natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Proceedings alleged was not irreparable and was not suciently serious as it represented less than 1% of the worldwide turnover of the group to which the applicant companies belonged.
Activitate persoanele care le-au formulat să contribuie la procesul decizional al acestei instituii.
While, in the seventh order, made in United Phosphorus, the President of the Court accepted that serious and irreparable harm was imminent, he did so because of the particular circumstances of the case, namely the deep crisis from which the world economy had been su¥ering for months and which was affecting the value of numerous undertakings and their capacity to secure liquidity.
Riscul, invocat de Comisie, ca o dezbatere publică provocată de divulgarea opiniei lor să incite experii să nu mai participe la procesul decizional este inerent normei prin care se recunoaște principiul accesului la documentele care cuprind avize destinate utilizării interne în cadrul consultărilor și al deliberărilor preliminare.
The group to which the applicant belonged had lost much of its value, which showed that the damage alleged was serious.
Potrivit jurisprudenei, aciunea în despăgubire prevăzută la articolul 235 CE este o aciune autonomă și nu se poate deduce inadmisibilitatea unei astfel de aciuni, în cazul în care urmărește să conteste un act, din inadmisibilitatea unei aciuni în anulare introduse împotriva acestui act.
While acknowledging that the mere possibility of bringing an action for damages is sucient to show that ¤nancial harm is in principle reparable, the President of the Court added that he is not obliged to apply the relevant conditions ‘mechanically and rigidly’, but must determine, in the light of the circumstances of the case, the manner in which urgency is to be veri¤ed.
Astfel, nu este inadmisibilă aciunea unor particulari prin care se urmărește angajarea responsabilităii Comunităii pentru nelegalitatea unui act normativ33 numai pentru motivul că respectivii particulari nu ar  direct și individual vizai de acest act.
In the case in point, the President of the Court took account in particular of the fact that, in parallel with the administrative procedure that had led to the decision prohibiting the products at issue, the applicant had resubmitted its application for authorisation of those products, under a newly created accelerated procedure that was capable of being concluded only a few months after the date imposed for the withdrawal of the products from the market and in the framework of which it was able to present all of the scienti¤c data alleged to have been improperly neglected in the procedure that had led to the decision prohibiting the products.
În Ordonana din 30 septembrie 2009, Ivanov/Comisia (T-166/08, nepublicată încă, în recurs), Tribunalul a precizat limitele autonomiei dintre aciunea în anulare și aciunea în despăgubire, arătând că independena acestor tipuri de aciuni nu poate să aibă drept consecină posibilitatea unui justiiabil care a lăsat să expire termenul pentru exercitarea unei aciuni prevăzute la articolul 230 al cincilea paragraf CE de a evita prescrierea încercând să obină, pe calea unei aciuni în despăgubire, beneciul pe care l-ar  obinut dacă ar  introdus o aciune în anulare în termen.
The President of the Court stated that it would be unreasonable to allow the prohibition of the marketing of a product in respect of which it was not improbable that its marketing would be authorised only a few months later.
În consecină, prescrierea dreptului de a formula o cerere de anulare, care are un caracter de ordin public, determină prescrierea dreptului de a formula o cerere de despăgubiri strâns legată de cererea de anulare.
Also, a number of factors indicated that a return of the applicant to the market in question appeared problematic by reason of the fact that, at the crucial point in time, it would probably not have available to it any source for the supply of the product.
Astfel, o aciune în despăgubire trebuie să e declarată inadmisibilă atunci când urmărește, în realitate, retragerea unei decizii individuale devenite denitive și când ar avea ca efect, în cazul admiterii, să anihileze efectele juridice ale acestei decizii.
That conclusion was supported, at the level of balancing the interests involved, by the ¤nding of a certain slowness in the administrative procedure which showed that the Commission itself did not see any speci¤c reason why the product in question had to be withdrawn from the market as quickly as possible, and by the circumstance that the contested decision itself laid down a period of 13 months for the sale of existing stocks, a fact which indicated that the use of the product was hardly of such a kind as to involve serious risks to public health.
Cu toate acestea, Tribunalul subliniază că rămâne admisibilă contestarea de către reclamant, pe calea unei aciuni în despăgubire, a erorilor care rezultă din comportamentul unei instituii atunci când acesta se manifestă ulterior deciziilor a căror nelegalitate nu a fost contestată cu respectarea termenului de introducere a aciunii.
