natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Court of First Instance then pointed out that, in accordance with settled caselaw, natural or legal persons other than the person to whom a measure is addressed can claim that the measure is of individual concern to them, within the meaning of the fourth paragraph of Article 230 EC, only if it affects them by reason of certain attributes peculiar to them or by reason of a factual situation which differentiates them from all other persons and distinguishes them individually in the same way as the addressee (see Case 25/62 Plaumann v Commission [1963] ECR 95, at p.
În continuare, Tribunalul a amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, o persoană fizică sau juridică, alta decât destinatarul unui act, nu poate pretinde că este vizată în mod individual, în sensul articolului 230 al patrulea paragraf CE, decât dacă este afectată de actul respectiv din cauza unor calități care îi sunt specifice sau din cauza unei situații de fapt care o individualizează în raport cu orice altă persoană și, pentru acest motiv, o individualizează într-un mod similar celui în care ar fi individualizat destinatarul actului (Hotărârea Curții din 15 iulie 1963, Plaumann/Comisia, 25/62, Rec., p.
In that regard, the Court of First Instance explained that the sole fact that a measure of general application may have practical effects which differ as between the various persons to whom it applies is not such as to differentiate them from all the other operators concerned, where that measure is applied on the basis of an objectively determined situation.
În această privință, Tribunalul a arătat că numai împrejurarea că un act de aplicabilitate generală poate avea efecte concrete diferite pentru diversele subiecte de drept cărora li se aplică nu este de natură să le individualizeze în raport cu toți ceilalți operatori vizați, dacă acest act se aplică pe baza unei situații determinate în mod obiectiv.
In paragraph 61 of the order under appeal, the Court of First Instance held that the applicants in those proceedings, far from being individually distinguished by attributes peculiar to them, were affected in the same way as all the other operators of installations subject to the same national and Community legislation who were in the same situation.
Or, la punctul 61 din ordonanța atacată, Tribunalul a apreciat că, în speță, recurentele, departe de a fi individualizate prin calități care le sunt specifice, erau afectate în același mod ca toți ceilalți operatori de instalații supuși acelorași reglementări naționale și comunitare care se află în aceeași situație.
It was therefore only because of their objective status as operators covered by the rules in chapter 6.2 of the German NAP II and active in the sectors falling within Annex I to Directive 2003/87 that the applicants could claim to be affected by the contested decision.
Prin urmare, recurentele puteau pretinde că sunt afectate de decizia în litigiu numai datorită calității lor obiective de operatori vizați de normele conținute în capitolul 6.2 din PNA-ul german II și activi în sectoarele reglementate de anexa I la Directiva 2003/87.
In addition, in the same paragraph of the order under appeal, the Court of First Instance held that none of the arguments submitted by the applicants was capable of calling that finding into question.
Pe de altă parte, la același punct din ordonanța atacată, Tribunalul a considerat că niciunul dintre argumentele prezentate de recurente nu permitea repunerea în discuție a acestei aprecieri.
It held in particular, in paragraph 65 of the order under appeal, that the argument could not be accepted that Saint-Gobain Glass Deutschland was part of a closed class of persons because it belonged to a group of operators who had applied for and obtained emission allowances during the period 2003 to 2004 under Article 8(1) of the ZuG 2007.
La punctul 65 din ordonanța atacată, acesta a considerat în special că nu poate fi admis argumentul potrivit căruia Saint-Gobain Glass Deutschland face parte dintrun cerc închis de persoane, întrucât aceasta aparține unui grup de operatori care a solicitat și a obținut cote de emisie în cursul perioadei cuprinse între 2003 și 2004 în temeiul articolului 8 alineatul 1 din ZuG 2007.
In that regard, the Court of First Instance held, first, that Saint-Gobain Glass Deutschland had not provided any clarifications or produced any proof as to the composition of that supposed closed class of operators.
În această privință, Tribunalul a constatat, mai întâi, că Saint-Gobain Glass Deutschland nici nu a adus precizări, nici nu a prezentat elemente de probă în ceea ce privește compunerea acestui pretins cerc închis de operatori.
Thus it had failed to place on the case-file any list of operators who had benefited from the application of Article 8(1) of the ZuG 2007 similar to that produced by the other two applicants.
