natgillin/translations-raw huggingface dataset:
108 — See Palacios de la Villa, cited in footnote 20, paragraph 68.
108 — A se vedea Hotărârea Palacios de la Villa, citată la nota de subsol 20, punctul 68.
See also recital 25 to Directive 2000/78.
A se vedea deopotrivă considerentul (25) al Directivei 2000/78.
109 — Case C-262/88 [1990] ECR I-1889.
109 — Hotărârea din 17 mai 1990 (C-262/88, Rec., p. I-1889).
If the Member State had already transposed Directive 2000/78, it would (presumably) have made some policy choices.
În cazul în care statul membru ar fi transpus deja Directiva 2000/78, (probabil) ar fi adoptat și decizii de natură politică.
If it had chosen to invoke Article 6(2) of the directive so as to allow a private employer to include a provision such as the age-gap clause in its occupational pension scheme, the Court would first have to decide whether use of the age-gap clause qualified under the derogation and then (if so) assess the actual scheme for proportionality.
Dacă ar fi decis să invoce articolul 6 alineatul (2) din directivă astfel încât să permită angajatorilor privați să includă o dispoziție precum clauza privind diferența de vârstă în cadrul sistemului de pensii de întreprindere, Curtea ar fi trebuit să hotărască pentru început asupra aspectului dacă utilizarea clauzei privind diferența de vârstă îndeplinea condițiile care permiteau să se beneficieze de derogare și (în cazul unui răspuns afirmativ) ar fi trebuit să analizeze în continuare respectivul sistem din perspectiva principiului proporționalității.
107 — See point 107 above.
107 — A se vedea punctul 107 de mai sus.
BARTSCH actuarial calculations to justify differential treatment. 111
BARTSCH actuariale invocate în justificarea unui tratament diferențiat 111.
Given the broad discretion which Member States enjoy in the field of social and employment policy, I am prepared to accept that a policy choice made by a Member State so as to allow private pension schemes to include some kind of an age-gap clause might, in principle, serve a legitimate aim within the meaning of Article 6(1) of Directive 2000/78.
Ținând seama de puterea largă de apreciere de care dispun statele membre în materia politicii sociale și de încadrare în muncă, suntem gata să concedem că alegerea de natură politică făcută de un stat membru astfel încât să permită inserarea uneia sau alteia dintre formele clauzei privind diferența de vârstă în cadrul sistemelor de pensii private ar putea, în principiu, să constituie un obiectiv legitim în sensul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78.
The referring court states that the age-gap clause is compatible with domestic law because it is based on a ‘fair reason’, namely the employer’s interest in placing an overall limitation of the costs borne by voluntary pension schemes.
Instanța de trimitere arată că clauza privind diferența de vârstă este compatibilă cu dreptul național pentru că are la bază un „motiv echitabil”, mai precis, interesul angajatorului de a limita costurile globale suportate de sistemele de pensii facultative 112.
112 Further, those considerations are closely connected to the age-gap clause.
Aceste considerații sunt, în plus, strâns legate de clauza privind diferența de vârstă.
The cost limitation is based on a demographic criterion: the younger the survivors are in relation to the employees to whom an occupational pension was granted, the longer the period in which the employer has, on average, to provide a survivor’s pension.
Limitarea costurilor este întemeiată pe un criteriu demografic: cu cât sunt mai tineri soții supraviețuitori în raport cu lucrătorii cărora le-a fost acordată o pensie profesională, cu atât mai lungă va fi perioada în decursul căreia angajatorul va trebui să plătească, în medie, pensia de soț supraviețuitor.
First, it is apparent from the answer which BSH’s representative gave at the hearing that, when the pension scheme was originally set up, the company had had regard purely to the issue of how to distribute the (available) funds.
În primul rând, din răspunsul oferit de BSH cu ocazia ședinței rezultă că, la momentul instituirii ințiale a sistemului de pensii, societatea avusese în vedere pur și simplu modalitatea de repartizare a fondurilor (disponibile).
111 — In Lindorfer, cited in footnote 19, paragraph 56, the Court held that a need for sound financial management of a pension scheme could not be invoked to support the need for higher actuarial values for women.
111 — În Hotărârea Lindorfer/Consiliul, citată la nota de subsol 19, punctul 56, Curtea a decis că necesitatea unei gestiuni financiare corecte a unui sistem de pensii nu permitea justificarea necesității unor valori actuariale mai ridicate în cazul femeilor.