So far as concerns the condition relating to urgency, in Case T-159/09°R Biofrescos v Commission (order of 25 May 2009, not published), Case T-196/09°R TerreStar Europe v Commission (order of 10 July 2009, not published) and Case T-238/09°R Sniace v Commission (order of 13 July 2009, not published) the President of the Court dismissed applications for interim measures since the applicants had done no more than put forward mere suppositions in the form of the‘worst-case scenarios’ which would arise if their applications were to be dismissed, instead of providing speci¤c and precise particulars, supported by detailed certi¤ed documents showing the situation in which they would in all probability be placed if the interim measures sought were not granted.
Pe de altă parte, în Hotărârea din 18 decembrie 2009, Arizmendi și alii/Consiliul și Comisia (T-440/03, nepublicată încă), Tribunalul a consacrat evoluii novatoare cu privire la problema admisibilităii unei aciuni având ca obiect repararea daunelor pretins suferite ca urmare a trimiterii de către Comisie către un stat membru a unui aviz motivat prin care se constată că acesta nu și-a îndeplinit obligaiile care îi reveneau în temeiul reglementării comunitare aplicabile. În speă, ca urmare a acestui aviz motivat, Republica Franceză abrogase monopolul legal deinut de brokerii interprei și de conductori de nave, aceștia formând un grup beneciar al unui statut hibrid, care combina statutul de funcionar public, ce are monopolul anumitor operaiuni, și pe cel de comerciant.
In Case T-52/09°R Nycomed Danmark v EMEA (order of the President of the Court of 24 April 2009, not published), an undertaking — which was intending to apply to the Commission for marketing authorisation in respect of a medicinal product — was required under the applicable legislation ¤rst to seek validation of its application for authorisation from the European Medicines Agency (EMEA).
Potrivit unei jurisprudene constante, o aciune în despăgubire întemeiată pe abinerea Comisiei de a iniia o procedură de constatare a neîndeplinirii obligaiilor în temeiul articolului 226 CE este inadmisibilă.
After being refused validation by the EMEA, the undertaking applied for interim measures in order to prevent another pharmaceutical company from gaining an edge and obtaining marketing authorisation for a competing product.
Astfel, în măsura în care Comisia nu este obligată să iniieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligaiilor în temeiul articolului 226 CE, decizia acesteia de a nu iniia
The President of the Court dismissed the application, observing that the damage caused by a delay in placing the medicinal product in question on the
A se vedea în acest sens Hotărârea Curii din 2 decembrie 1971, Zuckerfabrik Schöppenstedt/Consiliul, 5/71, Rec., p.©975, și Hotărârea Tribunalului din 24 octombrie 2000, Fresh Marine/Comisia, T-178/98, Rec., p.©II-3331.
General Court market was purely hypothetical in nature in that it presupposed the occurrence of future, uncertain events.
Tribunalul o astfel de procedură nu constituie, în orice caz, o ilegalitate, astfel încât nu este de natură să angajeze răspunderea extracontractuală a Comunităii34.
There was no certainty whatsoever that that product would be placed on the market, as that depended on the Commission’s granting a marketing authorisation, for which the applicant intended to apply only after successfully completing the validation procedure pending before the EMEA; the applicant had also not speci¤ed the probability of the actual risk that it would be overtaken in the race to get its product onto the market by competing undertakings, failing to identify undertakings which had already initiated the procedure for obtaining marketing authorisation for a substitute product.
Comisia considera că soluia menionată era aplicabilă prin analogie ipotezelor în care aceasta nu sa abinut să iniieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligaiilor, ci, dimpotrivă, a emis un aviz motivat, care constituie o etapă preliminară unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligaiilor în faa Curii.
The situation was similar in Case T-457/08°R Intel v Commission (order of the President of the Court of 27 January 2009, not published), relating to certain measures taken in the context of a proceeding under Article 82 EC.
Tribunalul respinge această argumentaie, amintind că aciunea în despăgubire este o aciune autonomă, cu funcia sa specială în cadrul sistemului căilor de atac, în sensul că are drept obiect cererea de reparare a unui prejudiciu care rezultă dintr-un act sau dintr-un comportament ilicit imputabil unei instituii.
The applicant sought, prior to closure of the administrative procedure before the Commission, to avoid the consequences of a ¤nal decision which would be taken on the conclusion of that procedure in breach of its rights of defence. According to the President of the Court, the occurrence of the damage alleged depended on a future and hypothetical event, namely the adoption by the Commission of a ¤nal decision unfavourable to the applicant.
