natgillin/translations-raw huggingface dataset:
43 — Case C-68/86 United Kingdom v Council, paragraph 38.
I-1689, punctul 24), Hotărârea din 12 noiembrie 1996, Regatul Unit/Consiliul (C-84/94, Rec., p.
B — The pleas alleging an insufficient statement of reasons and a breach of the principle of cooperation in good faith contested directive, the contested secondary legal bases with a view to the adoption of legislative measures under a simplified procedure as compared with that provided for by Article 67(5) EC.
Consiliul nu era în niciun caz abilitat să adopte temeiurile juridice derivate atacate în vederea adoptării de măsuri legislative printr-o procedură simplificată în raport cu cele prevăzute la articolul 67 alineatul (5) CE.
Consequently, the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty raised by the Parliament should be upheld and the contested provisions should be annulled.
De asemenea, motivele privind necompetența și încălcarea tratatului invocate de Parlamentul European trebuie să fie admise, iar dispozițiile atacate trebuie anulate.
As the pleas of lack of competence and infringement of the Treaty are well-founded and entail the annulment of the contested provisions, there is no need to rule on the other two pleas submitted by the Parliament alleging an insufficient statement of reasons and a breach of the principle of cooperation in good faith.
Motivele privind necompetența și încălcarea tratatului fiind întemeiate și conducând, prin urmare, la anularea dispozițiilor atacate, este inutil să ne pronunțăm cu privire la celelalte două motive privind insuficiența motivării și încălcarea principiului de cooperare loială invocate de Parlamentul European.
‘Annul Article 29(1) and (2) and Article 36(3) of Council Directive 2005/85/EC of 1 December 2005 on minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status.’
Pentru motivele expuse mai sus, propunem Curții să dispună: anularea articolului 29 alineatele (1) și (2) și a articolului 36 alineatul (3) din Directiva 2005/85/CE a Consiliului din 1 decembrie 2005 privind standardele minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și retragere a statutului de refugiat.
6 May 2008 *
6 mai 2008 *
APPLICATION for annulment under the first paragraph of Article 230 EC, brought on 8 March 2006,
În cauza C-133/06, având ca obiect o acțiune în anulare formulată în temeiul articolului 230 primul paragraf CE, introdusă la 8 martie 2006,
European Parliament, represented by H. Duintjer Tebbens, A. Caiola, A. Auersperger Matić and K. Bradley, acting as Agents, applicant, supported by:
Parlamentul European, reprezentat de domnii H. Duintjer Tebbens, A. Caiola, A. Auersperger Matić și K. Bradley, în calitate de agenți, reclamant, susținut de:
Commission of the European Communities, represented by C. O’Reilly, P. Van Nuffel and J.-F. Pasquier, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, intervener,
Comisia Comunităților Europene, reprezentată de doamna C. O’Reilly, precum și de domnii P. Van Nuffel și J.-F. Pasquier, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg, intervenientă,
Council of the European Union, represented by M. Simm, M. Balta and G. Maganza, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, defendant, supported by:
Consiliului Uniunii Europene, reprezentat de doamnele M. Simm și M. Balta, precum și de domnul G. Maganza, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg, pârât, susținut de:
French Republic, represented by G. de Bergues and J.-C. Niollet, acting as Agents, intervener,
Republica Franceză, reprezentată de domnii G. de Bergues și J.-C. Niollet, în calitate de agenți, intervenientă,
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano and L. Bay Larsen (Rapporteur), Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, T. von Danwitz and A. Arabadjiev, Judges,
CURTEA (Marea Cameră), compusă din domnul V. Skouris, președinte, domnii P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts, A. Tizzano și L. Bay Larsen (raportor), președinți de cameră, domnul J. N. Cunha Rodrigues, doamna R. Silva de Lapuerta, domnii T. von Danwitz și A. Arabadjiev, judecători, avocat general: domnul M. Poiares Maduro, grefier: domnul B. Fülöp, administrator,
PARLIAMENT v COUNCIL having regard to the written procedure and further to the hearing on 20 June 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 27 September 2007, gives the following
PARLAMENTUL/CONSILIUL având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 20 iunie 2007, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 27 septembrie 2007, pronunță prezenta
13; ‘the contested provisions’) and, alternatively, the annulment of that directive in its entirety.
242, denumite în continuare „dispozițiile atacate”) și, în subsidiar, anularea în totalitate a acestei directive.
