natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Likewise, the theory that the health status weight is not linked to the PMI obligations and the justification for the RES cannot be upheld.
De asemenea, nu poate fi admisă teza potrivit căreia factorul de ponderare a stării de sănătate nu ar fi legat de obligațiile ASP și de justificarea RES.
In that regard, the defendant and Ireland have explained, without being contradicted by the applicants, that the fact that the costs of the claims of the various groups by age and sex are taken into account did not necessarily fully reflect the individual and actual risk profile of a PMI insurer, owing in particular to the differences that could exist within those groups, which necessitated the application, limited to 50%, of an adjustment based on observed use of hospital capacity (recitals 28 and 57 to the contested decision).
În această privință, pârâta și Irlanda au explicat, fără a fi contrazise de reclamante, că luarea în considerare a costurilor de rambursare a diferitelor grupe de vârstă și de sex nu reflectă în mod necesar și pe deplin profilul de risc individual și real al unui asigurător ASP în special datorită diferențelor care pot exista în interiorul acestor grupe, ceea ce impune aplicarea, limitată la 50 %, a unei ajustări bazate pe utilizarea supravegheată a capacităților de spitalizare (punctele 28 și 57 din decizia atacată).
In so far as the application of that adjustment factor, which is not currently proposed, is intended to determine, as reliably as possible, the actual risk differentials between PMI insurers and, accordingly, the associated additional costs, that factor is wholly consistent with the logic of the compensation provided for by the RES for the burdens resulting from compliance with the PMI obligations (see paragraph 234 et seq. above).
Or, în măsura în care aplicarea acestui factor de ajustare, neprevăzută în prezent, are în vedere stabilirea, în modul cel mai fiabil posibil, a variabilelor reale ale riscurilor dintre asigurătorii ASP și a supracosturilor aferente acestora, acest factor se integrează pe deplin în logica compensării prevăzute de RES pentru sarcinile care decurg din respectarea obligațiilor ASP (a se vedea punctul 234 și următoarele de mai sus).
As regards the alleged deterrent effect of the RES vis-à-vis potential new entrants, the applicants themselves acknowledge that the temporary exemption from the application of the RES during a PMI insurer’s first three years of activity on the Irish PMI market, which had the specific aim of avoiding any possible foreclosure effect on that market and of not deterring operators from entering it, is apt to lower the alleged barrier to entry.
În ceea ce privește pretinsul efect disuasiv al RES față de potențialii nou-intrați, reclamantele însele admit că scutirea temporară de aplicarea RES în cursul primilor trei ani de activitate ai unui asigurător ASP pe piața irlandeză a ASP, prevăzută tocmai în scopul de a evita un eventual efect de excludere de pe această piață și de a nu descuraja intrarea operatorilor pe piață, este de natură să diminueze pretinsul obstacol la intrare.
In any event, even on the assumption that the RES does reinforce barriers to entry, that finding does not in itself permit the conclusion that the RES is a manifestly inappropriate or disproportionate instrument.
În orice caz, chiar presupunând că RES întărește obstacolele la intrare, această simplă constatare nu permite să se considere că RES este un instrument vădit inadecvat sau disproporționat.
To accept that it was would amount to calling in question the very existence of the risk equalisation system introduced by the RES and the achievement of the various objectives pursued by the PMI obligations (see paragraphs 291 to 293 above) and, accordingly, the discretionary power of the Irish legislature with respect to the organisation of the health sector in Ireland.
A admite contrariul echivalează cu a pune în discuție însăși existența sistemului de egalizare a riscurilor instituit de RES, precum și realizarea diferitelor obiective urmărite de obligațiile ASP (a se vedea punctele 291-293 de mai sus) și, prin urmare, puterea discreționară a legiuitorului irlandez cu privire la organizarea sectorului sănătății în Irlanda.
Furthermore, if the raising of the barriers to entry to the Irish PMI market to the detriment of potential new entrants is a necessary consequence of the introduction of the RES, it is clear upon weighing up the objectives of the RES and the interests involved that those objectives must take priority over the need to facilitate access to the market.
În plus, chiar dacă o creștere a obstacolelor la intrarea pe piața irlandeză a ASP în detrimentul nou-intraților potențiali este o consecință necesară a instituirii RES, dintr-o comparație a obiectivelor RES și a intereselor implicate rezultă că aceste obiective trebuie să prevaleze asupra nevoii de a facilita accesul pe piață.
