natgillin/translations-raw huggingface dataset:
24Indeed it made this very point forcefully in Marks & Spencer. There, it explained in terms that, by speeding up the relief of the losses of the loss-making companies by allowing them to be set off immediately against the profits of other group companies, the group loss relief at issue conferred a cash advantage on the group. The exclusion of such an advantage in respect of the losses incurred by a subsidiary established in another Member State was such as to hinder the exercise by that parent company of its freedom of establishment by deterring it from setting up subsidiaries in other Member States. Thus, it constituted a restriction on freedom of establishment. 25 28.
De altfel, tocmai acest aspect a fost formulat de o manieră categorică în Hotărârea Marks & Spencer, unde sa statuat în mod explicit că, prin accelerarea transferului pierderilor societăților cu pierderi prin posibilitatea acordată de a le compensa cu beneficiile altor societăți din cadrul grupului, măsura deducerii pierderilor transferate în cadrul grupului în discuție conferea grupului un avantaj de trezorerie. Eliminarea unui astfel de avantaj în ceea ce privește pierderile suferite de o filială stabilită în alt stat membru era de natură să împiedice societatea-mamă să își exercite libertatea de stabilire, prin descurajarea acesteia de la a înființa filiale în alte state membre. Astfel, aceasta constituia o restricție privind libertatea de stabilire 25. 28.
In cases such as the present, in contrast, which concern an ongoing permanent establishment, it cannot be argued that the possibility of carrying forward losses in the State of the permanent establishment is an acceptable substitute for granting relief in the State of residence of the company.
Dimpotrivă, în cauze precum cea în speță, care se referă la un sediu permanent care continuă să existe, nu se poate susține că posibilitatea de a reporta pierderi în statul sediului permanent înlocuiește în mod acceptabil autorizarea unei deduceri a pierderilor transferate în cadrul grupului în statul de rezidență al societății.
Even where a loss which is carried forward is subsequently offset, the company will in the mean time by definition have suffered a cash-flow disadvantage.
Chiar și atunci când o pierdere care a fost reportată este ulterior compensată, societatea are, prin definiție, și un dezavantaj de trezorerie.
That statement was made in the (analytically prior) context of whether the inability to deduct crossborder losses was a restriction contrary to Article 43.
Această declarație a fost formulată în contextul (anterior din punct de vedere analitic) stabilirii dacă imposibilitatea de a deduce pierderi transfrontaliere constituia o restricție care contravenea articolului 43 CE.
It seems anomalous that, having clearly accepted the potential significance of the denial of a cash-flow advantage and categorised it (correctly) as a prima facie infringement of Article 43 EC, the Court did not also examine expressly whether, where the restriction was prima
Pare anormal că, după ce a admis în mod clar importanța potențială a refuzului acordării unui avantaj de trezorerie și a calificat (în mod întemeiat) încălcarea prima facie a articolului 43 CE, Curtea nici nu a analizat în mod concret dacă, atunci când restricția era justificată la prima vedere, refuzul acordării
The Court is well aware of the significance of cash flow to undertakings.
Curtea este foarte conștientă de importanța lichidităților pentru întreprinderi.
It has repeatedly held that the exclusion of a cash-flow advantage in a crossborder situ-
Curtea sa pronunțat în mod constant în sensul că excluderea unui avantaj de
23 — Advocate General Kokott took the view in her Opinion in AA, cited in footnote 17, that, essentially, the Court’s ruling on proportionality in Marks & Spencer derived from its exceptional facts (points 70 and 71). I agree. 25 — Paragraphs 32 to 34.
23 — În concluziile prezentate în cauza Oy AA, citată la nota de subsol 17, avocatul general Kokott a apreciat, în esență, că decizia Curții cu privire la proporționalitate din cauza Marks & Spencer rezulta din situația de fapt excepțională din speță (punctele 70 și 71). Suntem de aceeași părere. 25 — Punctele 32-34.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-414/06 practical difficulties cannot justify infringement of a Treaty freedom.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-414/06 unui avantaj de trezorerie, care reprezenta o consecință inevitabilă, era disproporționat.
30 facie justified, the denial of a cash-flow advantage which was an unavoidable consequence was disproportionate.
poate fi justificată prin dificultăți de ordin practic 30.
I accordingly agree with Lidl, the Finnish Government and the Commission that the national legislation goes beyond what is necessary to attain the objectives of preserving the balanced allocation of the power to impose taxes and of avoiding the danger that losses would be used twice.