By order of the President of the Court of Justice of 25 July 2006, the Commission of the European Communities and the French Republic were granted leave to intervene in support of the forms of order sought by the Parliament and the Council of the European Union respectively.
Prin Ordonanța președintelui Curții din 25 iulie 2006, au fost admise cererile de intervenție formulate de Comisia Comunităților Europene și de Republica Franceză în susținerea concluziilor Parlamentului European și, respectiv, ale Consiliului Uniunii Europene.
Relevant provisions of the EC Treaty
Dispozițiile relevante ale Tratatului CE
The first paragraph of Article 63 EC in Title IV of the Treaty, headed ‘Visas, asylum, immigration and other policies related to free movement of persons’, provides:
Articolul 63 primul paragraf CE, care face parte din titlul IV din tratat, intitulat „Vizele, dreptul de azil, imigrarea și alte politici referitoare la libera circulație a persoanelor”, prevede:
‘The Council, acting in accordance with the procedure referred to in Article 67 [EC], shall, within a period of five years after the entry into force of the Treaty of Amsterdam, adopt:
„Consiliul, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 67 [CE], adoptă, în următorii cinci ani de la intrarea în vigoare a Tratatului de la Amsterdam:
(1) measures on asylum …, within the following areas:
1. măsuri privind dreptul de azil […], în domeniile următoare:
(d) minimum standards on procedures in Member States for granting or withdrawing refugee status;
(d) norme minime privind procedura de acordare sau de retragere a statutului de refugiat în statele membre;
(2) measures on refugees and displaced persons within the following areas:
2. măsuri privind refugiații și persoanele strămutate, în următoarele domenii:
(a) minimum standards for giving temporary protection to displaced persons from third countries who cannot return to their country of origin and for persons who otherwise need international protection;
(a) norme minime privind acordarea unei protecții temporare persoanelor strămutate care provin din țări terțe și care nu se pot întoarce în țările de origine, precum și persoanelor care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională;
Article 67 EC, as amended by the Treaty of Nice, provides:
Articolul 67 CE, astfel cum a fost modificat prin Tratatul de la Nisa, prevede:
— the Council shall act on proposals from the Commission; the Commission shall examine any request made by a Member State that it submit a proposal to the Council;
— Consiliul hotărăște la propunerile Comisiei; Comisia examinează orice cerere a unui stat membru prin care se solicită ca ea să prezinte o propunere Consiliului;
— the Council, acting unanimously after consulting the European Parliament, shall take a decision with a view to providing for all or parts of the areas covered by this title to be governed by the procedure referred to in Article 251 [EC] and adapting the provisions relating to the powers of the Court of Justice.
— Consiliul, hotărând în unanimitate după consultarea Parlamentului European, adoptă o decizie pentru ca procedura prevăzută la articolul 251 [CE] să se poată aplica în toate domeniile la care se referă prezentul titlu sau în unele dintre acestea, precum și pentru a adapta dispozițiile privind competențele Curții de Justiție.
— the measures provided for in Article 63(1) and (2)(a) [EC] provided that the Council has previously adopted, in accordance with paragraph 1 of this Article, Community legislation defining the common rules and basic principles governing these issues,
— măsurile prevăzute la articolul 63 punctul 1 și punctul 2 litera (a) [CE] cu condiția să adopte în prealabil și în conformitate cu alineatul (1) din prezentul articol o legislație comunitară care definește regulile comune și principiile de bază care reglementează aceste domenii;
Secondary legislation prior to Directive 2005/85
Dreptul derivat anterior Directivei 2005/85
1) and Council Directive 2003/9/EC of 27 January 2003 laying down minimum standards for the reception of asylum seekers (OJ 2003 L 31, p.
56) și Directiva 2003/9/CE a Consiliului din 27 ianuarie 2003 de stabilire a standardelor minime pentru primirea solicitanților de azil în statele membre (JO L 31, p. 18, Ediție specială, 19/vol. 6, p. 48).
Council Directive 2004/83/EC of 29 April 2004 on minimum standards for the qualification and status of third country nationals or stateless persons as refugees or as
În temeiul articolului 63 primul paragraf punctul 1 litera (c), punctul 2 litera (a) și punctul 3 litera (a) CE, a fost adoptată Directiva 2004/83/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind standardele minime referitoare la condițiile pe care trebuie
PARLIAMENT v COUNCIL persons who otherwise need international protection and the content of the protection granted (OJ 2004 L 304, p.