For the sake of completeness, it should be noted that the applicants’ argument is also contradicted by the entry to the PMI market, in October 2004, of the PMI insurer Vivas Healthcare (see paragraph 22 above), when the project to activate the RES had already materialised, and that insurer’s entry to the market shows at the same time that, contrary to the applicants’ opinion, the temporary three-year exemption from the application of the RES which the new arrival enjoys reduces the significance of the alleged barrier to entry.
Cu titlu suplimentar, trebuie constatat că argumentul reclamantelor este de asemenea contrazis de intrarea pe piața ASP, în octombrie 2004, a asigurătorului ASP Vivas Healthcare (a se vedea punctul 22 de mai sus), când proiectul de a declanșa RES era deja concretizat, această intrare demonstrând în același timp că, spre deosebire de opinia reclamantelor, scutirea temporară de aplicarea RES timp de trei ani, de care beneficiază acest asigurător, reduce importanța pretinsului obstacol la intrare.
Last, with respect to the considerations set out at paragraph 235 above concerning the method of calculating the RES payments, which are intended solely to offset the burdens linked with compliance with the PMI obligations, the applicants’ argument that the RES should make provision for a special mechanism to avoid overcompensation in addition to the mechanisms already included for that purpose, such as the ceiling on reimbursable costs, cannot be upheld.
În sfârșit, având în vedere considerațiile enunțate la punctul 235 de mai sus privind metoda de calcul al plăților RES, care nu vizează decât compensarea sarcinilor legate de respectarea obligațiilor ASP, nu poate fi admis argumentul reclamantelor potrivit căruia RES ar trebui să prevadă un mecanism special pentru a evita supracompensații în plus față de mecanismele care sunt deja incluse în RES în acest sens precum plafonul costurilor rambursabile.
The comparison which the applicants make in that context with the Netherlands RES is invalid, since, as they themselves acknowledge, there are fundamental differences between that system and the RES, as the former is a hybrid system in which the State covers 50% of the costs of providing PMI services in the form of direct aid.
Comparația efectuată de reclamante, în acest context, cu RES olandez este inoperantă dat fiind că, astfel cum reclamantele însele admit, există diferențe fundamentale între acest sistem și RES, primul fiind un sistem hibrid în cadrul căruia statul acoperă 50 % din costurile prestării serviciilor ASP prin ajutoare directe.
In the light of the foregoing, the applicants have not demonstrated that the RES is manifestly inappropriate and disproportionate.
Având în vedere cele ce precedă, rezultă că reclamantele nu au demonstrat caracterul vădit inadecvat și disproporționat al RES.
Accordingly, the Commission was entitled to conclude, without making any manifest error in that regard, that the RES was proportionate within the meaning of Article 86(2) EC.
Prin urmare, Comisia a putut concluziona în mod valabil, fără a săvârși o eroare vădită în această privință, că RES are un caracter proporțional în sensul articolului 86 alineatul (2) CE.
That is all the more so because, as stated at recital 59 to the contested decision, all the decisions taken by the Irish authorities in connection with the activation of the RES are amenable to judicial review, as is confirmed, moreover, by the proceedings that led to the judgment of the High Court of 23 November 2006 (see paragraphs 24 to 26 above).
Această constatare este cu atât mai valabilă cu cât, astfel cum sa arătat la punctul 59 din decizia atacată, toate deciziile adoptate de autoritățile irlandeze în cadrul declanșării RES pot fi supuse unei căi de atac efective, după cum confirmă de altfel procedura care a condus la pronunțarea Hotărârii High Court din 23 noiembrie 2006 (a se vedea punctele 24-26 de mai sus).
Consequently, the complaint alleging that the RES is disproportionate for the purposes of Article 86(2) EC must be rejected as unfounded.
Prin urmare, trebuie respinsă ca fiind nefondată obiecția întemeiată pe lipsa caracterului proporțional al RES în sensul articolului 86 alineatul (2) CE.
(iv) An effect on trade to such an extent as would be contrary to the interest of the Community
iv) Cu privire la afectarea schimburilor comerciale într-o măsură contrară interesului Comunității
Last, the applicants criticise the Commission for not having examined the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interest of the Community, within the meaning of Article 86(2) EC in fine, and submit that the contested decision contains no reasoning on that point.
