natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While liability of such a type can be found, in exceptional circumstances, in the legal orders of certain other Member States, it is, as a general rule, limited solely to administrative acts, with the notable exception of French law which alone clearly accepts this type of liability in the case of legislative activity, provided that the damage is unusual, special, serious and direct, that the legislature is not pursuing the common good and that the legislature has not ruled out compensation as a matter of principle.
Deși o astfel de răspundere este întâlnită, în circumstanțe excepționale, în ordinile juridice ale anumitor state membre, aceasta ar fi în general limitată numai la actele administrative, cu excepția notabilă a dreptului francez, care ar fi singurul care admite în mod clar acest tip de răspundere în cazul unei activități legislative, în măsura în care prejudiciul este anormal, special, grav și direct, legiuitorul nu urmărește interese generale și nu este exclus principiul unei despăgubiri.
Furthermore, the principle specific to French law cannot be transferred to the Community legal order.
În plus, principiul propriu dreptului francez nu poate fi transpus în ordinea juridică comunitară.
While the basis of that principle is the fact that, in France, judicial review by the Conseil d’État (Council of State) of the constitutionality of laws is precluded, Community law provides for review of the legality of measures of the legislature by reference to the Treaty and fundamental principles and for the possibility of the liability of the Community to be put in issue if those higherranking norms are infringed.
Întradevăr, în timp ce acest principiu s-ar întemeia pe circumstanța că în Franța este exclus controlul jurisdicțional al constituționalității legilor de către Conseil d’État, ordinea juridică comunitară ar prevedea, în ceea ce o privește, un control al legalității actelor legiuitorului în raport cu tratatul și cu principiile fundamentale, precum și o posibilitate de invocare a răspunderii Comunității în caz de încălcare a acestor norme superioare.
Second, the Commission submits that, in concluding in the judgments under appeal that there was real and certain damage, the Court of First Instance in particular distorted the Commission’s arguments, failed to verify specifically that the damage was real and certain and infringed the principles for determining who has the burden of proof.
În al doilea rând, Comisia consideră că, pronunțându-se în hotărârile atacate în sensul existenței unui prejudiciu real și cert, Tribunalul și-ar fi denaturat argumentarea, ar fi omis să verifice în mod concret caracterul real și cert al acestui prejudiciu și ar fi încălcat principiile referitoare la devoluțiunea sarcinii probei.
Third, the Commission contends, for reasons analogous to those set out by the Council, that the Court of First Instance erred in the legal characterisation of the facts in concluding that the condition relating to the causal link was met in the case in point.
În al treilea rând, Comisia consideră, pentru motive similare celor prezentate de Consiliu, că Tribunalul sa înșelat în ceea ce privește calificarea juridică a faptelor atunci când sa pronunțat în sensul că, în speță, a fost îndeplinită condiția referitoare la legătura de cauzalitate.
The Kingdom of Spain also contends that the second plea in the appeals should be dismissed.
Și Regatul Spaniei solicită respingerea celui de al doilea motiv al recursurilor.
As practice shows, there is nothing unforeseeable or exceptional in the imposition of retaliatory measures within the framework of the WTO, including in sectors other than those concerned by a dispute.
Faptul de a impune măsuri de retorsiune în cadrul OMC, inclusiv în alte sectoare decât cele care fac obiectul unui litigiu, nu ar fi deloc imprevizibil și nici excepțional, astfel cum ar demonstra practica.
By the cross-appeal which it has brought in Case C-120/06 P and in its statement in intervention in Case C-121/06 P, the Kingdom of Spain further requests that the judgments under appeal be set aside in so far as the Court of First Instance held that Community law includes, by way of a general principle common to the Member States, a system of liability for lawful acts.
Prin recursul incident pe care îl formulează în cauza C-120/06 P și în memoriul în intervenție în cauza C-121/06 P, Regatul Spaniei solicită, pe de altă parte, anularea hotărârilor atacate în măsura în care Tribunalul a considerat că dreptul comunitar conținea, în calitate de principiu comun statelor membre, un sistem de răspundere ca urmare a unui act licit.
Moreover, in conferring upon that principle a scope as wide as that resulting from the conditions set out in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, the Court of First Instance failed to have regard to the finding which it itself made in paragraph 159 of the FIAMM judgment and paragraph 152 of the Fedon judgment.