Astfel, aceasta nu a depus la dosar nicio listă de operatori care au beneficiat de aplicarea articolului 8 alineatul 1 din ZuG 2007, asemenea celei prezentate de celelalte două recurente.
In addition, the Court of First Instance pointed out that the possibility of determining, at the time of the adoption of a contested measure, more or less precisely the number, or even the identity, of the persons to whom that measure applies by no means implies that it must be regarded as being of individual concern to them, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question (Case C-451/98 Antillean Rice Mills v Council [2001] ECR I-8949, paragraph 52).
Pe de altă parte, Tribunalul a amintit că posibilitatea de a determina, în momentul adoptării măsurii contestate, cu mai mare sau cu mai mică precizie, numărul sau chiar identitatea subiectelor de drept cărora li se aplică măsura menționată nu presupune în niciun caz că aceste subiecte trebuie considerate ca fiind vizate în mod individual de această măsură, atât timp cât este cert că această aplicare se realizează pe baza unei situații obiective de drept sau de fapt definite de actul în cauză (Hotărârea Curții din 22 noiembrie 2001, Antillean Rice Mills/Consiliul, C-451/98, Rec., p. I-8949, punctul 52).
In those circumstances, the Court of First Instance accordingly held that Saint-Gobain Glass Deutschland had failed to demonstrate that it was individually concerned by the contested decision because of its supposed membership of a closed class of operators.
În aceste împrejurări, Tribunalul a concluzionat că Saint-Gobain Glass Deutschland nu a demonstrat că a fost vizată în mod individual de decizia în litigiu ca urmare a pretinsei sale apartenențe la un cerc închis de operatori.
Furthermore, the Court of First Instance also held that it was not possible to derive from the objectives of Directive 2003/87, read in the light of recital 5 in the preamble, from criterion 5 in Annex III, or from any other provision of that directive, a guarantee for the operators of installations that a particular allocation method would be applied to them, let alone that they would obtain a particular quantity of greenhouse gas emission allowances, especially when the supposed guarantee referred
În plus, Tribunalul a considerat de asemenea că nici din obiectivele Directivei 2003/87, citite în lumina considerentului (5) al acesteia, nici din al cincilea criteriu din anexa III, nici din orice altă dispoziție din directiva respectivă nu decurgea o garanție pentru operatorii de instalații cu privire la aplicarea unei anumite metode de alocare sau chiar cu privire la obținerea unei anumite cantități de cote de emisie de gaze cu efect de seră, în special atunci când această pretinsă garanție se referă
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION to a number of allocation periods.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND/COMISIA la mai multe perioade de alocare.
On the contrary, Article 11(1) and (2) of Directive 2003/87, read in conjunction with Articles 9(1) and 13(1) of the directive, clearly distinguished between the first and second allocation periods and restricted the validity of the allocated emission allowances to a single allocation period, which implied that the Member States had to adopt separate allocation decisions for each period.
Dimpotrivă, articolul 11 alineatele (1) și (2) din Directiva 2003/87 coroborat cu articolul 9 alineatul (1) și cu articolul 13 alineatul (1) din această directivă ar distinge în mod clar între prima și a doua perioadă de alocare și ar restrânge validitatea cotelor de emisie alocate la o singură perioadă de alocare, ceea ce ar implica necesitatea ca statele membre să adopte decizii de alocare distincte pentru fiecare perioadă.
— set aside the order under appeal in so far as it concerns the appellant;
— anularea ordonanței atacate în măsura în care privește recurenta;
— annul Article 1(2) of the contested decision to the extent that it declares incompatible with Directive 2003/87 the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II;
— anularea articolului 1 alineatul (2) din decizia în litigiu în măsura în care această dispoziție declară incompatibile cu Directiva 2003/87 garanțiile de alocare din prima perioadă de comercializare, astfel cum au fost descrise în capitolul 6.2 din PNA-ul german II;
— annul Article 2(2) of the contested decision to the extent that it imposes obligations on the Federal Republic of Germany relating to the application of the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II, and to the extent that it requires the application of the same compliance factor as for other comparable existing installations;
— anularea articolului 2 alineatul (2) din decizia în litigiu în măsura în care, pe de o parte, această dispoziție impune constrângeri Republicii Federale Germania în ceea ce privește aplicarea garanțiilor de alocare din prima perioadă de comercializare, descrise în capitolul 6.2 din PNA-ul german II, și, pe de altă parte, în măsura în care această dispoziție impune aplicarea aceluiași coeficient de progres ca pentru celelalte instalații existente comparabile;
— in the alternative, set aside the order under appeal and refer the case back to the Court of First Instance;
— în subsidiar, anularea ordonanței atacate și retrimiterea cauzei la Tribunal;
The Commission contends that the Court should dismiss the appeal as inadmissible and, in the alternative, unfounded.
