natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the transitional provision, the reasoning on the basis of which the Commission authorised a transitional regime in favour of the undertakings in the second category is apparent to the requisite legal standard from the background to the contested decision and all of the legal rules governing the matter in question.
În ceea ce privește dispoziția tranzitorie, raționamentul pe baza căruia Comisia a autorizat un regim tranzitoriu în favoarea întreprinderilor din a doua categorie rezultă suficient de temeinic din contextul deciziei în litigiu, precum și din integralitatea normelor juridice aplicabile în materie.
The transitional provision refers by implication to the possibility given to undertakings under the 1997-1999 aid scheme of obtaining automatic inclusion of their application for aid in the appropriate list immediately following the invitation to apply in respect of which the application was first submitted.
Întradevăr, dispoziția tranzitorie se referă în mod implicit la posibilitatea, recunoscută întreprinderilor în cadrul schemei de ajutor 1997-1999, de a obține înscrierea automată a cererii lor de ajutor în tabelul aferent anunțului util imediat următor celui în temeiul căruia aceasta a fost prezentată inițial.
The national legislation providing for that possibility is not only expressly referred to in the section of the contested decision entitled ‘legal basis’ but was also known to all the parties concerned.
Or, reglementarea națională care prevedea această posibilitate, în afară de faptul că este menționată în mod expres în partea din decizia în litigiu intitulată „Temei juridic”, era cunoscută de toate persoanele interesate.
Thus, in the context of the contested decision, the wording of the transitional provision is sufficient to show that the Italian State intended to introduce, for the benefit of the undertakings which had competed in the last invitation to apply published under the 1997-1999 aid scheme, transitional measures between that aid scheme and the 20002006 aid scheme, and that the Commission found that measure to be compatible with the common market.
Astfel, în contextul în care se înscria decizia în litigiu, modul de redactare a dispoziției tranzitorii este suficient pentru a înțelege că statul italian urmărea să asigure, în favoarea întreprinderilor care au concurat în temeiul ultimului anunț publicat sub incidența schemei de ajutor 1997-1999, o tranziție între această schemă de ajutor și schema de ajutor 20002006, și că Comisia a considerat această măsură compatibilă cu piața comună.
On the other hand, as was held in paragraphs 67 to 77 of this judgment, the undertakings in the first category and those in the second category were not in a comparable situation.
În schimb, astfel cum sa subliniat la punctele 67-77 din prezenta hotărâre, întreprinderile din prima categorie și cele din a doua categorie nu se aflau într-o situație comparabilă.
Thus, although it did not state the reasons for which the benefit of the transitional provision was not extended to the undertakings in the first category, the Commission did not fail to comply with the duty to state reasons.
Astfel, cu toate că nu a indicat motivele pentru care beneficiul dispoziției tranzitorii nu a fost extins la întreprinderile din prima categorie, Comisia și-a îndeplinit obligația de motivare.
In the light of the above, the answer must be that examination of the question submitted has revealed nothing which might affect the validity of the contested decision.
Așadar, trebuie să se răspundă că examinarea întrebării adresate nu a relevat niciun element de natură să afecteze validitatea deciziei în litigiu.
Examination of the question submitted has revealed nothing which might affect the validity of the decision of the Commission of 12 July 2000 not to raise objections against an aid scheme for investment in the less-favoured regions of Italy until 31 December 2006 (State aid No N 715/99 — Italy).
Examinarea întrebării adresate nu a relevat niciun element de natură să afecteze validitatea Deciziei Comisiei din 12 iulie 2000 de a nu ridica obiecții împotriva unei scheme de ajutor pentru investiții în regiunile defavorizate din Italia până la 31 decembrie 2006 (schema de ajutor nr. N 715/99 Italia).
Case C-197/06
Cauza C-197/06
(Recognition of diplomas — Directive 89/48/EEC — Estate agent)
„Recunoașterea diplomelor — Directiva 89/48/CEE — Agent imobiliar”
Judgment of the Court (Second Chamber), 17 April 2008 . . . . . . . . . . .
Hotărârea Curții (Camera a doua) din 17 aprilie 2008 . . . . . . . . . . . .