Prin urmare, independent de aspectul dacă acesta reprezintă un act atacabil susceptibil de o aciune în anulare, orice act al unei instituii, deși a fost adoptat de aceasta în exercitarea unei puteri discreionare, este, în principiu, susceptibil să facă obiectul unei aciuni în despăgubire, această putere discreionară neavând drept consecină scutirea instituiei de obligaia sa de a aciona în conformitate cu normele superioare de drept precum tratatul și principiile generale de drept comunitar și cu dreptul derivat pertinent.
Not only was the adoption of such a decision not certain, but any harmful consequences would not have been irreparable, since the applicant would have been able to apply for that decision to be annulled or suspended.
În consecină, dacă, în cadrul competenelor pe care le deine în temeiul articolului 226 CE, Comisia apreciază în mod liber oportunitatea de a adresa un aviz motivat unui stat membru, nu se poate exclude ca, în împrejurări absolut excepionale, o persoană să poată demonstra că un astfel de aviz motivat este viciat de o ilegalitate care constituie o încălcare sucient de gravă a unei norme de drept de natură să îi cauzeze un prejudiciu. Tribunalul deduce din aceasta că aciunea este admisibilă.
In the case in point, the Commission decision provided that the national authorities’calculation of the amount to be recovered had to comply with a speci¤c methodology to be determined by the legislature.
Încălcare sucient de gravă a unei norme care conferă drepturi particularilor
On the date when the recipient of the aid in question applied for the operation of that decision to be suspended, the legislative process had still only reached the stage of a draft law, which could be amended in the course of parliamentary debate, so that there was not yet a de¤nitive legal framework governing the recovery procedure.
În vederea angajării răspunderii extracontractuale a Comunităii, se impune ca reclamanta să probeze existena unei încălcări sucient de grave a unei norme de drept care are ca obiect să
The application for interim measures was therefore held premature.
35 confere drepturi particularilor
The President of the Court was faced on a number of occasions with allegedly serious and irreparable damage of a ¤nancial nature.
În cadrul unei cereri de despăgubiri având ca obiect repararea daunelor pretins cauzate reclamantei prin decizia Comisiei de a retrage autorizaia de import de animale provenite din acvacultură din Costa Rica, în cauza Ristic și alii/Comisia (Hotărârea din 9 iulie 2009, T-238/07, nepublicată), Tribunalul a precizat că, pentru a garanta efectul util al condiiei privind încălcarea unei norme care conferă drepturi particularilor, era necesar ca protecia oferită de norma invocată să e efectivă cu privire la persoana care o invocă și, prin urmare, ca această persoană să e dintre cele cărora norma în cauză le conferă drepturi.
With regard to the concept of a group, in Case T-199/08°R Ziegler v Commission (order of 15 January 2009, not published, under appeal) the President of the Court took account of the economic link between the companies in a network comprising around 100 closely connected companies with common interests.
În speă, reclamanta nu putea, așadar, să invoce, în cadrul aciunii sale în despăgubire, nelegalităi care decurg din pretinsa încălcare a dreptului Costa Rica de a  ascultată și a dreptului Republicii Federale Germania de a participa la procedură.
In the ¤eld of tendering and selection procedures, the President of the Court was provided with the opportunity in Case T-511/08°R Unity OSG FZE v Council and EUPOL Afghanistan (order of 23 January 2009, not published) and in TerreStar Europe v Commission to con¤rm a recent development in the case-law (36), establishing that the harm su¥ered as a result of‘losing the opportunity of being
Pe de altă parte, în Hotărârea Arizmendi și alii/Consiliul și Comisia, citată anterior, Tribunalul a observat că, în cursul unei proceduri de constatare a neîndeplinirii obligaiilor, Comisia nu putea da decât un aviz cu privire la nerespectarea dreptului comunitar de către un stat membru, numai Curtea ind, în denitiv, competentă să constate că un stat membru nu și-a îndeplinit obligaiile care îi revin în temeiul dreptului comunitar. În măsura în care, în avizul menionat, Comisia se
) Order of the President of 25 April 2008 in Case T-41/08 R Vakakis v Commission, not published.
Hotărârea Curii din 4 iulie 2000, Bergaderm și Goupil/Comisia, C-352/98©P, Rec., p.©I-5291, punctele 42 și 43.
Proceedings selected’can be assigned an economic value capable of satisfying the requirement that full compensation be made for the harm actually su¥ered.
Activitate limitează să ia poziie cu privire la existena unei neîndepliniri a obligaiilor de drept comunitar de către un stat membru, adoptarea acestuia nu poate antrena o încălcare sucient de gravă a unei norme de drept ce are ca obiect să confere drepturi particularilor.
