natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under Article 12(2) of the Law of 24 January 1991 on combatants and certain persons who are the victims of wartime and postwar repression, the cash benefits and other entitlements provided for by the 1974 Law are also to be received by persons who have been added to one of the groups of disabled persons on account of a disability connected, in particular, with a period spent in prison, in an internment camp, in a camp which was subject to the Main Administration for Affairs of Prisoners of War and Internees (GUPVI) of the People’s Commissariat for Internal Affairs (NKVD) and, from March 1946, of the Ministry of Internal Affairs (MVD) of the former USSR, or in a camp subject to the Control and Filtration Camps Division of the NKVD and, from March 1946, of the MVD.
Potrivit articolului 12 alineatul 2 din Legea din 24 ianuarie 1991 privind combatanții și anumite persoane victime ale represiunii în timpul războiului și după război, prestațiile în numerar și celelalte drepturi prevăzute de Legea din 1974 se acordă de asemenea persoanelor care, între altele, au fost incluse într-un grup de invalizi în temeiul unei invalidități legate, în special, de o ședere în captivitate sau în lagăre de concentrare, ori în lagăre din subordinea Direcției centrale a prizonierilor de război și a persoanelor internate (GUPVI) a Comisariatului Poporului pentru Afaceri Interne (NKVD) și, începând cu luna martie 1946, a Ministerului Afacerilor Interne (MVD) al fostei URSS, ori în lagăre din subordinea Diviziei lagărelor de control și de filtrare a NKVD și, începând cu luna martie 1946, a Ministerului Afacerilor Interne menționat.
Those benefits are also received by persons who were the victims of wartime and postwar repression, that is to say by people who, on account of their political, religious and national convictions, were forcibly exiled or were deported to the former USSR.
Aceste prestații se acordă de asemenea persoanelor care au fost victime ale represiunii în timpul războiului și după război, și anume persoanelor care au fost exilate forțat sau deportate în fosta URSS ca urmare a convingerilor lor politice, religioase și naționale.
A disability resulting from wounds, contusions and other lesions or from an illness which arose because of a period of deportation is considered to be a disability connected with a period of deportation.
Se consideră invaliditate legată de o ședere în deportare invaliditatea care rezultă din răni, contuzii și alte leziuni sau boli survenite din cauza unei astfel de șederi.
Ms Nerkowska, who currently has Polish nationality, was born on 2 February 1946 in the territory of present-day Belarus.
Doamna Nerkowska, care are în prezent cetățenia poloneză, sa născut la 2 februarie 1946 pe teritoriul actualului Belarus.
At the age of three she lost her parents who were deported to Siberia pursuant to a court order.
La vârsta de 3 ani, doamna Nerkowska și-a pierdut părinții, care au fost deportați în Siberia în temeiul unui decizii judiciare.
In April 1951, Ms Nerkowska, her brother and her aunt were themselves deported to the former USSR.
În cursul lunii aprilie 1951, doamna Nerkowska, fratele și mătușa sa au fost la rândul lor deportați în fosta URSS.
She lived there under difficult conditions until January 1957.
Reclamanta a trăit acolo în condiții dificile până în luna ianuarie 1957.
After almost six years she returned to Poland. She studied there and then, after completing her studies, she worked in an administrative post.
La sfârșitul unei perioade de aproximativ șase ani, doamna Nerkowska sa întors în Polonia, unde și-a efectuat studiile, iar la terminarea acestora a ocupat un post administrativ.
In 1985, she left Poland and settled permanently in Germany.
În 1985, doamna Nerkowska a părăsit Polonia și sa stabilit în Germania.
In October 2000, Ms Nerkowska submitted an application to the Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie to obtain a disability pension for the damage her health had suffered while she was a deportee.
În cursul lunii octombrie a anului 2000, Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie a fost sesizată cu o cerere formulată de doamna Nerkowska pentru obținerea unei pensii de invaliditate pentru prejudiciile aduse sănătății suferite în cursul deportării.
By decision of 4 October 2002, the Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie accepted that Ms Nerkowska was entitled to a pension as a result of partial incapacity for work linked to her stay in places of isolation, but payment of this benefit was suspended on the ground that she did not reside in Polish territory.