În plus, conferind acestui principiu o aplicare atât de largă precum cea care reiese din condițiile enunțate la punctul 160 din Hotărârea FIAMM și la punctul 153 din Hotărârea Fedon, Tribunalul nu ar ține seama de constatarea pe care chiar acesta a făcut-o la punctul 159 din Hotărârea FIAMM și la punctul 152 din Hotărârea Fedon.
Acceptance of the possibility of Community liability for a legislative omission although no rule obliging the Community to act can be invoked by the person harmed disregards the principle of reciprocity which the Court of First Instance relied on in rejecting the possibility of liability for unlawful conduct.
În plus, faptul de a admite posibilitatea unei răspunderi a Comunității determinate de o omisiune normativă, deși persoana prejudiciată nu poate invoca nicio normă care să oblige Comunitatea să acționeze, ar fi de natură să încalce principiul reciprocității invocat de Tribunal pentru a respinge posibilitatea unei răspunderi pentru comportament ilicit.
In its observations on the statement in intervention of the Kingdom of Spain, Fedon contends that the Court of First Instance was right in holding that a principle of liability for lawful conduct of the Community institutions has been laid down and delimited by settled caselaw, as the Court of Justice noted in Dorsch Consult v Council and Commission.
În observațiile făcute cu privire la memoriul în intervenție al Regatului Spaniei, Fedon susține că Tribunalul a considerat în mod corect că o jurisprudență constantă a consacrat și a delimitat un principiu al răspunderii ca urmare a unui comportament licit al organelor comunitare, astfel cum ar fi amintit Curtea în Hotărârea Dorsch Consult/Consiliul și Comisia, citată anterior.
Since the second paragraph of Article 288 EC is intended to safeguard the fundamental principle of a State based on the rule of law that protects individuals and, in particular, their rights to property and pursuit of an economic activity, it must, having regard to the liberal orientation of the Community legal system, be interpreted in such a way as to favour the most liberal principles characterising the legal systems of the Member States.
Urmărind să garanteze principiul fundamental al statului de drept care protejează particularii și în special dreptul de proprietate și dreptul de inițiativă economică ale acestora, articolul 288 al doilea paragraf CE, având în vedere orientarea liberală a ordinii juridice comunitare, ar trebui interpretat în sensul favorizării celor mai liberale principii care caracterizează ordinile juridice ale statelor membre.
In addition, in a Union composed of 25 Member States this
În plus, întro Uniune compusă din 25 de state membre, această dispoziție ar trebui să facă obiectul
In the case in point, the legal systems of the new Member States should nevertheless not be taken into account, since the relevant enlargement occurred after the material time.
Totuși, în cazul de față nu ar trebui să se ia în considerare ordinile juridice ale noilor state membre, întrucât extinderea corespunzătoare a intervenit ulterior faptelor din speță.
Fedon further submits that the objection put forward by the Kingdom of Spain relating in particular to the fact that the conduct complained of consists of an omission is inadmissible as it was not raised at first instance.
Obiecția Regatului Spaniei, întemeiată în special pe faptul că acel comportament reproșat ar consta întro omisiune, ar fi inadmisibilă întrucât nu a fost invocată în primă instanță.
In any event, the Community can incur liability for both omissions and acts of the institutions.
În orice caz, răspunderea Comunității ar putea fi angajată atât ca urmare a omisiunilor, cât și a actelor instituțiilor.
In the first plea of their respective cross-appeals, the Council has contended that the FIAMM and Fedon judgments should be set aside, and the Kingdom of Spain that the FIAMM judgment should be set aside, on the ground that the Court of First Instance erred in law in establishing a principle of Community liability in the absence of unlawful conduct attributable to its institutions or, in any event, in holding that such a principle is applicable in the case of conduct such as that at issue in the case in point.
Prin primul motiv al recursurilor incidente formulate, Consiliul a solicitat în special anularea Hotărârilor FIAMM și Fedon, iar Regatul Spaniei a solicitat anularea Hotărârii FIAMM, pentru motivul că Tribunalul ar fi comis erori de drept consacrând un principiu al răspunderii Comunității în lipsa unui comportament ilicit imputabil organelor acesteia sau, în orice caz, considerând că un astfel de principiu este aplicabil în cazul unui comportament precum cel invocat în speță.
