natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In raising the abovementioned question, the referring court probably expected the Court to clarify the conditions on which the provisions of Article 5(1)(a) and (b) of Direct ive 89/104 apply and to explain in particular whether the prohibitions contained in those provisions apply even when the use in an advertisement of a sign identical or similar to another’s trade mark is intended not to distinguish the advertiser’s goods or services but to distinguish the goods or services of the proprietor of that trade mark. 9
Este posibil ca prin formularea întrebării preliminare menționate, instanța de trimitere să se aștepte din partea Curții la clarificarea condițiilor de aplicare a dispozițiilor prevăzute la articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 89/104 și în special a aspectului dacă interdicțiile prevăzute de aceste dispoziții se aplică și în cazul în care în cadrul unei publicități se utilizează un semn identic sau similar cu marca deținută de alt titular nu pentru a distinge produsele persoanei care publică reclama, ci produsele titularului acestei mărci 9.
In Hölterhoff, 12the Court held that the proprietor of a trade mark cannot rely on his exclusive right under Article 5(1) of Directive 89/104 where a third party, in the
În Hotărârea Hölterhoff 12, Curtea a exclus posibilitatea ca titularul unei mărci să invoce dreptul său exclusiv care decurge din articolul 5 alineatul (1) din Directiva 89/104,
10 — Case C-63/97 [1999] ECR I-905.
10 — Hotărârea din 23 februarie 1999 (C-63/97, Rec., p. I-905).
11 — BMW, paragraph 38.
11 — Hotărârea BMW, citată anterior, punctul 38.
The services in question were the sale of second-hand BMW cars and the repair and maintenance of BMWs.
Era vorba despre serviciul vânzări de automobile BMW de ocazie și de serviciul reparaţii și întreţinere pentru automobile BMW.
9 — In examining the first question referred I shall pass over the fact that the reference to Article 5(1)(a) of Directive 89/104 appears to be irrelevant in the present case, since the only point now at issue in this case is the use in the advertisement at issue of signs (the bubbles images) which are not identical but similar to O2’s trade marks.
9 — În analizarea primei întrebări preliminare, facem abstracţie de faptul că referinţa la articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 89/104 rezultă în orice caz lipsită de relevanţă în prezenta cauză, având în vedere că în speţă este vorba doar despre utilizarea în cadrul publicităţii în litigiu a unor semne (imaginile unor bule) care nu sunt identice, ci similare cu mărcile deţinute de O2.
12 — Case C-2/00 [2002] ECR I-4187, paragraph 17.
12 — Hotărârea din 14 mai 2002 (C-2/00, Rec., p.
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 course of commercial negotiations, reveals the origin of goods which he has produced himself and uses the sign in question solely to denote the particular characteristics of the goods he offers for sale, 13so that there can be no question of the trade mark used being perceived as a sign indicative of the undertaking of origin.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-533/06 o legătură materială în cadrul comerțului între produsele terțului și titularul mărcii și, în consecință, să pună în pericol garanția de proveniență care constituie funcția esențială a mărcii. Curtea a concluzionat că, în consecință, era vorba despre o utilizare cu privire la care titularul mărcii se putea opune conform articolului 5 alineatul (1) din Directiva 89/104 16.
In Arsenal Football Club, 14the Court ruled that the exclusive right under Article 5(1)(a) of Directive 89/104 was conferred ‘in order to enable the trade mark proprietor to protect his specific interests as proprietor, that is, to ensure that the trade mark can fulfil its functions’ and that ‘[t]he exercise of that right must therefore be reserved to cases in which a third party’s use of the sign affects or is liable to affect the functions of the trade mark, in particular its essential function of guaranteeing to consumers the origin of the goods’. 15
În Hotărârea Arsenal Football Club 14, Curtea a precizat că dreptul exclusiv prevăzut la articolul 5 alineatul (1) litera (a) din Directiva 89/104 a fost acordat „cu scopul de a permite titularului mărcii să își protejeze interesele specifice în calitate de titular al acestei mărci, adică să asigure că marca își poate îndeplini funcțiile” și că, „în consecință, exercitarea acestui drept trebuie să fie rezervată pentru cazurile în care utilizarea semnului de către un terț aduce atingere sau este susceptibilă să aducă atingere funcțiilor mărcii și, în special, funcției sale esențiale de a garanta consumatorilor proveniența produsului” 15.
