natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In those circumstances, the Federal Republic of Germany’s argument that a PDO enjoys protection under Article 13 of Regulation No 2081/92 only in the exact form in which it is registered cannot succeed.
În aceste condiții, argumentul Republicii Federale Germania potrivit căruia o DOP nu beneficiază de protecție în temeiul articolului 13 din Regulamentul nr. 2081/92 decât în forma exactă în care este înregistrată nu poate fi admis.
According to the Commission, the marketing under the name ‘Parmesan’ of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ constitutes an infringement of Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, since the term ‘Parmesan’ is the correct translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
În opinia Comisiei, punerea în circulație sub denumirea „parmesan” a brânzeturilor neconforme cu caietul de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano” constituie o încălcare a articolului 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2081/92, întrucât termenul „parmesan” este traducerea corectă a DOP „Parmigiano Reggiano”.
The translation, like the PDO in the language of the Member State which obtained registration of that designation, is exclusively reserved for products which comply with the specification.
Traducerea, ca și DOP în limba statului membru care a obținut înregistrarea acestei denumiri, ar fi rezervată exclusiv produselor conforme cu caietul de sarcini.
The Commission adds that, as shown by the close connection which evolved historically between the specific geographic region of Italy where that type of cheese comes from and the term ‘Parmesan’, the term is not a generic name which can be distinguished from the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Comisia adaugă că, astfel cum o demonstrează legătura strânsă, atestată de evoluția istorică, între regiunea geografică specifică din Italia de unde provine acest tip de brânză și termenul „parmesan”, acesta nu reprezintă o denumire generică de natură a se distinge de DOP „Parmigiano Reggiano”.
In any case, use of the name ‘Parmesan’ for a cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ constitutes an evocation of that PDO, which is prohibited by Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92.
În orice caz, utilizarea denumirii „parmesan” pentru un tip de brânză care nu este conformă cu caietul de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano” ar constitui o evocare a acestei denumiri, interzisă prin articolul 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2081/92.
The Commission also submits that the term ‘Parmesan’ has not become a generic name.
Comisia susține de asemenea că termenul „parmesan” nu a devenit o denumire generică.
Of course, a geographical designation could, over time and through use, become a generic name in the sense that consumers cease to regard it as an indication of the geographical origin of the product, and come to regard it only as an indication of a certain type of product.
Desigur, o denumire geografică ar putea, pe măsură ce este utilizată, să devină o denumire generică în sensul că un consumator încetează să vadă în aceasta o indicație referitoare la proveniența geografică a mărfii, ajungând să o privească exclusiv ca pe o indicație referitoare la un anumit tip de produse.
That shift in meaning occurred for instance in the case of the designations ‘Camembert’ and ‘Brie’.
Această deplasare de sens s-ar fi produs în special pentru termenii „Camembert” și „Brie”.
Nevertheless, it is the Commission’s view that the term ‘Parmesan’ has never lost its geographical connotation.
De asemenea, în opinia Comisiei, termenul „parmesan” nu și-a pierdut niciun moment conotația geografică.
Were ‘Parmesan’ really a neutral term without such a connotation, there would be no plausible explanation for the persistent efforts of manufacturers of imitations to establish through words or images a link between their products and Italy.
Întradevăr, dacă „parmesan” ar fi efectiv un termen neutru lipsit de o astfel de conotație, ar fi imposibil să se explice într-un mod plauzibil de ce fabricanții de produse de imitație persistă în a stabili prin cuvinte și prin imagine o legătură între mărfurile lor și Italia.
Moreover, according to the Commission, the fact that up until the year 2000 a cheese called ‘Parmesan’, which did not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, was produced on Italian territory does not indicate that the term ‘Parmesan’ is the generic name in Italy for hard cheeses of diverse origin, because the cheese in question was exclusively intended for export to countries where the term ‘Parmesan’ did not enjoy any particular protection, in accordance with the principle of territoriality.
În plus, în opinia Comisiei, faptul că un tip de brânză denumit „parmesan”, neconform cu caietul de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano”, fusese fabricat până în anul 2000 pe teritoriul italian nu înseamnă că acest termen constituie, în Italia, denumirea generică a brânzeturilor rase de diverse proveniențe, întrucât tipul respectiv de brânză era destinat exclusiv exportului către țări în care termenul „parmesan” nu beneficia de nicio protecție specială, în conformitate cu principiul teritorialității.