PARLAMENTUL/CONSILIUL să le îndeplinească resortisanții țărilor terțe sau apatrizii pentru a putea beneficia de statutul de refugiat sau persoanele care, din alte motive, au nevoie de protecție internațională și referitoare la conținutul protecției acordate (JO L 304, p. 12, Ediție specială, 19/vol. 7, p. 52).
Council Decision 2004/927/EC of 22 December 2004 providing for certain areas covered by Title IV of Part Three of the Treaty establishing the European Community to be governed by the procedure laid down in Article 251 of that Treaty (OJ 2004 L 396, p.
În temeiul articolului 67 alineatul (2) a doua liniuță CE, a fost adoptată Decizia 2004/927/CE a Consiliului din 22 decembrie 2004, stabilind ca anumite domenii reglementate prin partea a treia titlul IV din Tratatul de instituire a Comunității Europene să fie reglementate prin procedura prevăzută la articolul 251 din tratatul menționat (JO L 396, p. 45, Ediție specială, 01/vol. 5, p. 163).
Article 1(2) of that decision provides:
Articolul 1 alineatul (2) din această decizie prevede:
‘As from 1 January 2005 the Council shall act in accordance with the procedure laid down in Article 251 [EC] when adopting measures referred to in Article 63(2)(b) and (3)(b) [EC].’
„De la 1 ianuarie 2005, Consiliul hotărăște în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251 [CE] pentru adoptarea măsurilor menționate la articolul 63 alineatul (2) litera (b) și alineatul (3) litera (b) [CE].”
Recital 4 in the preamble to the decision points out that the decision does not affect the provisions of Article 67(5) EC.
Considerentul (4) al aceleiași decizii subliniază că aceasta nu afectează dispozițiile articolului 67 alineatul (5) CE.
Directive 2005/85 was adopted on the basis, in particular, of point 1(d) of the first paragraph of Article 63 EC.
Directiva 2005/85 a fost adoptată în special în temeiul articolului 63 primul paragraf punctul 1 litera (d) CE.
According to Article 1, the purpose of the directive is to establish minimum standards on procedures in Member States for granting and withdrawing refugee status.
Potrivit articolului (1) din aceasta, scopul directivei este de a stabili standarde minime cu privire la procedurile din statele membre de acordare și de retragere a statutului de refugiat.
Recitals 17 and 18 in the preamble to the directive state:
Considerentele (17) și (18) ale aceleiași directive prevăd:
A key consideration for the well-foundedness of an asylum application is the safety of the applicant in his/her country of origin. Where a third country can be regarded as a safe country of origin, Member States should be able to designate it as safe and presume its safety for a particular applicant, unless he/she presents serious counter-indications.
În cazul în care o țară terță poate fi considerată drept o țară de origine sigură, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a o desemna ca atare și de a presupune că aceasta este sigură pentru un anumit solicitant, cu excepția cazului în care solicitantul prezintă elemente serioase în sens contrar.
Given the level of harmonisation achieved on the qualification of third country nationals and stateless persons as refugees, common criteria for designating third countries as safe countries of origin should be established.’
(18) Dat fiind nivelul de armonizare atins privind obținerea statutului de refugiat de către resortisanții țărilor terțe sau de apatrizi, ar trebui stabilite criterii comune pentru desemnarea țărilor terțe ca țări de origine sigure.”
With regard to safe countries of origin, recital 19 in the preamble to Directive 2005/85 states:
În ceea ce privește țările de origine sigure, considerentul (19) al Directivei 2005/85 prevede:
‘Where the Council has satisfied itself that those criteria are met in relation to a particular country of origin, and has consequently included it in the minimum common list of safe countries of origin to be adopted pursuant to this Directive, Member States should be obliged to consider applications of persons with the nation-
„Atunci când Consiliul se asigură că o anumită țară de origine îndeplinește criteriile respective și, în consecință, o include pe lista comună minimală a țărilor de origine sigure care se va adopta în temeiul prezentei directive, statele membre ar trebui să aibă obligația de a examina cererile resortisanților respectivei țări […] pe
PARLIAMENT v COUNCIL ality of that country … on the basis of the rebuttable presumption of the safety of that country.
PARLAMENTUL/CONSILIUL baza prezumției iuris tantum cu privire la siguranța țării respective.