In Adam Opel 17the Court held that, ‘[a]part from [the] specific case of use of a trade mark by a thirdparty provider of services having as subject-matter the products bearing that trade mark’, such as the case examined in the judgment in BMW, ‘Article 5(1)(a) of the directive [Directive 89/104] must be interpreted as covering the use of a sign identical to the trade mark in respect of goods marketed or services supplied by the third party which are identical to those in respect of which the trade mark is registered’.
În Hotărârea Adam Opel 17, Curtea a considerat că, „[c]u excepția ipoteze[i] specifice referitoare la utilizarea unei mărci de către un terț prestator de servicii având ca obiect produsele care poartă această marcă”, ipoteză analizată în Hotărârea BMW, citată anterior, „articolul 5 alineatul (1) litera (a) din [D]irectiv[a] [89/104] trebuie să fie interpretat în sensul că privește utilizarea unui semn identic cu marca pentru produse comercializate sau pentru servicii furnizate de către terț care sunt identice cu cele pentru care este înregistrată marca”.
Again in Adam Opel, it stated that ‘it was having regard to [the] specific and indissociable link between the products bearing the trade mark and the services provided by the third party that the Court held that, in the specific circumstances of the BMW case, use by the third party of the sign identical to the trade mark in respect of goods marketed not by the third party but by the holder of the trade mark fell within Article 5(1)(a) of the directive’.
În aceeași Hotărâre Adam Opel, se precizează că doar „[l]uând în considerare legătur[a] specifică și indisolubilă între produsele purtând marca respectivă și serviciile furnizate de terț”, Curtea sa pronunțat în Hotărârea BMW în sensul că, în împrejurările specifice ale cauzei în care sa pronunțat această din urmă hotărâre, „utilizarea de către un terț a unui semn identic cu marca pentru produse comercializate nu de către terț, ci de către titularul mărcii, intră sub incidența articolului 5 alineatul (1) litera (a) din directivă”.
Thus, the use of another’s trade mark by a third party to distinguish the goods or
Astfel, utilizarea de către un terț a unei mărci deținute de alt titular pentru a distinge
14 — Case C-206/01 [2002] ECR I-10273.
16 — Hotărârea Arsenal Football Club, citată anterior, punctele 54-56 și 60.
15 — Ibid., paragraph 51.
15 — Ibidem (punctul 51).
16 — Arsenal Football Club, paragraphs 54 to 56 and 60.17 — Paragraphs 27 and 28 (emphasis added).
17 — Punctele 27 și 28 (sublinierea noastră).
‘the basic provisions governing the form and content of comparative advertising should be uniform and the conditions of the use of comparative advertising in the Member States should be harmonised’ (second recital in the preamble), in particular by establishing ‘conditions under which comparative advertising is permitted’ (recital 18).
O2 HOLDINGS ȘI O2 (UK) comparative” și să armonizeze „condițiile pentru utilizarea publicității comparative în statele membre” [considerentul (2)], stabilind în special „condițiile în care publicitatea comparativă este permisă” [considerentul (18)].
services supplied by the proprietor of the trade mark, which does not cause confusion regarding the origin of those goods or services and the third party’s goods or services, may apparently fall within the ambit of Article 5(1) of Directive 89/104 on the basis of BMW, and may escape it on the basis of Hölterhoff and Adam Opel, while, on the basis of the caselaw cited in point 23 above, in order to determine whether or not the said use is caught by that provision, it must be ascertained whether it is liable to affect a function of the trade mark other than the essential function of providing a guarantee of origin.
produsele sau serviciile furnizate de titularul mărcii și care să nu creeze confuzie cu privire la proveniența acelor produse sau servicii și a celor ale terțului ar părea că poate intra în domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (1) din Directiva 89/104 în temeiul Hotărârii BMW, și că este exclusă din domeniul de aplicare respectiv în temeiul Hotărârilor Hölterhoff și Adam Opel, în timp ce, în temeiul jurisprudenței menționate la punctul 23 de mai sus, ar trebui să se mai verifice, pentru a stabili dacă o astfel de utilizare intră sau nu intră în domeniul de aplicare respectiv, dacă aceasta este de natură să aducă atingere unei funcții a mărcii diferite de cea esențială de garantare a provenienței.
O2 emphasises this last point in its written observations submitted in the course of the present proceedings, referring in particular to the ‘advertising function’ of the trade mark and the detriment to that function of its own bubbles trade marks allegedly resulting from the advertisement at issue.
O2 insistă asupra acestui ultim punct în observațiile sale scrise prezentate în cadrul prezentei proceduri, amintind în special „funcția publicitară” a mărcii și atingerea pe care publicitatea în litigiu ar aduce-o acestei funcții a mărcilor sale constând în imaginea unor bule.