Comisia solicită, cu titlu principal, respingerea recursului ca inadmisibil și, în subsidiar, respingerea acestuia ca nefondat.
It also contends that the appellant should be ordered to pay the costs.
De asemenea, Comisia solicită obligarea recurentei la plata cheltuielilor de judecată.
In support of its appeal, Saint-Gobain Glass Deutschland relies on two pleas supporting the claim to set aside the order under appeal, alleging infringement of procedural law and an infringement of the fourth paragraph of Article 230 EC.
În susținerea recursului, Saint-Gobain Glass Deutschland invocă două motive de anulare a ordonanței atacate, întemeiate pe o încălcare a dreptului procedural și pe o încălcare a articolului 230 al patrulea paragraf CE.
Under Article 119 of the Rules of Procedure, where an appeal is clearly inadmissible or clearly unfounded, the Court may at any time, acting on a report from the Judge-Rapporteur and after hearing the Advocate General, by reasoned order dismiss the appeal.
Potrivit articolului 119 din Regulamentul de procedură, atunci când recursul este în mod vădit inadmisibil sau în mod vădit nefondat, Curtea poate oricând, pe baza raportului judecătorului raportor și după ascultarea avocatului general, să respingă recursul, în tot sau în parte, prin ordonanță motivată.
The Court considers that to be the case in the present proceedings and holds that, taking into account the making of the present order, it is not necessary to rule on the application for an expedited procedure.
Curtea apreciază că acesta este cazul în speță și că, având în vedere adoptarea prezentei ordonanțe, nu este necesar să se pronunțe cu privire la cererea de aplicare a procedurii accelerate.
Admissibility of the appeal
Cu privire la admisibilitatea recursului
The Commission considers that the appellant no longer has an interest in bringing proceedings since the annulment of the provisions of the contested decision in the appeal would not produce any legal effects, on account of the adoption of Commission Decision C(2007) 5258 of 26 October 2007 authorising the amendments introduced by the Federal Republic of Germany to its legislation and in particular the replacement of the system based on a single compliance factor by another system.
Comisia apreciază că recurenta nu ar mai avea interes de a exercita calea de atac în măsura în care anularea dispozițiilor din decizia în litigiu în cadrul recursului nu ar avea niciun efect juridic, din cauza adoptării Deciziei C(2007) 5258 a Comisiei din 26 octombrie 2007 de autorizare a modificărilor aduse de Republica Federală Germania reglementării proprii și în special din cauza înlocuirii sistemului întemeiat pe un factor unic de realizare cu un alt sistem.
At the request of the Court, made pursuant to Article 54a of the Rules of Procedure, the Commission communicated that decision to it.
La solicitarea Curții, formulată în temeiul articolului 54a din Regulamentul de procedură, Comisia a comunicat Curții această din urmă decizie.
In that regard, it should be pointed out that the Court may declare an appeal inadmissible when an event subsequent to the judgment of the Court of First Instance has removed its prejudicial effect as regards the appellant.
În această privință, trebuie amintit că un recurs poate fi declarat inadmisibil de către Curte atunci când un fapt ulterior hotărârii Tribunalului a înlăturat caracterul prejudiciabil al acesteia pentru recurent.
In the present case, it should be pointed out that the decision on which the Commission relies in order to show the appellant’s lack of an interest to bring proceedings does not replace the contested decision and refers only to amendments in connection with Article 1(2) of the contested decision.