In the light of the political importance of the designation of safe countries of origin, in particular in view of the implications of an assessment of the human rights situation in a country of origin and its implications for the policies of the European Union in the field of external relations, the Council should take any decisions on the establishment or amendment of the list, after consultation of the European Parliament.’
Având în vedere importanța politică a desemnării țărilor de origine sigure, în special implicațiile unei evaluări a situației drepturilor omului într-o țară de origine și implicațiile acesteia pentru politicile Uniunii Europene în domeniul relațiilor externe, Consiliul ar trebui să adopte deciziile cu privire la întocmirea sau modificarea listei, după consultarea Parlamentului European.”
With respect to certain European third countries which observe particularly high human rights and refugee protection standards, recital 24 in the preamble to the directive is worded as follows:
Cu privire la anumite țări terțe europene care respectă standarde foarte înalte în ceea ce privește drepturile omului și protecția refugiaților, considerentul (24) al directivei menționate are următorul cuprins:
‘… Member States should be allowed to not carry out, or not to carry out full examination of asylum applications regarding applicants who enter their territory from such European third countries.
„[…] statelor membre ar trebui să li se permită să nu examineze sau să nu examineze în totalitate cererile de azil ale solicitanților care intră pe teritoriul lor din respectivele țări terțe europene.
The Council should take decisions in this matter after consultation of the European Parliament.’
Consiliul ar trebui să adopte deciziile în această privință, după consultarea Parlamentului European.”
Article 29(1) and (2) of the directive, headed ‘Minimum common list of third countries regarded as safe countries of origin’, provides:
Articolul 29 alineatele (1) și (2) din aceeași directivă, intitulat „Lista comună minimală a țărilor terțe considerate ca țări de origine sigure”, prevede:
The Commission shall examine any request made by the Council or by a Member State to submit a proposal to amend the minimum common list.’
Comisia examinează orice solicitare a Consiliului sau a unui stat membru de a prezenta o propunere de modificare a listei comune minimale.”
Annex II to Directive 2005/85, headed ‘Designation of safe countries of origin for the purposes of Articles 29 and 30(1)’, defines the criteria by which a country may be designated as a safe country of origin as follows:
Anexa II la Directiva 2005/85, intitulată „Desemnarea țărilor de origine sigure în sensul articolelor 29 și 30 alineatul (1)”, definește criteriile care permit să se desemneze o țară ca țară de origine sigură în următorul mod:
‘A country is considered as a safe country of origin where, on the basis of the legal situation, the application of the law within a democratic system and the general political circumstances, it can be shown that there is generally and consistently no persecution as defined in Article 9 of Directive 2004/83/EC, no torture or inhuman or degrading treatment or punishment and no threat by reason of indiscriminate violence in situations of international or internal armed conflict.
„O țară este considerată țară de origine sigură în cazul în care, pe baza situației legale a aplicării legii într-un regim democratic și a situației politice generale, se poate demonstra că în țara respectivă, în general și consecvent, nu se recurge la persecuție, astfel cum este definită la articolul 9 din Directiva 2004/83/CE, la tortură sau la tratamente ori pedepse inumane sau degradante și nici nu există vreo amenințare din motiv de violență nediscriminatorie în situații de conflict armat internațional sau intern.
(d) provision for a system of effective remedies against violations of these rights and freedoms.’
(d) existența unui sistem de căi de atac efective împotriva încălcării acestor drepturi și libertăți.”
According to Article 36(1) to (3) of Directive 2005/85, headed ‘The European safe third countries concept’:
Potrivit articolului 36 alineatele (1)-(3) din Directiva 2005/85, intitulat „Conceptul de țară terță europeană sigură”:
(a) it has ratified and observes the provisions of the Geneva Convention without any geographical limitations;
(a) a ratificat și respectă dispozițiile Convenției de la Geneva fără niciun fel de limitări geografice;
(b) it has in place an asylum procedure prescribed by law;
(b) dispune de o procedură de azil prevăzută prin lege;
(c) it has ratified the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms and observes its provisions, including the standards relating to effective remedies; and
(c) a ratificat Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale și respectă dispozițiile acesteia, inclusiv standardele cu privire la căile de atac efective, și
The Council shall, acting by qualified majority on a proposal from the Commission and after consultation of the European Parliament, adopt or amend a common list of third countries that shall be regarded as safe third countries for the purposes of paragraph 1.’