In that connection, that directive, by introducing Article 3a into Directive 84/450, specifies the conditions on which comparative advertising is permitted, 18in the light of which, as explained in the seventh recital in the preamble to Directive 97/55, it is possible ‘to determine which practices relating to comparative advertising may distort competition, be detrimental to competitors and have an adverse effect on consumer choice’.
Cu privire la acest din urmă aspect, directiva menționată prevede, prin introducerea articolului 3a în cuprinsul Directivei 84/450, condițiile în care este permisă publicitatea comparativă 18, din perspectiva cărora, astfel cum rezultă din considerentul (7) al Directivei 97/55, este posibilă „determin[area] acelor practici legate de publicitatea comparativă care pot denatura concurența, pot fi în detrimentul concurenților și pot avea un efect negativ asupra alegerii consumatorului”.
As the Court has already noted, the objective was ‘the establishment of conditions in which comparative advertising must be regarded as lawful in the context of the internal market’.
Astfel cum a subliniat deja Curtea, obiectivul era „acela de a stabili condițiile în care publicitatea comparativă trebuie să fie considerată permisă în cadrul pieței interne” 19.
19It follows, according to the Court, that ‘Directive 84/450 carried out an exhaustive harmonisation of the conditions under which comparative advertising in Member States might be lawful’, and that ‘[s]uch harmonisation implies by its nature that the lawfulness of comparative advertising throughout the Community is to be assessed solely in the light of the criteria laid down by the Community legislature’. 20
Din aceasta rezultă, în opinia Curții că „Directiva 84/450 a realizat o armonizare exhaustivă în statele membre a condițiilor în care publicitatea comparativă este permisă”, „armonizare care implică, prin definiție, că în întreaga Comunitate caracterul permis al publicității comparative trebuie să fie evaluat doar din perspectiva criteriilor stabilite de legiuitorul european” 20.
I consider however that, in the light of the provisions of Directive 84/450 concerning comparative advertising, the question formulated by the referring court may easily be answered in the negative and that there is no need to pursue the examination, bristling with difficulties, of the conditions on which Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 apply.
Cu toate acestea, reținem că, în lumina dispozițiilor Directivei 84/450 privind publicitatea comparativă, se poate răspunde cu ușurință în sens negativ la întrebarea formulată de instanța de trimitere, fără a fi necesar să se efectueze analiza complicată a condițiilor de aplicare a articolului 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 89/104.
18 — See Article 1 of Directive 84/450, according to which ‘the purpose of [the] Directive is to protect consumers, persons carrying on a trade or business or practising a craft or profession and the interests of the public in general against misleading advertising and the unfair consequences thereof and to lay down the conditions under which comparative advertising is permitted’ (my emphasis).
18 — A se vedea articolul 1 din Directiva 84/450, conform căruia „scopul prezentei directive este de a proteja consumatorii, persoanele ce desfășoară o activitate comercială sau industrială sau practică o meserie ori profesie și interesele populației, în general, împotriva publicității înșelătoare și a consecințelor neloiale ale acesteia și de a stabili condițiile în care este permisă publicitatea comparativă” (sublinierea noastră).
19 — Case C-44/01 Pippig Augenoptik [2003] ECR I-3095, paragraph 38; see also paragraph 43.
19 — Hotărârea din 8 aprile 2003, Pippig Augenoptik (C-44/01, Rec., p. I-3095, punctul 38; a se vedea și punctul 43).
It must first of all be borne in mind that the intention in Directive 97/55 was that
Mai întâi, trebuie amintit că Directiva 97/55 a avut drept obiectiv să uniformizeze „dispozițiile fundamentale care reglementează forma și conținutul publicității
20 — Ibid., paragraph 44.
20 — Ibidem (punctul 44).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-533/06 tion, the use of a competitor’s brand name is permitted in Community law’. 23
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-533/06 mărcii unui concurent este admisă de dreptul comunitar” 23.
To that end, Article 3a of Directive 84/450 lists the cumulative conditions that must be met, as far as the comparison is concerned, for comparative advertising to be permitted. 21
În acest scop, articolul 3a din Directiva 84/450 enumeră condițiile în care este permisă publicitatea comparativă, care trebuie îndeplinite în mod cumulativ 21.
Recital 14 in the preamble to Directive 97/55 notes that ‘it may, however, be indispensable, in order to make comparative advertising effective, to identify the goods or services of a competitor, making reference to a trade mark or trade name of which the latter is the proprietor’.
