natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On the contrary, PMI insurers are entitled to exclude persons over the age of 65, or approximately 8% of the Irish population, who are seeking cover for the first time (recital 34, third indent, to the contested decision)
Dimpotrivă, asigurătorii ASP ar avea dreptul de a exclude persoanele care au depășit vârsta de 65 de ani, și anume aproximativ 8 % din populația irlandeză, care ar dori să adere pentru prima dată (punctul 34 a treia liniuță din decizia atacată) și, în practică, VHI și BUPA Ireland
As regards persons suffering from pre-existing diseases, moreover, PMI insurers are entitled to limit cover by imposing ‘waiting periods’ of 5 to 10 years, depending on the age of the persons concerned, before they are covered, a possibility of which both VHI — except for Plan P — and BUPA Ireland make use in practice.
Pe de altă parte, în ceea ce privește persoanele deja bolnave, asigurătorii ASP ar avea dreptul să limiteze acoperirea impunând o perioadă de așteptare cuprinsă între cinci și zece ani în funcție de vârsta persoanelor în cauză, înainte ca acestea să poată beneficia de acoperire, posibilitate utilizată în practică atât de VHI – mai puțin în ceea ce privește planul P – cât și de BUPA Ireland.
Last, according to current figures, approximately 49% of the Irish population do not benefit from PMI services.
În sfârșit, potrivit statisticilor actuale, aproximativ 49 % din populația irlandeză nu ar beneficia de serviciile ASP.
Furthermore, the regulations on minimum benefits provide for such a low level of cover that, in practice, they are immaterial, since the level specified is significantly exceeded even by the most basic plans on the market, such as the VHI’s ‘Plan A’.
În plus, reglementarea în materie de prestații minime ar prevedea un nivel de acoperire atât de scăzut, încât, în practică, aceasta ar fi foarte puțin utilă din cauza faptului că acest nivel este cu mult depășit de cel al polițelor de asigurare celor mai sumare disponibile pe piață, precum cea denumită „plan A” al VHI.
Third, the applicants deny that the PMI obligations ensure uniformly affordable rates.
În al treilea rând, reclamantele contestă faptul că obligațiile ASP garantează tarife accesibile în mod uniform.
Even for those persons for whom those services are available and who can thus benefit from community rating, rates, with the exception of those for Plan P, are exclusively fixed by market forces.
Chiar pentru persoanele care au acces la aceste servicii și care pot astfel beneficia de tarifarea comună, tarifele, cu excepția celor ale planului P, ar fi stabilite exclusiv de către forțele pieței.
Thus, waivers or significant premium reductions are available, in particular for persons under the age of 18 or aged between 18 and 23.
Astfel, dispense sau reduceri semnificative ale primelor ar fi permise în special pentru persoanele în vârstă de până la 18 ani sau cu vârsta cuprinsă între 18 și 23 de ani.
Accordingly, community rating allows only rates freely determined by insurers on the basis of market conditions to be made uniform.
Prin urmare, tarifarea comună nu ar permite decât uniformizarea unor tarife stabilite în mod liber de asigurători în funcție de condițiile pieței.
Fourth, the PMI obligations do not in any event display the characteristics of an SGEI obligation.
În al patrulea rând, obligațiile ASP nu ar prezenta, în orice caz, caracterul unei obligații SIEG.
Far from corresponding to a universal service created in the general interest, such as a service that replaces the public social security system, the PMI services in issue are merely optional financial services designed to provide cover that is complementary or supplementary to the universal service.
Întradevăr, departe de a corespunde unui serviciu universal creat în interesul general, precum un serviciu care să înlocuiască sistemul public de securitate socială, serviciile ASP în cauză nu ar fi decât servicii financiare opționale menite să garanteze o acoperire complementară sau suplimentară în raport cu serviciul universal.
BUPA AND OTHERS v COMMISSION
BUPA ȘI ALŢII/COMISIA de mai sus).
The applicants further submit that the present case bears more resemblance to the situation in Danske Busvognmænd v Commission, paragraph 68 above (paragraphs 90 to 92), where the Court of First Instance held that the transport service in question could not be characterised as an SGEI because the transport activities were open to competition between the various transport undertakings which were active in the market and were all in the same situation.