Prin Decizia din 4 octombrie 2002, Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie a recunoscut dreptul la pensie al doamnei Nerkowska pentru incapacitatea sa parțială de muncă, legată de șederea sa în spații concentraționare, dar plata prestației datorate pe acest temei a fost totuși suspendată pentru motivul că persoana beneficiară nu locuiește pe teritoriul polonez.
Ms Nerkowska challenged that decision by lodging an appeal with the Sąd Okręgowy w Koszalinie (Regional Court, Koszalin), requesting that it hold her entitled to obtain payment of the disability pension sought.
Contestând această decizie, doamna Nerkowska a sesizat Sąd Okręgowy w Koszalinie (Tribunalul Regional din Koszalin) solicitându-i să constate dreptul său la plata pensiei de invaliditate solicitate.
That court did not uphold her arguments and dismissed the appeal by judgment of 22 May 2003, which was delivered after the taking of evidence.
Această instanță nu a admis argumentația sa și a respins acțiunea prin Hotărârea din 22 mai 2003, adoptată în urma procedurii probatorii.
Ms Nerkowska submitted a fresh application for payment of the abovementioned benefit in September 2006.
O nouă cerere având ca obiect plata prestației sus-menționate a fost introdusă de doamna Nerkowska în cursul lunii septembrie a anului 2006.
In support of her application, she submitted that the Republic of Poland had acceded to the European Union on 1 May 2004 and had consequently incorporated Community law into the Polish legal order.
În susținerea cererii sale, aceasta a arătat că Republica Polonă a aderat la Uniunea Europeană la 1 mai 2004 și a încorporat astfel dreptul comunitar în dreptul intern polonez.
Following the administrative procedure, on 14 September 2006 the Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie adopted the decision which forms the subjectmatter of the main proceedings and refused to pay Ms Nerkowska the disability pension arising from the entitlement established previously, on the ground that she did not have a place of residence in the territory of the Republic of Poland.
În urma procedurii administrative, Zakład Ubezpieczeń Społecznych Oddział w Koszalinie a adoptat, la 14 septembrie 2006, decizia care face obiectul acțiunii principale și a refuzat plata către doamna Nerkowska a pensiei de invaliditate corespunzătoare dreptului care îi fusese recunoscut anterior, pentru motivul că nu locuiește pe teritoriul Republicii Polone.
Ms Nerkowska challenged that decision before the national court, requesting that it should be amended in such a way that her disability pension be paid to her.
Doamna Nerkowska a contestat decizia respectivă în fața instanței de trimitere, solicitând modificarea acesteia astfel încât să i se plătească pensia de invaliditate.
She submitted that, on account of the Republic of Poland’s accession to the European Union, her present place of residence cannot constitute an obstacle to the payment of that benefit.
Reclamanta a arătat că, având în vedere aderarea Republicii Polone la Uniune, locul său de reședință actual nu ar putea constitui un obstacol pentru plata acestei prestații.
In those circumstances, the Sąd Okręgowy w Koszalinie decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court of Justice for a preliminary ruling:
În aceste condiții, Sąd Okręgowy w Koszalinie a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
‘Does Article 18 EC, which guarantees citizens of the European Union the right to move and reside freely within the territory of the Member States, preclude the binding force of the national rules laid down in Article 5 of the [1974 Law] in so far as they make payment of a pension benefit for incapacity for work that is linked to a stay in places of isolation subject to fulfilment of the condition that the person en titled be resident in the territory of the Polish State?’
„Articolul 18 CE, care garantează cetățenilor Uniunii Europene dreptul de liberă circulație și de ședere pe teritoriul statelor membre, se opune aplicării dispozițiilor naționale prevăzute la articolul 5 din [Legea din 1974] în măsura în care aceste dispoziții supun plata prestației de pensie pentru o incapacitate de muncă legată de o ședere în spații concentraționare condiției ca persoana îndreptățită să locuiască pe teritoriul Republicii Polone?”
Consideration of the question referred for a preliminary ruling
Cu privire la întrebarea preliminară
By its question, the national court essentially asks whether Article 18(1) EC is to be interpreted as precluding legislation of a Member State under which it refuses to pay one of its nationals a benefit granted to civilian victims of war or repression although it has been acknowledged by a decision of the competent authority that that national is entitled to such a benefit, on the sole ground that the national is habitually resident in the territory of another Member State and not in that of the Member State in question.
