.
Clauzele contractuale menționate mai sus sunt clare și ușor de interpretat: este stabilit în special că garanția este constituită în favoarea AIMA, și nu a altor persoane precum producătorii și, prin urmare, aceștia din urmă nu pot invoca niciun drept împotriva Assedile în ceea ce privește suma garantată.
Furthermore, the court cannot accept the points put forward in mitigation by the distillery in order to justify the failure to make the payments (that it was impossible for it to make the payments because it was in administration, and respect for the principle of equal treatment for creditors), since the expiry of the timelimits for making those payments (June 1983) and for repaying the aid (July 1983) was before the date on which the decision had been taken to apply for it to go into administration (October 1983).
În plus, tribunalul nu poate accepta argumentele invocate de distilerie în apărarea sa pentru a justifica neefectuarea plăților (argumente referitoare la imposibilitatea efectuării plăților ca urmare a aplicării procedurii de administrare controlată și la respectarea principiului egalității creditorilor), întrucât termenele pentru efectuarea acestor plăți și pentru restituirea ajutorului (iunie și, respectiv, iulie 1983) au expirat înaintea datei la care a fost adoptată decizia de a solicita aplicarea procedurii de administrare controlată (octombrie 1983).
It is also clear from the wording of Article 3, which requires the company [Assedile] to pay within 15 days of receiving the application for payment from the unpaid beneficiary, that the guarantor cannot raise any objections against the beneficiary.
Din modul de redactare a articolului 3, care obligă compania [Assedile] să efectueze plata în termen de 15 zile de la primirea cererii de plată din partea beneficiarului a cărui creanță nu a fost onorată, reiese de asemenea în mod clar că garantul nu poate formula obiecții împotriva beneficiarului.
AIMA should therefore be reimbursed, under the abovementioned Community provisions, up to 110% of the amount of aid paid by way of an advance, less the aid which it was proved had been actually paid, which is ITL 1 047 084 185 [EUR 540 774] (the total amount of the contracts in respect of
Prin urmare, trebuie să i se restituie AIMA, potrivit dispozițiilor comunitare menționate anterior, o sumă egală cu 110 % din valoarea ajutorului plătit cu titlu de avans, din care trebuie scăzut ajutorul a cărui plată efectivă a fost dovedită, care reprezintă 1 047 084 185 ITL [540 774 EUR] (valoarea totală a contractelor în privința cărora nu a fost făcută dovada
Even if the view were to be taken that a finding that there is no entitlement (full or partial) to aid for distillation is a precondition for any reimbursement, there is no doubt that such entitlement is extinguished due to the failure by the appellant, DAI, to observe the timelimits and conditions laid down in the Community regulation.
Chiar dacă s-ar considera că rambursarea este condiționată de constatarea inexistenței (totale sau parțiale) a dreptului la obținerea ajutorului pentru distilare, nu există nicio îndoială că acest drept nu mai poate fi exercitat ca urmare a faptului că reclamanta, DAI, nu a respectat termenele și condițiile prevăzute de reglementarea comunitară.
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS which no proof has been furnished that they were paid, plus 10% — ITL 1 046 277 980 [EUR 540 357] — to which should be added the difference between the aid which it was proved had been paid and the aid paid in advance — ITL 806 205 [EUR 416]).
COMISIA/CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA ȘI ALȚII efectuării plății, majorată cu 10 % – și anume 1 046 277 980 ITL [540 357 EUR] – căreia i se adaugă diferența dintre ajutorul a cărui plată a fost dovedită și ajutorul plătit în avans – și anume 806 205 ITL [416 EUR]).
On 27 September 1989 four of the applicants (the exception being Cantina sociale del Vermentino) appealed against that judgment before the Corte d’appello (Court of Appeal) in Rome.
La 27 septembrie 1989, patru dintre recurente (cu excepția Cantina sociale del Vermentino) au declarat apel împotriva acestei hotărâri în fața Corte d’appello di Roma.
By judgment of 19 November 1991 that court held that the appeal was inadmissible because the applicants had not correctly notified lodgement of the appeal to DAI’s official receiver, but had notified DAI itself (which was then in receivership), and they had not subsequently properly made further notification within the timelimit imposed on them by the judge investigating the case.