Reclamantele adaugă că situația în speță ar fi mai degrabă asemănătoare situației din cauza în care sa pronunțat Hotărârea Danske Busvognmænd/Comisia, punctul 68 de mai sus (punctele 90-92), în care Tribunalul ar fi respins calificarea de SIEG în legătură cu un serviciu de transport, întrucât activitățile de transport în cauză erau supuse concurenței între diferitele întreprinderi de transport care erau active pe piață și care se aflau toate în aceeași situație.
In that regard, the applicants dispute the defendant’s argument, raised essentially in the defence (paragraphs 13 and 35 to 43) and not in the contested decision, that it is the provision of PMI services — rather than PMI obligations — that constitutes the veritable SGEI mission and, without the RES, the Irish PMI market could not operate in economically acceptable conditions.
În această privință, reclamantele contestă teza pârâtei, susținută în esență în memoriul său în apărare (punctele 13 și 35-43), și nu în decizia atacată, potrivit căreia adevărata misiune SIEG o constituie prestarea serviciilor ASP – mai curând decât obligațiile ASP – și, în absența RES, piața irlandeză a ASP nu ar putea funcționa în condiții acceptabile din punct de vedere economic.
That, in the applicant’s contention, is not the case, because of the lack of any obligations on BUPA Ireland or the VHI, with the exception of ‘Plan P’, to supply PMI services.
Întradevăr, nu acesta ar fi cazul ca urmare a lipsei obligației pentru BUPA Ireland sau pentru VHI, cu excepția planului P, de a presta servicii ASP.
In reality, the contested decision seeks only to implement the PMI obligations which it incorrectly qualifies as SGEI obligations.
În realitate, decizia atacată nu ar viza decât punerea în aplicarea a obligațiilor ASP pe care aceasta le-ar califica în mod greșit drept obligații SIEG.
Furthermore, although the PMI services, as optional financial services, provide cover that ensures faster and better access to healthcare, they do not respond to a need and, as the Comité européen des assurances states, are voluntary and not in substitution of the State system.
Pe de altă parte, deși serviciile ASP, în calitate de servicii financiare opționale, furnizează o acoperire care asigură un acces mai rapid și mai eficace la îngrijirile medicale, acestea nu ar răspunde unei necesități și ar fi, astfel cum afirmă Comitetul european de asigurări, voluntare, și nu un substitut al sistemului public.
If the Commission had none the less wished to establish that the rules governing the PMI services were themselves SGEI obligations, a question which has no relevance to the present case, it ought to have demonstrated that the rules in question were in the nature of an SGEI obligation, which it failed to do.
În cazul în care Comisia ar fi vrut totuși să dovedească faptul că normele care reglementează serviciile ASP ar constitui ele însele obligații SIEG, aspect nepertinent în prezenta cauză, aceasta ar fi trebuit să demonstreze, ceea ce nu a făcut, că respectivele norme prezintă caracterul unei obligații SIEG.
In that context, the defendant’s attempt in the rejoinder to remedy its contradictory approach by stating that it is in fact the provision of PMI services as such or a combination of the provision of those services and the PMI obligations that constitutes the relevant SGEI cannot succeed.
În acest context, nu poate fi admisă încercarea pârâtei expusă în cadrul duplicii de a remedia abordarea sa contradictorie afirmând că, în realitate, prestarea serviciilor ASP ca atare sau o combinație a acesteia cu obligațiile ASP constituie SIEG relevant.
The only obligations defined by the contested decision which are deemed to be SGEI obligations applicable to PMI insurers and the costs of which are capable of being compensated within the meaning of Altmark are the PMI obligations and not the PMI services themselves, which no insurer is obliged to provide.
Singurele obligații definite prin decizia atacată, care se presupune că sunt obligații SIEG aplicabile tuturor asigurătorilor ASP și ale căror costuri ar putea fi compensate în sensul Hotărârii Altmark, punctul 89 de mai sus, ar fi obligațiile ASP, și nu serviciile ASP însele, pe care niciun asigurător nu ar fi obligat să le presteze.
That position is also supported by the VHI and by Ireland.
De altfel, această teză ar fi susținută de asemenea de VHI și de Irlanda.
Last, at the hearing the applicants further submitted that, as confirmed by the judgment of the High Court, the Commission based its reasoning in the contested decision on a misunderstanding of the principle of community rating and, accordingly, on irrelevant facts, as it referred only to the community rating obligation for individual PMI contracts within the meaning of section 7 of the Health Insurance Act, 1994, as amended, whereas the justification put forward by Ireland with respect to the need for the compensation provided for by the RES was to be found in the principle of community rating applicable to the whole of the Irish PMI market within the meaning of section 12 of that Act.