Without bringing a cross-appeal, the Commission asks the Court to retain the operative parts of the judgments under appeal but to substitute grounds to the same effect.
Fără a formula un recurs incident, Comisia solicită Curții să confirme dispozitivele hotărârilor atacate, dar să înlocuiască elementele motivării cu privire la aceleași aspecte.
Since the grounds of challenge as so formulated dispute the very existence or very applicability of the liability regime which the judgments under appeal applied, they should be considered first.
Întrucât obiecțiile astfel formulate contestă însăși existența sau aplicabilitatea regimului răspunderii care a fost aplicat în cadrul hotărârilor atacate, acestea trebuie examinate cu prioritate.
Indeed, if the error of law pleaded were proved, there would no longer be any need to rule on the second plea in the main appeals, concerning the unusual nature of
Întradevăr, trebuie arătat că, în cazul în care eroarea de drept astfel invocată ar fi reală, nu ar mai fi necesară pronunțarea cu privire la al doilea motiv al recursurilor
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION the damage incurred, or on the other two pleas in the cross-appeals, respectively concerning the lack of certainty of the damage and the lack of a causal link, as the liability regime to which those three conditions are supposed to relate would not exist or not be applicable.
FIAMM ȘI FIAMM TECHNOLOGIES/CONSILIUL ȘI COMISIA principale referitor la caracterul anormal al prejudiciului suferit și nici cu privire la celelalte două motive ale recursurilor incidente, unul referitor la inexistența caracterului cert al prejudiciului, iar celălalt la lipsa legăturii de cauzalitate, întrucât regimul răspunderii căruia se presupune că i se aplică aceste trei condiții nu există sau nu este aplicabil.
The first plea in the crossappeals and the claims seeking the substitution of grounds, according to which a regime of no-fault liability, as established by the judgments under appeal, does not exist
Cu privire la primul motiv al recursurilor incidente și la cererile de înlocuire a motivărilor, întemeiate pe inexistența unui regim de răspundere independentă de culpă precum cel consacrat de hotărârile atacate
It should be pointed out first of all that, in accordance with the settled caselaw noted in paragraph 106 of the present judgment, the second paragraph of Article 288 EC means that the noncontractual liability of the Community and the exercise of the right to compensation for damage suffered depend on the satisfaction of a number of conditions, relating to the unlawfulness of the conduct of which the institutions are accused, the fact of damage and the existence of a causal link between that conduct and the damage complained of.
În prealabil, trebuie subliniat că, potrivit jurisprudenței constante amintite la punctul 106 din prezenta hotărâre, de la articolul 288 al doilea paragraf CE reiese că angajarea răspunderii extracontractuale a Comunității și exercitarea dreptului la repararea prejudiciului suferit depind de îndeplinirea unui ansamblu de condiții referitoare la ilegalitatea comportamentului imputat instituțiilor, la existența prejudiciului și la existența unei legături de cauzalitate între acest comportament și prejudiciul invocat.
The Court has also repeatedly pointed out that that liability cannot be regarded as having been incurred without satisfaction of all the conditions to which the duty to make good any damage, as defined in the second paragraph of Article 288 EC, is thus subject (Oleifici Mediterranei v EEC, paragraph 17).
De asemenea, Curtea a amintit în mod repetat că această răspundere nu poate fi angajată fără a fi îndeplinite toate condițiile aplicabile obligației de reparare a prejudiciului cauzat definite la articolul 288 al doilea paragraf CE (Hotărârea Oleifici Mediterranei/CEE, citată anterior, punctul 17).
The Court has accordingly held that, where the Community courts find that there is no act or omission by an institution of an unlawful nature, so that the first condition for noncontractual Community liability under the second paragraph of Article 288 EC is not satisfied, they may dismiss the application in its entirety without it being necessary for them to examine the other preconditions for such liability, namely the fact of damage and the existence of a causal link between the conduct of the
Astfel, Curtea sa pronunțat în sensul că, atunci când constată că niciun act și nicio pretinsă omisiune a unei instituții nu prezintă un caracter ilegal, astfel încât nu este îndeplinită prima condiție a angajării răspunderii extracontractuale a Comunității în sensul articolului 288 al doilea paragraf CE, instanța comunitară poate respinge acțiunea în întregime fără a fi necesar să examineze celelalte condiții ale acestei răspunderi, și anume existența prejudiciului și a unei legături de cauzalitate între
The Court’s caselaw enshrining, in accordance with the second paragraph of Article 288 EC, both the existence of the regime governing the noncontractual liability of the Community for the unlawful conduct of its institutions and the conditions for the regime’s application is thus firmly established.
