natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As to the enshrinement of the right to effective judicial protection as a fundamental right, see Articles 6 and 13 of the European Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms (signed in Rome on 4 November 1950) and the first paragraph of Article 47 of the Charter of fundamental rights of the European Union (proclaimed in Nice on 7 December 2000) (OJ 2000 C 364, p. 1).
Cu privire la consacrarea dreptului la protecție jurisdicțională efectivă în categoria drepturilor fundamentale, a se vedea articolele 6 și 13 din Convenția europeană pentru apărarea drepturilor omului și a libertăților fundamentale (semnată la Roma la 4 noiembrie 1950), precum și articolul 47 primul paragraf din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (proclamată la Nisa la 7 decembrie 2000, JO C 364, p. 1).
18 — Unibet (cited in footnote 16), paragraph 38 in conjunction with paragraph 39.
18 — Hotărârea Unibet (citată la nota de subsol 16, punctul 38 coroborat cu punctul 39).
IMPACT is no material difference between the rules governing jurisdiction and those governing procedure, as unfavourable procedural arrangements can be as much of an obstacle to an individual’s access to the domestic courts as unfavourable jurisdictional rules.
În acest sens, nu există nicio diferență semnificativă între normele privind competența și cele procedurale: o organizare defavorabilă a procedurii poate îngreuna la fel de mult accesul unui particular la instanțele naționale ca și o reglementare defavorabilă în materie de competență.
In that context, it is for the referring court — which alone has direct knowledge of the procedural rules governing actions under domestic law — to ascertain whether the principles of equivalence and effectiveness have been complied with in each particular case.
În acest sens, instanța de trimitere, singura care dispune de informații directe privind modalitățile procedurale aplicabile acțiunilor în justiție formulate în temeiul legislației naționale, trebuie să examineze dacă principiile echivalenței și efectivității sunt respectate în situația concretă.
With a view to the appraisal to be carried out by the referring court, the Court of Justice can, however, provide the necessary guidance on the requirements of Community law. 23
Cu privire la verificarea ce urmează a fi efectuată, Curtea poate oferi instanței de trimitere informațiile necesare cu privire la cerințele dreptului comunitar 23.
Both the rules on jurisdiction and the detailed procedural rules governing actions for safeguarding an individual’s rights under Community law must therefore be no less favourable than those governing similar domestic actions (principle of equivalence), and must not render practically impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law (principle of effectiveness). 22
Sub acest aspect, atât normele privind competența, cât și modalitățile procedurale aplicabile acțiunilor destinate să asigure protecția drepturilor conferite justițiabililor în temeiul dreptului comunitar nu trebuie să fie mai puțin favorabile decât cele aplicabile unor acțiuni similare din dreptul intern (principiul echivalenței) și nu trebuie să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite de ordinea juridică comunitară (principiul efectivității) 22.
The principle of effectiveness
Principiul efectivității
Those criteria of equivalence and effectiveness must be applied in order to ascertain whether it is compatible with Community law, in a case such as this, for the jurisdiction of the Irish labour courts (consisting of the Rights Commissioners and the Labour Court) to be declined in respect of claims based directly on Directive 1999/70 or the Framework Agreement and covering the period before 14 July 2003, and for the complainants to be directed instead to pursue their claims in proceedings before the ordinary Irish courts.
Pe baza acestor criterii ale echivalenței și efectivității se va aprecia dacă, într-o situație similară celei în cauză, ar fi compatibilă cu dreptul comunitar excluderea competenței instanțelor irlandeze responsabile în materia dreptului muncii (constituite din Rights Commissioner și Labour Court) cu privire la cererile întemeiate direct pe Directiva 1999/70, respectiv pe acordulcadru, și aferente perioadei anterioare datei de 14 iulie 2003, solicitându-se în schimb reclamanților
With regard to the principle of effectiveness, it is necessary, first, to ascertain whether the exercise of the complainants’ rights under Directive 1999/70 or the Framework Agreement would be rendered practically impossible or excessively difficult if — in respect of the period prior to 14 July 2003 — they were denied access to the Irish labour courts and instead directed to seek legal redress in the ordinary Irish courts.