Prin Hotărârea din 19 noiembrie 1991, această instanță sa pronunțat în sensul că apelul era inadmisibil, întrucât recurentele nu transmiseseră în mod corect actul de sesizare a instanței de apel administratorului judiciar al DAI, ci însăși DAI (aflată în acel moment în reorganizare judiciară) și întrucât acestea nu repetaseră în mod corect notificarea în termenul care le fusese acordat de magistratul competent în cauză.
It should be pointed out that DAI has never disputed those amounts: although it has stated that it paid producers approximately half of the aid obtained it has not claimed, let alone proved, that it paid that aid within the timelimits laid down in Regulation No 2499/82.
Trebuie subliniat că DAI nu a contestat niciodată aceste sume: chiar dacă a afirmat că a efectuat plata către producători a aproximativ jumătate din valoarea ajutorului obținut, DAI nu a susținut și, cu atât mai mult, nu a dovedit că a plătit acest ajutor în termenele stabilite de Regulamentul nr. 2499/82.
In the meantime, on 16 January 1990, Assedile paid the sums owing to AIMA under the security.
Între timp, la 16 ianuarie 1990, Assedile a plătit sumele datorate AIMA în temeiul cauțiunii.
It may be appropriate to point out that the applicant distillery is in no position to complain that the cooperative wine-cellars which have delivered their production are having difficulty in obtaining payment of their debts since by its own action it has placed itself in a situation in which those debts cannot be paid, by filing for insolvency immediately after obtaining the Community aid that should in turn be paid to the producers.
Trebuie subliniat că distileria reclamantă nu este îndreptățită să se plângă de dificultățile întâmpinate în ceea ce privește valorificarea propriilor creanțe de cooperativele producătoare de vin care au livrat producția, întrucât DAI a creat ea însăși condițiile imposibilității executării obligațiilor, solicitând aplicarea procedurii insolvenței imediat după ce a obținut ajutorul comunitar care trebuia plătit apoi producătorilor.
The four applicants referred to above appealed to the Corte di Cassazione (Court of Cassation).
Cele patru recurente menționate mai sus au formulat recurs la Corte suprema di cassazione (Curtea de casație).
They claimed, in particular, that they had appealed against the abovementioned judgment of the Tribunale civile di Roma in order to obtain a declaration that that judgment was incorrect not as regards DAI but solely as regards AIMA and Assedile.
Acestea au susținut în special că introduseseră apel împotriva hotărârii Tribunale civile di Roma, menționate anterior, pentru a se constata netemeinicia acesteia nu în ceea ce privește DAI, ci numai în ceea ce privește AIMA și Assedile.
They therefore argued that the procedural error was one that should not operate so as to bar their appeal.
Prin urmare, potrivit recurentelor, eroarea procedurală nu era de natură să determine inadmisibilitatea apelului pe care îl formulaseră 14.
14 By judgment of 28 November 1994, the Corte di Cassazione dismissed their appeal against the judgment of the Corte d’appello.
Prin Hotărârea din 28 noiembrie 1994, Corte suprema di cassazione a respins recursul formulat de recurente împotriva hotărârii pronunțate de Corte d’appello.
14 — So far as one can deduce from the papers before the Court, this must have been the essence of their argument before the Corte di Cassazione.
14 — Din dosar se poate deduce că acest aspect trebuie să fi constituit argumentul principal invocat în fața Corte suprema di cassazione.
The cooperative wine-cellars may — as may the guarantor if it decides to take the applicant’s place — obtain satisfaction of their rights to receive payment in the course of the insolvency proceedings, together with all the other creditors and in accordance with the principle of equal treatment for creditors.’
Cooperativele producătoare de vin pot, precum garantul, în cazul în care operează subrogația, să își valorifice creanțele în cadrul procedurii de faliment, împreună cu toți ceilalți creditori și cu respectarea principiului egalității creditorilor.”
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-51/05 P
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-51/05 P
The five applicants duly registered their claims among DAI’s liabilities in the context of the insolvency proceedings that had been brought against it.