See also Advocate General Jacobs’s Opinion, at points 49 to 69, and my Opinion, at points 43 to 50, in that case.
A se vedea punctele 49-69 din Concluziile prezentate de avocatul general Jacobs în această cauză, precum și punctele 43-50 din Concluziile prezentate, de asemenea, de noi.
The age-gap clause does not apply if former employees die when already in retirement: see point 13.
Clauza privind diferența de vârstă nu se aplică foștilor lucrători care la data decesului fuseseră incluși în sistemul de pensii: a se vedea punctul 13.
112 — See point 107 above.
112 — A se vedea punctul 107 de mai sus.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 capable of justification.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-427/06
In any event, the scheme would fail under proportionality.
În orice caz, sistemul nu ar îndeplini criteriul proporționalității.
Second, it is not difficult to imagine ways of limiting the costs borne by voluntary pension schemes that are less extreme than total exclusion of survivors.
În al doilea rând, nu este dificil să imaginăm căi de limitare a costurilor suportate de sistemele de pensii facultative mai puțin radicale decât excluderea pur și simplu a soților supraviețuitori.
For example, a reduced benefit could be payable for younger survivors, perhaps determined on a sliding scale; or payments could start only when the survivors reached a certain age.
De exemplu, s-ar putea acorda un cuantum mai redus soților mai tineri, eventual pe baza unui barem regresiv, sau s-ar putea prevedea că pensiile nu se acordă decât de la momentul împlinirii de către soțul supraviețuitor a unei anumite vârste.
I would therefore conclude, if necessary, that a provision such as the age-gap clause at issue in the main proceedings cannot be justified by the fact that the employer has an interest in limiting the overall costs borne by a voluntary pension scheme.
Prin urmare, am putea conchide, eventual, că o dispoziție precum clauza privind diferența de vârstă în litigiu în acțiunea principală nu poate fi justificată prin aceea că angajatorul are interesul să limiteze costurile globale suportate de un sistem de pensii facultative.
Third, there is nothing in the documents before the Court to suggest that a survivor’s pension is payable only if the employee dies at or above a certain age.
În al treilea rând, niciun element din dosarul pus la dispoziția Curții nu indică faptul că pensia de soț supraviețuitor nu se acordă decât în cazul în care lucrătorul a decedat la sau după împlinirea unei anumite vârste.
Thus, in a situation where employee and spouse are of the same age and the employee dies at the age of 40, the survivor will receive a pension.
Astfel, în cazul în care un lucrător și soțul acestuia au aceeași vârstă, iar lucrătorul decedează la vârsta de 40 de ani, soțul supraviețuitor primește o pensie.
By contrast, a survivor 16 years younger than an employee spouse who dies aged 56 will receive nothing.
În schimb, soțul supraviețuitor cu 16 mai tânăr decât lucrătorul care decedează la vârsta de 56 de ani nu primește nicio pensie.
However, there exists no relevant distinction between those two survivors (both aged 40) in terms of their own life expectancy and hence the length of time during which they are likely to draw a survivor’s pension.
Cu toate acestea, nu există nicio distincție relevantă între acești doi soți supraviețuitori (ambii în vârstă de 40 de ani) în ceea ce privește speranța de viață a acestora ori întinderea perioadei pentru care ar putea percepe pensie de soț supraviețuitor.
If question 3(b) is analysed from the perspective of the general principle prohibiting discrimination, applied to the specific ground of age, it is difficult to see how such discrimination on grounds of age would be
Dacă se analizează a treia întrebare litera b) din punctul de vedere al principiului general care interzice orice discriminare pe motivul specific al vârstei, este greu de identificat o rațiune pentru care o astfel de discriminare ar putea primi o justificare.
Although the national court enquires, in the course of the order for reference, as to what is the precise point in time from which the principle prohibiting age discrimination applies and how the application of that principle is to be reconciled with the protection of legitimate expectations, it is clear that question 3(c) is really concerned with whether a
Deși în cadrul deciziei de trimitere instanța națională adresează întrebări cu privire la momentul precis de la care a început să se aplice principiul care interzice orice discriminare pe motive de vârstă și în ce mod trebuie conciliată aplicarea acestui principiu cu protecția încrederii legitime,
BARTSCH temporal limitation might be placed on the judgment in the present case. 114 I shall therefore answer the question on that basis.
