natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Generally, the Ministry oversees HEIs as regards compliance with the law, ministerial codes and legal statutes.
În general, Ministerul supraveghează instituţiile de învăţământ superior privind conformitatea acestora cu legile, cu codurile ministeriale şi statutele legale.
The Ministry is responsible for formulating higher education policies that frame national or institutional strategic plans and development.
Ministerul este responsabil cu formularea politicilor de învăţământ superior care se încadrează în planurile strategice naţionale sau instituţionale şi cu dezvoltarea.
The Ministry is also responsible for formulating national strategic priorities or a formal strategic or development plan for higher education in several countries (see Chapter 1).
Ministerul este de asemenea responsabil cu formularea priorităţilor strategice naţionale, a unei strategii oficiale sau a unui plan de dezvoltare pentru învăţământul superior în mai multe ţări (vezi capitolul 1).
Furthermore, the Ministry appoints external (and sometimes internal) stakeholders as members of institution-level governance bodies in some countries (see section 2.2).
Mai mult, Ministerul numeşte părţile implicate externe (şi uneori interne) drept membri ai organelor de guvernare la nivel instituţional în anumite ţări (vezi subcapitolul 2.2).
National quality assurance bodies are also an important part of the external governance of HEIs.
Organele naţionale de asigurare a calităţii sunt de asemenea un element important al guvernării externe a instituţiilor de învăţământ superior.
These bodies are often responsible for setting quality standards and conducting evaluations, elaborating and implementing policies and standards for improving the quality of education at the institutions (3
Aceste organe sunt adesea responsabile cu stabilirea standardelor de calitate şi conducerea evaluărilor, cu elaborarea şi implementarea politicilor şi a standardelor pentru
The Ministry is usually supported by a national-level advisory or consultative body, called the Higher Education Council, Advisory Council, Research Council, or similar.
De obicei, Ministerul este sprijinit de un organ consultativ sau de consiliere la nivel naţional numit Consiliul pentru Învăţământul Superior, Consiliul Consultativ, Consiliul de Cercetare sau întrun mod similar.
These bodies usually provide advice to the Ministry on issues related to higher education, science and arts policy.
Aceste organe oferă în mod normal consiliere Ministerului în chestiuni privind politicile pentru învăţământul superior, ştiinţa sau artele.
In some cases, they may also monitor and analyse European or international trends as a context for their recommendations.
În unele cazuri, ele pot monitoriza şi analiza curentele europene sau internaţionale drept contexte pentru recomandările lor.
Such national-level bodies sometimes include the executive heads of the HEIs as well as representatives of other federal/regional ministries, trade unions, political parties, local/regional governments, HEIs and students.
Astfel de organe la nivel naţional îî includ uneori şi pe directorii executivi ai instituţiilor de învăţământ superior precum şi pe reprezentanţii altor ministere federale/regionale, ai sindicatelor, partidelor politice, guvernelor locale/regionale, instituţiilor de învăţământ superior şi ai studenţilor.
2) For details concerning ministries and other external governance bodies in higher education, see Eurydice (2007) Decision-making, Advisory, Operational and Regulatory Bodies in Higher Education, 2007. European Glossary on
2 Pentru detalii privind ministerele şi alte organe de guvernare externă din învăţământul superior, vezi Eurydice (2007) Organe decizionale, de consiliere, operaţionale şi reglementatoare ale învăţământului superior, 2007.
Education, volume 5.
Glosarul european al educaţiei, volumul 5.
3) For information on quality assurance bodies, see Eurydice (2007) Focus on the Structure of Higher Education in Europe – 2006/07.
3 Pentru informaţii despre organele de asigurare a calităţii, vezi Eurydice (2007) Accent asupra structurii învăţământului superior din Europa – 2006/2007.
National Trends in the Bologna Process.
Curente naţionale în Procesul de la Bologna.
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance sector and make proposals or give opinions regarding draft laws and other regulatory enactments in the field.
Capitolul 2: Structuri ale guvernăriiînvăţământuluisuperior
The Ministry also calls for advice and expertise from bodies such as student unions and other student organisations; councils of administration, artistic education, and economics; and associations of research workers, doctoral students and trade unions.
Acest organ este de obicei numit Adunarea Rectorilor sau Consiliul Rectorilor. În Ţările de Jos şi Norvegia, se numeşte Asociaţia Universităţilor sau, respectiv, Asociaţia Instituţiilor de Învăţământ Superior.