Moreover, it is only since 21 June 1996, the date when Regulation No 1107/96 entered into force, that the name ‘Parmigiano Reggiano’ has been protected at Community level.
De altfel, denumirea „Parmigiano Reggiano” beneficiază de protecție la nivel comunitar numai de la 21 iunie 1996, data intrării în vigoare a Regulamentului nr. 1107/96.
The Federal Republic of Germany contends that the use of the word ‘Parmesan’ does not infringe Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, given that it is only a translation, in the opinion of the Commission, of the term ‘Parmigiano’, which, as illustrated by the situation in Italy and in other Member States and equally by national and Community legislation, is a generic name.
Republica Federală Germania susține că utilizarea termenului „parmesan” nu constituie o încălcare a articolului 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2081/92, având în vedere că acesta nu reprezintă, în opinia Comisiei, decât traducerea termenului „Parmigiano”, care, astfel cum o demonstrează situația în Italia și în alte state membre, precum și legislația la nivel național și la nivel comunitar, este o denumire generică.
As a generic name, it cannot be protected under the regulation.
În calitate de denumire generică, acesta nu ar putea beneficia de protecția conferită de regulamentul menționat.
In the alternative, the German Government submits that, even if the term ‘Parmigiano’ is not a generic name, to which therefore the provisions of the second indent of Article 13(1) of Regulation No 2081/92 do not apply, use of the term ‘Parmesan’ does not infringe the provisions concerning the protection of the designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’.
Cu titlu subsidiar, Republica Federală Germania observă că, chiar presupunând că termenul „Parmigiano” nu ar fi o denumire generică și că, prin urmare, acestei componente nu i se aplică dispozițiile articolului 13 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul nr. 2081/92, utilizarea termenului „parmesan” nu constituie o încălcare a dispozițiilor privind protecția denumirii de origine „Parmigiano Reggiano”.
The name ‘Parmesan’ has evolved, over centuries, in a particular way and has become, in Germany, but also in other Member States, a generic name.
Denumirea „parmesan” ar fi cunoscut, de secole, o evoluție proprie și ar fi devenit în Germania, dar și în alte state membre, o denumire generică.
Its use does not therefore constitute a misuse or evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Folosirea acesteia nu ar reprezenta, așadar, o utilizare abuzivă a DOP „Parmigiano Reggiano” și nici o evocare a acesteia.
To substantiate that contention, the Federal Republic of Germany refers, first, to point 35 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer in Case C-317/95 Canadane Cheese Trading and Kouri [1997] ECR I-4681, second, to Bigi, in which
În susținerea acestei teze, Republica Federală Germania face referire, în primul rând, la punctul 35 din Concluziile avocatului general Ruiz-Jarabo Colomer prezentate în cauza în care a fost pronunțată Ordonanța din 8 august 1997, Canadane Cheese
It is necessary to examine in each particular case whether that translation really amounts to an evocation of the designation at issue.
Ar trebui să se analizeze în fiecare cauză dacă această traducere constituie întradevăr o evocare a denumirii în discuție.
That is not the case where the name at issue, while originally a translation, has, with the passage of time, taken on another meaning in the ordinary usage of consumers, thus becoming a generic name.
Nu aceasta ar fi situația în ipoteza în care denumirea litigioasă, deși reprezintă la origine o traducere, a dobândit cu timpul o altă semnificație în limbajul curent al consumatorilor, devenind astfel o denumire generică.
Fourth, the Federal Republic of Germany relies on the fact that in Germany — the only Member State in which the generic quality of the term ‘Parmesan’ is decisive given the present infringement proceedings — the word ‘Parmesan’ has always been understood as the generic name of a hard cheese grated or intended to be grated.
În al patrulea rând, statul membru menționat invocă faptul că, în Germania, care este singurul stat membru în care aprecierea caracterului generic al termenului „parmesan” este decisivă, având în vedere prezenta procedură în constatarea neîndeplinirii unei obligații de către un stat membru, termenul „parmesan” este conceput dintotdeauna ca fiind denumirea generică a unui tip de brânză dură, rasă sau destinată a fi rasă.