În considerentul (14) al Directivei 97/55 se observă de altfel că „în scopul de a face ca publicitatea comparativă să fie eficace, identificarea bunurilor sau a serviciilor unui concurent poate fi indispensabilă, făcând referire la o marcă sau denumire comercială al căror titular este acesta”.
The following recital adds that ‘such use of another’s trade mark, trade name or other distinguishing marks does not breach this exclusive right in cases where it complies with the conditions laid down by this Directive, the intended target being solely to distinguish between them and thus to highlight differences objectively’.
În considerentul următor se adaugă că „[o] astfel de utilizare a mărcii sau a denumirii comerciale sau a altor mărci distinctive aparținând altui concurent nu încalcă acest drept exclusiv, în cazurile în care este conformă cu condițiile stabilite de prezente directivă, ținta dorită fiind doar distingerea acestora și, prin urmare, evidențierea obiectivă a diferențelor”.
It should accordingly be noted that at least four of the eight provisions contained in Article 3a(1) are designed to protect the trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor in the context of comparative advertising.
Or, trebuie subliniat că nu mai puțin de patru din cele opt dispoziții care fac parte din articolul 3a alineatul (1) au ca scop asigurarea în cadrul unei publicități comparative a unei protecții a mărcii, a denumirii comerciale sau a altor semne distinctive ale unui concurent.
As the Court has found, ‘under certain conditions, Directive 84/450 allows an advertiser to state in comparative advertising the brand of a competitor’s product’.
Astfel cum a evidențiat Curtea, „în anumite condiții, Directiva 84/450 permite persoanei care publică reclama să indice în cadrul unei publicități comparative marca produselor unui concurent” 22.
22In particular it provides that comparative advertising must not create confusion in the market place between the advertiser’s trade marks, trade names or other distinguishing marks and those of a competitor (subparagraph (d)); discredit or denigrate the trade marks, trade names or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (e)); take unfair advantage of the reputation of a trade mark, trade name or other distinguishing marks of a competitor (subparagraph (g)); present goods or services as imitations or replicas of goods or services bearing a protected trade mark or trade name (subparagraph (h)).
În special, se prevede că publicitatea comparativă nu trebuie: să creeze confuzie pe piață între mărcile, denumirile comerciale sau alte semne distinctive ale persoanei care publică reclama și cele ale unui concurent [litera (d)]; să discrediteze sau să denigreze mărcile, denumirile comerciale sau alte semne distinctive al unui concurent [litera (e)]; să profite în mod neloial de reputația unei mărci, a unei denumiri comerciale sau a altor semne distinctive ale unui concurent [litera (g)]; să prezinte bunuri sau servicii ca imitații sau reproduceri ale bunurilor sau serviciilor purtând o marcă protejată sau o denumire comercială protejată [litera (h)].
It follows, according to the Court, that, ‘where the comparison does not have the intention or effect of giving rise to such situations of unfair competi-
Din aceasta rezultă, în opinia Curții, că, „atunci când comparația nu are ca obiect sau ca efect să producă astfel de situații de concurență neloială, utilizarea
The use of a competitor’s trade mark in an advertisement which compares the characteristics of goods or services marketed by him under that mark with those of the advertiser is therefore specifically and exhaustively covered by Article 3a of Directive 84/450.
Utilizarea mărcii unui concurent în cadrul unei publicități care compară caracteristicile produselor sau ale serviciilor comercializate de acesta din urmă sub această marcă cu cele ale persoanei care publică reclama este, așadar, reglementată în mod specific și exhaustiv la articolul 3a din Directiva 84/450.
It is prohibited only if does not comply with the conditions laid down in that article.
Utilizarea este interzisă doar dacă este contrară condițiilor prevăzute la acest articol.
In that case, it is prohibited under that article and not under Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
În acest caz, utilizarea este interzisă la acest din urmă articol, iar nu la articolul 5 alineatul (1) litera (a) sau (b) din Directiva 89/104.
Conversely, if it complies with those conditions, it cannot be held to be prohibited under the provisions contained in Article 5(1)(a) or (b) of Directive 89/104.
Dacă, dimpotrivă, utilizarea este conformă condițiilor menționate, aceasta nu poate fi considerată interzisă prin dispozițiile prevăzute la articolul 5 alineatul (1) litera (a) sau (b) din Directiva 89/104.
21 — The cumulative nature of those conditions is emphasised in the 11th recital in the preamble to Directive 97/55 (‘the conditions of comparative advertising should be cumulative and respected in their entirety’) and mentioned by the Court in Pippig Augenoptik, paragraph 54.