Freedom of movement for persons — Freedom of establishment — Freedom to provide ser -vices — Recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration — Directive 89/48
Libera circulație a persoanelor — Libertatea de stabilire — Libera prestare a serviciilor — Recunoașterea diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani — Directiva 89/48
SUMMARY — CASE C-197/06
SUMAR — CAUZA C-197/06
(Council Directive 89/48, Arts 3 and 4)
(Directiva 89/48 a Consiliului, art. 3 și 4)
Articles 3 and 4 of Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, as amended by Directive 2001/19, preclude legislation of a Member State which makes the performance, on its territory, of certain activities falling within the scope of the regulated profession of estate agent by a service provider established in another Member State who has concluded a cooperation agreement with an estate agent who is duly authorised in the host Member State, subject to obtaining an authorisation the grant of which is conditional upon success in an aptitude test in law.
Articolele 3 și 4 din Directiva 89/48 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/19, se opun reglementării unui stat membru potrivit căreia exercitarea, pe teritoriul său, a unor activități din domeniul profesiei reglementate de agent imobiliar de către un prestator de servicii stabilit într-un alt stat membru, care a încheiat un acord de cooperare cu un agent imobiliar autorizat în mod corespunzător în statul membru gazdă, este condiționată de deținerea unei autorizații a cărei acordare depinde de promovarea unei probe de aptitudini în domeniul dreptului.
As regards professions ‘whose practice requires precise knowledge of national law and in respect of which the provision of advice and/or assistance concerning national law is an essential and constant aspect of the professional activity’, the host Member State may, by derogation from the principle laid down in the third subparagraph of Article 4(1)(b) of Directive 89/48 on a general system for the recognition of higher-education diplomas awarded on completion of professional education and training of at least three years’ duration, as amended by Directive 2001/19, stipulate either an adaptation period or an aptitude test.
Pentru profesiile „a căror exercitare presupune o cunoaștere precisă a dreptului intern și care au ca element esențial și constant al activității furnizarea de informații și asistență privind dreptul intern”, statul membru gazdă poate indica, prin derogare de la principiul prevăzut la articolul 4 alineatul (1) litera (b) al treilea paragraf din Directiva 89/48 privind sistemul general de recunoaștere a diplomelor de învățământ superior acordate pentru formarea profesională cu durata minimă de trei ani, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/19, fie o perioadă de adaptare, fie o probă de aptitudini.
The content of the education and training required by a Member State which regulates a profession is a criterion which is especially relevant in order to establish the requirements connected to the practice thereof.
Conținutul formării indicate de un stat membru care reglementează o profesie este un criteriu deosebit de relevant pentru identificarea cerințelor legate de exercitarea acesteia.
Consequently, a profession which is open to persons who have not received significant education and training in law cannot be considered to be one ‘whose practice requires precise knowledge of national law’.
În consecință, nu ar putea să se considere că o profesie la care au acces persoanele care nu au o pregătire semnificativă în drept reprezintă o profesie „a căr[ei] exercitare presupune o cunoaștere precisă a dreptului intern”.
Where it is proven, which it is for the national court to verify, that, following the conclusion of such a cooperation agreement, the service provider does not exercise all the aspects of the regulated profession of estate agent, as it is defined in the host Member State, but only certain of the professional activities which constitute that profession, without being involved in the legal aspects of
Astfel, în cazul în care se dovedește – sarcină care revine instanței de trimitere – că în urma încheierii unui astfel de acord de cooperare prestatorul de servicii menționat nu exercită toate aspectele profesiei reglementate de agent imobiliar, astfel cum este definită aceasta în statul membru gazdă, ci numai anumite activități profesionale reglementate în
(see paras 36, 38)
(a se vedea punctele 36 și 38)
(see paras 40, 41, 43, operative part) sales, the requirement imposed on him to comply with compensatory measures relating to his knowledge of the law of the Member State in question goes manifestly beyond what is necessary in order to protect the recipients of services against the risk of inadequate assistance with regard to the legal aspects of the sale.
