natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Judge Allan ROSAS, President of the Third Chamber at the European Court of Justice, gives the keynote speech to the Sixth Seminar of National Ombudsmen of EU Member States and Candidate Countries. Strasbourg, 15 October 2007.
Judecătorul Allan ROSAS, preşedinte al celei dea Treia Camere a Curţii Europene de Justiţie, rosteşteun discurs important la cel de-al şaselea seminar al ombudsmanilor naţionali din statele membreale UE şi statele candidate. Strasbourg, 15 octombrie 2007.
With regard to the issue of uniform application referred to in the title of his speech, the Judge acknowledged that decentralised application poses a challenge.
În ceea ce priveşte problema aplicării uniforme, la care se face trimitere în titlul discursului său, judecătorul a recunoscut faptul că aplicarea descentralizată reprezintă o provocare.
The problem has not been diminished by the enlargement of the EU to encompass by now 27 Member States.
Problema nu sa redus prin extinderea UE la 27 de state membre.
Decentralisation, in his view, should be coupled with co-ordination and co-operation, responsibility, accountability and transparency.
În opinia sa, descentralizarea ar trebui însoţită de coordonare şi cooperare, responsabilitate, răspundere şi transparenţă.
National institutions for monitoring and control, and co-ordination between such institutions and institutions at EU level, are of crucial importance.
Instituţiile naţionale de monitorizare şi control, precum şi coordonarea dintre asemenea instituţii şi instituţiile la nivel european, sunt de o importanţă crucială.
In this regard, Judge ROSAS welcomed the organisation of regular national ombudsmen seminars.
În această privinţă, judecătorul ROSAS a salutat organizarea unor seminarii periodice ale ombudsmanilor naţionali.
Mr Jens NYMAND-CHRISTENSEN, Director responsible for Better Regulation and Institutional Issues at the Secretariat-General of the European Commission, addresses the Sixth Seminar of National Ombudsmen of EU Member States and Candidate Countries. Strasbourg, 15 October 2007.
Dl Jens NYMAND-CHRISTENSEN, director responsabil pentru o mai bună reglementare şi chestiuni instituţionale în Secretariatul General al Comisiei Europene, se adresează celui de-al şaselea seminar al ombudsmanilor naţionali din statele membre ale UE şi din statele candidate. Strasbourg, 15 octombrie 2007.
Thematic session one: Legality and good administration: is there a di� erence?
Prima sesiune tematică: Legalitate şi bună administrare: există o diferenţă?
Mr DIAMANDOUROS was the opening speaker in the first thematic session, which was chaired by the National Ombudsman of Ireland, Ms Emily O’REILLY.
Dl DIAMANDOUROS a deschis dezbaterile în prima sesiune tematică, care a fost prezidată de ombudsmanul naţional al Irlandei, dna Emily O’REILLY.
His presentation focused, in particular, on the notion of “life beyond legality”.
Prezentarea acestuia sa concentrat, în special, pe noţiunea de „viaţă dincolo de legalitate”.
In his view, the continued existence of conceptual space for life beyond legality is positive for European citizens.
În opinia sa, existenţa continuă a spaţiului conceptual al vieţii dincolo de legalitate este pozitivă pentru cetăţenii europeni.
Firstly, law and legality continue to be closely associated with blame and sanctions.
În primul rând, legea şi legalitatea continuă să fi e strâns asociate vinovăţiei şi sancţiunilor.
But a culture of service, which ombudsmen should be keen to promote, is not a culture of blame, he said.
Dar o cultură a serviciilor, pe care ombudsmanii ar trebui să o promoveze în mod special, nu este o cultură a vinovăţiei, a spus acesta.
Moreover, any a4 empt to promote a service culture through law might only reinforce a narrow and legalistic approach.
În plus, orice încercare de promovare a unei culturi a serviciilor prin lege nu ar face decât să întărească o abordare îngustă şi legalistă.
