natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, there is no need to examine this further here since the present proceedings do not concern the liability of the owner of the ship, but the liability of the owner of the cargo.
Cu toate acestea, nu este necesar să se analizeze în continuare această ipoteză, deoarece prezenta procedură nu are ca obiect răspunderea armatorului navei, ci răspunderea proprietarului încărcăturii.
Furthermore, a departure by Community law from those conventions would encumber France and possibly other Member States with a conflict between their obligations under Community law and those under international law.
În plus, orice îndepărtare a reglementării comunitare de la prevederile acestor convenții ar însemna pentru Franța și posibil pentru alte state membre apariția unui conflict între obligațiile comunitare și obligațiile internaționale ce le revin.
The obligation of loyalty between the Community and the Member States requires such conflicts to be avoided where possible.
Principiul loialității care guvernează raporturile dintre Comunitate și statele membre impune evitarea unui astfel de conflict în măsura posibilului.
Consistent interpretation
Cu privire la interpretarea conformă
Lastly, the cooperation obligation imposed on the Community under Article 235(3) of the Law of the Sea
În sfârșit, obligația de cooperare care revine Comunității în temeiul articolului
67 — Answers given by Mrs Wallström on behalf of the Commission to Question E-0842/00 from Chris Davies MEP on the Erika disaster and environmental liability, OJ 2001 C 53 E, p.
67 — Răspuns oferit de către doamna Wallström în numele Comisiei la întrebarea E-0842/00, adresată de domnul deputat Chris Davies Comisiei cu privire la „Catastrofa Erika și răspunderea privind mediul” (JO 2001, C 53 E, p.
30, and to Question E-1752/03 from Eija-Riitta Korhola MEP on use of impact assessment and liability insurance to deal with oil damage, OJ 2004 C 51 E, p. 137.
30), și la întrebarea E-1752/03, adresată de doamna deputat Eija-Riitta Korhola Comisiei cu privire la „Analizarea consecințelor și asigurarea răspunderii civile în ceea ce privește repararea prejudiciilor cauzate prin naufragiile petrolierelor” (JO 2004, C 51 E, p. 137).
Thus the Liability Convention and the Fund Convention do not preclude the application of Article 15 of the Waste Framework Directive on the basis of the considerations mentioned so far.
Prin urmare, din perspectivele analizate aici, Convenția privind răspunderea și Convenția privind fondul nu exclud aplicarea articolului 15 din directivacadru privind deșeurile.
However, the arguments presented illustrate a broad political consensus for liability for oil pollution damage to be regulated by the Liability Convention and the Fund Convention.
Argumentele invocate ilustrează totuși un larg consens politic privitor la reglementarea răspunderii pentru daunele rezultând din poluarea cu hidrocarburi prin Convenția privind răspunderea și prin Convenția privind fondul.
The persons mentioned in Article 15 of the Waste Framework Directive
Cu privire la persoanele menționate la articolul 15 din directivacadru privind deșeurile
Convention implies at least that the Community must give special consideration to the efforts made by the States.
235 alineatul 3 din Convenția Națiunilor Unite asupra dreptului mării implică cel puțin luarea în considerare de către Comunitate în special a eforturilor depuse de statele membre.
This is also consistent with the objective of Community policy on the environment under the fourth intent of Article 174(1) of the Treaty of promoting measures at international level to deal with environmental problems.
Aceasta răspunde totodată obiectivului politicii Comunității în domeniul mediului, prevăzut la articolul 174 alineatul (1) a treia liniuță din tratat, care urmărește promovarea pe plan internațional a unor măsuri destinate să facă față problemelor de mediu.
Article 15 of the Waste Framework Directive lays down rules governing responsibility for the cost of disposing of waste.
Articolul 15 din directivacadru privind deșeurile reglementează modul de suportare a costurilor de eliminare a deșeurilor.
Under the first indent, in accordance with the ’polluter pays’ principle it is the responsibility of the holder who has waste handled by a waste collector or by an undertaking as referred to in Article 9.