În sfârșit, în ședință, reclamantele au adăugat că, după cum s-ar fi confirmat prin Hotărârea High Court, Comisia și-ar fi întemeiat raționamentul, în decizia atacată, pe o înțelegere greșită a principiului tarifării comune și, prin urmare, pe fapte nepertinente, referindu-se doar la obligația de tarifare comună pentru contractele ASP individuale în sensul articolului 7 din 1994 Health Insurance Act, astfel cum a fost modificat, în timp ce justificarea prezentată de Irlanda în legătură cu necesitatea compensării prevăzute de RES ar consta în principiul tarifării comune aplicabil întregii piețe irlandeze a ASP, în sensul articolului 12 din reglementarea respectivă.
(3) The second condition, relating to objective and transparent parameters for the calculation of the compensation
3) Cu privire la a doua condiție, referitoare la parametrii obiectivi și transparenți pentru calculul compensației
The applicants recall the second Altmark condition (paragraph 90), namely that the parameters on the basis of which the compensation is calculated must be established in advance in an objective and transparent manner, to avoid it conferring an economic advantage which may favour the recipient undertaking over competing undertakings.
Reclamantele amintesc a doua condiție enunțată în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus (punctul 90), potrivit căreia parametrii pe baza cărora este calculată compensația trebuie stabiliți în prealabil în mod obiectiv și transparent, în scopul de a evita ca aceasta să prezinte un avantaj economic care ar putea favoriza întreprinderea beneficiară în raport cu întreprinderi concurente.
In the applicants’ submission, the determination of the compensation on the basis of strict, transparent, objective and predetermined criteria is an essential guarantee for competitors and potential competitors of the undertaking in receipt of the subsidy and enables them better to plan their commercial decisions with knowledge of the extent of the compensation which their rivals will receive (Altmark, paragraph 59).
În opinia reclamantelor, stabilirea compensației pe baza unor criterii stricte, transparente, obiective și prestabilite reprezintă o garanție esențială pentru concurenții întreprinderii beneficiare care permite acestora să își planifice mai bine deciziile comerciale cunoscând valoarea compensației de care va beneficia concurentul acestora (Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus, punctul 59).
The applicants maintain that this second condition is not satisfied either, owing to the absence of any objective parameters for calculating the compensation for the alleged SGEI obligations.
Reclamantele susțin că nici această a doua condiție nu este îndeplinită în speță din cauza absenței unor parametri obiectivi pentru calcularea compensației pretinselor obligații SIEG.
According to the applicants, the parameters used when the RES payments are determined are neither objective nor transparent and depend on the exercise of a broad discretion by the HIA and the Minister for Health.
În opinia reclamantelor, parametrii reținuți pentru stabilirea plăților RES nu ar fi nici obiectivi, nici transparenți și ar depinde de exercitarea unei largi puteri de apreciere a HIA și a ministrului sănătății.
First, the HIA has considerable latitude in determining the risk differential between PMI insurers on the basis of the so-called ‘market equalisation percentage’ formula, which is liable to influence the amount of the RES payments.
În primul rând, HIA ar dispune de o putere largă de apreciere în stabilirea variabilei riscurilor dintre asigurătorii ASP pe baza formulei denumite „procent de egalizare a pieței”, ceea ce ar putea influența cuantumul plăților RES.
That percentage has first to be determined according to the age and sex profile of the persons covered by each PMI insurer, and is liable to be adjusted by the HIA to reflect the extent to which those persons actually make use of the health services (Article 10 of the RES; RES guide, page 14).
Acest procent ar trebui să fie stabilit mai întâi în funcție de profilul de vârstă și de sex al afiliaților fiecărui asigurător ASP, totodată putând fi ajustat de HIA ținând cont de măsura în care acești afiliați recurg efectiv la servicii de îngrijiri (articolul 10 din RES, Ghidul RES, p. 14).
Moreover, the Commission explicitly recognises that the HIA ‘has the power to determine the extent to which this factor is taken into account, within prescribed parameters, subject to the HIA having established that this is warranted by circumstances relating to the differences in risk profiles between [PMI] insurers and is in the best overall interests of health insurance companies’.
În plus, Comisia ar recunoaște explicit că HIA „are competența de a stabili în ce măsură acest factor este luat în considerare, în limitele parametrilor prescriși, cu condiția ca HIA să fi stabilit că acest lucru este justificat de circumstanțe referitoare la diferențele de profiluri de risc dintre asigurători [ASP] și că acest lucru este în interesul global al companiilor de asigurări”.