In addition to the European-level organisations (e.g. European Commission and the EUA), there are also several international rectors’ conferences that have an impact on governance in higher education within a certain area or region.
Pe lângă organizaţiile la nivel european (de exemplu, Comisia Europeană şi EUA, Asociaţia Universitarilor din Europa), mai există câteva adunări internaţionale ale rectorilor care au pondere în guvernarea din învăţământul superior dintr-o anumită zonă sau regiune.
Such international bodies promote cooperation and collaboration between higher education policy-makers and institutional actors in different countries and sometimes different continents.
Astfel de organe internaţionale promovează cooperarea şi colaborarea dintre cei ce stabilesc politicile din învăţământul superior şi participanţii activi instituţionali din diferite ţări şi uneori de pe continente diferite.
Furthermore, they contribute to the establishment of common governance practices and policies in higher education throughout Europe and beyond.
Mai mult, ele contribuie la încetăţenirea unor practici şi politici de guvernare comune în învăţământul superior de pe cuprinsul Europei şi dincolo de hotarele ei.
Examples of international/regional bodies that influence higher education governance at the institutional level include:
Exemple de organe internaţionale/regionale care influenţează guvernarea învăţământului superior la nivel instituţional:
Agence universitaire de la Francophonie (includes public and private universities in Albania, Bulgaria, France, Georgia, Romania, Russia, Spain and Turkey as well as Africa, North and South America and Asia) – http://www.auf.org
Agence universitaire de la Francophonie – Agenţia universitară a francofoniei (include universităţi publice şi particulare din Albania, Bulgaria, Franţa, Georgia, România, Rusia, Spania şi Turcia, precum şi din Africa, America de Nord şi de Sud) – http://www.auf.org
Danube Rectors’ Conference (Austria, Germany, Hungary, Bosnia and Herzegovina, Bulgaria, Croatia, the Czech Republic, Poland, Romania, Serbia, Slovakia, Slovenia and Ukraine) – http://drc.uni-mb.si
Danube Rectors’ Conference - Adunarea rectorilor de pe Dunăre (Austria, Germania, Ungaria, Bosnia - Herţegovina, Bulgaria, Croaţia, Republica Cehă, Polonia, România, Serbia, Slovacia, Slovenia şi Ucraina) – http://drc.uni-mb.si
Rectors’ Conference of the Alps Adriatic Universities (Austria, Croatia, Germany, Hungary, Italy and Slovenia) – http://www.alpeadria.org/
Rectors’ Conference of the Alps Adriatic Universities – Adunarea rectorilor de la universităţile dintre Alpi şi Marea Adriatică (Austria, Croaţia, Germania, Ungaria, Italia şi Slovenia) – http://www.alpeadria.org/
External regulations on the structure ofinstitutional governance
Reglementări externe privind structura guvernăriiinstituţionale
HEIs throughout Europe have become autonomous entities according to national legislation (there is a longer tradition of institutional autonomy in the Netherlands, the United Kingdom and Iceland than in other countries); however, the institutional governance structure of HEIs is organised according to national or regional regulations (in Belgium, Germany, and Spain, higher education legislation has been delegated to the level of the Community or Länder).
Instituţiile de învăţământ superior de pe cuprinsul Europei au devenit entităţi autonome în conformitate cu legislaţiile naţionale (în Ţările de Jos, Regatul Unit şi Islanda, există o tradiţie mai veche a autonomiei instituţionale decât în alte ţări); totuşi, structura de guvernare instituţională a instituţiilor de învăţământ superior este organizată conform regulamentelor naţionale sau regionale (în Belgia, Germania şi Spania, legislaţia privind învăţământul superior a fost delegată comunităţilor sau landurilor).
In most countries, the regulations delineate the institutionallevel governance bodies and their respective duties and responsibilities.
În majoritatea ţărilor, regulamentele descriu organele de guvernare instituţională şi sarcinile şi responsabilităţile acestora.
In Austria, the national laws regarding higher education also regulate the election procedures for institutionallevel governance bodies.
Regulamentele oficiale sunt de obicei însoţite de reguli specifice prevăzute în constituţiile sau statutele
Higher Education Governancein Europe autonomy for the administrative and financial governance of universities, as well as more specific issues that deal with the overall functions of, for example, the procedures associated with universities’ obligation to maintain a level of transparency and publicity of their activities, the duration of studies, the creation of a new framework of financial support for students, etc.