Prin intermediul întrebării formulate, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă articolul 18 alineatul (1) CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări a unui stat membru în temeiul căreia acesta refuză plata către un resortisant al acestui stat membru a unei prestații acordate victimelor civile de război sau victimelor represiunii, deși dreptul la o astfel de prestație ia fost recunoscut acestui resortisant printr-o decizie a autorității competente, pentru simplul motiv că resortisantul în cauză nu domiciliază pe teritoriul acestui stat, ci pe cel al unui alt stat membru.
It must be determined at the outset whether a situation such as that in the main proceedings falls within the scope of Community law, and in particular of Article 18(1) EC.
În această privință, este necesar, în prealabil, să se stabilească dacă o situație precum cea din cauza principală intră în domeniul de aplicare al dreptului comunitar și, în special, al articolului 18 alineatul (1) CE.
The applicability of Article 18(1) EC
Cu privire la aplicabilitatea articolului 18 alineatul (1) CE
First, regarding the scope ratione personae of this provision, suffice it to state that, under Article 17(1) EC, every person holding the nationality of a Member State is a citizen of the Union.
În ceea ce privește, pe de o parte, domeniul de aplicare personal al dispoziției respective, este suficient să se constate că, în temeiul articolului 17 alineatul (1) CE, orice persoană care are cetățenia unui stat membru beneficiază de statutul de cetățean al Uniunii.
In addition, Article 17(2) EC attributes to citizens of the Union the rights conferred and duties imposed by the EC Treaty, including those mentioned in Article 18(1) EC (Case C-192/05 Tas-Hagen et Tas [2006] ECR I-10451, paragraph 18).
În plus, alineatul (2) al aceluiași articol 17 asociază acestui statut drepturile și obligațiile prevăzute de Tratatul CE, printre care figurează cele menționate la articolul 18 alineatul (1) CE (Hotărârea din 26 octombrie 2006, Tas-Hagen și Tas, C-192/05, Rec., p. I-10451, punctul 18).
As a Polish national, Ms Nerkowska enjoys the status of citizen of the Union established by Article 17(1) EC and may therefore rely where relevant on the rights conferred on those having that status, such as the rights to move freely and to reside freely laid down in Article 18(1) EC.
În calitate de resortisantă poloneză, doamna Nerkowska beneficiază de statutul de cetățean al Uniunii instituit prin articolul 17 alineatul (1) CE și se poate, așadar, prevala, dacă este cazul, de drepturile aferente unui astfel de statut, în special de drepturile de liberă circulație și de ședere prevăzute la articolul 18 alineatul (1) CE.
Secondly, as to the scope ratione materiae of Article 18(1) EC, it is to be noted that, as Community law now stands, a benefit such as that in issue in the main proceedings, which is intended to compensate civilian victims of war or repression for physical or mental harm which they have suffered, falls within the competence of the Member States (Tas-Hagen and Tas, paragraph 21).
Pe de altă parte, în ceea ce privește domeniul de aplicare material al articolului 18 alineatul (1) CE, este necesar să se arate că, în stadiul actual de dezvoltare a dreptului comunitar, o prestație precum cea în cauză în acțiunea principală, care are drept scop despăgubirea victimelor civile de război sau a victimelor represiunii pentru prejudiciul adus integrității psihice sau fizice, este de competența statelor membre (Hotărârea Tas-Hagen și Tas citată anterior, punctul 21).
However, Member States must exercise that competence in accordance with Community law, in particular with the Treaty provisions concerning the freedom accorded to every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of the Member States (Tas-Hagen and Tas, paragraph 22).
Totuși, statele membre trebuie să exercite o astfel de competență cu respectarea dreptul comunitar, în special a dispozițiilor tratatului privind libertatea de circulație și de ședere pe teritoriul statelor membre recunoscută oricărui cetățean al Uniunii (Hotărârea Tas-Hagen și Tas, citată anterior, punctul 22).
In this case, it must be held that a situation such as that of Ms Nerkowska is covered by the right of citizens of the Union to move and reside freely in the Member States.
În speță, se impune constatarea că o situație precum cea a doamnei Nerkowska se încadrează în sfera dreptului de liberă circulație și de ședere al cetățenilor Uniunii în statele membre.