În consecință, împărtășim opinia exprimată de Lidl, de guvernul finlandez și de Comisie potrivit căreia reglementarea națională depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului de a menține repartizarea echilibrată a competenței de impozitare și de a evita riscul dublei deduceri a pierderilor.
Germany, Sweden and the United Kingdom argue that significant practical difficulties preclude adopting a system allowing for deduction of losses combined with recapture of loss relief.
Germania, Suedia și Regatul Unit susțin că adoptarea unui sistem care să permită atât deducerea pierderilor, cât și recuperarea derogării este împiedicată de dificultăți importante de ordin practic.
However, as indicated above it appears that German legislation previously provided for such a system; indeed Lidl and the Commission have stated without being contradicted that legislation to essentially the same effect was in force in Germany from 1969 26until its repeal in 1999.
Cu toate acestea, după cum am arătat mai sus, reglementarea germană pare să fi prevăzut anterior un astfel de sistem; într-adevăr, Lidl și Comisia au arătat, fără să fi fost contrazise, că o reglementare având, în esență, același efect fusese în vigoare în Germania din 1969 26până la abrogarea acesteia în 1999 27.
27Moreover, according to a recent Communication from the Commission 28 five Member States currently provide for deduction of losses sustained by permanent establishments situated in another Member State, even though profits are exempted under a double taxation convention.
sediile permanente situate în alt stat membru este în prezent prevăzută în cinci state membre, chiar dacă beneficiile sunt scutite în temeiul unei convenții pentru evitarea dublei impuneri.
Against that background it is difficult to take seriously the argument that significant practical difficulties preclude such a system.
În acest context, este dificil să se ia serios în considerare argumentul potrivit căruia existența unui astfel de sistem devine imposibilă din cauza unor dificultăți importante de ordin practic 29.
26 — Paragraph 2 of the Gesetz über steuerliche Massnahmen bei Auslandinvestitionen der deutschen Wirtschaft (Law on fiscal measures applicable to foreign investments of German industry) of 18 August 1969 (BGBl. 1969 I, pp. 1211, 1214).
26 — Articolul 2 din Legea privind măsurile fiscale în domeniul investițiilor străine realizate în industria germană din 18 august 1969 (Gesetz über steuerliche Maßnahmen bei Auslandsinvestitionen der deutschen Wirtschaft, BGBl. 1969 I, p. 1211, în special p. 1214).
It is clear from the Court’s caselaw that the financial consequences which might ensue for a Member State from a preliminary ruling do not in themselves justify limiting the temporal effects of the ruling and that such a limitation will be imposed only in very specific circumstances, namely where (a) there is a risk of serious economic
Rezultă în mod clar din jurisprudența Curții că implicațiile financiare care ar rezulta pentru un stat membru dintr-o
27 — By the Steuerentlastungsgesetz (Law on tax relief) 1999/2000/2002 of 24 March 1999 (BGBl. 1999 I, p. 402).
27 — Prin Legea privind derogările fiscale din 24 martie 1999 (Steuerentlastungsgesetz) 1999/2000/2002, (BGBl. 1999 I, p. 402).
28 — Communication from the Commission to the Council, the European Parliament and the European Economic and Social Committee on Tax Treatment of Losses in Cross-Border Situations (COM(2006) 824 final, 19 December 2006); see point 2.2(b)(2).
28 — Comunicarea Comisiei adresată Consiliului, Parlamentului European și Comitetului Economic și Social European — Tratamentul fiscal al pierderilor în situații transfrontaliere [COM(2006) 824 final, 19 decembrie 2006]; a se vedea articolul 2.2 litera (b) punctul (2).
15) allows a Member State to request from the competent authorities of another Member State all the information enabling it to ascertain the correct amount of corporate tax.
21) permite unui stat membru să solicite autorităţilor competente dintr-un alt stat membru toate informaţiile care îi permit să stabilească valoarea corectă a impozitului pe profit.
30 — Commission v France, cited in footnote 19, paragraph 29, referring to point 30 of the Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer: ‘Once it has been established that the objective pursued can be fulfilled by other means, the principle of proportionality precludes mere administrative difficulties from being cited as absolute grounds justifying discriminatory treatment which, because it is contrary to the fundamental freedoms, must be based on strong reasons in order to be lawful’.