În speță, trebuie constatat că decizia de care se prevalează Comisia în scopul de a demonstra că recurenta nu are un interes de a exercita calea de atac, pe de o parte, nu înlocuiește decizia în litigiu și, pe de altă parte, face trimitere numai la modificări legate de articolul 1 alineatul (2) din decizia în litigiu.
However, the appellant also contests the findings concerning the incompatibility with Directive 2003/87 of the allocation guarantees from the first period of allocation referred to in Article 2(2) of the contested decision to the extent that, first, that provision imposes obligations on the Member State to which the decision is addressed concerning the application of the allocation guarantees from the first trading period referred to in chapter 6.2 of the German NAP II and, second, it requires that State to apply the same compliance factor as for the other comparable existing installations.
Or, recurenta contestă și constatările referitoare la incompatibilitatea cu Directiva 2003/87 a garanțiilor de alocare din prima perioadă de alocare și care sunt prevăzute la articolul 2 alineatul (2) din decizia în litigiu în măsura în care această dispoziție, pe de o parte, impune obligații statului membru destinatar în ceea ce privește aplicarea garanțiilor de alocare din prima perioadă de comercializare, descrise în capitolul 6.2 din PNA-ul german II, și, pe de altă parte, impune acestui stat să aplice același coeficient de progres ca pentru celelalte instalații existente comparabile.
In those circumstances, and in the absence of additional information, the Court is not in a position to hold, as requested by the Commission, that Saint-Gobain Glass Deutschland has no interest to bring the present appeal proceedings.
În aceste condiții și în lipsa unor informații complementare, Curtea nu este în măsură să constate, astfel cum ia solicitat Comisia, că Saint-Gobain Glass Deutschland este lipsită de orice interes în cadrul prezentului recurs.
At a result, the objection of inadmissibility raised by the Commission must be dismissed.
În consecință, trebuie respinsă excepția de inadmisibilitate ridicată de Comisie.
First plea in law alleging infringement of procedural law
Cu privire la primul motiv întemeiat pe o încălcare a dreptului procedural
Saint-Gobain Glass Deutschland submits that the Court of First Instance has, by the order under appeal, committed an infringement of the right to a fair and judicial hearing of its case.
Saint-Gobain Glass Deutschland susține că Tribunalul, prin ordonanța atacată, a încălcat atât dreptul la un proces echitabil, cât și dreptul de a fi ascultat.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND v COMMISSION must be given the possibility of expressing themselves on all the questions of fact and law relevant for the resolution of the dispute.
SAINT-GOBAIN GLASS DEUTSCHLAND/COMISIA privință, Saint-Gobain Glass Deutschland susține în special că părților în litigiu trebuie să li se acorde posibilitatea de a se exprima cu privire la toate aspectele de fapt sau de drept care au relevanță pentru soluționarea litigiului.
According to the appellant, the Court of First Instance based its order essentially on the fact that it had not produced further clarifications or proof with regard to the composition of the closed class of operators on which it relied in order to be recognised as a person individually concerned by the contested action.
În opinia recurentei, Tribunalul și-ar fi întemeiat ordonanța în principal pe faptul că aceasta nu ar fi adus nici precizări, nici probe privind compunerea cercului închis de operatori de care se prevala în scopul de ai fi recunoscută calitatea de persoană vizată în mod individual prin decizia în litigiu.
The appellant claims that in fact the Court of First Instance did not ask it to produce a list of the operators concerned.
Or, Saint-Gobain Glass Deutschland pretinde că Tribunalul nu ia solicitat în niciun caz să depună o listă de operatori vizați.
It follows that it was not in a position to explain to the Court of First Instance the reasons for the failure to produce such a list.
Ar rezulta că aceasta nu a fost în măsură să expună Tribunalului motivele nedepunerii unei astfel de liste.
In that regard, the appellant considers that it had no reason to produce the list in question without being expressly requested by the Court of First Instance to do so.
În această privință, recurenta consideră că nu avea niciun motiv pentru a depune lista respectivă fără să i se fi solicitat în mod expres de către Tribunal.
In addition, the fact of belonging to a closed class of operators affected by the adoption of the contested decision derives directly from the structure of the national legislation and therefore does not depend on the production of a list of the operators concerned.
În plus, apartenența la un cerc închis de operatori afectați de adoptarea deciziei în litigiu decurgea direct din structura reglementării naționale și nu depindea, așadar, de depunerea unei liste de operatori vizați.