Potrivit dispozițiilor primei liniuțe, potrivit principiului „poluatorul plătește”, acestea revin deținătorului care își transferă deșeurile unei societăți de colectare sau unei întreprinderi prevăzute la articolul 9.
In addition, the second indent mentions the previous holders or the producer of the product from which the waste came.
În plus, a doua liniuță menționează deținătorii precedenți sau producătorul produsului din care provin deșeurile.
Article 15 of the Waste Framework Directive must therefore be interpreted as far as possible as meaning that conflicts with the Liability Convention and the Fund Convention must be avoided. 68
Așadar, în măsura posibilului, articolul 15 din directivacadru privind deșeurile este necesar să fie interpretat evitându-se orice conflict cu prevederile Convenției privind răspunderea și cu cele ale Convenției privind fondul 68.
In Van de Walle and Others the Court held that that provision imposes the financial burden of the disposal operations, in accordance with the principle of polluter pays, on the persons who cause the waste, whether they are holders or former holders of the waste or even producers of the product from which the waste came. 69
În cadrul hotărârii van de Walle și alții, Curtea a hotărât că, potrivit principiului „poluatorul plătește”, prin această prevedere costurile de eliminare a deșeurilor se suportă de către persoanele care se află la originea producerii deșeurilor, fie că acestea sunt deținătorii sau foștii deținători ori producătorii produsului generator de deșeuri 69.
The interpretation of Article 15 of the Waste Framework Directive
Cu privire la interpretarea articolului 15 din directivacadru privind deșeurile
It is therefore possible that Total France is responsible for the costs as producer of the heavy fuel oil, i.e. as producer of the product from which the waste came.
Prin urmare, ar fi posibil ca Total France să răspundă pentru costuri în calitatea sa de producător al păcurii grele, mai exact în calitate de producător al produsului generator de deșeuri.
It must now be examined whether the two companies in the Total Group, as the producer of heavy fuel oil and/or the seller and carrier under Article 15 of the Waste Framework Directive, must bear the cost of disposing of the spilled heavy fuel oil.
În continuare, este necesar să se analizeze dacă cele două societăți aparținând grupului Total, în calitate de producător al păcurii grele și/sau vânzător și navlositor, trebuie să suporte costurile de eliminare a păcurii grele deversate, potrivit articolului 15 din directivacadru privind deșeurile.
This can apply to Total International Ltd, on the other hand, only if it was the holder or at least the former holder of the oil waste.
În schimb, Total International Ltd. răspunde numai dacă era deținătoarea sau cel puțin fosta deținătoare a păcurii grele.
68 — See also my Opinion in Intertanko and Others (cited in footnote 57, point 78).
68 — A se vedea de asemenea concluziile prezentate de noi în cauza Intertanko (citată la nota de subsol 57, punctul 78).
69 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 58).
69 — Hotărârea Van de Walle și alții (citată la nota de subsol 27, punctul 58).
COMMUNE DE MESQUER and/or anyone who carries out pre-process-ing, mixing or other operations resulting in a change in the nature or composition of this waste.
COMMUNE DE MESQUER fiind orice persoană ale cărei activități produc deșeuri (producător inițial) și/sau orice persoană care realizează operațiuni de prelucrare inițială, amestecare sau alte operațiuni care au ca rezultat schimbarea naturii sau a compoziției acestor deșeuri.
Under Article 1(c) of the Waste Framework Directive holder means the producer of the waste or the natural or legal person who is in possession of it.
Potrivit articolului 1 litera (c) din directivacadru privind deșeurile, noțiunea de deținător include producătorul deșeurilor sau persoana fizică ori juridică aflată în posesia acestora.
According to the judgment in Van de Walle, the Waste Framework Directive therefore defines ’holder’ broadly, without specifying whether the obligation to dispose of or recover waste is as a general rule a matter for the producer or the possessor of the waste.
Potrivit hotărârii Van de Walle și alții, directivacadru privind deșeurile oferă o definiție extinsă a deținătorului, neprecizând dacă obligațiile de eliminare sau de recuperare a deșeurilor revin, în general, producătorului sau posesorului acestora.