Cu privire la principiul efectivității, pentru început este necesar să se verifice dacă, pentru reclamanți, nu se face practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite de Directiva 1999/70, respectiv de acordulcadru, în situația în care, pentru perioada anterioară datei de 14 iulie 2003, nu li s-ar permite accesul la instanțele irlandeze competente în materia dreptului muncii, ci li s-ar solicita să își formuleze acțiunile în fața instanțelor ordinare irlandeze.
22 — As regards the detailed procedural rules, that is what the Court has consistently held.
23 — Hotărârea din 1 decembrie 1998, Levez (C-326/96, Rec., p.
See, by way of example, Rewe-Zentralfinanz, paragraph 5; Peterbroeck, paragraph 12; Courage and Crehan, paragraph 29; Unibet, paragraph 43; and Van der Weerd, paragraph 28 (all cited in footnote 16).
I-7835, punctele 39 și 40), și Hotărârea din 16 mai 2000, Preston și alții (C-78/98, Rec., p. I-3201, punctele 49 și 50).
23 — Case C-326/96 Levez [1998] ECR I-7835, paragraphs 39 and 40, and Case C-78/98 Preston and Others [2000] ECR I-3201, paragraphs 49 and 50.
22 — Cu privire la modalitățile procedurale, aceasta corespunde jurisprudenței constante; a se vedea în acest sens Hotărârile citate la nota de subsol 16 Rewe (punctul 5), Peterbroeck (punctul 12), Courage și Crehan (punctul 29), Unibet (punctul 43) și van der Weerd și alții (punctul 28).
The present case is distinguished, however, by the fact that the complainants’ claims against their employer are based on Community law in respect of both the period before 14 July 2003 — in other words, before Directive 1999/70 was transposed into Irish law — and the period after that date.
Prezenta cauză este caracterizată totuși de particularitatea că cererile reclamanților împotriva angajatorului lor sunt întemeiate pe dreptul comunitar în ceea ce privește atât perioada de dinainte de 14 iulie 2003 – cu alte cuvinte, înainte de transpunerea Directivei 1999/70 în ordinea juridică irlandeză –, cât și perioada ulterioară acestei date.
The mere fact that certain claims cannot be brought before just any domestic court in a Member State but are reserved to a particu- lar court does not in itself offend against the principle of effectiveness.
Simplul fapt că într-un stat membru nu este posibilă formularea anumitor acțiuni în fața tuturor instanțelor naționale, fiind rezervate unei anumite instanțe, nu reprezintă în sine o încălcare a principiului efectivității.
A certain degree of specialisation within a judicial system can meet a legitimate need; it facilitates optimal efficiency in the organisation of the administration of justice and occurs in a great many variations in several Member States.
Dimpotrivă, o anumită specializare la nivelul unui sistem judiciar poate reprezenta expresia unei necesități legitime; aceasta este utilizată pentru o administrare optimă a justiției și se manifestă în numeroase state membre, în cele mai variate forme.
Whilst the complainants’ claims in respect of the period before 14 July 2003 stem directly from the Directive or the Framework Agreement, they rely on the 2003 Act enacted to transpose the Directive so far as the period from 14 July 2003 is concerned.
Reclamanții își întemeiază cererile pentru perioada anterioară datei de 14 iulie 2003 direct pe directivă, respectiv pe acordulcadru, în timp ce, pentru perioada începând cu 14 iulie 2003, fac trimitere la Legea din 2003, adoptată pentru transpunerea directivei.
However, regardless of those formal distinctions as to the legal basis of their claim, they seek the same protection as fixedterm workers in respect of the period both before and after 14 July 2003, such protection ultimately being derived from Directive 1999/70.
În pofida fundamentelor juridice distincte în mod formal, reclamanții vizează atât pentru perioada anterioară datei de 14 iulie 2003, cât și pentru perioada ulterioară aceeași protecție în calitate de lucrători cu contract pe durată determinată, rezultată în toate cazurile din Directiva 1999/70.
In any event, it would appear that the provisions of Directive 1999/70 or of the Framework Agreement could — in principle — certainly be relied upon directly in proceedings before the ordinary Irish courts since, according to the referring court, the complainants could bring proceedings against Ireland (the State) in its capacity as their employer and thus seek redress directly for the alleged infringement of their rights under the Directive.