BARTSCH este evident că a treia întrebare litera c) are în realitate ca obiect aspectul dacă poate fi impusă o limitare în timp a efectelor hotărârii pronunțate de Curte în prezenta cauză 114.
First, there is no material before the Court (whether from the order for reference or from BSH or Germany 117) sufficient to indicate a risk of serious economic repercussions if the Court were not to limit the temporal effect of its judgment.
În primul rând, Curtea nu dispune de niciun element (care să fi fost furnizat de instanța de trimitere, de BSH ori de Germania 117) care să demonstreze în mod suficient existența unui risc de apariție a unor repercusiuni economice grave în cazul în care Curtea nu ar limita efectele hotărârii în timp.
Secondly, the Court in Mangold did not place any temporal limitation on its judgment.
În al doilea rând, Curtea nu a limitat efectele Hotărârii Mangold în timp.
It is that judgment which identified the principle which (on this hypothesis) would here be applied.
Or, aceasta este hotărârea din care se desprinde principiul care (în ipoteza respectivă) s-ar aplica aici.
Limitations on the retroactivity of a judgment are imposed only exceptionally and on two conditions.
Curtea nu acordă limitări ale efectelor retroactive ale hotărârilor pronunțate decât cu titlu de excepție și atunci când sunt îndeplinite două condiții.
First, there must otherwise be a risk of serious economic repercussions; second, individuals and national authorities must have been led to adopt practices which do not comply with Community legislation by reason of objective, significant uncertainty regarding the implications of Community provisions. 115 Those conditions are cumulative.
În primul rând, este necesar ca, în lipsa unei astfel de limitări, să existe un risc de repercusiuni economice grave; în al doilea rând, este necesar ca persoanele private și autoritățile naționale să fi fost încurajate să adopte o conduită neconformă cu reglementarea comunitară în temeiul unei incertitudini obiective și importante cu privire la implicațiile dispozițiilor comunitare 115. Cele două condiții sunt cumulative.
Any restriction of the retroactive effect of a judgment must, moreover, be laid down by the Court in the first judgment which gives the ruling on the interpretation requested. 116
În plus, orice limitare a caracterului retroactiv al unei hotărâri trebuie să fie decisă de Curte în cuprinsul primei hotărâri care privește interpretarea solicitată 116.
Even if one took the view that this is the first occasion on which the Court has had to consider the application of that principle to a privately-funded occupational pension scheme, the first of the two (cumulative) conditions would still not be satisfied.
Chiar și în cazul în care s-ar considera că aceasta reprezintă prima ocazie în care Curtea s-ar pronunța asupra aplicării principiului menționat unui sistem de pensii profesionale cu finanțare privată, prima dintre cele două condiții (cumulative) nu ar fi îndeplinită.
I do not consider that the retroactive effect of the judgment in the present case should be limited.
Consider că efectul retroactiv al hotărârii pe care o va pronunța Curtea în prezenta cauză nu trebuie limitat.
No temporal limitation should therefore be placed upon the judgment in the present case.
Așadar, nu ar trebui impusă nicio limitare în timp a hotărârii pronunțate în prezenta cauză.
114 — Germany specifically asked for such a limitation.
114 — Germania a solicitat Curții acest lucru în mod expres.
115 — See Richards, cited in footnote 94, paragraph 42, and Case C-313/05 Brzeziński [2007] ECR I-513, paragraph 57.
115 — A se vedea Hotărârea Richards, citată la nota de subsol 94, punctul 42, și Hotărârea din 18 ianuarie 2007, Brzeziński (C-313/05, Rep., p. I-513, punctul 57).
117 — Germany asserts that a large number of contracts might be affected by such a ruling, but admits that it has no statistical evidence to adduce in support of that assertion.
117 — Germania susține că un mare număr de contracte ar putea fi afectate de o astfel de hotărâre, însă recunoaște că nu dispune de nicio dovadă de ordin statistic care ar putea fi prezentată în susținerea acestei afirmații.
116 — Barber, cited in footnote 109, paragraph 41; Vroege cited in footnote 110, paragraph 31; Case C-292/04 Meilicke [2007] ECR I-1835, paragraphs 36 to 37.
116 — Hotărârea Barber, citată la nota de subsol 109, punctul 41, Hotărârea Vroege, citată la nota de subsol 110, punctul 31, și Hotărârea din 6 martie 2007, Meilicke și alții (C-292/04, Rep., p. I-1835, punctele 36 și 37).