(3) Consiliul, hotărând cu majoritate calificată, la propunerea Comisiei și după consultarea Parlamentului European, adoptă sau modifică lista comună a țărilor terțe care sunt considerate țări terțe sigure în sensul alineatului (1).”
The Council did not apply the contested provisions in the adoption of the two lists provided for by those provisions.
La adoptarea celor două liste prevăzute prin aceste dispoziții Consiliul nu a aplicat dispozițiile atacate.
The application
Cu privire la acțiune
In support of its application for annulment, the Parliament raises four pleas in law: infringement of the EC Treaty stemming from disregard of the first indent of Article 67(5) EC; the Council’s lack of competence to enact the contested provisions; breach of the duty to state reasons for those provisions; and, finally, failure to comply with the obligation to cooperate in good faith.
În susținerea acțiunii sale, Parlamentul European invocă patru motive de anulare, întemeiate pe o încălcare a Tratatului CE care rezultă din nerespectarea articolului 67 alineatul (5) prima liniuță CE, pe necompetența Consiliului pentru adoptarea dispozițiilor atacate, pe o încălcare a obligației de motivare a acestora și, respectiv, pe nerespectarea obligației de cooperare loială.
The first two pleas should be examined together, since they are indissociable, as the Advocate General noted at point 11 of his Opinion.
Primele două motive trebuie examinate împreună, acestea fiind indisociabile, astfel cum a subliniat avocatul general la punctul 11 din concluzii.
The first two pleas, alleging an infringement of the first indent of Article 67(5) EC and the Council’s lack of competence
Cu privire la primele două motive, întemeiate pe o încălcare a articolului 67 alineatul (5) prima liniuță CE, precum și pe necompetența Consiliului
The Parliament submits that, in view of the Community legislation that was already adopted, namely Regulation No 343/2003 and Directives 2003/9 and 2004/83, the adoption of Directive 2005/85 constituted the final legislative stage in the adoption of common rules and basic principles the implementation of which was intended to enable the transition to be made to the procedure laid down in Article 251 EC (‘the co-decision procedure’), in accordance with the requirements of the first indent of Article 67(5) EC.
Parlamentul European susține că, având în vedere legislația comunitară deja adoptată, respectiv Regulamentul nr. 343/2003, precum și Directivele 2003/9 și 2004/83, adoptarea Directivei 2005/85 a constituit ultima etapă legislativă în adoptarea regulilor comune și a principiilor de bază a căror punere în aplicare este destinată să permită trecerea la procedura prevăzută la articolul 251 CE (denumită în continuare „procedura de codecizie”), în conformitate cu cerințele articolului 67 alineatul (5) prima liniuță CE.
Therefore, the subsequent adoption of the minimum common list of third countries regarded as safe countries of origin and the common list of European safe third countries (together: ‘the lists of safe countries’) should proceed in accordance with the co-decision procedure.
Prin urmare, adoptarea ulterioară a listei comune minimale a țărilor terțe considerate ca țări de origine sigure și a listei comune a țărilor terțe europene sigure (denumite în continuare, împreună, „listele țărilor sigure”) ar trebui să se realizeze potrivit procedurii de codecizie.
By the contested provisions, the Council therefore unlawfully made use, in an act of secondary legislation, of legal bases enabling it to adopt the lists of safe countries by way of a procedure requiring only the consultation of the Parliament.
Așadar, prin dispozițiile atacate, aplicând o procedură care impune numai consultarea Parlamentului European, Consiliul ar fi stabilit în mod nelegal, în cadrul unui act de drept derivat, temeiuri juridice care permit acestei instituții să adopte listele țărilor sigure.
According to the Parliament, by creating a secondary legal basis in this way, the Council ‘reserved to itself a right to legislate’.
Creând astfel un temei juridic derivat, Consiliul și-ar fi atribuit o „rezervă privind legiferarea”.
However, nowhere does the Treaty provide for the Council to be able to establish new legal bases for the purposes of the adoption of secondary legislation outside the existing procedures for the adoption of legislative acts and implementing measures.
Or, tratatul nu ar fi prevăzut nicidecum ca, în afara procedurilor existente de adoptare a actelor normative și a actelor de punere în aplicare, Consiliul să poată stabili noi temeiuri juridice pentru adoptarea de dispoziții de drept derivat.