He therefore rejected the argument that the harm was irreparable because it would be impossible to quantify.
În cursul anului 2009, au fost introduse 31 de recursuri împotriva unor decizii ale Tribunalului Funciei Publice, iar 31 de cauze au fost soluionate de Tribunal (camera de recursuri).
Finally, Sniace v Commission concerned an application for suspension of operation of a decision by which the Commission had instructed the national authorities to recover State aid found to be unlawful from the undertaking which had received it.
Astfel, existena unei astfel de uniuni consensuale impune numai o uniune între două persoane și ca acestea să furnizeze un document recunoscut de un stat membru care să ateste statutul lor de parteneri în cadrul unei uniuni consensuale, fără să e necesar să se verice dacă efectele produse de uniunea consensuală încheiată de funcionarul vizat sunt similare cu cele produse de o căsătorie.
The President of the Court con¤rmed the case-law requiring the applicant to show, in the application for interim measures, that the remedies available to him under the applicable national law to oppose immediate recovery of the State aid at issue do not enable him, by invoking in particular his ¤nancial position, to avoid serious and irreparable damage.
În cursul anului 2009, Tribunalul a fost sesizat cu 24 de cereri de măsuri provizorii, ceea ce reprezintă o reducere sensibilă în raport cu numărul de cereri introduse anul trecut (58). În 2009, judecătorul delegat cu luarea măsurilor provizorii a soluionat 20 de cauze, faă de 57 în 2008.
This case-law was applied in Case T-149/09 R Dover v Parliament (order of 8 June 2009, not published) and in Biofrescos v Commission, because of the clear correspondence between the respective situations.
A fost încuviinată o singură cerere de suspendare a executării, prin Ordonana președintelui Tribunalului din 28 aprilie 2009, United Phosphorus/Comisia (T-95/09©R, nepublicată).
In the latter two cases, the applications for interim measures concerned (i) the recovery by the European Parliament of parliamentary allowances wrongly paid to a member, in a situation in which the Parliament was required to institute proceedings for recovery before the national courts, and (ii) a Commission decision instructing national authorities to recover import duties payable by an undertaking.
Cauza care se a´ă la originea acestei ordonane făcea parte dintr-o serie de cauze în care președintele respinsese, în 2007 și în 2008, șase cereri de suspendare a unor decizii de interzicere a comercializării anumitor substane, și aceasta pentru lipsa urgenei, prejudiciul invocat neprezentând nici un caracter ireparabil, nici o gravitate sucientă, atât timp cât acesta reprezenta mai puin de 1©% din cifra de afaceri mondială a grupului din care făceau parte societăile reclamante.
The President of the Court thus concluded that there was no urgency, as there was nothing to indicate that the domestic remedies available to the applicants would not enable the feared damage to be avoided.
În cea de a șaptea ordonană, pronunată în cauza United Phosphorus, judecătorul
I. Wiszniewska-Białecka, President of Chamber; M. E. Martins Ribeiro, President of Chamber; M.°Vilaras, President of Chamber; J. Azizi, President of Chamber; M. Jaeger, President of the Court; A. W. H. Meij, President of Chamber; N. J. Forwood, President of Chamber; O. Czúcz, President of Chamber; I. Pelikánová, President of Chamber.
În ceea ce privește condiia referitoare la urgenă, în Ordonana din 25 mai 2009, Biofrescos/Comisia (T-159/09©R, nepublicată), în Ordonana din 10 iulie 2009, TerreStar Europe/Comisia (T-196/09©R, nepublicată), și în Ordonana din 13 iulie 2009, Sniace/Comisia, (T-238/09©R, nepublicată), președintele Tribunalului a respins cereri de măsuri provizorii în măsura în care reclamanii sau limitat să invoce simple supoziii, sub forma„celor mai puin favorabile scenarii”care ar surveni în cazul respingerii cererii lor, în loc să furnizeze indicaii concrete și precise, susinute de documente detaliate certicate care să demonstreze situaia în care s-ar a´a, după toate probabilităile, dacă măsurile provizorii solicitate nu ar  admise.
N. Wahl, Judge; S. Papasavvas, Judge; K. Jürimäe, Judge; E. Cremona, Judge; F.°Dehousse, Judge; V. Vadapalas, Judge; I. Labucka, Judge; E. Moavero Milanesi, Judge; M. Prek, Judge.