În orice caz, se poate constata că dispozițiile Directivei 1999/70, respectiv ale acordului-cadru, pot fi, în principiu, invocate în mod direct în procedura în fața instanțelor ordinare irlandeze. Potrivit argumentelor instanței de trimitere, reclamanții ar putea chema în judecată statul irlandez, în calitatea sa de angajator al acestora, solicitând direct în acest mod protecție juridică în urma încălcării pretinse a drepturilor conferite de directivă 24.
24They would not be restricted to seeking redress by claiming compensation against Ireland on account of the failure to transpose Directive 1999/70 on time. 25
În acest caz, nu ar exista doar o protecție subsidiară a drepturilor sub forma solicitării de daune-interese din partea statului irlandez ca urmare a transpunerii cu întârziere a Directivei 1999/70 25.
25 — Such compensation claims have been consistently recognised in caselaw since the judgment in Joined Cases C-6/90 and C-9/90 Francovich and Others [1991] ECR I-5357.
25 — Astfel de cereri de daune-interese sunt recunoscute în jurisprudența constantă începând cu Hotărârea din 19 noiembrie 1991, Francovich și alții (C-6/90 și C-9/90, Rec., p. I-5357).
If — in respect of the period before Dir -ective 1999/70 was transposed — the Directive could be relied upon by the complainants only in proceedings before the ordinary Irish courts, rather than the Irish labour courts, the complainants would effectively be forced to pursue two parallel sets of proceedings in order to obtain the protection to which they
Dacă reclamanții ar dispune de posibilitatea de a invoca direct prevederile Directivei 1999/70 pentru perioada anterioară transpunerii acesteia numai în fața instanțelor ordinare irlandeze, nu însă și în fața instanțelor competente în materia dreptului muncii, aceștia ar fi constrânși în fapt să inițieze două proceduri paralele pentru a obține protecția conferită conform dreptului comunitar: o primă procedură în fața instanțelor ordinare
IMPACT are entitled under Community law: the first before the ordinary courts in respect of the period before the — belated — transposition of the Directive into Irish law, and the second before the labour courts in respect of the period afterwards.
IMPACT pentru perioada anterioară transpunerii – cu întârziere – a directivei în legislația irlandeză, precum și o a doua procedură în fața instanțelor competente în materia dreptului muncii pentru intervalul ulterior.
It is not for the Court of Justice to adopt a particular view on the interpretation of domestic law in this case since, under the division of jurisdiction between the Community courts and the national courts, the Court must take account of the factual and legislative context, as described in the order for reference, in which the questions put to it are set.
Curtea nu are competența de a-și exprima poziția cu privire la interpretarea legislației naționale în acest litigiu, deoarece, în cadrul repartizării competențelor între instanțele comunitare și cele ale statelor membre, Curtea trebuie să ia în considerare concluziile instanței de trimitere cu privire la situația de fapt și la cadrul juridic în care sunt formulate întrebările preliminare 27.
27 It appears from the order for reference that Irish labour courts have compulsory jurisdiction under the 2003 Act. 28
Decizia de trimitere indică natura obligatorie a competenței instanțelor irlandeze responsabile în materia dreptului muncii, în sensul Legii din 2003 28.
The respondents raise the objection that the complainants could have avoided such a double burden if, from the outset, they had brought proceedings only before the ordinary Irish courts.
Ministerele irlandeze pârâte obiectează că reclamanții ar fi putut evita o astfel de procedură dublă dacă ar fi formulat de la început acțiunea numai în fața instanțelor ordinare irlandeze.
They claim that the Irish labour courts do not have compulsory jurisdiction, 26and that the complainants were not, therefore, obliged to turn to the Rights Commissioner and the Labour Court in respect of the period from 14 July 2003.
Acestea susțin caracterul facultativ al competențelor instanțelor irlandeze responsabile în materia dreptului muncii 26, astfel încât reclamanții nu ar fi avut obligația să se adreseze Rights Commissioner și Labour Court pentru perioada ulterioară datei de 14 iulie 2003.
Instead, they could have brought all their claims before the ordinary Irish courts, irrespective of whether they relate to the period before or after 14 July 2003.
Dimpotrivă, reclamanții ar fi putut adresa toate cererile instanțelor ordinare irlandeze, indiferent dacă s-ar fi referit la perioada anterioară sau ulterioară datei de 14 iulie 2003.
Accordingly, it must be assumed that the complainants were in fact compelled to bring two sets of proceedings before different courts in order to enjoy the full protection afforded to them as fixedterm workers under Directive 1999/70 and the Framework Agreement.