În Austria, legile naţionale privind învăţământul superior reglementează şi procedurile electorale pentru organele de guvernare la nivel instituţional. În Portugalia, organele de guvernare instituţională sunt reglementate prin noua legislaţie din 2007-2008 şi sunt definite mai întâi de legile naţionale şi apoi de statutele instituţionale corespunzătoare.
In the United Kingdom, HEIs are private, governmentdependent organisations with diverse backgrounds and traditions, reflected in varying constitutional arrangements.
În Grecia, după consultarea amănunţită cu comunitatea academică, a fost creat un nou cadru (cadru juridic din 2007) pentru a descrie funcţionarea instituţiilor de învăţământ superior.
They can, however, be divided into two broad groups.
Totuşi, ele pot fi împărţite în două mari grupe.
In institutions which acquired university status as a result of legislation passed in 1992, the powers of university governing bodies are laid down in, and limited by, legislation, together with the instrument and articles of government, as made by each institution and approved by the Privy Council.
În instituţiile care au dobândit statutul de universităţi ca urmare a legislaţiei din 1992, autoritatea organelor de guvernare ale universităţilor este descrisă şi limitată de către legislaţie, alături de formulele şi clauzele de guvernare, aşa cum au fost ele create de fiecare instituţie şi aprobate de Consiliul de Coroană.
In contrast, in pre-1992 universities, the structures of governance are laid down in the university’s own instruments of incorporation (the Act or charter and the statutes) and hence there are wide variations.
În schimb, în universităţile înfiinţate înainte de 1992, structurile de guvernare sunt prevăzute în actele fondatoare ale fiecărei universităţi (actul sau carta şi statutele) şi, ca urmare, există mari deosebiri.
The 2003 Lambert Review of Business-University Collaboration found that some of the differences, particularly with regard to management structures, were beginning to be eroded: ‘The older universities were, historically, run as communities of scholars.
Raportul Lambert privind Colaborarea dintre mediul de afaceri şi universităţi, din 2003, arată că unele dintre deosebiri, în special cele legate de structurile de guvernare, începeau să se erodeze: „ Universităţile mai vechi erau, în mod tradiţional, conduse precum comunităţile cărturăreşti.
Their management and governance arrangements were participatory: senates and councils were large and conservative.
Formulele de management şi de guvernare ale acestora erau participative: senatele şi consiliile erau alcătuite din mulţi membri şi erau conservatoare.
In the last ten years, there has been a gradual movement towards a more executive style of management, already common among post-1992 institutions… Many universities are developing strong executive structures to replace ‘management by committee’’.
În ultimii zece ani, sa produs o trecere treptată către un stil managerial axat pe latura executivă, care era deja frecvent întâlnit în rândul instituţiilor create dupa 1992... Multe universităţi îşi dezvoltă structuri executive puternice pentru a înlocui conducerea prin comitete”.
The further reform of higher education governance structures is under discussion in several countries.
Continuarea reformei structurilor de guvernare din învăţământul superior este dezbătută în momentul de faţă în mai multe ţări.
In 2006, the Government of Lithuania adopted a Higher Education System Development Plan for 20062010, which provides for substantial changes in the external and institutional governance of higher education.
În 2006, guvernul lituanian a adoptat Planul de dezvoltare a Sistemului Învăţământului Superior pentru 2006-2010, care aduce schimbări substanţiale în guvernarea externă şi instituţională a învăţământului superior.
Implementation of the Plan requires amendments of the Law on Higher Education and the Law on Research and Higher Education that are widely debated on the academic and political levels.
Implementarea planului necesită modificări ale Legii privind Învăţământul Superior şi ale Legii privind Cercetarea şi Învăţământul Superior, care sunt dezbătute pe larg la nivel academic şi politic.
Structural reform is one of the most extensively discussed issues within the higher education system in Finland.
În Finlanda, reforma structurală este unul dintre subiectele cele mai discutate din sistemul învăţământului superior.
It is closely linked to the national Productivity Programme, which ran from November 2003 to December 2007 and covered the entire public sector.
Ea este strâns legată de Programul Naţional de Productivitate, care sa desfăşurat între noiembrie 2003 şi decembrie 2007 şi care a acoperit întreg sectorul public.
The aim of the programme was to improve productivity and efficiency of public service provision and it directly affected personnel policies and organisational structures of universities.