At the same time, it might also encourage the tendency of some complainants to regard their complaint as a denunciation, rather than as an instrument for seeking practical redress, or a constructive solution to a problem.
În acelaşi timp, ar putea, de asemenea, încuraja tendinţa anumitor reclamanţi de a-şi privi plângerea ca pe un denunţ, nu ca pe un instrument de obţinere a unei reparaţii practice sau ca pe o soluţionare constructivă a unei probleme.
A second relevant consideration concerns the relationship between the work of ombudsmen and the work of the courts.
Un al doilea considerent relevant se referă la relaţia dintre activitatea ombudsmanilor şi cea a instanţelor.
The logic of judicial procedures leads to adjudication, in which the court determines authoritatively the legal rights of the parties.
Logica procedurilor judiciare conduce la judecată, unde instanţa determină în mod autoritar drepturile juridice ale părţilor.
The logic of the Ombudsman’s procedures, on the other hand, is di� erent and involves flexibility between two modes of operation.
Logica procedurilor Ombudsmanului, pe de altă parte, este diferită şi presupune flexibilitate între două moduri de funcţionare.
On the one hand, there is a dispute-resolution mode, which focuses on problem-solving, conflict-reduction, possibilities for compromise and win-win outcomes.
Pe de o parte, există o modalitate de soluţionare a litigiilor, care se concentrează pe soluţionarea problemelor, reducerea conflictului, posibilităţile de compromis şi rezultate favorabile pentru fiecare parte.
On the other hand, there is an adjudicative mode, in which the Ombudsman finds either that there is maladministration, or that there is no maladministration.
Pe de altă parte, există o modalitate judiciară, în care Ombudsmanul constată fi e că există administrare defectuoasă, fi e că nu există administrare defectuoasă.
That mode is governed by a logic analogous to that of the Court, in which one party usually sees itself as the winner and the other as the loser.
Această modalitate este guvernată de o logică similară celei a Curţii, în care, de obicei, o parte se consideră câştigătoare, iar cealaltă este perdantă.
The appropriate balance between the two modes depends on the case and some cases may involve switching between them more than once.
Echilibrul dintre cele două modalităţi depinde de la caz la caz, iar în anumite situaţii poate presupune trecerea de la o modalitate la alta de mai multe ori.
In Mr DIAMANDOUROS’ view, the European Institutions are encouraged to co-operate with him in the dispute-resolution mode by the knowledge that his inquiry is not exclusively focused on the question “what are the legal rights of the parties?”
În opinia dlui DIAMANDOUROS, instituţiile europene sunt încurajate să coopereze cu acesta în modalitatea de soluţionare a litigiilor, cunoscând faptul că ancheta sa nu se concentrează în mod exclusiv pe întrebarea „care sunt drepturile juridice ale părţilor?”.
Mr Alex BRENNINKME ER, National Ombudsman of The Netherlands, and Mr Joseph SAID PULLICINO, National Ombudsman of Malta, followed up as the discussants during this session.
Dl Alex BRENNINKMEIJER, ombudsmanul naţional al Olandei, şi dl Joseph SAID PULLICINO, ombudsmanul naţional al Maltei, au continuat dezbaterea în cursul acestei sesiuni.
According to Mr BRENNINKME ER, citizens demand much more than legality.
Conform dlui BRENNINKMEIJER, cetăţenii cer mult mai mult decât legalitate.
They require good administration and proper conduct, which helps to create acceptance, legitimacy and ultimately public confidence in government.
Ei cer o bună administrare şi o conduită corespunzătoare, care contribuie la crearea acceptabilităţii, legitimităţii şi, în cele din urmă, a încrederii publice în guvern.
Proper conduct and fair treatment of citizens are an essential addition to pure legality.
Conduita corespunzătoare şi tratamentul echitabil al cetăţenilor reprezintă o suplimentare esenţială a simplei legalităţi.
Mr SAID PULLICINO agreed that the test of good administration covers a much wider spectrum of activity than strict legality.