cadrul acestei profesii, fără a interveni în aspectele juridice ale vânzării, obligația impusă unui prestator de servicii de a se supune anumitor măsuri compensatorii în ceea ce privește cunoștințele sale în domeniul dreptului statului membru respectiv depășește în mod evident ceea ce este necesar pentru protejarea destinatarilor unor servicii împotriva riscului
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt (Belgium), made by decision of 28 April 2006, received at the Court on 3 May 2006, in the proceedings
În cauza C-197/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt (Belgia), prin Decizia din 28 aprilie 2006, primită de Curte la 3 mai 2006, în procedura
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, K. Schiemann (Rapporteur), J. Makarczyk, P. Kūris and J.-C. Bonichot, Judges,
CURTEA (Camera a doua), compusă din domnul C. W. A. Timmermans, președinte de cameră, domnii K. Schiemann (raportor), J. Makarczyk, P. Kūris și J.-C. Bonichot, judecători,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: M.-A. Gaudissart, Head of Unit, having regard to the written procedure and further to the hearing on 6 September 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
VAN LEUKEN avocat general: domnul P. Mengozzi, grefier: domnul M.-A. Gaudissart, șef de unitate, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 6 septembrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— Mr Van Leuken, by P. Berben and H. Lamon, advocaten,
— pentru domnul Van Leuken, de P. Berben și H. Lamon, advocaten;
— the Council of the European Union, by F. Florindo Gijón, K. Michoel and A.-M. Colaert, acting as Agents,
— pentru Consiliul Uniunii Europene, de domnul F. Florindo Gijón și de doamnele K. Michoel și A.-M. Colaert, în calitate de agenți;
— the Commission of the European Communities, by H. Støvlbæk and W. Wils, acting as Agents, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion,
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii H. Støvlbæk și W. Wils, în calitate de agenți, având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general,
16), as amended by Directive 2001/19/EC of the European Parliament and of the Council of 14 May 2001 (OJ 2001 L 206, p.
76), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2001/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 14 mai 2001 (JO L 206, p.
1) (‘Directive 89/48’), and Article 49 EC.
60, denumită în continuare „Directiva 89/48”), precum și a articolului 49 CE.
The reference has been made in proceedings seeking a declaration of non-compli-ance with a prohibition order made by decision delivered on 10 January 2003 by the Voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt zetelend zoals in kortgeding (President of the Commercial Court of Hasselt, hearing an application for interim relief), brought by the Confederatie van Immobiliën-Beroepen van België VZW (Confederation of Estate Agents of Belgium, a non-profit making association, ‘the CIB’) and by the Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars (Professional Institute of Estate Agents, ‘the BIV’) against Mr Van Leuken concerning the latter’s exercise in Belgium of certain professional activities falling within the scope of the regulated profession of estate agent.
Această cerere a fost formulată în cadrul unei proceduri având ca obiect constatarea nerespectării unui ordin de încetare prevăzut în hotărârea pronunțată la 10 ianuarie 2003 de către voorzitter van de rechtbank van koophandel te Hasselt zetelend zoals in kortgeding (președintele Tribunalului Comercial din Hasselt, judecând o cerere de măsuri provizorii), inițiată de Confederatie van Immobiliën-Beroepen van België VZW (Confederația Agenților Imobiliari din Belgia, asociație fără scop lucrativ, denumită în continuare „CIB”), precum și de Beroepsinstituut van Vastgoedmakelaars (Institutul Profesional al Agenților Imobiliari, denumit în continuare „BIV”) împotriva domnului Van Leuken și având ca obiect exercitarea de către acesta, în Belgia, a anumitor activități profesionale din domeniul profesiei reglementate de agent imobiliar.
It is apparent from the third and fourth recitals in the preamble to Directive 89/48 that the purpose of that directive is to introduce a general system for the recognition of diplomas to enable nationals of Community countries to pursue all those professional activities which are dependent, in a host Member State, on the completion of post-secondary education and training.
Din al treilea și din al patrulea considerent al Directivei 89/48 rezultă că aceasta are ca obiect introducerea unui sistem general de recunoaștere a diplomelor care urmărește să faciliteze cetățenilor europeni exercitarea tuturor activităților profesionale care corespund într-un stat membru gazdă unei formări postliceale.
Pursuant to Article 2 thereof, Directive 89/48 is to apply to any national of a Member State wishing to pursue a regulated profession in a host Member State in a selfemployed capacity or as an employed person.