I therefore propose that, in answer to the questions referred, the Court should rule as follows:
Pe cale de consecință, propunem Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate după cum urmează:
Member States are not under an obligation to guarantee protection under the general principle of equality (including equal treatment irrespective of age) contained in Community law if the alleged discriminatory treatment does not fall within the scope of Community law.
„Statele membre nu sunt obligate să asigure protecția garantată de principiul general al egalității (inclusiv al egalității de tratament indiferent de vârstă) cuprins în dreptul comunitar în cazul în care pretinsul tratament discriminatoriu nu intră sub incidența prevederilor de drept comunitar.
There is no specific substantive rule of Community law that may serve as the basis for applying the general principle of equality (including equal treatment irrespective of age) to the situation giving rise to the reference.
Legislația comunitară nu conține nicio normă specifică de drept material care să poată constitui un temei pentru aplicarea principiului general al egalității (inclusiv al egalității de tratament indiferent de vârstă) în situația care face obiectul trimiterii preliminare”.
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesarbeitsgericht (Germany), made by decision of 27 June 2006, received at the Court on 18 October 2006, in the proceedings
În cauza C-427/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Bundesarbeitsgericht (Germania), prin decizia din 27 iunie 2006, primită de Curte la 18 octombrie 2006, în procedura
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues (Rapporteur), R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Lindh, J.-C. Bonichot and T. von Danwitz, Judges,
CURTEA (Marea Cameră), compusă din domnul V. Skouris, președinte, domnii P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts și L. Bay Larsen, președinți de cameră, domnul J. N. Cunha Rodrigues (raportor), doamna R. Silva de Lapuerta, domnii K. Schiemann, J. Makarczyk, doamna P. Lindh, domnii J.-C. Bonichot și T. von Danwitz, judecători,
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: C. Strömholm, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 10 October 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
HOTĂRÂREA DIN 23.9.2008 — CAUZA C-427/06 avocat general: doamna E. Sharpston, grefier: doamna C. Strömholm, administrator, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 10 octombrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— the United Kingdom Government, by E. O’Neill, acting as Agent, and by A. Dash-wood, Barrister,
— pentru guvernul Regatului Unit, de doamna E. O’Neill, în calitate de agent, asistată de domnul A. Dashwood, barrister;
— the Commission of the European Communities, by V. Kreuschitz and J. Enegren, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 May 2008,
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii V. Kreuschitz și J. Enegren, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 22 mai 2008,
16), and of general principles of Community law.
7) și a principiilor generale de drept comunitar.
The reference was made in the context of a dispute between Mrs Bartsch and Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (‘BSH Altersfürsorge’), which is a company provident fund, with regard to this latter’s refusal to pay Mrs Bartsch a survivor’s pension.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între doamna Bartsch, pe de o parte, și Bosch und Siemens Hausgeräte (BSH) Altersfürsorge GmbH (denumit în continuare „BSH Altersfürsorge”), pe de altă parte, un fond de pensii de întreprindere, în privința refuzului acestuia de a plăti doamnei Bartsch o pensie de urmaș.
The Community rules
Reglementarea comunitară
Article 1 of Directive 2000/78 provides:
Potrivit articolului 1 din Directiva 2000/78:
‘The purpose of this Directive is to lay down a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual
„Prezenta directivă are ca obiectiv stabilirea unui cadru general de combatere a discriminării pe motive de apartenență religioasă sau convingeri, handicap, vârstă
Article 6 states:
Articolul 6 din aceeași directivă prevede:
Such differences of treatment may include, among others:
Tratamentul diferențiat se poate referi în special la:
(a) the setting of special conditions on access to employment and vocational training, employment and occupation, including dismissal and remuneration conditions, for young people, older workers and persons with caring responsibilities in order to promote their vocational integration or ensure their protection;
(a) aplicarea unor condiții speciale de acces la un loc de muncă și la formarea profesională, de încadrare și de muncă, inclusiv a condițiilor de concediere și de remunerare, pentru tineri, lucrători în vârstă și pentru cei care au persoane în întreținere, pentru a favoriza integrarea lor profesională sau pentru a le asigura protecția;
(b) the fixing of minimum conditions of age, professional experience or seniority in service for access to employment or to certain advantages linked to employment;
(b) stabilirea unor condiții minime de vârstă, de experiență profesională sau de vechime în muncă, pentru accesul la încadrare în muncă sau pentru anumite avantaje legate de încadrarea în muncă;
(c) the fixing of a maximum age for recruitment which is based on the training requirements of the post in question or the need for a reasonable period of employment before retirement.
(c) stabilirea unei vârste maxime pentru încadrare, bazată pe formarea necesară pentru postul respectiv sau pe necesitatea unei perioade de încadrare rezonabile înaintea pensionării.
In accordance with the first paragraph of Article 18 of the directive, the latter was to be transposed into the national law of the Member States by 2 December 2003 at the latest.
În conformitate cu articolul 18 primul paragraf din directiva menționată, transpunerea acesteia în ordinea juridică a statelor membre trebuie să intervină cel târziu la 2 decembrie 2003.
However, the second paragraph of that article states:
Cu toate acestea, potrivit celui de al doilea paragraf al aceluiași articol:
‘In order to take account of particular conditions, Member States may, if necessary, have an additional period of three years from 2 December 2003, that is to say a total of six years, to implement the provisions of this Directive on age and disability discrimination.
„Pentru a ține seama de condițiile speciale, statele membre pot dispune, dacă este necesar, de un termen suplimentar de 3 ani începând cu 2 decembrie 2003 sau de un total de 6 ani pentru a pune în aplicare dispozițiile prezentei directive privind discriminarea pe motive de vârstă și handicap.
In that event they shall inform the Commission forthwith. …’
În acest caz, statele membre informează imediat Comisia cu privire la acestea. […]”
The Federal Republic of Germany made use of this option, so that the provisions of Directive 2000/78 on age and disability discrimination were to be implemented in that Member State by 2 December 2006 at the latest.
Republica Federală Germania a utilizat această posibilitate, astfel încât transpunerea dispozițiilor Directivei 2000/78 privind discriminarea pe motive de vârstă și handicap trebuia să intervină în acest stat membru cel târziu la 2 decembrie 2006.
The BSH Altersfürsorge guidelines
Liniile directoare ale BSH Altersfürsorge
Paragraph 6(4) of the BSH Altersfürsorge guidelines dated 1 January 1984, in the version of 1 April 1992 (‘the guidelines’), provides:
Articolul 6 alineatul (4) din Liniile directoare ale BSH Altersfürsorge din 1 ianuarie 1984, în versiunea aplicabilă începând cu 1 aprilie 1992 (denumite în continuare „liniile directoare”), prevede:
‘Conditions for the retirement pension
„Condiții de plată a pensiei
A retirement pension (Paragraph 5(1)(b)) shall be paid to the widow(er) of an employee who has died during his or her employment relationship and who had fulfilled the qualifying period (Paragraph 2) provided that a claim for a survivor’s pension (widow(er)’s pension) exists under the German statutory pension insurance scheme.
Pensia [menționată la articolul 5 alineatul 1 litera b)] se plătește soțului supraviețuitor al unui lucrător decedat în cursul raporturilor sale de muncă […] care completase perioada de stagiu (prevăzută la articolul 2) atunci când și atât timp cât asigurarea obligatorie pentru limită de vârstă germană îi conferă dreptul la o pensie de urmaș (pensie de soț supraviețuitor).
This applies mutatis mutandis to the widow(er) of the recipient of a retirement pension.
Norma corespunzătoare se aplică soțului supraviețuitor al titularului unei pensii.
(a) the widow/widower is more than 15 years younger than the former employee,
Prestațiile nu se pot acorda: a) în cazul în care soțul supraviețuitor este cu peste 15 ani mai tânăr decât fostul lucrător și
It is apparent from the decision to refer that Mrs Bartsch, who was born in 1965, married Mr Bartsch in 1986. The latter was born in 1944 and died on 5 May 2004.
Din decizia de trimitere reiese că doamna Bartsch, născută în 1965, sa căsătorit în 1986 cu domnul Bartsch, născut în 1944 și decedat la 5 mai 2004.
On 23 February 1988 Mr Bartsch had concluded an employment contract with Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH (‘BSH’). He started work with them on 1 March 1988 and was employed as a salesman until his death.
La 23 februarie 1988, domnul Bartsch încheiase un contract de muncă cu societatea Bosch-Siemens Hausgeräte GmbH (denumită în continuare „BSH”), în serviciul căreia a intrat la 1 martie 1988, lucrând ca vânzător până la data decesului.