Second, the HIA is required to report the deemed risk differential to the Minister for Health but has a discretion as to whether or not to recommend the commencement of risk equalisation if the differential is between 2 and 10% (Article 10(4) of the RES), a discretion which is also expressly recognised by the Commission.
În al doilea rând, HIA ar fi obligată să comunice această variabilă a riscurilor ministrului sănătății, dispunând totodată de puterea discreționară de a recomanda, în cazul în care această variabilă se situează între 2 % și 10 %, declanșarea egalizării riscurilor (articolul 10 alineatul 4 din RES), putere discreționară care ar fi de asemenea recunoscută expres Comisiei.
Third, the Minister for Health has a discretion as to whether to accept the HIA’s recommendation where the deemed risk differential is between 2 and 10%.
În al treilea rând, ministrul sănătății ar dispune de o putere de apreciere cu privire la acceptarea unei astfel de recomandări a HIA bazată pe o variabilă a riscurilor între 2 % și 10 %.
Even if the deemed risk differential exceeds 10%, giving rise to the presumption that risk equalisation should be commenced, the Minister for Health could still exercise his discretion by considering whether there are good reasons for not commencing risk equalisation (Article 10(6) and (7) of the RES).
Chiar în cazul în care variabila riscurilor este mai mare de 10 %, iar egalizarea riscurilor ar trebui, în principiu, să fie declanșată, ministrul sănătății și-ar putea exercita încă puterea discreționară analizând dacă există motive temeinice pentru a nu declanșa egalizarea riscurilor (articolul 10 alineatele 6 și 7 din RES).
Fourth, in the event of a decision activating the RES, the risk equalisation commencement day is also determined at the discretion of the Minister for Health (Article 13 of the RES).
În al patrulea rând, în cazul în care se decide declanșarea RES, stabilirea zilei de începere a plăților RES ar depinde de asemenea de o decizie discreționară a ministrului sănătății (articolul 13 din RES).
Fifth, the calculation of RES payments is carried out by the HIA, on a discretionary basis, on the basis of the further submission of returns by the insurers, taking into account the deemed risk differential or the ‘market equalisation percentage’ determined, where appropriate, after application of the ‘health status weight’ adjustment factor.
În al cincilea rând, calcularea plăților RES ar fi efectuată de către HIA, în mod discreționar, pe baza rapoartelor complementare ale asigurătorilor, ținând cont totodată de variabila riscurilor sau de „procentul de egalizare a pieței” stabilit, dacă este cazul, după aplicarea factorului de ponderare a stării de sănătate.
The applicants conclude from the foregoing that the decision to activate the RES and determination of the amount of the RES payments to be made are not based on objective and transparent factors within the meaning of the second Altmark condition but depend largely on the discretion of the Irish authorities.
Având în vedere cele ce precedă, reclamantele concluzionează că stabilirea declanșării RES și a cuantumului plăților RES care trebuie efectuate nu se bazează pe factori obiectivi și transparenți în sensul celei de a doua condiții enunțate în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus, ci depinde în mare măsură de puterea de apreciere a autorităților irlandeze.
That is confirmed by the three reports adopted by the HIA since 2003 in which it found risk differentials of between 3 and 10% and concluded that there was no evidence of past or imminent instability on the market.
Această împrejurare ar fi confirmată de cele trei rapoarte adoptate de HIA începând cu anul 2003 în care aceasta ar fi constatat variabile ale riscurilor cuprinse între 3 % și 10 % și ar fi concluzionat că nu există elemente de probă care să ateste o instabilitate trecută sau iminentă a pieței.
For reasons unknown to the applicants, the third report none the less recommended commencement of RES payments.
Pentru motive necunoscute reclamantelor, al treilea raport ar fi recomandat totuși începerea plăților RES.
Contrary to the view expressed by Ireland and the VHI, that lack of objectivity and transparency cannot be remedied by the fact that the parameters for the operation of the RES were ‘clearly set out’ and published in advance, since the parameters themselves include a number of inbuilt elements of discretion.
Contrar opiniei Irlandei și VHI, această lipsă de obiectivitate și de transparență nu poate fi remediată prin faptul că parametrii de funcționare a RES au fost „enunțați clar” și publicați în avans, dat fiind că acești parametri cuprind ei înșiși numeroase criterii discreționare.