În cauza în care sa pronunat Ordonana președintelui Tribunalului din 24 aprilie 2009, Nycomed Danmark/EMEA (T-52/09©R, nepublicată), o întreprindere – care urmărea să solicite Comisiei o AIP pentru un medicament – era obligată, în temeiul reglementării aplicabile, să se adreseze în prealabil Ageniei Europene pentru Medicamente (EMEA) pentru a obine validarea cererii sale de autorizare.
E. Coulon, Registrar; H. Kanninen, Judge; S. Frimodt Nielsen, Judge; S. Soldevila Fragoso, Judge; V. Ciucă, Judge; T. Tchipev, Judge; A. Dittrich, Judge; L. Truchot, Judge; K.°O’Higgins, Judge; J. Schwarcz, Judge.
Având în vedere că această validare ia fost refuzată de EMEA, întreprinderea a solicitat acordarea unor măsuri provizorii prin care se urmărea să se evite ca o altă întreprindere farmaceutică să obină înaintea ei o AIM pentru un produs concurent.
Marc Jaeger Born 1954; Lawyer; attaché de justice, delegated to the Public Attorney’s Oce; Judge, Vice-President of the Luxembourg District Court; teacher at the Centre Universitaire de Luxembourg (Luxembourg University Centre); member of the judiciary on secondment, Legal Secretary at the Court of Justice from 1986; Judge at the General Court since 11 July 1996; President of the General Court since 17 September 2007.
În sfârșit, cauza Sniace/Comisia, citată anterior, privea o cerere de suspendare a executării deciziei prin care Comisia a somat autorităile naionale să procedeze la recuperarea de la întreprinderea beneciară a unui ajutor de stat considerat ilegal.
Virpi Tiili Born 1942; Doctor of Laws of the University of Helsinki; assistant lecturer in civil and commercial law at the University of Helsinki; Director of Legal A¥airs and Commercial Policy at the Central Chamber of Commerce of Finland; Director-General of the Oce for Consumer Protection, Finland; member of a number of committees and advisory bodies, inter alia Chairperson of the Supervisory Commission for the Marketing of Medicinal Products (1988–90), member of the Advisory Council on Consumer A¥airs (1990–94), member of the Competition Council (1991–94) and member of the editorial board of the Nordic Intellectual Property Law Review (1982–90); Judge at the Court of First Instance from 18 January 1995 to 6 October 2009.
Judecătorul delegat cu luarea măsurilor provizorii a conrmat jurisprudena conform căreia revine reclamantului sarcina de a demonstra, în cadrul cererii de măsuri provizorii, că, prin intermediul căilor de atac puse la dispoziie de dreptul naional aplicabil pentru a se opune recuperării imediate a ajutorului de stat în litigiu, nu are posibilitatea ca, invocând în special situaia sa nanciară, să evite să suporte un prejudiciu grav și ireparabil. Această jurisprudenă a fost transpusă în Ordonanele președintelui Tribunalului din 8 iunie 2009, Dover/Parlamentul European (T-149/09©R, nepublicată), și Biofrescos/Comisia, citată anterior, datorită paralelismului evident între situaiile respective.
Josef Azizi Born 1948; Doctor of Laws and Master of Sociology and Economics of the University of Vienna; Lecturer and senior lecturer at the Vienna School of Economics, the Faculty of Law of the University of Vienna and various other universities; Honorary Professor at the Faculty of Law of the University of Vienna; Ministerialrat and Head of Department at the Federal Chancellery; Member of the Steering Committee on Legal Cooperation of the Council of Europe (CDCJ); Representative ad litem before the Verfassungsgerichtshof (Constitutional Court) in proceedings for review of the constitutionality of federal laws; Coordinator responsible for the adaptation of Austrian federal law to Community law; Judge at the General Court since 18 January 1995.
Astfel, în cauzele în care au fost pronunate ultimele două ordonane, cererile de măsuri provizorii se refereau, pe de o parte, la recuperarea de către Parlamentul European a unor indemnizaii parlamentare plătite în mod nejusticat unui deputat, Parlamentul European trebuind să iniieze o procedură de recuperare în faa instanei naionale, și, pe de altă parte, la decizia Comisiei prin care autorităile naionale erau somate să procedeze la recuperarea taxelor de import datorate de o întreprindere. Judecătorul delegat cu luarea măsurilor provizorii a concluzionat, așadar, cu privire la lipsa urgenei, de vreme ce nimic nu indica faptul că prejudiciul pretins nu putea să e evitat prin intermediul căilor de atac interne puse la dispoziia reclamanilor.
General Court
Primul rând, de la stânga la dreapta: