natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Since the exclusivity clause was concluded, in the main proceedings, in February 1996 for an (initial) duration of 10 years (that is, until February 2006), it must be pointed out that Regulation No 1984/83 was repealed by Regulation No 2790/1999 with effect from 1 June 2000.
Întradevăr, întrucât clauza de exclusivitate a fost încheiată, în cauza principală, în luna februarie 1996 pentru o perioadă (inițială) de 10 ani (mai precis până în luna februarie 2006), trebuie să amintim că Regulamentul nr. 1984/83 a fost abrogat prin Regulamentul nr.
Under Article 12(1) of the latter regulation, a transitional period expiring on 31 December 2001 was, however, provided for in the case of agreements which were already in force on 31 May 2000 and which satisfied the conditions for exemption under Regulation No 1984/83, but not those under Regulation No 2790/1999.
2790/1999 începând cu 1 iunie 2000. Potrivit articolului 12 alineatul (1) din acest din urmă regulament, a fost prevăzută totuși o perioadă de tranziție până la 31 decembrie 2001 pentru acordurile care erau deja în vigoare la 31 mai 2000 și care îndeplineau condițiile de exceptare în temeiul Regulamentului nr.
41 — It is important to note that, in its written observations, the Commission states that CEPSA’s market share is below the threshold referred to in Article 3 of Regulation No 2790/1999.
41 — Trebuie subliniat că, în observațiile scrise, Comisia arată că această cotă de piață a CEPSA ar fi inferioară pragului prevăzut la articolul 3 din Regulamentul nr. 2790/1999.
It is, of course, for the referring court to verify that assertion and, in the end, to ascertain CEPSA’s market share.
Desigur, revine instanței de trimitere sarcina să verifice această afirmație și, in fine, să determine cota de piață a CEPSA.
Irrespective of the relevant date from which agreements may be authorised under Regulation No 2790/1999, the latter provides, in particular, in Article 5, that the block exemption does not apply to a direct or indirect noncompete obligation the duration of which is indefinite or exceeds five years (a noncompete obligation which is tacitly renewable beyond that period being deemed
Indiferent de data relevantă începând cu care acordurile pot fi autorizate în conformitate cu Regulamentul nr. 2790/1999, acesta prevede, printre altele, că exceptarea pe categorii nu se aplică, potrivit articolului 5, obligației directe sau indirecte de neconcurență a cărei durată este nedeterminată sau depășește cinci ani (o obligație de neconcurență care poate fi reînnoită tacit după această perioadă este considerată ca
CEPSA the meaning of, respectively, Article 12(1)(c) of Regulation No 1984/83 42 and Article 5 of Regulation No 2790/1999. 43
CEPSA perioadă nedeterminată în sensul articolului 12 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr.
In the light of the foregoing observations, I propose that Question 1(b) and (c) submitted by the referring court be answered to the effect that, in the case of a genuine agency contract concluded between a fuel supplier and a servicestation operator, the exclusive purchasing clause may qualify for a block exemption under Regulation No 1984/83 provided that it satisfies the conditions laid down by that regulation, in particular that relating to the duration of such a clause.
Având în vedere observațiile de mai sus, propunem să se răspundă la prima întrebare literele b) și c) adresată de instanța de trimitere în sensul că, în ipoteza unui veritabil contract de agenție încheiat între un furnizor de combustibili și un operator al unei stații de distribuție a carburanților, clauza de aprovizionare exclusivă poate beneficia de exceptarea pe categorii prevăzută de Regulamentul nr. 1984/83 în măsura în care îndeplinește condițiile prevăzute de acest regulament, în special condiția privind durata unei astfel de clauze.
Against that background, the duration not exceeding 10 years of that clause, referred to in Article 12(1)(c) of Regulation No 1984/83, is justified if the financial and commercial advantages conferred by the supplier are of a significance such that, in their absence, it is highly unlikely that the operator could have gained access to the market for the services of an intermediary entrusted with the marketing of fuel.
În acest context, durata de cel mult 10 ani a clauzei menționate, prevăzută la articolul 12 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 1984/83, se justifică în cazul în care avantajele financiare și comerciale acordate de furnizor sunt atât de importante încât, în lipsa acestora, este foarte puțin probabil ca operatorul să fi putut să acceadă la piața serviciilor de intermediere privind comercializarea combustibililor.
It is for the referring court to determine whether that is the situation in the case in the main proceedings, in the light, in particular, of the actual duration of the exclusive purchasing clause stipulated by the parties to the contract at issue, of the amount of the investments made by the supplier and the operator, and of their depreciation.
Revine instanței de trimitere obligația de a aprecia dacă această situație se regăsește în acțiunea principală, având în vedere în special durata efectivă a clauzei de aprovizionare exclusivă stipulată de părțile contractului în litigiu, valoarea investițiilor efectuate de furnizor și de operator, precum și amortizarea acestor investiții.
43 — If, in the case in the main proceedings, the national court were to conclude, in the light of national law, that the exclusivity clause was concluded for a duration exceeding 10 years, the examination of the extent of the commercial or financial advantages conferred by CEPSA could ultimately prove irrelevant.
43 — Dacă, în acțiunea principală, instanța națională ar ajunge la concluzia că, în lumina dreptului național, clauza de exclusivitate a fost încheiată pentru o perioadă care depășește 10 ani, examinarea dimensiunii avantajelor economice sau financiare acordate de CEPSA s-ar putea dovedi, în final, inutilă.
In that regard, I observe with interest that it is apparent from the order for reference that the original contract concluded for a period of 10 years may be extended for successive periods each of five years by express agreement in writing on notice of at least six months.
În această privință, observăm cu interes că din decizia de trimitere reiese că acest contract încheiat inițial pe o perioadă de 10 ani poate fi prelungit cu perioade succesive de 5 ani, de fiecare dată cu acordul expres, formulat în scris, cu un preaviz minim de 6 luni.
Although it is certainly for the referring court to determine the scope of that term under the relevant national law, the use of a period of notice is rather curious, particularly since it is not clear from the order for reference and from the proceedings before the Court whether that period of notice relates to the intention not to extend the contract (which necessarily implies that the contract must be extended in the absence of such notice and is therefore tacitly renewable) or to the intention to extend it (which implies that, if notice is properly given, the other party does not seem to be in a position to refuse the extension of the contract).
Deși revine, cu certitudine, instanței de trimitere sarcina de a stabili domeniul de aplicare al acestei clauze în conformitate cu dreptul național relevant, utilizarea unui preaviz se dovedește mai degrabă ciudată, în special deoarece nu reiese clar nici din decizia de trimitere, nici din dezbaterile în fața Curții dacă acest preaviz se referă la intenția de a nu prelungi contractul (ceea ce implică în mod necesar posibilitatea de a prelungi contractul, în mod obligatoriu, în lipsa unui astfel de preaviz și, prin urmare, prelungirea tacită a acestuia) sau la intenția de a prelungi contractul (ceea ce implică faptul că, dacă preavizul este dat în mod corespunzător, cealaltă parte nu pare să fie în măsură să refuze prelungirea contractului).
The hypothesis of the contractual relationship between two independent undertakings (distribution contract)
Ipoteza relației contractuale dintre două întreprinderi independente (contract de distribuție)
By its Question 2(c), at the end, the referring court appears, moreover, to contemplate the possibility that the agreement, despite the fact that it cannot qualify for a block exemption under Regulation No 1984/83 in view of the obligation on the operator to charge the retail price fixed by the supplier, could regain its ‘validity’ by virtue of the fact that the supplier authorised the operator, in November 2001, to lower the selling price without affecting the supplier’s receipts.
Prin intermediul celei de a doua întrebări litera c) in fine, instanța de trimitere pare, mai mult, să ia în considerare posibilitatea ca acordul, în pofida faptului că nu ar putea beneficia de exceptarea pe categorii prevăzută de Regulamentul nr. 1984/83, având în vedere obligația operatorului de a respecta prețul de vânzare final către public stabilit de furnizor, să își regăsească „validitatea” ca urmare a împrejurării că furnizorul l-ar fi autorizat pe operator, în luna noiembrie 2001, să reducă prețul de vânzare fără a afecta încasările furnizorului.
In the case of a contractual relationship of the type ‘distribution contract between two economically independent undertakings’, which could, in principle, qualify for application of the block exemption provided for by Regulation No 1984/83, it seems to me, along the lines of what the Commission has submitted, that the applicability of that regulation, in particular that of the condition relating to the duration of the agreement, depends on the compatibility with Article 85 of the Treaty of the clause relating to the obligation for the servicestation operator to sell the fuel at the price fixed by the supplier.
În ipoteza unei relații contractuale de tipul „contract de distribuție între două întreprinderi independente din punct de vedere economic”, care poate beneficia, în principiu, de aplicarea exceptării pe categorii prevăzute de Regulamentul nr. 1984/83, considerăm, prin analogie cu cele susținute de Comisie, că aplicabilitatea acestui regulament, în special a condiției privind durata acordului, depinde de compatibilitatea cu articolul 85 din tratat a clauzei referitoare la obligația operatorului stației de distribuție a carburanților de a vinde carburantul la prețul stabilit de furnizor.
In that regard, it is important first of all to point out that it is not a matter for the Court to establish the scope of the supplier’s decision affecting the contractual clause relating to the fixing, by the latter, of the retail price of the fuels.
În această privință, trebuie mai întâi să amintim că nu revine Curții obligația de a stabili domeniul de aplicare al deciziei furnizorului care afectează clauza contractuală privind stabilirea de către acesta a prețului de vânzare final al combustibililor.
That question falls outside the jurisdiction of the Court in the context of a reference for a preliminary ruling and appears to me, as the Commission stated in its written observations, to be a matter for national law.
Această întrebare nu este de competența Curții în cadrul trimiterii preliminare și considerăm, prin analogie cu cele arătate de Comisie în observațiile scrise, că aceasta revine dreptului național.
Assuming, therefore, that such a decision on the part of the fuel supplier is regarded as a ‘unilateral amendment’ to the contractual price clause 45 and that such an amendment is possible under Spanish domestic law, it would then be a question of ascertaining, on the one hand, whether that amendment actually has the effect of removing the restriction on competition which consists in the fixing, by the supplier, of the retail price of the fuels and, on the other, whether, if the answer to
Prin urmare, presupunând că o astfel de decizie din partea furnizorului de combustibili este considerată o „modificare unilaterală” a clauzei contractuale privind prețul 45și că o astfel de modificare este posibilă în dreptul intern spaniol, ar trebui să se stabilească, pe de o parte, dacă această modificare are întradevăr ca efect eliminarea restrângerii concurenței constând în stabilirea de către furnizor a prețului de vânzare final al combustibililor către public și, pe de altă parte, în cazul unui răspuns afirmativ
In that case, the clause relating to the imposition by the supplier of the retail price of the fuels constitutes a restriction on competition which falls within the scope of Article 85(1) of the Treaty and is not included among the obligations which, apart from the exclusivity clause provided for in Article 10 of Regulation No 1984/83, may be imposed on the operator under Article 11 of that regulation, with the result that an agreement requiring the operator to charge the retail price fixed by the supplier is not covered by Articles 10 to 13 of that regulation.
Întradevăr, în această ipoteză, clauza privind impunerea de către furnizor a prețului de vânzare final al combustibililor către public constituie o restrângere a concurenței care intră în domeniul de aplicare al articolului 85 alineatul (1) din tratat și care nu se află printre obligațiile care, pe lângă clauza de exclusivitate prevăzută la articolul 10 din Regulamentul nr. 1984/83, pot fi impuse operatorului în temeiul articolului 11 din acest regulament, astfel încât un acord care prevede obligația operatorului de a respecta prețul de vânzare final către public stabilit de furnizor nu face obiectul articolelor 10-13 din regulamentul menționat 44.
44 It follows that, in such a case, there is no need to rule on the permissible duration of the exclusive dealing agreement under Regulation No 1984/83.
Rezultă că, întro astfel de ipoteză, nu mai este necesară pronunțarea cu privire la durata admisibilă a acordului de exclusivitate în conformitate cu Regulamentul nr. 1984/83.
44 — Confederación Española de Empresarios de Estaciones de Servicio, paragraph 64 and paragraph 2 of the operative part.
45 — De observat că părțile din acțiunea principală au opinii diferite în privința atribuirii unei astfel de calificări autorizării acordate de CEPSA.
CEPSA of fact and of law in the main proceedings, to provide answers to the questions set out in point 86 of this Opinion.
CEPSA formulate la punctul 86 din prezentele concluzii.
the previous question is in the affirmative, that amendment has retroactive or merely immediate effect.
la întrebarea precedentă, dacă modificarea menționată are efect retroactiv sau doar pentru viitor.
I think it would be useful to make a few substantive observations in this connection.
Apreciem utilă formularea câtorva comentarii de fond în această privință.
As regards the issue of whether the alleged unilateral amendment by CEPSA of the contractual price clause has the effect of bringing that clause into line with Article 85 of the Treaty, the content of CEPSA’s decision of November 2001, as set out by the referring court, appears to grant the operator greater freedom, since the latter no longer appears to be compelled to charge the retail price fixed by the supplier and could therefore grant discounts to its customers, thereby fostering inter-brand competition between distributors.
În ceea ce privește întrebarea dacă pretinsa modificare unilaterală de către CEPSA a clauzei contractuale privind prețul conduce la aducerea în conformitate a acestei clauze cu articolul 85 din tratat, conținutul deciziei CEPSA din noiembrie 2001, astfel cum este prezentat de instanța de trimitere, pare să acorde o mai mare libertate operatorului, deoarece acesta din urmă nu mai pare constrâns să aplice prețul de vânzare final stabilit de furnizor și ar putea, prin urmare, să acorde reduceri clienților săi, favorizând astfel concurența între mărci dintre distribuitori.
Nevertheless, even if the view were to be taken that unilaterally bringing a clause requiring a distributor to resell a product the price of which is fixed by the supplier into line with Article 85 of the Treaty could have the effect of retroactively rendering such a clause valid, something which I doubt, 46 that consequence would nevertheless not render superfluous an examination of the compatibility of the clause relating to the exclusivity of supply with Article 85 of the Treaty, in particular as regards the duration of such exclusivity.
Cu toate acestea, chiar considerând că realizarea unei conformități unilaterale cu articolul 85 din tratat a unei clauze prin care un distribuitor este obligat să revândă un produs al cărui preț este stabilit de furnizor poate avea ca efect validarea retroactivă unei astfel de clauze, lucru de care însă ne îndoim 46, această consecință nu ar face totuși inutilă examinarea compatibilității cu articolul 85 din tratat a clauzei privind exclusivitatea aprovizionării, în special în ceea ce privește durata unei astfel de exclusivități.
Irrespective of whether or not the contractual relationship at issue in the main proceedings is a genuine agency relationship, the question of the compatibility of the exclusive supply clause with Article 85 of the Treaty would arise in any event and in terms, at the very least, similar to those set out in points 65 to 80 of this Opinion and, consequently, the unilateral amendment of the additional restriction relating to the fixing of the retail price by the supplier could not, ipso facto, result in the validity of the original contract.
Întradevăr, indiferent dacă relația contractuală în cauză în acțiunea principală este sau nu este o veritabilă relație de agenție, s-ar ridica oricum problema compatibilității cu articolul 85 din tratat a clauzei de exclusivitate a aprovizionării în termeni cel puțin analogi celor prezentați la punctele 6580 din prezentele concluzii, fără ca, prin urmare, modificarea unilaterală a restrângerii suplimentare privind stabilirea prețului de vânzare final de către furnizor să poată atrage, ipso facto, validitatea contractului inițial.
That being the case, if the duration, not exceeding 10 years, of the exclusive supply obligation is regarded as justified in the case in the main proceedings, the referring court would be required, in the light of the matters
Astfel, în ipoteza în care durata exclusivității aprovizionării, nu mai mare de 10 ani, ar fi considerată justificată în acțiunea principală, instanța de trimitere ar trebui, în lumina elementelor de fapt și de drept din acțiunea principală, să răspundă la întrebările
46 — In the light of the principle laid down in Article 85(2) of the Treaty that agreements prohibited by Article 85 of the Treaty are automatically void.
46 — Având în vedere principiul prevăzut la articolul 85 alineatul (2) din tratat potrivit căruia acordurile interzise de articolul 85 din tratat sunt nule de drept.
See, on this question, points 94 to 98 of this Opinion.
A se vedea, cu privire la acest aspect, punctele 94-98 din prezentele concluzii.
The fact nevertheless remains that, contrary to what CEPSA has claimed, a maximum sale price or one recommended by a supplier to its distributor, in so far as that is the case in the situation here at issue in the main proceedings following CEPSA’s decision in question, does not automatically qualify for the derogation from the prohibition laid down in Article 85(1) of the Treaty.
Nu este mai puțin adevărat că, spre deosebire de ceea ce a susținut CEPSA, un preț de vânzare maxim sau recomandat de furnizor distribuitorului său, în măsura în care aceasta este situația în acțiunea principală ca rezultat al deciziei CEPSA în discuție, nu beneficiază în mod automat de derogarea de la interdicția prevăzută la articolul 85 alineatul (1) din tratat.
As the wording of Article 4(a) of Regulation No 2790/1999 implies, the block exemption applicable to the vertical agreements governed by it may indeed apply in a situation where a supplier imposes a maximum sale price or recommends a sale price, but ‘provided that they do not amount to a fixed or minimum sale price as a result of pressure
Întradevăr, astfel cum rezultă din modul de redactare a articolului 4 litera (a) din Regulamentul nr. 2790/1999, exceptarea pe categorii aplicabilă acordurilor verticale pe care acesta le reglementează poate fi aplicată, cu siguranță, în situația în care un furnizor impune un preț de vânzare maxim sau recomandă un preț de vânzare, dar „cu condiția ca acestea din
If that is the case — and I come now to the second question referred to in point 86 of this Opinion — the price clause, as amended, and the agreement as a whole will not qualify for a block exemption under Regulation No 2790/1999.
În această situație – și revenim acum la a doua întrebare menționată la punctul 86 din prezentele concluzii – clauza privind prețul, astfel cum a fost modificată, precum și acordul în întregime nu vor putea beneficia de exceptarea pe categorii prevăzută de Regulamentul nr. 2790/1999.
from, or incentives offered by, any of the parties’.
urmă să nu echivaleze cu un preț de vânzare fix sau minim ca rezultat al presiunii ori al stimulentelor oferite de oricare dintre părți”.
However, such a condition does not seem to be satisfied where, despite the indication of a maximum or recommended price, the distributor’s margin is fixed by the supplier, 47 with the result that the distributor is, in practice, unable to grant discounts to his customers with the aid of that margin and, what is more, where that distributor is obliged, at the same time, to provide the supplier with a constant level of income.
Or, o astfel de condiție nu pare a fi îndeplinită atunci când, în pofida indicării unui preț maxim sau recomandat, marja distribuitorului este stabilită de furnizor 47, astfel încât distribuitorul nu poate, în practică, să acorde reduceri clientelei sale folosindu-se de această marjă și, mai ales, atunci când distribuitorul trebuie, în același timp, să asigure furnizorului un venit constant.
In such a case, a fixed or minimum resale price would in reality be indirectly imposed on the distributor.
În această ipoteză, un preț de vânzare fix sau minim ar fi, în realitate, impus distribuitorului în mod indirect.
Furthermore, it is conceivable that a maximum price or one recommended by the supplier could, having regard to the latter’s market position and/or the incentives or penalties available to that supplier where such a price is not observed, lead to a uniform application of that price by the operators, so that it would be difficult, if not impossible, to deviate from it in practice. 48
În plus, nu se poate exclude posibilitatea ca un preț maxim sau recomandat de către furnizor, având în vedere poziția pe piață a acestuia din urmă și/sau mijloacele de stimulare sau de sancționare de care dispune furnizorul atunci când un astfel de preț nu este respectat, să îi determine pe operatori să se alinieze la acest preț într-un mod uniform, astfel încât în practică ar fi dificil, dacă nu imposibil, ca aceștia să nu ia în considerare prețul respectiv 48.
An interpretation in the opposite sense would mean disregarding the mandatory nature of the automatic nullity under Article 85(2) of the Treaty of any agreement prohibited by Article 85 of the Treaty.
Întradevăr, o interpretare contrară ar conduce la nerespectarea caracterului imperativ al nulității de drept prevăzute la articolul 85 alineatul (2) din tratat a oricărui acord interzis prin articolul 85 din tratat 51.
Consequently, should the referring court find that the contractual relationship at issue in the main proceedings should be classified as a distribution relationship between two independent undertakings, it would be for that court to examine all the circumstances of the case in the main proceedings in order to determine whether, following CEPSA’s decision of November 2001, that undertaking imposed on Tobar, at the very least indirectly, observance of a fixed or minimum resale price.
Prin urmare, în ipoteza în care instanța de trimitere ar stabili că relația contractuală în cauză în acțiunea principală ar trebui calificată ca relație de distribuție între două întreprinderi independente, acestei instanțe iar reveni obligația de a examina totalitatea împrejurărilor din acțiunea principală, pentru a stabili dacă, în urma deciziei CEPSA din luna noiembrie 2001, această întreprindere impune Tobar, cel puțin în mod indirect, respectarea unui preț de vânzare fix sau minim.