Moreover, that is also the situation in other Member States, including Italy.
În plus, aceasta ar fi de asemenea situația în alte state membre, inclusiv în Italia.
It is necessary, first, to establish whether use of the name ‘Parmesan’ corresponds, with regard to the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, to one of the situations referred to in Article 13(1) of Regulation No 2081/92.
Este necesar să se determine, mai întâi, dacă utilizarea denumirii „parmesan” corespunde, în ceea ce privește DOP „Parmigiano Reggiano”, uneia dintre situațiile avute în vedere la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2081/92.
In that regard, it should be pointed out that, under Article 13(1)(b) of that regulation, registered names are protected against any misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated.
În această privință, trebuie amintit că, în temeiul articolului 13 alineatul (1) litera (b) din regulamentul menționat, denumirile înregistrate sunt protejate în special împotriva oricărei utilizări abuzive, imitări sau evocări, chiar dacă originea adevărată a produsului este indicată sau dacă denumirea protejată este tradusă.
With regard to the evocation of a PDO, the Court has held that that term covers a situation where the term used to designate a product incorporates part of a protected designation, so that when the consumer is confronted with the name of the product, the image brought to his mind is that of the product whose designation is protected (Case C-87/97 Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola [1999] ECR I-1301, paragraph 25).
În ceea ce privește evocarea unei DOP, Curtea a hotărât că această noțiune acoperă ipoteza în care termenul utilizat pentru a desemna un produs încorporează o parte a unei denumiri protejate, astfel încât consumatorului, în prezența denumirii produsului, îi este indusă ca imagine de referință marfa care beneficiază de respectiva denumire (Hotărârea din 4 martie 1999, Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, C-87/97, Rec., p. I-1301, punctul 25).
The Court has pointed out that it is possible for a PDO to be evoked where there is no likelihood of confusion between the products concerned and even where no Community protection extends to the parts of that designation which are echoed in the term or terms at issue (Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, paragraph 26).
Curtea a precizat că poate exista o evocare a unei DOP în lipsa oricărui risc de confuzie între produsele în cauză, chiar și atunci când nicio protecție comunitară nu ar fi aplicabilă elementelor denumirii de referință pe care le reia terminologia în litigiu (Hotărârea Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, citată anterior, punctul 26).
In the present case, there is phonetic and visual similarity between the names ‘Parmesan’ and ‘Parmigiano Reggiano’, and that in a situation where the products at issue are hard cheeses, grated or intended to be grated, namely, where they have a similar appearance (see, to that effect, Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, paragraph 27).
În speță, există o similitudine fonetică și vizuală între denumirile „parmesan” și „Parmigiano Reggiano”, iar aceasta în situația în care produsele în cauză sunt brânzeturi dure, rase sau destinate a fi rase, adică prezentând un aspect exterior similar (a se vedea în acest sens Hotărârea Consorzio per la tutela del formaggio Gorgonzola, citată anterior, punctul 27).
In addition, regardless whether the name ‘Parmesan’ is or is not an exact translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ or of the term ‘Parmigiano’, the conceptual proximity between those two terms emanating from different languages, which was revealed in discussions before the Court, must also be taken into account.
Pe de altă parte, independent de problema dacă denumirea „parmesan” reprezintă sau nu reprezintă traducerea exactă a DOP „Parmigiano Reggiano” sau a termenului „Parmigiano”, apropierea conceptuală existentă între acești doi termeni, provenind din limbi diferite, pe care o demonstrează dezbaterile în fața Curții trebuie să fie de asemenea luată în considerare.
That proximity and the phonetic and visual similarities referred to in paragraph 46 above are such as to bring to the mind of the consumer the cheese protected by the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, when he is confronted by a hard cheese, grated or intended to be grated, bearing the name ‘Parmesan’.
O astfel de apropiere, precum și similitudinile fonetice și vizuale arătate la punctul 46 din prezenta hotărâre sunt de natură să îi inducă unui consumator, ca imagine de referință, tipul de brânză care beneficiază de DOP „Parmigiano Reggiano”, atunci când este în prezența unui tip de brânză dură, rasă sau destinată a fi rasă, care poartă denumirea „parmesan”.