Dl SAID PULLICINO a fost de acord că o bună administrare e dovedită de un spectru mult mai larg de activităţi decât o legalitate strictă.
When maladministration does not involve illegality, it can still be measured against the sti� er test of the principles of good administration that are gaining recognition as an informal source of law.
Atunci când administrarea defectuoasă nu presupune ilegalităţi, poate fi totuşi comparată cu testul mai dur al principiilor bunei administrări, care câştigă recunoaştere ca izvor neoficial de drept.
Good administration, like legality, always implies respect for the rule of law and is never a licence to act in any way outside or contrary to law.
Buna administrare, ca şi legalitatea, presupune întotdeauna respectarea statului de drept şi nu reprezintă niciodată o permisiune de a acţiona în afara sau contrar legii.
Good administration, like legality, is also about operating in such a way that the citizen, the administration’s client, receives the level of service that he or she is entitled to.
Buna administrare, ca şi legalitatea, se referă totodată şi la o funcţionare în sensul în care cetăţeanului, clientul administraţiei, i se oferă nivelul de servicii la care este îndreptăţit.
A Europe of Results — Prevention, Partnership and Transparency
Către o Europă a rezultatelor - Prevenire, parteneriat şi transparenţă
The next speaker was Mr Jens NYMAND-CHRISTENSEN, Director responsible for Be4 er Regulation and Institutional Issues at the Secretariat-General of the European Commission.
Următorul vorbitor a fost dl Jens NYMAND-CHRISTENSEN, director responsabil pentru o mai bună reglementare şi chestiuni instituţionale în cadrul Secretariatului General al Comisiei Europene.
His intervention was entitled “A Europe of Results — Prevention, Partnership and Transparency”.
Intervenţia sa a fost intitulată „Către o Europă a rezultatelor - Prevenire, parteneriat şi transparenţă”.
Mr NYMAND-CHRISTENSEN focused on the Communication adopted by the Commission in September 2007, which itself bears the title A Europe of Results — Applying Community law2.
Dl NYMAND-CHRISTENSEN sa concentrat pe comunicarea adoptată de Comisie în septembrie 2007, care se numeşte chiar Către o Europă a rezultatelor - Aplicarea legislaţiei comunitare2.
The Communication puts forward a series of proposals to improve the application of Community law by Member States.
Comunicarea prezintă o serie de propuneri de îmbunătăţire a aplicării legislaţiei comunitare de către statele membre.
These proposals aim to ensure that Community law is implemented more e� ectively and that complaints made by citizens and business are resolved more quickly.
Aceste propuneri urmăresc să asigure punerea în aplicare mai eficientă a legislaţiei comunitare şi soluţionarea mai rapidă a plângerilor cetăţenilor şi întreprinderilor.
The Communication describes the actions which the Commission will take in this regard as well as the contributions sought from, inter alia, Member States.
Comunicarea descrie măsurile pe care Comisia le va lua în această privinţă, precum şi contribuţiile solicitate, inter alia, din partea statelor membre.
It sets out four main areas of action: more targeted preventive measures; improved information-provision and problem-solving; a more e cient management of infringement cases to ensure the greatest benefit to the greatest number; and increased transparency.
Aceasta stabileşte patru domenii principale de acţiune: măsuri preventive mai concentrate, îmbunătăţirea furnizării de informaţii şi a soluţionării problemelor, o gestionare mai eficientă a cazurilor de încălcare a dreptului comunitar, în vederea asigurării unor beneficii maxime cât mai multor persoane, precum şi o transparenţă sporită.
RELATIONS WITH OMBUDSMEN ANDSIMILARBODIES concerning Community law within a short period of time (8 weeks) and, respond directly to persons who have raised an issue with the Commission.
Una din cele mai importante sugestii din comunicare se referă la un exerciţiu în care autorităţile statelor membre, în anumite cazuri, ar trebui să găsească soluţii la probleme privind dreptul comunitar într-o perioadă scurtă de timp (8 săptămâni) şi să răspundă direct persoanelor care au ridicat o problemă Comisiei.