În aceste condiții, trebuie considerat că reclamanții ar fi trebuit să intenteze în fapt două acțiuni în fața unor instanțe diferite pentru a beneficia de protecția integrală la care au dreptul în calitate de lucrători cu contract pe durată determinată în sensul Directivei 1999/70 și al acordului-cadru.
Such a double burden of two sets of proceedings, each with its own associated special features and risks, would make it excessively difficult for the complainants effectively to obtain the protection afforded to them by Community law in their capacity
O astfel de sarcină dublă în sensul desfășurării a două procese, cu particularitățile și cu riscurile aferente fiecăruia dintre ele, ar face excesiv de dificilă pentru reclamanți valorificarea eficientă a protecției garantate de dreptul comunitar în calitate de lucrători cu contract pe durată determinată. Această
Those assertions were emphatically opposed by IMPACT at the hearing.
Aceste ultime argumente au fost contestate vehement de Impact pe parcursul ședinței.
In IMPACT’s view, the Irish labour courts have compulsory jurisdiction under the 2003 Act.
În opinia Impact, competența instanțelor irlandeze responsabile în materia dreptului muncii prezintă caracter obligatoriu, în sensul prevederilor Legii din 2003.
In any event, proceedings before the ordinary courts regarding fixedterm employment disputes have had no practical significance to date.
În orice caz, până în prezent, procedurile de soluționare a litigiilor privind încadrarea în muncă pe durată determinată formulate în fața instanțelor ordinare nu au prezentat relevanță practică.
There is no reference anywhere in that order to the non-compulsory jurisdiction which is claimed by the respondents.
Niciun pasaj din decizia de trimitere nu face referire la o competență facultativă, în sensul susținut de ministerele irlandeze pârâte.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06 ties, serves to ensure that rights conferred by Community law are asserted effectively 30— as fixedterm workers.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-268/06 situație nu este compatibilă cu principiul efectivității.
The principle of effectiveness requires that, in proceedings before the court tasked with applying the national legislation transposing a directive, it should be possible to assert also those claims which arise directly from that directive in respect of periods prior to its transposition.
Principiul efectivității prevede posibilitatea de a valorifica, în fața unei instanțe competente pentru aplicarea legislației naționale de transpunere a unei directive, și cererile care rezultă direct din respectiva directivă și care se referă la perioade anterioare transpunerii acesteia.
However, even if the Irish labour courts only had non-compulsory jurisdiction, consideration would in any event have to be given to the fact that these are the specialised courts which — on transposing Direct- ive 1999/70 — the Irish legislature specifically entrusted with the determination of employment disputes arising from fixedterm employment.
Și în cazul în care competența instanțelor irlandeze responsabile în materia dreptului muncii ar fi numai de natură facultativă, ar trebui avut în vedere, în orice caz, că este vorba despre o jurisdicție specializată, căreia legiuitorul irlandez ia atribuit la momentul transpunerii Directivei 1999/70 numai sarcina soluționării litigiilor în materia dreptului muncii care decurg din raporturile de muncă pe perioadă determinată.
It must be possible for the full protection granted to fixedterm workers by the Directive to be invoked before such a specialised court.
În fața unei jurisdicții cu o astfel de specializare trebuie să fie posibilă valorificarea completă a protecției conferite de directivă în favoarea lucrătorilor cu contract pe durată determinată.
In essence, the protection at issue is the same, whether it is afforded directly or only indirectly — through the national transposing legislation — by the Directive. 29
În esență, este vorba în toate cazurile de aceeași protecție, indiferent dacă aceasta este conferită de directivă direct sau numai indirect – prin intermediul legislației naționale de transpunere 29.
The principle of equivalence is an expression of the general principle of equal treatment and nondiscrimination, which requires that comparable situations must not be treated differently and that different situations must not be treated in the same way unless such treatment is objectively justified. 31
Principiul echivalenței reprezintă expresia principiului general al egalității de tratament și al nediscriminării, care impune ca situații comparabile să nu fie tratate în mod diferit și ca situații diferite să nu fie tratate în același mod, cu excepția cazului în care un astfel de tratament este justificat în mod obiectiv 31.
Any separation of jurisdiction as regards the application of the Directive, on the one hand, and of its national transposing legislation, on the other, would make the effective enforcement of the protection provided by Community law considerably more difficult for the workers concerned.