It is irrelevant for the purposes of possession whether he is the owner or the holder. 70
Din punctul de vedere al posesiei, este lipsit de relevanță dacă este vorba despre proprietar sau despre deținător 70.
The question whether that definition applies to Total International Ltd — as the Commission also argues — depends on whether it influenced the generation of the oil waste in such a way that that event is to be attributed to its own personal activity.
Total International Ltd. îndeplinește condițiile prevăzute în această definiție – astfel cum susține Comisia – dacă rolul pe care la deținut în generarea deșeurilor de hidrocarburi a fost de o asemenea natură încât respectivul eveniment trebuie să fie considerat ca făcând parte dintre propriile sale activități.
This is taken to be the case if the accident could be attributed to a disregard of Total International Ltd’s contractual obligations or to any actions which could render that undertaking liable.
Acesta poate fi cazul dacă accidentul se explică prin neîndeplinirea unei obligații contractuale de către Total International Ltd. sau prin diferite acțiuni ale acesteia care pot angaja răspunderea sa 71.
71 The extent to which Total International Ltd is therefore the producer of the oil waste can only be ascertained by the competent trial court, however.
Însă instanța de fond competentă este singura care poate hotărî dacă Total International Ltd. este producătorul deșeurilor de hidrocarburi.
It cannot be ruled out that during transportation Total International Ltd had actual physical control of the heavy fuel oil indirectly, represented by the transportation company and the crew.
Nu poate fi exclusă posibilitatea ca, pe durata transportului, Total International Ltd. să fi păstrat efectiv, în mod indirect, prin intermediul societății de transport și al echipajului, stăpânirea materială asupra păcurii grele.
As a result of the accident, however, it lost any physical control at the point when the heavy fuel oil became waste.
Însă aceasta a pierdut eventua- lul control prin producerea accidentului, în momentul în care păcura a devenit un deșeu.
Total International Ltd thus never had physical control of the oil waste.
Prin urmare, Total International Ltd. nu a deținut în niciun moment stăpânirea materială asupra deșeurilor de hidrocarburi.
It is therefore possible that Total International Ltd is responsible for bearing the costs only if that company is to be regarded as the producer of the oil waste and was thus also the holder of the oil waste in accordance with Article 1(c) of the Waste Framework Directive.
Răspunderea pentru costuri ar putea reveni Total International Ltd. numai dacă această societate trebuie considerată drept producător al deșeurilor de hidrocarburi și, prin urmare, și deținătoare a hidrocarburilor în conformitate cu articolul 1 litera (c) din directivacadru privind deșeurile.
The sentence pronounced on 16 January 2008, which has already been mentioned, also suggests that Total France may be regarded as the producer and holder of the waste on the basis of the same criteria in connection with the relevant factual findings.
Sentința penală din 16 ianuarie 2008, pe care am menționat-o deja, acreditează ideea că și Total France poate fi considerată drept producător și deținător al deșeului pe baza acelorași criterii aplicate la situația de fapt.
The Tribunal de grande instance found that Total International Ltd was not at fault for the sinking of the Erika, but another Total company, Total S.A., since that company had selected the ship and in doing so had not exercised due care. 72 It is for the competent
Tribunal de grande instance a stabilit într-adevăr culpa în naufragiul navei Erika nu în sarcina Total International Ltd., ci a unei alte societăți Total, Total S.A., deoarece această din urmă societate a ales nava fără a acționa cu diligența necesară în acest scop 72. Le revine instanțelor naționale competente
71 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 60).
71 — Hotărârea Van de Walle și alții (citată la nota de subsol 27, punctul 60).
Article 1(b) of the Waste Framework Directive defines producer as anyone whose activities produce waste (original producer)
Articolul 1 litera (b) din directivacadru privind deșeurile definește producătorul ca
72 — Judgment of the Tribunal de grande instance de Paris of 16 January 2008 (cited in footnote 15, p. 228).