Scopul programului a fost acela de a creşte productivitatea şi eficienţa măsurilor serviciului public şi a influenţat în mod direct politicile privind corpul academic şi structurile organizaţionale ale universităţilor.
For example, some administrative services were transferred to Service Centres established by collaborating institutions, and alternative production models were debated from the regional perspective.
De exemplu, anumite servicii administrative au fost transferate către Centre de Servicii înfiinţate de către instituţiile colaboratoare şi au fost dezbătute modele alternative de producţie din perspectiva regională.
External regulations oninstitutional strategic planning
Regulamentele externe de planificare strategicăinstituţională
As autonomous entities, HEIs are primarily responsible for their development, activities and institutional goals.
Ca entităţi autonome, instituţiile de învăţământ superior răspund în primul rând pentru dezvoltarea, activităţile şi obiectivele lor instituţionale.
In the increasingly competitive higher education market, the institutions must ensure that they are responding to the demands and needs of society as best they can.
Pe piaţa din ce în ce mai competitivă a învăţământului superior, instituţiile trebuie să se asigure că răspund în modul cel mai bun cerinţelor şi nevoilor societăţii.
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance
Capitolul 2: Structuri ale guvernăriiînvăţământuluisuperior concurenţa pentru atragerea studenţilor creşte la rândul său.
HEIs in only a few countries are not officially required to develop a strategic plan (see Figure 2.1).
Doar în câteva ţări, instituţiile de învăţământ superior nu sunt solicitate în mod legal să dezvolte un plan strategic (vezi tabelul 2.1).
The decree defining higher education in the French Community of Belgium provides the higher education objectives and the mission of the institutions.
Decretul care defineşte învăţământul superior din Comunitatea franceză din Belgia stabileşte obiectivele învăţământului superior şi misiunea instituţiilor.
In the German-speaking Community of Belgium, the mission and strategic priorities of the Autonome Hochschule were not established by the institution, but by official decree in 2005.
În Comunitatea de limbă germană din Belgia, misiunea şi priorităţile strategice ale instituţiilor de învăţământ superior autonome, Autonome Hochschule nu au fost stabilite de către instituţii, ci printr-un decret oficial din 2005.
HEIs in the Flemish Community of Belgium are free to draft longterm strategic or development plans and they are free to take the governmental priorities into account or not, as they decide.
Instituţiile de învăţământ superior din Comunitatea flamandă din Belgia au libertatea de a întocmi planuri strategice pe termen lung sau planuri de dezvoltare şi de a ţine cont de priorităţile guvernamentale sau nu, dupa cum decid ele însele.
Legislation does not require institutes of technology in Ireland to have strategic plans; however, all institutes have a strategic plan in place.
Legislaţia nu cere institutelor tehnologice din Irlanda să aibă planuri strategice; totuşi, toate institutele au un plan strategic bine stabilit.
There are no official regulations that oblige universities in Cyprus to establish a strategic plan or a development plan governing longterm aims and priorities.
În Cipru, nu există regulamente oficiale care să oblige universităţile să dezvolte planuri strategice sau planuri de dezvoltare pentru priorităţi si pentru obiectivele pe termen lung.
Recently, however, within the deliberations for the universities’ budgets and as a general governmental policy, a three-year budgetary plan is requested from the University.
Cu toate acestea, de curând, în cadrul dezbaterilor privind bugetele universităţilor şi ca o politică guvernamentală generală, universităţilor li se cere un plan bugetar pe trei ani.
In Poland, HEIs are not legally required to develop longterm development strategies.
În Polonia, nu există o obligaţie legală pentru instituţiile de învăţământ superior de a dezvolta strategii de dezvoltare pe termen lung.
Some institutions go ahead with such programmes of their own accord, while others operate based on short-term plans spanning several rather than ten or more years.
Unele instituţii creează astfel de programe din dorinţa proprie, în timp ce altele au planuri de scurtă durată care se întind pe câţiva ani şi nu pe zece sau mai mulţi ani.
In two cases where a strategic plan is not obligatory, it is de facto required because the distribution of public funds depends largely on the existence of such a plan.
În două cazuri în care planul strategic nu este obligatoriu, el este necesar de facto deoarece distribuirea fondurilor publice se bazează foarte mult pe existenţa unui astfel de plan.