Cele cinci recurente au efectuat în mod corespunzător înscrierea creanțelor lor împotriva DAI în tabelul de creanțe în cadrul procedurii de faliment referitoare la aceasta din urmă.
The Commission stated that its officials would make the necessary investigations, in particular at AIMA, in order to determine the actual recipient of the security retained by AIMA.
Comisia a afirmat că agenții săi vor efectua cercetările necesare, în special în cadrul AIMA, pentru a stabili care a fost beneficiarul real al cauțiunii nerestituite de AIMA.
By letter of 22 January 1996 the four applicants requested AIMA to honour the debts owed to them by DAI.
Prin scrisoarea din 22 ianuarie 1996, cele patru recurente au solicitat AIMA să onoreze creanțele acestora față de DAI.
They contended that AIMA had obtained unjust enrichment through payment of the security.
Recurentele au susținut că AIMA se îmbogățise în mod nelegitim prin perceperea cauțiunii.
AIMA rejected that complaint, pointing out that it was entitled to the security and that the producers had no right to bring a direct action against it for payment of the debts owed to them by DAI.
AIMA a respins această contestație, arătând că era îndreptățită să beneficieze de cauțiune și că producătorii nu aveau nicio acțiune directă împotriva sa pentru valorificarea creanțelor acestora față de DAI.
On 16 February 1996 the applicants brought an action before the Tribunale civile di Cagliari (Italy), against AIMA for unjust enrichment.
La 16 februarie 1996, recurentele au introdus în fața Tribunale civile di Cagliari (Italia) o acțiune împotriva AIMA întemeiată pe îmbogățirea fără justă cauză.
By letter of 8 December 1997, the Commission informed the applicants of the results of its investigations at AIMA.
Prin scrisoarea din 8 decembrie 1997, Comisia a informat recurentele cu privire la rezultatele cercetărilor efectuate în cadrul AIMA.
AIMA had notified it that on 21 February 1991 it had redeemed the bank draft amounting to ITL 1 047 084 185 (EUR 540 774) issued in the name of Assedile on 16 January 1990 and that it had entered that amount in the EAGGF accounts in 1991 as ‘probably cor -responding to the security’.
AIMA a indicat că, la 21 februarie 1991, a încasat titlul de plată în valoare de 1 047 084 185 ITL (540 774 EUR) emis în numele Assedile la 16 ianuarie 1990 și că a contabilizat această sumă în favoarea FEOGA în cadrul exercițiului financiar 1991 „corespunzător, probabil, valorii cauțiunii”.
On 13 November 1996 the applicants lodged a complaint with the Commission.
La 13 noiembrie 1996, recurentele au adresat o plângere Comisiei.
They alleged that AIMA had infringed Community regulations, in particular Regulation No 2499/82, and requested the Commission to call on AIMA and the Italian Republic to repay them the amounts which they had not received by way of Community aid for the 1982/83 wine year.
Acestea susțineau că AIMA a încălcat legislația comunitară, în special Regulamentul nr. 2499/82, și cereau Comisiei să solicite AIMA și Republicii Italiene să le ramburseze sumele pe care nu le primiseră cu titlu de ajutoare comunitare pentru anul vinicol 1982/1983.
By letter of 25 June 1997 the Commission informed the applicants that Assedile had paid AIMA the amount of the security, plus interest, on 16 January 1990.
Prin scrisoarea din 25 iunie 1997, Comisia a informat recurentele cu privire la faptul că Assedile plătise către AIMA, la 16 ianuarie 1990, valoarea cauțiunii, plus dobânzile aferente.
It added that under Article 2(1) of Regulation No 352/78 any security which is forfeited is to be used
Comisia a adăugat că, potrivit articolului 2 alineatul (1) din
By letter of 23 January 1998, which reached the Commission on 5 February 1998, the applicants requested that institution to pay them the sum corresponding to the amount of the debts owed to them by DAI on the ground that the security retained by AIMA had been refunded to the EAGGF.
Prin scrisoarea din 23 ianuarie 1998, primită de Comisie la 5 februarie 1998, recurentele au solicitat ca această instituție să le plătească suma care corespundea valorii creanțelor acestora față de DAI, întrucât cauțiunea reținută de AIMA fusese restituită FEOGA.