Saint-Gobain Glass Deutschland also submits that it was impossible for it to produce such a list because the Umweltbundesamt is not allowed to accede to a request of that kind for reasons related to data protection.
De asemenea, Saint-Gobain Glass Deutschland susține că îi era imposibil să depună o astfel de listă, întrucât Umweltbundesamt (Biroul Federal pentru Mediu) nu putea admite cereri de acest gen pentru motive legate de protecția datelor.
By contrast, it would have been open to the Court of First Instance to adopt a measure of organisation of procedure or a measure of inquiry.
În schimb, Tribunalului îi era permis să adopte o măsură de organizare a procedurii sau de cercetare judecătorească.
Thus, if the Court of First Instance had made such a request, the Federal Republic of Germany would have produced a list capable of demonstrating that the appellant belonged to a closed class of operators.
Astfel, în cazul în care Tribunalul ar fi formulat o astfel de cerere, Republica Federală Germania ar fi depus o astfel de listă susceptibilă să demonstreze apartenența recurentei la un cerc închis de operatori.
The Commission considers that the Court of Instance did not, by the contested order, commit any infringement of procedural law.
Comisia consideră că Tribunalul nu a încălcat dreptul procedural prin ordonanța atacată.
It should be noted at the outset that, contrary to what the appellant seems to believe, it was only for sake of completeness that the Court of First Instance pointed out that it had not furnished a list of the operators affected by the contested decision in order to show that it was individually concerned by the decision.
De la bun început, trebuie constatat că, în mod contrar a ceea ce pare să considere recurenta, Tribunalul a arătat numai cu titlu suplimentar că aceasta nu a furnizat o listă de operatori afectați de decizia în litigiu în scopul de a demonstra că era vizată în mod individual de aceasta din urmă.
The Court of First Instance first of all held, in paragraph 61 of the order under appeal, that the applicants were not individually concerned by the contested decision and that none of the arguments put forward by them was capable of calling into question that assessment.
Întradevăr, la punctul 61 din ordonanța atacată, Tribunalul a considerat, mai întâi, că recurentele nu erau vizate în mod individual de decizia în litigiu și că niciunul dintre argumentele prezentate de acestea nu permiteau să se repună în discuție această apreciere.
In particular, in response to certain arguments put forward by Saint-Gobain Glass Deutschland which were based on the claim that it belonged to a closed class of operators affected by the order under appeal, the Court of First Instance pointed out, in paragraph 65 of the order under appeal, that the possibility of determining more or less precisely the number, or even the identity, of the persons to whom that contested measure contained in the decision applies by no means implies that those persons must be regarded as being individually concerned by that measure, as long as it is established that that application takes effect by virtue of an objective legal or factual situation defined by the measure in question.
În special, ca răspuns la anumite argumente prezentate de Saint-Gobain Glass Deutschland și întemeiate pe pretinsa apartenență a acesteia la un cerc închis de operatori vizați de decizia în litigiu, Tribunalul a amintit, la punctul 65 din ordonanța atacată, că posibilitatea de a determina, cu mai mare sau cu mai mică precizie, numărul sau chiar identitatea subiectelor de drept cărora li se aplică măsura contestată din decizia respectivă nu presupune în niciun caz că aceste subiecte trebuie considerate ca fiind vizate în mod individual de această măsură, atât timp cât este cert că această aplicare se realizează pe baza unei situații obiective de drept sau de fapt definite de actul în cauză.
In that context, the Court of First Instance found that Saint-Gobain Glass Deutschland had failed to provide any clarifications or to produce any proof as to the composition of that supposed closed class of operators.
În acest context, Tribunalul a constatat că Saint-Gobain Glass Deutschland nici nu a adus precizări, nici nu a prezentat elemente de probă în ceea ce privește compunerea acestui pretins cerc închis de operatori.
Therefore it was only for sake of completeness that it noted that the appellant had not placed a list of the operators on the case file, unlike the other applicants.
Prin urmare, Tribunalul a reținut numai cu titlu suplimentar că recurenta nu a depus la dosar o listă de operatori, contrar modului în care au procedat celelalte recurente.