În sfârșit, reclamantele reproșează Comisiei că nu a analizat criteriul afectării schimburilor comerciale într-o măsură contrară interesului Comunității, în sensul articolului 86 alineatul (2) teza finală CE, și subliniază că decizia atacată nu conține nicio motivare cu privire la acest aspect.
In that regard, the applicants seek to demonstrate, notably in the third, fourth, fifth and seventh pleas, that the RES runs counter to the interest of the Community in so far as it infringes other provisions of Community law.
În această privință, reclamantele urmăresc să demonstreze, în special în cadrul motivelor al treilea, al patrulea, al cincilea și al șaptelea, că RES contravine interesului Comunității în măsura în care încalcă alte dispoziții de drept comunitar.
In particular, in support of their fourth and fifth pleas, they maintain that, in its assessment of a possible effect on intra-Community trade and the interest of the Community, under Article 86(2) EC, the Commission was required to examine the compatibility of the RES with Article 82 EC, with freedom to provide services and freedom of establishment and also with the third non-life insurance directive.
În special, în susținerea celui de al patrulea și a celui de al cincilea motiv, acestea afirmă că, în cadrul aprecierii unei eventuale afectări a schimburilor comerciale intracomunitare și a interesului Comunității, în temeiul articolului 86 alineatul (2) CE, Comisia era ținută să analizeze compatibilitatea RES cu articolul 82 CE, cu libera prestare a serviciilor și cu libertatea de stabilire, precum și cu A treia directivă privind asigurarea generală.
In that regard, it must be borne in mind that the Commission considered, at recital 61 to the contested decision, that even if it were assumed that the compensation for the SGEIs constituted State aid within the meaning of Article 87(1) EC, the aid elements would be compatible with the common market pursuant to Article 86(2) EC, without prejudice to the analysis of the compatibility of the scheme with other rules of Community law, in particular with the third non-life insurance directive, which would fall to be examined within the framework of the appropriate procedures.
În această privință, trebuie să se amintească faptul că, la punctul 61 din decizia atacată, Comisia a apreciat că, deși compensarea prevăzută pentru obligațiile SIEG în cauză trebuie considerată drept un ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE, elementul de ajutor ar fi compatibil cu piața comună în temeiul articolului 86 alineatul (2) CE, fără a aduce atingere unei eventuale compatibilități cu alte norme de drept comunitar, în special cu A treia directivă privind asigurarea generală, a cărei analiză ar trebui efectuată în cadrul procedurilor corespunzătoare.
The Court considers that the expression ‘compatible with the common market pursuant to Article 86(2) EC’ necessarily refers to the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
Pe de o parte, Tribunalul consideră că termenii „compatibil cu piața comună în temeiul articolului 86 alineatul (2) CE” au în vedere în mod necesar criteriul afectării schimburilor comerciale într-o măsură contrară interesului Comunității.
Furthermore, the reference to the third non-life insurance directive and to other rules of the Treaty implies that the Commission took account, in the context of the application of Article 86(2) EC, of the impact of the RES on, inter alia, freedom to provide services and freedom of establishment.
Pe de altă parte, referirea la A treia directivă privind asigurarea generală, precum și la alte norme din tratat implică faptul că, în contextul aplicării articolului 86 alineatul (2) CE, Comisia a ținut cont de consecințele RES, printre altele, asupra liberei prestări a serviciilor și asupra libertății de stabilire.
In those circumstances, even though the reasoning in that regard may appear to be concise, it none the less suffices to show that the Commission was of the view that the RES did not affect trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community.
În aceste împrejurări, chiar dacă motivarea în această privință poate părea succintă, aceasta este totuși suficientă pentru a indica faptul că, în opinia Comisiei, RES nu afectează schimburile comerciale într-o măsură contrară interesului Comunității.
Last, in so far as the applicants criticise the Commission for not having examined diligently and fully whether the RES was compatible with the other provisions of Community law and for not having stated the reasons on which the contested decision was based in that regard, their complaint must be examined in the context of the third, fourth, fifth and seventh pleas.
În sfârșit, în măsura în care reclamantele reproșează Comisiei că nu a analizat, în mod diligent și complet, compatibilitatea RES cu celelalte dispoziții de drept comunitar și că nu a motivat decizia atacată în această privință, obiecția trebuie analizată în cadrul motivelor al treilea, al patrulea, al cincilea și al șaptelea.