Astfel, este ferm stabilită jurisprudența Curții care, în temeiul articolului 288 al doilea paragraf CE, consacră existența regimului răspunderii extracontractuale a Comunității ca urmare a comportamentului ilegal al instituțiilor acesteia și condițiile de aplicare a acestui regim.
By contrast, that is not so in the case of a regime governing noncontractual Community liability in the absence of such unlawful conduct.
În schimb, situația este diferită în ceea ce privește un regim al răspunderii extracontractuale a Comunității în lipsa unui astfel de comportament ilegal.
Contrary to what the Court of First Instance stated in the judgments under appeal, it cannot, first of all, be deduced from the caselaw prior to those judgments that the Court of Justice has established the principle of such a regime.
Mai întâi, contrar celor afirmate de Tribunal în hotărârile atacate, nu poate fi dedus din jurisprudența anterioară acestor hotărâri că principiul existenței unui astfel de regim ar fi fost consacrat de Curte.
As the Court of Justice noted in particular in Dorsch Consult v Council and Commis­sion, paragraph 18, a judgment to which the Court of First Instance refers in paragraph 160 of the FIAMM judgment and paragraph 153 of the Fedon judgment, the Court has on the contrary hitherto limited itself, as set out in settled caselaw, to specifying some of the conditions under which such liability could be incurred in the event of the principle of Community liability for a lawful act being recognised in Community law (see also, in similar terms, Case 59/83 Biovilac v EEC [1984] ECR 4057, paragraph 28).
Astfel cum Curtea a amintit în special la punctul 18 din Hotărârea Dorsch Consult/Consiliul și Comisia, citată anterior, la care se referă Tribunalul la punctul 160 din Hotărârea FIAMM și la punctul 153 din Hotărârea Fedon, dimpotrivă, până în prezent Curtea, potrivit unei jurisprudențe constante, sa limitat să precizeze unele dintre condițiile în care ar putea fi angajată o astfel de răspundere în ipoteza în care principiul răspunderii Comunității ca urmare a unui act licit ar trebui recunoscut în dreptul comunitar (a se vedea de asemenea, în termeni similari, Hotărârea din 6 decembrie 1984, Biovilac/CEE, 59/83, Rec., p. 4057, punctul 28).
It was solely on that basis that the Court noted in Dorsch Consult v Council and Commission, paragraph 19, that if the principle of such liability came to be recognised, at the very least three conditions, comprising the fact of damage, the existence of a causal link between it and the act concerned and the unusual and special nature of the damage, would all have to be satisfied in order for liability to be incurred.
Acesta este singurul motiv pentru care Curtea, la punctul 19 din Hotărârea Dorsch Consult/Consiliul și Comisia, citată anterior, a amintit în această privință că, în cazul în care s-ar recunoaște în principiu existența unei astfel de răspunderi, aceasta ar necesita cel puțin îndeplinirea a trei condiții cumulative, constituite de existența prejudiciului, de existența unei legături de cauzalitate între prejudiciu și actul vizat și de caracterul anormal și special al prejudiciului.
Secondly, as regards the liability regime recognised in Community law, the Court, while noting that it is to the general principles common to the laws of the Member States that the second paragraph of Article 288 EC refers as the basis of the noncontractual liability of the Community for damage caused by its institutions or by its servants in the performance of their duties, has held that the principle of the
În continuare, în ceea ce privește regimul răspunderii recunoscut în dreptul comunitar, Curtea a considerat că principiul răspunderii extracontractuale a Comunității stabilit în mod expres la articolul 288 al doilea paragraf CE nu reprezintă altceva decât expresia principiului general cunoscut în toate ordinile juridice ale statelor membre potrivit căruia o acțiune sau o omisiune ilegală antrenează obligația de a
FIAMM AND OTHERS v COUNCIL AND COMMISSION noncontractual liability of the Community expressly laid down in that article is simply an expression of the general principle familiar to the legal systems of the Member States that an unlawful act or omission gives rise to an obligation to make good the damage caused (Brasserie du pêcheur and Factortame, paragraphs 28 and 29).