30 — Hotărârea Comisia/Franța, citată la nota de subsol 19, punctul 29, care face referire la punctul 30 din concluziile prezentate de avocatul general Ruiz-Jarabo Colomer: „Din moment ce sa stabilit că obiectivul urmărit poate fi atins prin intermediul altor mijloace, principiul proporţionalităţii exclude posibilitatea ca simple dificultăţi de ordin administrativ să poată fi invocate ca motive absolute ce justifică un tratament discriminatoriu care, în măsura în care încalcă libertăţile menţionate, nu poate fi legitimat decât cu argumente deosebit de solide”. A se vedea de asemenea Hotărârea Test Claimants in the FII Group Litigation, citată la nota de subsol 24, punctele 155-157.
LIDL BELGIUM repercussions owing in particular to the large number of legal relationships entered into in good faith on the basis of rules considered to be validly in force and (b) it appears that both individuals and national authorities have been led into adopting practices which did not comply with Community law by reason of objective, significant uncertainty regarding the implications of Community provisions, to which the conduct of other Member States or the Commission may even have contributed.
LIDL BELGIUM hotărâre preliminară nu justifică, prin ele însele, limitarea în timp a efectelor hotărârii și că se va recurge la o astfel de limitare numai în circumstanțe bine determinate, respectiv în cazul în care a) există un risc de repercusiuni economice grave, cauzate mai ales de numărul mare de raporturi juridice constituite cu bună-credință pe baza reglementării considerate în mod legitim ca fiind în vigoare, și b) reiese că atât particularii, cât și autoritățile naționale au fost determinate să adopte un comportament neconform cu dreptul comunitar ca urmare a unei incertitudini obiective și importante privind înțelesul normelor comunitare, incertitudine la care a contribuit, eventual, și comportamentul altor state membre sau comportamentul Comisiei 31.
31 of the subsidiaries were resident in other Member States was contrary to Article 43 EC 32and that the freedom of companies exercising their right of establishment to choose whether to do so by a subsidiary or branch (permanent establishment) must not be limited by discriminatory tax provisions.
domeniul de aplicare al articolului 43 CE. În 1999, Curtea hotărâse deja că o reglementare națională care, în esență, refuză deducerea pierderilor transferate în cadrul grupului în situația în care majoritatea filialelor sunt rezidente în alte state membre încalcă articolul 43 CE 32și că libertatea societăților de a-și exercita dreptul de stabilire prin înființarea unei filiale sau a unei sucursale (sediu permanent) nu trebuie limitată prin dispoziții fiscale discriminatorii 33.
33Morever the Proposal for a Council directive concerning arrangements for the taking into account by enterprises of the losses of their permanent establishments and subsidiaries situated in other Member States, 34issued in 1991, makes the Commission’s view clear: national legislation which does not permit enterprises to take into account the losses incurred by their permanent establishments situated in other Member States is incompatible with the internal market. 35
În plus, Propunerea de directivă a Consiliului privind un regim de deducere de către întreprinderi a pierderilor suferite de sediile lor permanente și de filialele situate în alte state membre 34, publicată în 1991, exprimă în mod clar punctul de vedere al Comisiei: o legislație națională care nu permite întreprinderilor să ia în considerare pierderile sediilor lor permanente implantate în alte state membre este incompatibilă cu piața internă 35.
I cannot accept that, when Germany repealed the earlier legislation and thus in effect reinstated the contested measure, it can plausibly be described as having been led into taking that step by reason of objective, significant uncertainty regarding the implications of Article 43 EC.
Nu putem accepta că se poate considera în mod convingător că Germania, atunci când a abrogat legislația anterioară instituind măsura contestată, a fost determinată să adopte această măsură din cauza unei incertitudini obiective și importante în ceea ce privește
32 — Case C-264/96 ICI [1998] ECR I-4695.
32 — Hotărârea din 16 iulie 1998, ICI (C-264/96, Rec., p. I-4695).
33 — Case 270/83 Commission v France [1986] ECR 273, paragraph 22.
33 — Hotărârea din 28 ianuarie 1986, Comisia/Franța (270/83, Rec., p.
31 — See most recently Case C-313/05 Brzeziński [2007] ECR I-513, paragraphs 57 and 58.
31 — A se vedea, mai recent, Hotărârea din 18 ianuarie 2007, Brzeziński (C-313/05, Rep., p.
35 — See the first recital in the preamble and point 1 of the Explanatory Memorandum.