Potrivit articolului 2, Directiva 89/48 se aplică oricărui resortisant al unui stat membru care dorește să exercite, cu statut de independent sau de salariat, o profesie reglementată în statul membru gazdă.
Subparagraph (b) of the first paragraph of Article 3 of that directive provides that, where, in a host Member State, the taking up or pursuit of a regulated profession is subject to possession of a diploma, the competent authority may not, on the grounds of inadequate qualifications, refuse to authorise a national of a Member State (‘the applicant’) to take up or pursue that profession on the same conditions as apply to its own nationals, if, first, the applicant has pursued the profession in question fulltime for two years during the previous ten years in another Member State which does not regulate that profession and, second, he possesses evidence of formal qualifications fulfilling certain criteria.
Articolul 3 primul paragraf litera (b) din această directivă prevede că, în cazul în care, într-un stat membru gazdă, accesul la o profesie reglementată sau exercitarea acesteia este condiționată de posesia unei diplome, autoritatea competentă nu îi poate refuza resortisantului unui stat membru (denumit în continuare „solicitant”), din motiv de calificare necorespunzătoare, accesul la profesia respectivă sau exercitarea ei în aceleași condiții ca și pentru resortisanții statului membru gazdă în cazul în care acesta, pe de o parte, și-a exercitat cu normă întreagă această profesie timp de doi ani în ultimii zece ani într-un alt stat membru care nu reglementează această profesie și, pe de altă parte, are unul sau mai multe titluri de calificare oficială care îndeplinesc anumite criterii.
Notwithstanding Article 3 thereof, Article 4 of Directive 89/48 authorises the host Member State, in certain circumstances which are set out in that article, to require
Fără a aduce atingere articolului 3 din Directiva 89/48, articolul 4 din aceasta permite statului membru gazdă să ceară solicitantului, în anumite condiții, să facă dovada faptului că are experiență profesională pe o perioadă determinată, să urmeze un
Article 4 lays down a number of rules and conditions applicable to those compensatory measures.
Articolul 4 menționat stabilește anumite norme și condiții aplicabile acestor măsuri compensatorii.
Thus, according to the third subparagraph of Article 4(1)(b) of Directive 89/48, the host Member State which imposes the compensatory measures must, in principle, leave the choice between an adaptation period and an aptitude test to the applicant.
Astfel, potrivit articolului 4 alineatul (1) litera (b) al treilea paragraf din această directivă, statul membru gazdă care impune măsuri compensatorii trebuie, în principiu, să îi acorde solicitantului libertatea de a alege între perioada de adaptare și proba de aptitudine.
Nevertheless, as regards professions ‘whose practice requires precise knowledge of national law and in respect of which the provision of advice and/or assistance concerning national law is an essential and constant aspect of the professional activity’, the Member State may, by derogation from that principle, stipulate either an adaptation period or an aptitude test.
Cu toate acestea, pentru profesiile „a căror exercitare presupune o cunoaștere precisă a dreptului intern și care au ca element esențial și constant al activității furnizarea de informații și asistență privind dreptul intern”, statul membru gazdă poate indica, prin derogare de la acest principiu, fie o perioadă de adaptare, fie o probă de aptitudine.
Belgian law
Dreptul belgian
Article 3 of the Framework Law of 1 March 1976 regulating the protection of professional titles and the exercise of service-providing intellectual professions (Belgisch Staatsblad of 27 mars 1976, p.
Articolul 3 din Legea-cadru din 1 martie 1976 privind reglementarea protecției titlului profesional și exercitarea unor profesii intelectuale de prestări de servicii (Belgisch Staatsblad din 27 martie 1976, p.
3604), as amended by the Programme Law of 10 February 1998 (Belgisch Staatsblad of 21 February 1998, p.
3604), astfel cum a fost modificată prin Legea-program din 10 februarie 1998 (Belgisch Staatsblad din 21 februarie 1998, p.