The objective is to find faster solutions to enquiries and complaints from citizens and companies.
Obiectivul este de a găsi soluţii mai rapide la cererile şi plângerile cetăţenilor şi întreprinderilor.
In his keynote speech, Mr NYMAND-CHRISTENSEN gave further details of this proposal, which is of particular relevance to ombudsmen in the Member States.
În discursul său principal, dl NYMAND-CHRISTENSEN a oferit detalii suplimentare asupra propunerii sale, care este relevantă în special pentru ombudsmanii din statele membre.
He informed them that Member States had shown great interest in participating in this pilot project, which is scheduled to last for one year.
Acesta ia informat că statele membre au fost foarte interesate să participe la acest proiect pilot, care este programat să dureze un an.
The Commission will then produce a report outlining its experience.
Comisia va elabora apoi un raport în care îşi va descrie experienţa.
Thematic session two: The relationship between ombudsmen and the courts
A doua sesiune tematică: Relaţia dintre ombudsmani şi instanţe
Mr Mats MELIN, Chief Parliamentary Ombudsman of Sweden, launched the discussions in this session.
Dl Mats MELIN, ombudsman parlamentar şef al Suediei, a deschis dezbaterile în această sesiune.
He began by looking into the competence of ombudsmen to supervise the courts, something that varies greatly from one country to another.
Acesta a început prin a analiza competenţa ombudsmanilor de a supraveghea instanţele, care variază mult de la o ţară la alta.
While acknowledging that the role of courts needs to be recognized as being of special importance in a state governed by the rule of law, he argued that there is a need for some element of supervision in their regard.
Deşi a recunoscut că rolul instanţelor trebuie recunoscut ca fiind de o importanţă specială într-un stat de drept, el a argumentat că este necesară o formă de supraveghere a acestora.
He examined how members of the judiciary tend to view the ombudsman in a system such as that in Sweden, where the ombudsmen do supervise the courts.
Acesta a examinat modul în care membrii puterii judecătoreşti tind să privească ombudsmanul într-un sistem precum cel suedez, unde ombudsmanii supraveghează instanţele.
He looked at the di� erent roles of courts and ombudsmen and spoke of the possibility of conflicts between them on specific points of law.
Acesta a analizat rolurile diferite ale instanţelor şi ale ombudsmanilor şi a vorbit despre posibilitatea unui conflict între acestea în anumite chestiuni de drept.
He ended by asking how ombudsmen handle situations where their interpretation of the law di� ers from that of a court, especially a court of last instance.
El a încheiat întrebându-se cum gestionează ombudsmanii situaţiile în care interpretarea pe care o dau ei legii diferă de cea a unei instanţe, în special a unei curţi de ultimă instanţă.
Mr Marc FISCHBACH, National Ombudsman of Luxembourg, and Mr Janusz KOCHANOWSKI, Commissioner for Civil Rights Protection of Poland, were the discussants in this session, which was chaired by Mr Allar JÕKS, Legal Chancellor of Estonia.
Dl Marc FISCHBACH, ombudsman naţional al Luxemburgului, şi dl Janusz KOCHANOWSKI, Comisar pentru protecţia drepturilor civile al Poloniei, au luat cuvântul în această sesiune, care a fost prezidată de dl Allar JÕKS, Cancelar juridic al Estoniei.
Mr FISCHBACH started out by informing his colleagues that citizens frequently refer problems they have with the courts to the Ombudsman of Luxembourg.
Dl FISCHBACH a început prin a-şi informa colegii că, deseori, cetăţenii transmit ombudsmanului Luxemburgului problemele pe care le au cu instanţele.
The issue, he said, is to clearly grasp the limits to any intervention by the ombudsman, for whilst ombudsmen must uphold the legitimate principle of independence of the judiciary, they must also guarantee the rights of parties to a trial or court hearing.