In those circumstances, the use of the name ‘Parmesan’ must be regarded, in the sense of Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92, as an evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
În aceste condiții, utilizarea denumirii „parmesan” trebuie să fie calificată, în sensul articolului 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2081/92, drept evocare a DOP „Parmigiano Reggiano”.
The question whether the name ‘Parmesan’ is a translation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is therefore of no relevance for the assessment of the present action.
Problema dacă denumirea „parmesan” este traducerea DOP „Parmigiano Reggiano” rămâne, așadar, fără relevență în vederea aprecierii prezentei acțiuni.
The Federal Republic of Germany nevertheless submits that, since the name ‘Parmesan’ has become a generic name, its use cannot amount to an unlawful evocation of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Cu toate acestea, Republica Federală Germania susține că, luând în considerare faptul că denumirea „parmesan” a devenit o denumire generică, utilizarea acesteia nu ar putea constitui o evocare ilicită a DOP „Parmigiano Reggiano”.
It is for the Federal Republic of Germany to prove that argument to be well founded, all the more so because the Court has already held that it is far from clear that the designation ‘Parmesan’ has become generic (Bigi, paragraph 20).
Obligația de a prezenta elementele de natură să demonstreze temeinicia acestui argument revine Republicii Federale Germania, cu atât mai mult cu cât Curtea a hotărât deja că este departe de a fi evident că denumirea „parmesan” ar fi devenit generică (Hotărârea Bigi, citată anterior, punctul 20).
As indicated by the Advocate General in points 63 and 64 of his Opinion, the Federal Republic of Germany restricted itself to providing quotations from dictionaries and specialist literature which do not provide any comprehensive view of how the word ‘Parmesan’ is perceived by consumers in Germany and other Member States, and
Or, astfel cum a arătat avocatul general la punctele 63 și 64 din concluzii, Republica Federală Germania sa limitat să prezinte extrase din dicționare și din literatura de specialitate care nu oferă o imagine de ansamblu cu privire la modul în care termenul
JUDGMENT OF 26. 2.
HOTĂRÂREA DIN 26.2.2008 — CAUZA C-132/05
According to the documents in the case, in Germany, certain producers of cheese called ‘Parmesan’ market that product with labels referring to Italian cultural traditions and landscapes.
În plus, din dosarul prezentat Curții reiese că, în Germania, anumiți producători de brânză cu denumirea „parmesan” comercializează acest produs cu etichete care trimit la cultura și la peisajele italiene.
It is legitimate to infer from this that consumers in that Member State perceive ‘Parmesan’ cheese as a cheese associated with Italy, even if in reality it was produced in another Member State (see to that effect Germany and Denmark v Commission, paragraph 87).
De aici se poate deduce în mod legitim că în acest stat membru consumatorii percep brânza „parmesan” drept un tip de brânză asociat cu Italia, chiar dacă în realitate a fost produsă în alt stat membru (a se vedea în acest sens Hotărârea Germania și Danemarca/Comisia, citată anterior, punctul 87).
Finally, at the hearing, the Federal Republic of Germany was also unable to provide information on the quantity of cheese produced in Italy under the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ and imported into Germany, making it impossible for the Court to use the factors relating to the consumption of that cheese as indicators of the generic character of the name ‘Parmesan’ (see, to that effect, Germany and Denmark v Commission, paragraph 88).
În sfârșit, în cursul ședinței, Republica Federală Germania nu a fost în măsură nici măcar să furnizeze informații referitoare la cantitățile de brânză produsă în Italia sub DOP „Parmigiano Reggiano” importate în Germania, fapt ce nu a permis astfel Curții să utilizeze elementele referitoare la consumul acestui tip de brânză ca indicatori ai caracterului generic al denumirii „parmesan” (a se vedea în acest sens Hotărârea Germania și Danemarca/Comisia, citată anterior, punctul 88).
Since the Federal Republic of Germany has therefore failed to show that the name ‘Parmesan’ has become generic, use of the word ‘Parmesan’ for cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ must be regarded for the purposes of the present proceedings as infringing the protection provided for that PDO under Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92 .
Reiese că, întrucât Republica Federală Germania nu a demonstrat că denumirea „parmesan” are caracter generic, trebuie să se considere că, în speță, utilizarea termenului „parmesan” pentru brânzeturile care nu sunt conforme cu caietul de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano” aduce atingere protecției care decurge din articolul 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2081/92.