FIAMM ȘI FIAMM TECHNOLOGIES/CONSILIUL ȘI COMISIA repara prejudiciul cauzat, amintind în același timp că, în materie de răspundere extracontractuală a Comunității pentru prejudiciile cauzate de instituțiile sau de agenții acesteia în exercițiul funcțiunilor lor, articolul 288 al doilea paragraf CE trimite la principiile generale comune ale sistemelor de drept ale statelor membre (Hotărârea Brasserie du pêcheur și Factortame, citată anterior, punctele 28 și 29).
As regards, more specifically, liability for legislative activity, the Court moreover pointed out at a very early stage that, although the principles in the legal systems of the Member States governing the liability of public authorities for damage caused to individuals by legislative measures vary considerably from one Member State to another, it is however possible to state that the public authorities can only exceptionally and in special circumstances incur liability for legislative measures which are the result of choices of economic policy (Bayerische HNL Vermehrungsbetriebe and Others v Council and Commission, paragraph 5).
În plus, în ceea ce privește mai exact răspunderea ca urmare a activității normative, Curtea a arătat de foarte mult timp că, deși principiile care, în sistemele juridice ale statelor membre, guvernează răspunderea autorităților publice pentru prejudiciile cauzate particularilor de actele normative variază în mod considerabil de la un stat membru la altul, se putea totuși constata că actele normative care transpuneau opțiunile de politică economică angajau răspunderea autorităților publice numai în mod excepțional și în împrejurări specifice (Hotărârea Bayerische HNL Vermeh -rungsbetriebe și alții/Consiliul și Comisia, citată anterior, punctul 5).
Finally, it is clear that, while comparative examination of the Member States’ legal systems enabled the Court to make at a very early stage the finding recalled in paragraph 170 of the present judgment concerning convergence of those legal systems in the establishment of a principle of liability in the case of unlawful action or an unlawful omission of the authority, including of a legislative nature, that is in no way the position as regards the possible existence of a principle of liability in the case of a lawful act or omission of the public authorities, in particular where it is of a legislative nature.
În sfârșit, trebuie constatat în această privință că, deși examinarea comparativă a ordinilor juridice ale statelor membre a permis Curții foarte de timpuriu să constate cele menționate la punctul 170 din prezenta hotărâre în ceea ce privește o convergență a acestor ordini juridice în sensul recunoașterii unui principiu al răspunderii în cazul unei acțiuni sau al unei omisiuni ilegale ale autorității, inclusiv de ordin normativ, situația nu este deloc aceeași în ceea ce privește eventuala existență a unui principiu al răspunderii în cazul unui act sau al unei omisiuni licite ale autorității publice, în special atunci când acestea sunt de ordin normativ.
In the light of all the foregoing considerations, it must be concluded that, as Community law currently stands, no liability regime exists under which the Community can incur liability for conduct falling within the sphere of its legislative competence in a situation where any failure of such conduct to comply with the WTO agreements cannot be relied upon before the Community courts.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie conchis că în stadiul actual al dreptului comunitar nu există un regim al răspunderii care să permită angajarea răspunderii Comunității ca urmare a unui comportament care intră în sfera competenței normative a acesteia întro situație în care eventuala neconformitate a unui astfel de comportament cu acordurile OMC nu poate fi invocată în fața instanței comunitare.
In the case in point, the conduct which the appellants allege to have caused them damage comes within the context of establishment of a common organisation of the market and clearly falls within the sphere of legislative activity of the Community legislature.
Or, trebuie amintit că, în cazul de față, comportamentul despre care recurentele afirmă că le-a cauzat un prejudiciu se înscrie în cadrul instituirii unei organizări comune a pieței și că acesta se încadrează în mod evident în sfera de activitate normativă a legiuitorului comunitar.
Failure on the part of the Community institutions to act can also fall within the legislative function of the Community, including in the context of actions for damages (see, to this effect, Les Grands Moulins de Paris v EEC, paragraph 9).
Întradevăr, abținerea instituțiilor comunitare poate intra în egală măsură în cadrul funcției legislative a Comunității, în special în cadrul acțiunilor în răspundere (a se vedea în acest sens Hotărârea Les Grands Moulins de Paris/CEE, citată anterior, punctul 9).