Chestiunea este de a stabili clar limitele oricărei intervenţii a ombudsmanului, a spus acesta, deoarece, deşi ombudsmanii trebuie să susţină principiul legitim al independenţei puterii judecătoreşti, ei trebuie, de asemenea, să garanteze drepturile părţilor la un proces sau la o audiere în instanţă.
In his view, ombudsmen are required to distinguish between justice on the one hand — in other words the sovereign exercise of the duty to dispense justice — and judicial administration on the other, judicial administration meaning any administrative mechanism that operates before or a er a judicial decision.
În opinia sa, ombudsmanii trebuie să facă distincţia între justiţie, pe de o parte — cu alte cuvinte, exercitarea suverană a datoriei de a împărţi dreptatea —, şi administraţia judiciară, pe de altă parte, prin administraţie judiciară înţelegându-se orice mecanism administrativ care funcţionează înainte sau după o hotărâre judecătorească.
Although the ombudsman cannot interfere in the exercise of the sovereign function of the magistrate, he has the power to deal with any administrative failing of the judicial administration.
Deşi ombudsmanul nu poate interveni în exercitarea funcţiei suverane a magistratului, acesta are puterea de a se ocupa de orice eroare administrativă a administraţiei judiciare.
Mr FISCHBACH concluded by saying that it might be more accurate to talk about the relationship between the ombudsman and the judicial administration, rather than of any relationship that might exist between the ombudsman and the courts.
Dl FISCHBACH a concluzionat spunând că ar fi mai exact să se vorbească despre relaţia dintre ombudsman şi administraţia judiciară, nu de o relaţie care ar putea exista între ombudsman şi instanţe.
Mr KOCHANOWSKI, for his part, identified a dual-track approach.
Dl KOCHANOWSKI, la rândul său, a identificat o abordare duală.
On the one hand, the Polish Commissioner involves himself in cases of individual citizens, where in his opinion the judgments issued infringe the rights of the individual.
Pe de o parte, Comisarul polonez se implică în cazuri ale cetăţenilor individuali, unde, în opinia sa, hotărârile date încalcă drepturile persoanelor.
On the other hand, he takes on cases of a more general nature, o en in an a4 empt to improve the functioning of the administration of justice, for example by initiating changes in the law or aiming to clarify controversial issues in judicial decisions.
Pe de altă parte, acesta preia cazuri de natură mai generală, deseori în încercarea de a îmbunătăţi funcţionarea administrării justiţiei, de exemplu, prin iniţierea unor modificări legislative sau prin urmărirea clarificării aspectelor controversate din hotărârile judecătoreşti.
That is why the Commissioner, respecting in full the independence of the courts and the adversarial nature of civil proceedings, takes advantage of his entitlement to take cases before the courts with great caution.
Din acest motiv, Comisarul, respectând pe deplin independenţa instanţelor şi natura contradictorie a procedurilor civile, îşi foloseşte cu mare prudenţă dreptul său de a aduce cazurile în faţa instanţelor.
He supports a party only if he sees that the person applying for help is not capable of defending his rights by himself or when the case may lead to a breakthrough, helping to resolve other similar cases where the rights of individuals are threatened.
Acesta sprijină o parte numai atunci când consideră că persoana ce solicită ajutor nu este capabilă să se apere singură sau atunci când cazul poate conduce la un progres semnificativ, ajutând la soluţionarea altor cazuri similare în care sunt ameninţate drepturile indivizilor.
Thematic session three: Remedies, redress and solutions: what do ombudsmen have to o� er?This session was chaired by Mr Peter KOSTELKA of the Austrian Ombudsman Board.
Această sesiune a fost prezidată de dl Peter KOSTELKA, din partea Consiliului ombudsmanului austriac.
Ms Ann ABRAHAM, United Kingdom Parliamentary and Health Service Ombudsman, was the main speaker in this session.
Dna Ann ABRAHAM, ombudsman parlamentar şi al Serviciului de Sănătate din Regatul Unit, a fost principalul vorbitor în această sesiune.