35 — A se vedea primul considerent şi punctul 1 din expunerea de motive.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-414/06
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-414/06
In the light of the above I am of the view that the Court should answer the question referred by the Bundesfinanzhof as follows:
În lumina celor de mai sus, propunem Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate de Bundesfinanzhof după cum urmează:
‘It is not compatible with Article 43 EC for a Member State to preclude a company, when calculating its taxable profits, from deducting losses from a permanent establishment in another Member State on the ground that, according to the applicable double taxation convention, the corresponding income from such a permanent establishment is not subject to taxation in the first Member State.’
„Nu este compatibil cu articolul 43 CE faptul că un stat membru nu permite unei societăți să deducă pierderile aferente unui sediu permanent situat într-un alt stat membru în cadrul calculului beneficiului său impozabil, pentru motivul că veniturile corespunzătoare legate de un astfel de sediu nu sunt supuse impozitării în primul stat membru în temeiul convenției pentru evitarea dublei impuneri aplicabile.”
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)15 May 2008 *
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a patra)
In Case C-414/06,
15 mai 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Bundesfinanzhof (Germany), made by decision of 28 June 2006, received at the Court on 11 October 2006, in the proceedings
În cauza C-414/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Bundesfinanzhof (Germania), prin Decizia din 28 iunie 2006, primită de Curte la 11 octombrie 2006, în procedura
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta (Rapporteur), E. Juhász and T. von Danwitz, Judges,
CURTEA (Camera a patra), compusă din domnul K. Lenaerts, președinte de cameră, domnul G. Arestis, doamna R. Silva de Lapuerta (raportor), domnii E. Juhász și T. von Danwitz, judecători,
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 29 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
HOTĂRÂREA DIN 15.5.2008 — CAUZA C-414/06 avocat general: doamna E. Sharpston, grefier: domnul B. Fülöp, administrator, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 29 noiembrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— the German Government, by M. Lumma, C. Blaschke and H. Kube, acting as Agents,
— pentru guvernul german, de domnii M. Lumma, C. Blaschke și H. Kube, în calitate de agenți;
— the Greek Government, by M. Papida, I. Pouli and K. Georgiadis, acting as Agents,
— pentru guvernul elen, de doamnele M. Papida și I. Pouli, precum și de domnul K. Georgiadis, în calitate de agenți;
— the Netherlands Government, by H.G. Sevenster, P. van Ginneken and M. de Grave, acting as Agents,
— pentru guvernul olandez, de doamna H. G. Sevenster, precum și de domnii P. van Ginneken și M. de Grave, în calitate de agenți;
— the Finnish Government, by J. Heliskoski and J. Himmanen, acting as Agents,
— pentru guvernul finlandez, de domnul J. Heliskoski și de doamna J. Himmanen, în calitate de agenți;
— the Swedish Government, by K. Wistrand and S. Johannesson, acting as Agents,
— pentru guvernul suedez, de doamnele K. Wistrand și S. Johannesson, în calitate de agenți;
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and S. Lee, Barrister,
— pentru guvernul Regatului Unit, de doamna Z. Bryanston-Cross, în calitate de agent, asistată de doamna S. Lee, barrister;
— the Commission of the European Communities, by R. Lyal and W. Mölls, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 14 February 2008,
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii R. Lyal și W. Mölls, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 14 februarie 2008,
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Articles 43 EC and 56 EC.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolelor 43 CE și 56 CE.
The reference was made in proceedings between Lidl Belgium GmbH & Co. KG (‘Lidl Belgium’) and the Finanzamt Heilbronn (‘the Finanzamt’) relating to the tax treatment by the German competent authorities of losses incurred by a permanent establishment of Lidl Belgium situated in Luxembourg. Legal context
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Lidl Belgium GmbH & Co. KG (denumită în continuare „Lidl Belgium”), pe de o parte, și Finanzamt Heilbronn (denumit în continuare „Finanzamt”), pe de altă parte, privind tratamentul fiscal aplicat de către autoritățile competente germane pierderilor suferite de un sediu permanent al societății menționate situat în Luxemburg. Cadrul juridic
The second subparagraph of the first paragraph of Article 2 of the Convention between the Grand Duchy of Luxembourg and the Federal Republic of Germany for the avoidance of double taxation and relating to mutual administrative and legal assistance in the fields of taxation of income and capital and of business and land taxation of 23 August 1958 (BGBl. II 1959, p.