The Education Code states that performance contracts for HEIs in France are optional; however, in practice all institutions enter into four-year contracts with the State.
În Franţa, Codul Educaţiei prevede că pentru instituţiile de învăţământ superior, contractele de performanţă sunt opţionale; totuşi, în practică, toate instituţiile au contracte de patru ani cu statul.
The contracts cover all fields of activity and are necessary in order to receive public funds.
Contractele acoperă toate domeniile de activitate şi sunt necesare pentru a obţine fonduri publice.
Official regulations do not oblige the University of Malta to establish a strategic plan; however, state funding is dependent to a significant degree on the presentation of a strategic plan.
Regulamentele oficiale nu obligă Universitatea din Malta să aibă un plan strategic; cu toate acestea, finanţarea de stat depinde în mod considerabil de prezentarea unui plan strategic.
An institutional strategic plan is obligatory in all other countries and it is used in various ways as an instrument in the relationship between the HEIs and the State.
Planul strategic instituţional este obligatoriu în toate ţările şi este folosit în diferite moduri ca un instrument în relaţia dintre instituţiile de învăţământ superior şi stat.
In Austria and Finland, HEIs enter into performance agreements with the Ministry every three years and must provide strategies that specify the objectives of the university operations.
În Austria şi Finlanda, instituţiile de învăţământ superior încheie acorduri de performanţă cu ministerul din trei în trei ani şi trebuie să creeze strategii în care să fie specificate obiectivele acţiunilor universitare.
In Estonia, a comprehensive development plan is one of the mandatory requirements for the establishment of a university.
În Estonia, un plan de dezvoltare cuprinzător este una dintre cerinţele obligatorii pentru înfiinţarea unei universităţi.
In Latvia and Iceland, a strategic plan is required in order to achieve state accreditation. In Portugal, as of 2007/08 a strategic plan is required in order to establish any new institution and for the normal operation of any existing institution.
În Letonia şi Portugalia, începând cu 2007/2008 este obligatorie existenţa unui plan strategic pentru înfiinţarea unei instituţii, cât şi pentru funcţionarea normală a oricărei instituţii existente.
Higher Education Governancein Europe strategic policies are typically based on information drawn from the institutions as well as national or regional priorities and objectives.
În aceste cazuri, politicile strategice naţionale sau regionale se bazează în mod specific pe informaţiile provenite de la instituţii cât şi pe obiectivele şi priorităţile naţionale sau regionale.
In turn, the institutions must frame their strategies and development plans within the national or regional context while taking into consideration their particular institutional needs, resources, and limitations.
În schimb, instituţiile trebuie sa-şi încadreze strategiile şi planurile de dezvoltare în contextele naţionale sau regionale luând în considerare, în acelaşi timp, nevoile instituţiilor, resursele şi limitele specifice.
In all countries where a strategic plan is obligatory, official regulations also stipulate how the implementation of the plan is monitored, except in Denmark, Estonia, Spain, Latvia, the Netherlands and Sweden.
În toate ţările în care planul strategic este obligatoriu, regulamentele oficiale stipulează şi felul în care se face monitorizarea implementării planului, cu excepţia Danemarcei, Estoniei, Spaniei, Letoniei, Olandei şi Suediei.
For additional information on national strategic plans, see Chapter 1.
Pentru mai multe informaţii despre planurile strategice naţionale, vezi capitolul 1.
External regulations oninformation sharing and transparency
Reglementările externe privind partajareainformaţiilor şi transparenţa
Although they are autonomous, HEIs are providers of public services and the beneficiaries of public funds.
Deşi sunt autonome, instituţiile de învăţământ superior sunt furnizori de servicii publice şi beneficiari ai fondurilor publice.
As such, the public, and especially the funding providers, have a vested interest in knowing what goes on within the institutions.
Ca atare, publicul, şi în special finanţatorii, au interesul îndreptăţit de a şti ce se întâmplă în instituţii.
Methods of information sharing vary, but HEIs in every country are required to give regular accounts of their activities.
Modalităţile de partajare a informaţiei variază, dar instituţiile de învăţământ superior din fiecare ţară au obligaţia de a înainta rapoarte periodice ale activităţii lor.
An annual report is required in most countries, usually prepared and presented to the Ministry by the executive head of the institution.
În majoritatea ţărilor, un raport anual este obligatoriu, de obicei pregătit şi prezentat ministerului de către directorul executiv al instituţiei.