She tackled the question of remedy by considering the ombudsman fi first as a system of justice — the source of direct benefit to aggrieved citizens.
Ea a abordat problema căilor de atac luând în considerare ombudsmanul în primul rând ca un sistem de justiţie — sursa unor beneficii directe pentru cetăţenii vătămaţi.
She then went on to consider the way in which remedy, conceived as something more than just financial redress or dispute resolution, points towards the larger role of the ombudsman as a source of wider public benefit — public benefit that comes from the promotion of good administration and good complaint handling and of improvements in public service delivery, but that also harbours the ambition of
Apoi, aceasta a luat în considerare modul în care căile de atac, concepute ca ceva mai mult decât reparaţie financiară justă sau soluţionare a litigiului, conduc spre rolul mai amplu al ombudsmanului ca sursă de beneficii publice mai vaste — beneficii publice care provin din promovarea
ANNUAL REPORT 2007 informing public policy.
RAPORT ANUAL2007 bunei administrări şi a bunei soluţionări a plângerilor şi din ameliorarea prestării serviciilor publice, dar care nutreşte, de asemenea, ambiţia de a informa politicile publice.
By way of example, Ms ABRAHAM drew upon investigations undertaken by her o ce into the administration of the United Kingdom tax credit system.
Ca exemplu, dna ABRAHAM sa bazat pe anchetele desfăşurate de biroul său în privinţa administrării sistemului britanic de credite fi fiscale.
She concluded by reference to the framework of principles that she has begun to develop with the publication of a set of Principles of Good Administration and of Principles for Remedy.
Aceasta a concluzionat trimiţând la cadrul de principii pe care a început să îl elaboreze prin publicarea unui set de Principii de bună administrare şi de Principii privind căile de atac.
Ms Zdenka ČEBAŠEK-TRAVNIK, Human Rights Ombudsman of Slovenia, and Mr Arne FLIFLET, Parliamentary Ombudsman of Norway, followed up to help launch the discussions in this session.
Au urmat dna Zdenka ČEBAŠEK-TRAVNIK, ombudsman pentru drepturile omului în Slovenia, şi dl Arne FLIFLET, ombudsman parlamentar al Norvegiei, care au contribuit la deschiderea discuţiilor în această sesiune.
Ms ČEBAŠEK-TRAVNIK outlined the many di� erent influences on the ombudsman’s mode of action, addressing them along the following lines: society and culture; the political system; international connections; actual problems in the country; and personal characteristics of the ombudsman.
Dna ČEBAŠEK-TRAVNIK a subliniat numeroasele influenţe asupra modului de acţiune al ombudsmanului, abordându-le în următoarele coordonate: societatea şi cultura, sistemul politic, legăturile internaţionale, problemele efective din ţară, precum şi trăsăturile personale ale ombudsmanului.
She illustrated her thesis with a concrete example of a sensitive problem handled by her o ce concerning a Roma family in Slovenia.
Ea şi-a ilustrat teza cu un exemplu concret de problemă sensibilă gestionată de biroul său, cu privire la o familie de romi din Slovenia.
Mr FLIFLET pointed to the fact that ombudsmen — among themselves — have very di� erent backgrounds, personalities and jurisdictions and that this obviously a� ects the work they do.
Dl FLIFLET a subliniat faptul că fiecare ombudsman are o formare, personalitate şi jurisdicţie foarte diferite, iar acest lucru, în mod evident, are influenţă asupra activităţii desfăşurate.
He underlined the supplementary role of the ombudsman vis-à-vis the courts in o� ering a much wider variety of remedies, redress and solutions.
Acesta a subliniat rolul suplimentar al ombudsmanului faţă de instanţe, în oferirea unei game mult mai variate de căi de atac, reparaţii şi soluţionări.
Thematic session four: Free movement of persons: what are the problems and how do ombudsmen deal with them?
A patra sesiune tematică: Libera circulaţie a persoanelor: care sunt problemele şi cum le soluţionează ombudsmanii?