Conform articolului 2 alineatul 1 punctul 2 din Convenția pentru evitarea dublei impuneri și stabilirea de reguli de asistență administrativă reciprocă în materie de impozite pe venit și pe capital și în materie de impozit comercial și impozit funciar încheiată la 23 august 1958 între Marele Ducat al Luxemburgului și Republica Federală Germania (BGBl. II 1959, p.
1270), as amended by the additional protocol of 15 June 1973 (‘the Convention’), provides that the expression ‘permanent establishment’ is to mean ‘a fixed place of business at which the undertaking carries on all or part of its activities’.
1270), astfel cum a fost modificată prin protocolul adițional din 15 iunie 1973 (denumită în continuare „convenția”), sintagma „sediu permanent” este definită ca „un sediu de afaceri fix unde întreprinderea își exercită activitatea în întregime sau în parte”.
The second subparagraph, point (a), of the first paragraph of Article 2 of the Convention lists a number of types of premises which are to be treated as being a permanent establishment for the purposes of the Convention.
Articolul 2 alineatul 1 punctul 2 litera a) din convenție prevede un anumit număr de sedii considerate sedii permanente în sensul convenției.
Article 5 of the Convention provides:
Articolul 5 din convenție prevede:
Article 6(1) of the Convention states:
Articolul 6 alineatul 1 din convenție are următorul cuprins:
‘Where an undertaking of one of the Contracting States, by reason of its participation in the management or financial structure of an undertaking of the other State, agrees economic or financial conditions with that undertaking which differ from
„Atunci când o întreprindere dintr-un stat cosemnatar, participând la administrarea sau la structura financiară a unei întreprinderi din celălalt stat, stabilește cu aceasta
Article 20 of the Convention states:
Articolul 20 din aceeași convenție prevede:
However, taxes on income or capital which may be taxed in the State of residence shall be levied at the rate applicable to the taxpayer’s total income or total capital.
Cu toate acestea, impozitul pe venituri sau pe active a cărui aplicare este în sarcina statului de reședință este prelevat potrivit nivelului care corespunde venitului global sau întregului activ al persoanei impozabile.
Lidl Belgium is a member of the Lidl and Schwarz group and carries on business as a distributor of goods.
Lidl Belgium face parte din grupul Lidl și Schwarz și își exercită activitățile comerciale în domeniul distribuției de mărfuri.
Lidl Belgium, which had initially developed its business on the
Lidl Belgium, care într-o primă fază și-a
Belgian market, was given the further task of establishing itself in Luxembourg from 1999.
LIDL BELGIUM dezvoltat activitățile pe piața belgiană, a primit sarcina să intre din 1999 și pe piața din Luxemburg.
To that end, Lidl Belgium created a permanent establishment there.
Lidl Belgium a înființat în acest scop un sediu permanent.
Lidl Belgium is a limited partnership with its registered office in Germany, the partners of which include Lidl Belgium Beteiligungs-GmbH, as a limited partner, and Lidl Stiftung & Co. KG, as a general partner. 10
Lidl Belgium este o societate în comandită cu sediul social în Germania, printre asociații săi numărându-se Lidl Belgium Beteiligungs-GmbH, în calitate de comanditat, și Lidl Stiftung & Co. KG, în calitate de comanditar. 10
During the 1999 accounting period, which is the period at issue in the main proceedings, Lidl Belgium’s permanent establishment in Luxembourg incurred a loss.
În cursul anului fiscal 1999, în discuție în acțiunea principală, sediul permanent al Lidl Belgium situat în Luxemburg a înregistrat o pierdere.
When calculating its revenue for tax purposes, Lidl Belgium sought to deduct that loss from the amount of its tax base.
La momentul calculării veniturilor sale în scopul impozitării, Lidl Belgium a încercat să deducă această pierdere din baza impozabilă.
The Finanzamt disallowed the deduction of that loss on the basis, inter alia, of the exemption of income relating to that permanent establishment by virtue of the provisions of the Convention.
Finanzamt a respins deducerea acestei pierderi, întemeindu-se în special pe scutirea veniturilor aferente acestui sediu permanent în temeiul dispozițiilor convenției.
On 30 June 2004, the Finanzgericht Baden-Würtemberg (Finance Court, Baden-Würtemberg), before which Lidl Belgium had brought proceedings, dismissed the latter’s action against the decision of the Finanzamt.
La 30 iunie 2004, Finanzgericht Baden-Würtemberg a respins acțiunea pe care Lidl Belgium o formulase împotriva deciziei Finanzamt.