In the absence of objective criteria relating to market disequilibrium the HIA and the Minister for Health are in reality in a position to base their assessments on other matters, a situation which the second Altmark condition specifically seeks to avoid.
Or, în absența unor criterii obiective legate de dezechilibrul pieței, HIA și ministrul sănătății ar fi, în realitate, în măsură să își întemeieze aprecierile pe alte elemente, fapt pe care a doua condiție enunțată în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus, ar urmări tocmai să îl evite.
(4) The third condition: the compensation must be strictly necessary
4) Cu privire la a treia condiție, referitoare la stricta necesitate a compensării
The applicants refer to the third Altmark condition (paragraph 92), namely that the compensation cannot exceed what is necessary to cover all or part of the costs incurred in the discharge of public service obligations, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit for discharging those obligations.
Reclamantele amintesc a treia condiție enunțată în Hotărârea Altmark, punctul 89 de mai sus (punctul 92), potrivit căreia compensația nu poate depăși ceea ce este necesar pentru a acoperi în întregime sau în parte costurile ocazionate de executarea obligațiilor de serviciu public, ținând cont de veniturile aferente, precum și de un beneficiu rezonabil pentru executarea acestor obligații.
In the applicants’ submission, that condition requires that the compensation be a strict quid pro quo for the discharge of the SGEI obligations in question (Opinion of Advocate General Jacobs in GEMO, paragraph 96 above, point 119).
În opinia reclamantelor, această condiție impune stricta necesitate a compensării pentru executarea obligațiilor SIEG în cauză (Concluziile avocatului general Jacobs prezentate în cauza GEMO, punctul 96 de mai sus, punctul 119).
That implies, at the very least, identification of the relevant SGEIs, identification of the costs inherent in those obligations and of the fixed and variable costs, including an appropriate allocation of the general overheads to the SGEI obligations, quantification of the revenues received by the beneficiary undertaking for the performance of the SGEI obligations, determination of a reasonable profit for the performance of the SGEI obligations
Aceasta ar implica cel puțin identificarea obligațiilor SIEG relevante, identificarea costurilor proprii ale acestor obligații, a costurilor fixe și variabile cu o alocare adecvată a cheltuielilor generale obligațiilor SIEG, cuantificarea veniturilor obținute de întreprinderea beneficiară din executarea
BUPA AND OTHERS v COMMISSION and, last, a guarantee that the financial benefit provided by the aid does not exceed the additional costs attributable to the SGEI obligation, taking into account the relevant receipts and a reasonable profit.
BUPA ȘI ALŢII/COMISIA obligațiilor SIEG, stabilirea unui beneficiu rezonabil pentru executarea obligațiilor SIEG și, în sfârșit, garanția că beneficiul care rezultă din ajutor nu depășește costurile adiționale care pot fi atribuite obligației SIEG, ținând cont de veniturile relevante și de un beneficiu rezonabil.
The applicants contend that in the present case that condition, which is equivalent to the criterion of proportionality within the meaning of Article 86(2) EC, is not satisfied either.
Reclamantele consideră că nici această condiție, echivalentă cu criteriul proporționalității în sensul articolului 86 alineatul (2) CE, nu este îndeplinită în speță.
On the one hand, the Commission did not examine the relevant elements referred to at paragraph 117 above and its failure to do so constitutes an error of law and an error affecting the reasoning of the contested decision concerning the application of the proportionality test.
Pe de o parte, Comisia nu ar fi analizat elementele pertinente menționate la punctul 117 de mai sus, omisiuni care ar constitui o eroare de drept și o eroare care afectează motivarea deciziei atacate cu privire la aplicarea criteriului proporționalității.
On the other hand, since the Commission has no discretion in applying Article 87 EC, it cannot reasonably rely on the judgment in Joined Cases T-125/96 and T-152/96 Boehringer v Council and Commission [1999] ECR II-3427, which concerns the restricted review of the discretion of the Community legislature in the sphere of the common agricultural policy.
Pe de altă parte, având în vedere lipsa puterii discreționare a Comisiei în aplicarea articolului 87 CE, pârâta nu ar putea invoca în mod valabil Hotărârea Tribunalului din 1 decembrie 1999, Boehringer/Consiliul și Comisia (T-125/96 și T-152/96, Rec., p. II-3427), care privește controlul restrâns al puterii discreționare a legiuitorului comunitar în domeniul politicii agricole comune.