21 — Caracterul cumulativ al acestor condiţii este subliniat în considerentul (11) al Directivei 97/55 („Condițiile publicității comparative trebuie să fie cumulative și respectate în totalitatea lor”) și este amintit de Curte în Hotărârea Pippig Augenoptik, citată anterior (punctul 54).
23 — Ibid., paragraph 49.
23 — Ibidem (punctul 49).
See also Advocate General Tizzano’s Opinion delivered on 12 September 2002 in Pippig Augenoptik, point 27.
A se vedea și Concluziile avocatului general Tizzano prezentate la 12 septembrie 2002 în cauza în care sa pronunţat Hotărârea Pippig Augenoptik, citată anterior, (punctul 27).
22 — Ibid., paragraph 47.
22 — Ibidem (punctul 47).
O2 HOLDINGS AND O2 (UK) tially proposed, 26the subject of the dispute pending before the referring court is now the use by an advertiser (H3G) not of another’s trade marks (O2 or the bubbles trade marks) but of signs (pictures of bubbles) which are closely similar to another’s trade marks (the bubbles trade marks).
O2 HOLDINGS ȘI O2 (UK) către O2 a obiectului acțiunii sale în contrafacere astfel cum a fost introdusă inițial 26, litigiul pendinte la instanța de trimitere are ca obiect în prezent utilizarea de către o persoană care publică reclama (H3G) nu a unor mărci deținute de alt titular (O2 sau mărcile constând în imaginea unor bule), ci a unor semne (imagini ale unor bule) foarte similare cu mărcile deținute de alt titular (mărcile constând în imaginea unor bule).
I consider however that this does not substantially alter the terms of the problem examined above.
Cu toate acestea, considerăm că o astfel de precizare nu schimbă, în esență, elementele problemei analizate mai sus.
Those provisions, like the provisions contained in Article 6(1) of Directive 89/104, do not, therefore, come into consideration for the purpose of determining whether that use is lawful.
Aceste din urmă dispoziții, precum și dispozițiile prevăzute la articolul 6 alineatul (1) din Directiva 89/104 nu sunt, în consecință, luate în considerare în scopul de a stabili dacă utilizarea menționată este permisă.
There is little point in wondering whether that conclusion would also have been reached in the absence of Directive 97/55 — because, as H3G and the Commission argue, that use does not in any case fall within the scope of application of Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104 24 — or whether on the contrary it follows from the introduction, with the addition of Article 3a to Directive 84/450 by Directive 97/55, of a system which, being presented as a lex specialis in cases where another’s trade mark is used in a comparative advertisement, therefore derogates from the system contained in Article 5(1)(a) and (b) of Directive 89/104.
Nu prezintă importanță faptul de a stabili dacă s-ar ajunge la această concluzie și în cazul inexistenței Directivei 97/55 – întrucât, astfel cum susțin H3G și Comisia, oricum utilizarea menționată nu ar intra în domeniul de aplicare al articolului 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 89/104 24 – sau dacă, dimpotrivă, aceasta rezultă din introducerea, prin articolul 3a, inclus în cuprinsul Directivei 84/450 prin intermediul Directivei 97/55, a unui regim care, în calitate de lex specialis pentru cazurile de utilizare într-o comparație în cadrul unei publicități a mărcii deținute de alt titular, derogă de la regimul cuprins în articolul 5 alineatul (1) literele (a) și (b) din Directiva 89/104.
That question is purely hypothetical for the purposes of the dispute assigned to the referring court and so there is no need to resolve it in the present preliminary ruling proceedings.
O astfel de problemă prezintă un caracter ipotetic în vederea soluționării litigiului cu care a fost sesizată instanța de trimitere, astfel încât nu este necesar să fie soluționată în cadrul prezentei proceduri a întrebărilor preliminare.
I also note that, as O2 points out, 25the first question as formulated in the order for reference turns on the use by an advertiser of another’s trade mark (or, to be more precise, a sign identical to another’s trade mark) whereas, following O2’s decision to reduce the scope of its claim of infringement as ini-
De asemenea, arătăm că, după cum a subliniat O2 25, prima întrebare prelimi- nară, astfel cum a fost formulată în decizia de trimitere, se referă la utilizarea de către o persoană care publică reclama a unei mărci deținute de alt titular (sau, mai exact, a unui semn identic cu o marcă deținută de alt titular), în timp ce, în urma restrângerii de