4889) (‘the Framework Law’), states:
4889, denumită în continuare „legea-cadru”), prevede:
‘No person may exercise in a selfemployed capacity, as a principal or as an ancillary occupation, a profession regulated pursuant to this Law or use the professional title of that profession, unless his name has been entered on the register of those exercising that profession or on the list of trainees or unless, being established abroad, he has obtained permission to exercise that profession on an ad hoc basis.
„Este interzisă exercitarea în mod independent, cu titlu principal sau accesoriu, a unei profesii reglementate în temeiul prezentei legi sau utilizarea titlului profesional asociat acesteia de către o persoană care nu este înscrisă în tabloul titularilor de profesie sau pe lista stagiarilor ori, în cazul în care aceasta este stabilită în străinătate, dacă nu a obținut autorizația de a exercita cu titlu ocazional această profesie.
Where the regulated profession is exercised by a legal person, the preceding paragraph shall be applicable solely to one or more of those administrators, managers or active partners who personally exercise the regulated activity or who have effective control of the departments exercising it.
Dacă profesia reglementată este exercitată de către o persoană juridică, paragraful precedent este aplicabil numai aceluia sau acelora dintre administratorii, directorii sau asociații activi care exercită personal activitatea reglementată sau care coordonează în mod efectiv serviciile în cadrul cărora este exercitată această profesie.
Where no such person exists, the requirement laid down in the first paragraph shall apply to an administrator, a manager or an active partner of the legal person who has been designated for that purpose.
În lipsa acestora, obligația menționată la primul paragraf se aplică unui administrator, director sau asociat activ al persoanei juridice desemnat în acest scop.
With regard to estate agents, effect was given to the Framework Law by the Royal Decree of 6 September 1993 for the protection of professional titles and of the exercise of the profession of estate agent (Belgisch Staatsblad of 13 October 1993, p.
În ceea ce privește agenții imobiliari, legea-cadru a fost pusă în aplicare prin Decretul regal din 6 septembrie 1993 privind asigurarea protecției titlului profesional și a exercitării profesiei de agent imobiliar (Belgisch Staatsblad din 13 octombrie 1993, p.
22447), as amended by the Royal Decree of 2 May 1996 (Belgisch Staatsblad of 8 June 1996, p. 15773).
22447), astfel cum a fost modificat prin Decretul regal din 2 mai 1996 (Belgisch Staatsblad din 8 iunie 1996, p. 15773).
Article 2 of the Royal Decree, as amended, states that:
Articolul 2 din decretul regal menționat, astfel cum a fost modificat, prevede:
‘No person may exercise in a selfemployed capacity, whether as a principal or as an ancillary occupation, the profession of estate agent or use the professional title of “estate agent authorised by the BIV”, or “trainee estate agent”, unless his name has been entered on the register of those exercising that profession or on the list of trainees maintained by [the BIV] or unless, being established abroad, he has obtained permission to exercise that profession on an ad hoc basis …’
„Este interzisă exercitarea în mod independent, cu titlu principal sau accesoriu, a profesiei de agent imobiliar sau utilizarea titlului profesional «agent imobiliar autorizat de BIV» sau «agent imobiliar stagiar» de către o persoană care nu este înscrisă în tabloul titularilor de profesie sau pe lista stagiarilor întocmită de [BIV] ori, în cazul în care aceasta este stabilită în străinătate, dacă nu a obținut autorizația de a exercita cu titlu ocazional această profesie. […]”
Article 6 of the Royal Decree, as amended, states:
Articolul 6 din același decret regal, astfel cum a fost modificat, prevede:
‘Entry on the register shall be subject to the satisfactory completion of a period of training of one year.
„Înscrierea în tabloul titularilor este condiționată de efectuarea, cu rezultate satisfăcătoare, a unui stagiu de un an.
Holders of a [diploma required in another Member State of the European Community or a State party to the Agreement on the European Economic Area of 2 May 1992 (OJ 1994 L 1, p.
Titularii unei [diplome cerute într-un alt stat membru al Comunității Europene sau într-un stat membru al Acordului privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992 (JO 1994, L 1, p.
3) for the taking up or pursuit of the profession of estate agent in its territory] shall be exempted from the requirement of completing a training period.
3), pentru a accede la profesia de agent imobiliar sau pentru a o exercita pe teritoriul acestuia], sunt scutiți de obligația efectuării stagiului.