By taking up residence in Germany, the applicant in the main proceedings exercised the right conferred by Article 18(1) EC on every citizen of the Union to move and reside freely within the territory of a Member State other than that of which he is a national.
Reclamanta din acțiunea principală, stabilindu-și reședința în Germania, a exercitat dreptul, conferit prin articolul 18 alineatul (1) CE oricărui cetățean al Uniunii, de liberă circulație și de ședere pe teritoriul altui stat membru decât cel al cărui resortisant este.
Furthermore, it is clear from the documents sent to the Court by the national court that the refusal to pay the disability pension which had been granted to Ms Nerkowska was attributable solely to the fact that she had taken up residence in Germany.
În plus, din dosarul transmis Curții de către instanța de trimitere reiese în mod clar că refuzarea plății pensiei de invaliditate care ia fost acordată doamnei Nerkowska rezultă doar din faptul că aceasta și-a stabilit reședința în Germania.
It follows that a situation in which the exercise by Ms Nerkowska of a freedom accorded by Community law has an impact on her right to the payment of a benefit under national legislation cannot be considered to be a purely internal matter with no link to Community law.
Din cele de mai sus rezultă că o situație în care exercitarea de către doamna Nerkowska a unei libertăți recunoscute de ordinea juridică comunitară are o consecință asupra dreptului acesteia la plata unei prestații prevăzute de reglementarea națională nu ar putea fi considerată ca fiind pur internă și fără niciun punct de legătură cu dreptul comunitar.
It is therefore necessary to examine whether Article 18(1) EC, which is applicable to a situation such as that in the main proceedings, is to be interpreted as precluding national legislation requiring that the recipient of a disability pension paid to civilian victims of war or repression be resident in the territory of the Member State granting such a benefit.
Se impune, așadar, să se analizeze dacă articolul 18 alineatul (1) CE, care este aplicabil unei situații precum cea din acțiunea principală, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care impune, pentru plata unei pensii de invaliditate alocate victimelor civile de război sau victimelor represiunii, ca beneficiarul să locuiască pe teritoriul statului membru care acordă o astfel de prestație.
The residence requirement
Cu privire la condiția de reședință
With regard to the scope of Article 18(1) EC, the Court has already held that the opportunities offered by the Treaty in relation to freedom of movement cannot be fully effective if a national of a Member State can be deterred from availing himself of them by obstacles raised to his residence in the host Member State by legislation of his State of origin penalising the fact that he has used them (Case C-224/02 Pusa [2004] ECR I-5763, paragraph 19, and Tas-Hagen and Tas, paragraph 30).
În ceea ce privește sfera articolului 18 alineatul (1) CE, Curtea a stabilit deja că facilitățile conferite de tratat în materie de liberă circulație nu și-ar putea produce pe deplin efectele dacă un resortisant al unui stat membru ar putea fi descurajat să le folosească de obstacolele în calea șederii sale în statul membru gazdă, generate de o reglementare a statului său de origine care sancționează faptul că le-a exercitat (Hotărârea din 29 aprilie 2004, Pusa, C-224/02, Rec., p. I-5763, punctul 19, precum și Hotărârea Tas-Hagen și Tas, citată anterior, punctul 30).
National legislation which places certain of the nationals of the Member State concerned at a disadvantage simply because they have exercised their freedom to move and to reside in another Member State is a restriction on the freedoms conferred by Article 18(1) EC on every citizen of the Union (Case C-406/04 De Cuyper [2006] ECR I-6947, paragraph 39, and Tas-Hagen and Tas, paragraph 31).
O reglementare națională care dezavantajează anumiți resortisanți naționali pentru simplul motiv că și-au exercitat libertatea de circulație și de ședere într-un alt stat membru constituie o restricție privind libertățile recunoscute prin articolul 18 alineatul (1) CE oricărui cetățean al Uniunii (Hotărârea din 18 iulie 2006, De Cuyper, C-406/04, Rec., p.
The 1974 Law constitutes such a restriction.
Or, Legea din 1974 constituie o astfel de restricție.