Therefore the complaint alleging failure to examine the criterion of an effect on trade to such an extent as would be contrary to the interests of the Community, within the meaning of Article 86(2) EC in fine, and to state reasons in that regard, cannot be upheld.
Prin urmare, obiecția întemeiată pe lipsa analizei și a motivării cu privire la criteriul afectării schimburilor într-o măsură contrară interesului Comunității, în sensul articolului 86 alineatul (2) teza finală CE, nu poate fi admis.
Consequently, the second plea must be rejected as unfounded in its entirety.
Pe cale de consecință, trebuie respins al doilea motiv ca fiind nefondat în ansamblul său.
C — The admissibility of the third, fourth and fifth pleas
C — Cu privire la admisibilitatea motivelor al treilea, al patrulea și al cincilea
The defendant contends that the applicants lack locus standi with respect to the alleged infringement of the other provisions of Community law invoked in the third,
Pârâta susține că reclamantele nu au calitate procesuală activă în ceea ce privește pretinsa încălcare a celorlalte dispoziții de drept comunitar, invocată în cadrul
BUPA AND OTHERS v COMMISSION fourth, fifth and seventh pleas.
BUPA ȘI ALŢII/COMISIA motivelor al treilea, al patrulea, al cincilea și al șaptelea.
In the context of an assessment under the rules on State aid, those provisions are relevant only where they are closely linked to the grant of the State aid itself (Case C-156/98 Germany v Commission [2000] ECR I-6857, paragraph 85), which is not the case here.
Aceste dispoziții nu ar fi relevante, în cadrul unei aprecieri în raport cu normele în materie de ajutoare de stat, decât în cazul în care sunt strâns legate de acordarea ajutorului de stat însuși (Hotărârea Curții din 19 septembrie 2000, Germania/Comisia, C-156/98, Rec., p. I-6857, punctul 85), ceea ce nu ar fi cazul în speță.
The applicants, in their third plea, maintain that, according to consistent caselaw, it is clear from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty and that, accordingly, where certain aspects of a State aid contravene other provisions of the Treaty, that aid cannot be declared by the Commission to be compatible with the common market (Case C-204/97 Portugal v Commission [2001] ECR I-3175, paragraph 41, and Germany v Commission, paragraph 311 above, paragraph 78).
Reclamantele susțin, în ceea ce le privește, în cadrul celui de al treilea motiv, că, potrivit unei jurisprudențe constante, din economia generală a tratatului rezultă că procedura prevăzută la articolul 88 CE nu trebuie niciodată să conducă la un rezultat contrar dispozițiilor specifice ale tratatului și că, prin urmare, un ajutor de stat care, prin unele dintre modalitățile sale, încalcă alte dispoziții din tratat nu poate fi declarat de către Comisie compatibil cu piața comună (Hotărârea Curții din 3 mai 2001, Portugalia/Comisia, C-204/97, Rec., p. I-3175, punctul 41, și Hotărârea Curții Germania/Comisia, punctul 311 de mai sus, punctul 78).
It must be observed, first of all, that, as the defendant contends, if the Commission were required to adopt a definitive position in a procedure relating to State aid under Regulation No 659/1999 on the existence or absence of an infringement of provisions of Community law distinct from those coming under Articles 87 EC and 88 EC, read together, where appropriate, with Article 86 EC, that would run counter to, first, the procedural rules and guarantees — which in part differ significantly and imply distinct legal consequences — specific to the procedures specially established for control of the application of those provisions and, second, the principle of autonomy of administrative procedures and remedies.
Mai întâi, trebuie arătat că, astfel cum susține pârâta, o obligare a Comisiei de a lua poziție, în mod definitiv, în cadrul unei proceduri în materie de ajutoare în temeiul Regulamentului nr. 659/1999 cu privire la existența sau la absența unei încălcări a dispozițiilor de drept comunitar diferite de cele corespunzătoare articolelor 87 CE și 88 CE, dacă este cazul, coroborate cu articolul 86 CE s-ar opune, pe de o parte, normelor și garanțiilor procedurale – care sunt în parte foarte diferite și care implică efecte juridice distincte – care sunt proprii procedurilor prevăzute în mod special pentru controlul aplicării acestor dispoziții și, pe de altă parte, principiului autonomiei procedurilor administrative și căilor de atac.