Obligation on the Federal Republic of Germany to proceed against infringements of Article 13(1) of Regulation No 2081/92
Cu privire la obligația Republicii Federale Germania de a sancționa încălcarea articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2081/92
The Commission contends that the Federal Republic of Germany is bound, under Articles 10 and 13 of Regulation No 2081/92, to take on its own initiative the measures necessary to deal with conduct which infringes a PDO.
Comisia subliniază că Republica Federală Germania este ținută, în temeiul articolelor 10 și 13 din Regulamentul nr. 2081/92, să adopte din oficiu măsurile necesare pentru a reprima comportamentele care aduc atingere DOP.
According to the Commission, Member State intervention should include administrative and penal measures such as to enable the objectives referred to in that regulation concerning the protection of designations of origin to be achieved.
În opinia Comisiei, intervenția statelor membre cuprinde, pe plan administrativ și penal, măsurile adecvate pentru a permite realizarea obiectivelor urmărite de acest regulament în domeniul protecției denumirilor de origine.
Products which do not comply with the requirements of the regulation cannot be marketed.
Produsele care nu sunt conforme cu cerințele prevăzute de regulamentul menționat nu ar putea fi puse în circulație.
The Commission points out that its complaints are directed not at the German legislation or at any lack of a right of action before the national courts, but at the administrative practice of the German authorities which is contrary to Community law.
Comisia precizează că motivele sale nu au în vedere legislația germană și nici vreo lipsă a posibilităților de a sesiza instanțele naționale, ci practica administrativă a autorităților germane contrară dreptului comunitar.
If the Member States were exempted from their obligation to intervene and if, as a consequence, economic operators themselves had to bring legal proceedings each time their exclusive right to use the PDO at issue throughout the territory of the European Union were infringed, the objectives of Regulation No 2081/92 could not be achieved.
Dacă statele membre ar fi exonerate de obligația de a interveni și dacă, în consecință, operatorii economici ar trebui să acționeze în justiție ei înșiși de fiecare dată când s-ar aduce atingere dreptului lor exclusiv de a utiliza DOP în cauză pe întreg teritoriul Uniunii Europene, obiectivele Regulamentului nr. 2081/92 nu ar putea fi atinse.
Again from the point of view of the Commission, the central question in legal proceedings between private economic operators is that of compliance with the intellectual property rights enjoyed by the producers established in the region of origin of the product concerned, whereas the purpose of action by the public authorities against infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 is not to protect private economic interests but those of consumers, whose expectations as to the quality and geographic origin of that product should not be disappointed.
De asemenea, în opinia Comisiei, într-un litigiu între operatori economici privați, problema centrală este cea a respectării drepturilor de proprietate intelectuală de care beneficiază producătorii stabiliți în regiunea de origine a produsului respectiv, în timp ce reprimarea de către autoritățile publice a încălcării articolului 13 din Regulamentul nr. 2081/92 nu are drept obiect protecția intereselor economice private, ci protecția intereselor consumatorilor, ale căror așteptări în ceea ce privește calitatea și originea geografică a produsului respectiv nu trebuie înșelate.
The protection of consumers intended by the regulation would be compromised if the enforcement of the prohibitions laid down by the regulation were completely dependent on the taking of legal action by private economic operators.
Protecția consumatorilor urmărită de acest regulament ar fi compromisă dacă aplicarea interdicțiilor prevăzute de regulamentul menționat ar fi tributară în totalitate comportamentului operatorilor economici privați în ceea ce privește procedurile judiciare.
The Commission concludes that the Federal Republic of Germany’s conduct must be treated as an infringement of Community law by omission.
Comisia concluzionează că acest comportament al Republicii Federale Germania trebuie să fie asimilat unei încălcări a dreptului comunitar prin omisiune.
For its part, the Federal Republic of Germany submits that Article 13 of Regulation No 2081/92 determines the scope of protection of registered geographical indications and designations of origin.
În ceea ce o privește, Republica Federală Germania susține că articolul 13 din Regulamentul nr. 2081/92 determină sfera de aplicare a protecției indicațiilor geografice și a denumirilor de origine înregistrate.