In making the payment of the disability pension established for civilian victims of war or repression conditional on the
Într-adevăr, supunând plata pensiei de invaliditate instituite pentru victimele civile de război sau pentru victimele represiunii condiției ca beneficiarii să locuiască pe teritoriul național, această
National legislation which imposes such a restriction on the exercise of freedoms by nationals of the Member State concerned can be justified, under Community law, only if it is based on objective considerations of public interest independent of the nationality of the persons concerned and is proportionate to the legitimate objective of the national provisions (De Cuyper, paragraph 40, and Tas-Hagen and Tas, paragraph 33).
O reglementare națională care impune o astfel de restricție exercitării libertăților de către resortisanții naționali nu se poate justifica, din perspectiva dreptului comunitar, decât dacă se întemeiază pe considerații obiective de interes general, independente de cetățenia persoanelor vizate și dacă este proporțională cu obiectivul urmărit în mod legitim de dreptul național (Hotărârile citate anterior De Cuyper, punctul 40, precum și Tas-Tagen și Tas, punctul 33).
As to the first condition, it is apparent from the observations submitted to the Court both by the defendant in the main proceedings and by the Polish Government that the restriction provided for by the 1974 Law results essentially from the Polish legislature’s wish to limit the obligation of solidarity with civilian victims of war or repression solely to those who have a connection with the Polish people.
În ceea ce privește prima condiție, din observațiile prezentate Curții atât de către pârâta din acțiunea principală, cât și de către guvernul polonez reiese că restricția prevăzută de Legea din 1974 rezultă în principal din voința legiuitorului polonez de a limita obligația de solidaritate în raport cu victimele civile de război sau cu victimele represiunii numai la persoanele care au o legătură cu poporul polonez.
In their submission. the residence condition is therefore an expression of the extent to which such victims are integrated in Polish society.
Condiția de reședință ar fi, așadar, manifestarea gradului de integrare al acestora în societatea poloneză.
Furthermore, the defendant in the main proceedings and the Polish Government maintain that only a residence condition such as that at issue in the main proceedings is capable of ensuring that it can be verified that the situation of the recipient of the benefit concerned has not been subject to changes which may affect his entitlement to that benefit.
În plus, pârâta din acțiunea principală și guvernul polonez arată că numai o condiție de reședință precum cea în cauză în acțiunea principală este de natură să garanteze posibilitatea de a verifica faptul că situația beneficiarului prestației respective nu a suferit modificări care ar putea avea vreo consecință asupra dreptului acestuia din urmă la prestația în cauză.
1), renders the monitoring carried out by the competent Polish bodies ineffective.
35), privează de eficiență și de efectivitate controlul efectuat de către organismele competente poloneze.
They also submit that other, less restrictive, measures would not be as effective as the residence condition.
Aceștia arată de asemenea că alte măsuri mai puțin restrictive nu ar avea o eficiență echivalentă celei a condiției menționate.
It is true that both the wish to ensure that there is a connection between the society of the Member State concerned and the recipient of a benefit and the necessity to verify that the recipient continues to satisfy the conditions for the grant of that benefit constitute objective considerations of public interest which are capable of justifying the fact that the conditions for the grant or payment of the benefit may affect the freedom of movement of the citizens of that Member State.
Desigur, atât voința de a garanta existența unei legături între societatea statului membru în cauză și beneficiarul unei prestații, cât și necesitatea de a verifica dacă acesta din urmă continuă să îndeplinească condițiile de acordare a acestei prestații constituie considerații obiective de interes general de natură să justifice faptul că libertatea de circulație a cetățenilor acestui stat membru ar putea fi afectată de condițiile de acordare sau de plată a unei astfel de prestații.
As regards the requirement for a connection with the society of the Member State concerned, the Court has held, with regard to a benefit such as that at issue in the main proceedings, which is not covered by Community law, that Member States enjoy a wide margin of appreciation in deciding which criteria are to be used to assess the degree of connection to society, while at the same time being required to comply with the limits imposed by Community law (Tas-Hagen and Tas, paragraph 36).
În ceea ce privește cerința unei legături între beneficiar și societatea statului membru în cauză, Curtea a considerat, în ceea ce privește o prestație precum cea în cauză în acțiunea principală, care nu este reglementată de dreptul comunitar, că statele membre au o marjă de apreciere largă în ceea ce privește stabilirea criteriilor de evaluare a unei astfel de legături, fiind însă obligate să respecte limitele impuse de dreptul comunitar (Hotărârea Tas-Hagen și Tas, citată anterior, punctul 36).