In that regard, it should further be borne in mind that, even in the guise of an action for annulment of a decision on State aid, an individual lacks standing to act, in view of the discretionary power of the Commission in that context, against the Commission’s failure to initiate
În această privință, trebuie amintit în plus că, chiar sub forma unei acțiuni în anulare a unei decizii în materie de ajutoare de stat, un particular nu are capacitate procesuală activă, ținând cont de puterea discreționară a Comisiei în acest context, împotriva neangajării unei proceduri în
The applicants cannot properly rely on the caselaw to the effect that it follows from the general scheme of the Treaty that the procedure under Article 88 EC must never produce a result which is contrary to the specific provisions of the Treaty.
Reclamantele nu pot invoca în mod valabil jurisprudența potrivit căreia din structura generală a tratatului rezultă că procedura prevăzută la articolul 88 CE nu trebuie niciodată să conducă la un rezultat contrar dispozițiilor specifice din tratat.
According to that caselaw, while the Commission has a wide discretion when it determines the compatibility of a system of aid with the common market, it is none the less required to ensure, in the context of that assessment, that the procedure does not produce a result which is contrary to specific provisions of the Treaty other than those of Articles 87 EC and 88 EC, in particular where those aspects of aid which contravene those provisions are so indissolubly linked to the object of the aid that it is impossible to evaluate them separately (see, to that effect, Matra v Commission, paragraph 72 above, paragraph 41 and the caselaw there cited).
Potrivit acestei jurisprudențe, deși Comisia dispune de o marjă largă de apreciere atunci când se pronunță cu privire la compatibilitatea unui regim de ajutoare cu piața comună, aceasta este totuși ținută să se asigure, în cadrul acestei aprecieri, că procedura nu ajunge la un rezultat contrar dispozițiilor speciale din tratat, altele decât cele ale articolelor 87 CE și 88 CE, în special atunci când modalitățile unui ajutor care ar contraveni acestor dispoziții sunt atât de strâns legate de obiectul ajutorului, încât nu ar fi posibilă aprecierea separată a acestora (a se vedea în acest sens Hotărârea Matra/Comisia, punctul 72 de mai sus, punctul 41 și jurisprudența citată).
However, while that obligation is the expression of a general principle that every application of Community law must be made in conformity with the higher rules of law, it does not mean that the Commission is required, in a procedure relating to aid, to apply the rules specially laid down for review of the application of other provisions of the Treaty or to adopt one or more decisions producing combined legal effects.
Or, chiar dacă această obligație este expresia unui principiu general potrivit căruia orice aplicare a dreptului comunitar trebuie efectuată în conformitate cu normele superioare ale dreptului, aceasta nu implică totuși obligația Comisiei de a aplica, în cadrul unei proceduri în materie de ajutoare, normele special prevăzute pentru controlul aplicării altor dispoziții din tratat, și nici adoptarea uneia sau mai multor decizii care produc efecte juridice combinate.
Under that obligation, the Commission is required to make an assessment by reference to the relevant provisions which are not, strictly speaking, covered by the law on aid only where certain aspects of the aid in issue are so closely linked to its object that any failure on their part to comply with those provisions would necessarily affect the compatibility of the aid with the common market.
Întradevăr, în temeiul acestei obligații, Comisia nu trebuie să efectueze o apreciere cu privire la dispozițiile relevante care nu aparțin, stricto sensu, dreptului ajutoarelor de stat decât atunci când anumite modalități ale ajutorului în cauză sunt atât de strâns legate de obiectul acestuia, încât eventuala neconformitate a acestora cu dispozițiile respective ar afecta în mod necesar compatibilitatea acestui ajutor cu piața comună.
In the present case, the applicants have neither explained nor shown to the requisite standard that the particular aspects of the implementation of the RES that are alleged to infringe other provisions of Community law were indissolubly linked to the object of the aid in issue, namely the equalisation payments.
Or, în speță, pe de o parte, reclamantele nici nu au explicat, nici nu au demonstrat în mod corespunzător că modalitățile speciale de punere în aplicare a RES, despre care se pretinde că ar încălca alte dispoziții de drept comunitar, sunt indisolubil legate de obiectul ajutoarelor în cauză, și anume plățile de egalizare.
Furthermore, it must be borne in mind that the Commission correctly concluded, in Article 1 of the contested decision, that the RES did not
Pe de altă parte, trebuie amintit că pârâta a concluzionat pe bună dreptate, la articolul 1 din decizia atacată, că RES nu constituie un ajutor de stat în