Separarea competențelor jurisdicționale pentru aplicarea directivei, pe de o parte, și a legislației naționale de transpunere a acesteia, pe de altă parte, ar îngreuna semnificativ pentru lucrătorii vizați valorificarea efectivă a protecției conferite de dreptul comunitar.
In addition, the direct effect of Community law — which, in the absence of action by the national authori-
În acest caz, ar fi afectat și efectul direct al dreptului comunitar care, în situația lipsei de
29 — The only difference is in so far as the national transposing legislation grants wider protection, extending beyond that granted by the Directive and the Framework Agreement.
29 — Există o diferență doar în măsura în care legislația națională de transpunere prevede o protecție mult mai extinsă care depășește limitele prevăzute de directivă și de acordul-cadru.
The redress which the complainants seek in the Irish labour courts serves, as already explained, to enforce the protection which, as fixedterm workers, they are guaranteed under Community law.
Căile de atac formulate de reclamanți la instanțele irlandeze competente în materia dreptului muncii au drept scop, astfel cum sa menționat anterior, valorificarea protecției garantate de dreptul comunitar în favoarea lucrătorilor cu contract pe durată determinată 32.
32 As already mentioned, the protection at issue is the same both before and after 14 July 2003 and ultimately derives from Directive 1999/70, irrespective of whether it is afforded directly or only indirectly — through the national transposing legislation — by the Directive.
Conform precizărilor de mai sus, atât pentru perioada anterioară datei de 14 iulie 2003, cât și pentru perioada ulterioară, este vorba despre aceeași protecție, întemeiată pe Directiva 1999/70, indiferent dacă aceasta este conferită de directivă direct sau numai indirect prin intermediul legislației naționale de transpunere.
The principle of equivalence is infringed, for example, if a person relying on a right conferred by Community law is forced to incur additional costs and delay by compari- son with those he would incur if he were only to bring an action under domestic law. 34
Principiul echivalenței este încălcat, de exemplu, în cazul în care persoana în cauză, care invocă un drept conferit de ordinea juridică comunitară, trebuie să suporte costuri suplimentare și termene mai lungi în comparație cu situația în care ar formula o cerere în temeiul dreptului național 34.
In the present case there are, according to the order for reference, distinct differences between the redress which fixedterm workers such as the complainants can seek against their employer before a Rights Commissioner or the Labour Court, on the one hand, and that which they can seek before the ordinary Irish courts, on the other.
În speță, conform informațiilor prezentate în decizia de trimitere, există diferențe semnificative între căile de atac care pot fi exercitate de lucrătorii cu contract pe durată determinată împotriva angajatorilor lor la un Rights Commissioner, respectiv la Labour Court, pe de o parte, și la instanțele ordinare irlandeze, pe de altă parte.
In examining those claims, the referring court must consider both the purpose and the essential characteristics of the allegedly
Astfel, prin ambele categorii de căi de atac, se urmărește valorificarea aceleiași protecții conferite prin directivă în favoarea lucrătorilor cu contract pe durată determinată, iar principiul echivalenței impune ca respectivele condiții aplicabile pentru o acțiune întemeiată direct pe directivă să nu fie mai puțin favorabile decât cele aplicabile unei acțiuni întemeiate pe legislația națională de transpunere.
33 — See, to that effect, Levez (cited in footnote 23), paragraphs 43 and 44, and Preston (cited in footnote 23), paragraphs 61 and 62.
33 — A se vedea în acest sens Hotărârile citate la nota de subsol 23 Levez (punctele 43 și 44) și Preston și alții (punctele 61 și 62).
34 — Again, see Levez (cited in footnote 23), paragraph 51, and Preston (cited in footnote 23), paragraph 60.
34 — A se vedea din nou Hotărârile citate la nota de subsol 23 Levez (punctul 51) și Preston și alții (punctul 60).
32 — See point 58 of this Opinion.
32 — A se vedea punctul 58 din prezentele concluzii.
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-268/06
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-268/06 fapt și la cadrul juridic în care sunt formulate întrebările preliminare 37.
Thus, proceedings before the ordinary Irish courts are described as being considerably more formal, complex, costly and timeconsuming.
Astfel, procedurile în fața instanțelor ordinare prezintă mai multe cerințe de formă, sunt mai complexe și mai costisitoare și cu o durată mai îndelungată.