72 — Hotărârea pronunțată de tribunal de grande instance de Paris la 16 ianuarie 2008 (citată la nota de subsol 15, p. 228).
However, Note 92FUND/EXC.34/6/Add.1 by the Director of the International Oil Pollution Compensation Fund of 20 September 2006, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc34-6eadd1.pdf, p. 8, states, on the basis of the investigations in progress at the time, that Total could not detect the ship’s defects.
Cu toate acestea, în nota 92FUND/EXC.34/6/Add.1 din 20 septembrie 2006, directorul Fondului de compensare pentru pagubele provocate prin poluarea cu hidrocarburi indică faptul că anchetele în desfășurare în prezent permit să se afirme că Total nu putea detecta defectele navei, http://www.iopcfund-docs.org/ds/pdf/92exc34-6eadd1.pdf, p.8.
70 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 55).
70 — Hotărârea Van de Walle și alții (citată la nota de subsol 27, punctul 55).
OPINION OF MRS KOKOTT — CASE C-188/07 particular because there are no rules therein governing the selection of the party responsible for bearing the costs.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL KOKOTT — CAUZA C-188/07 la desemnarea persoanei care trebuie să răspundă pentru costuri.
national courts to examine whether the production of the waste can also be attributed to Total France.
atribuția de a verifica dacă producerea deșeului este de asemenea imputabilă Total France.
It is thus possible that Total France is responsible for bearing the cost of disposing of the oil waste because it produced the heavy fuel oil, but also in the event that it produced the oil waste.
Astfel, poate fi avută în vedere răspunderea Total France pentru costurile de eliminare a deșeurilor de hidrocarburi deoarece aceasta a produs păcura grea, dar și în cazul în care aceasta este producătorul deșeurilor de hidrocarburi.
Total International Ltd can be ordered to bear the cost only if it produced the oil waste.
Costurile nu pot cădea în sarcina Total International Ltd. decât în măsura în care aceasta a produs deșeurile de hidrocarburi.
Selection of the party responsible for bearing the costs under Article 15 of the Waste Framework Directive in accordance with the polluterpays principle
Cu privire la desemnarea persoanei care trebuie să suporte costurile în temeiul principiului „poluatorul plătește” potrivit articolului 15 din directivacadru privind deșeurile
However, the Court has given a different interpretation to Article 15 of the Waste Framework Directive.
Cu toate acestea, Curtea a interpretat în mod diferit articolul 15 din directivacadru privind deșeurile.
The judgment in Van de Walle concerned fuel leaked from a service station which contaminated the surrounding land.
Hotărârea Van de Walle avea în vedere carburanții scurși de la o benzinărie, care au poluat solurile din proximitate.
The responsible party in principle was the manager of the service station, who had bought the fuel to meet the service station’s operating needs, was therefore the holder and, for the purpose of his operations, had it in stock when it became waste within the meaning of Article 1(b) of Directive 75/442.
Răspunderea revine în acest caz în principiu operatorului benzinăriei care a achiziționat carburanții pentru necesitățile comerțului pe care îl exercită și care era, prin urmare, deținătorul carburanților și asigura depozitarea acestora pentru necesitățile comerțului exercitat la momentul în care acești carburanți au devenit deșeuri în sensul articolului 1 litera (b) din directivacadru privind deșeurile 73.
73 Only if exceptionally the poor condition of the service station’s storage facilities and the leak of hydrocarbons could be attributed to a disregard of contractual obligations by the petroleum undertaking which supplied that service station, or to any actions which could render that undertaking liable, could that undertaking be responsible.
Numai în mod excepțional, dacă starea necorespunzătoare a instalațiilor de depozitare ale benzinăriei și scurgerea hidrocarburilor se datorau nerespectării obligațiilor contractuale ce reveneau întreprinderii petroliere care aproviziona această benzinărie sau diferitelor acțiuni ce puteau angaja răspunderea acestei întreprinderi, aceasta din urmă ar putea fi răspunzătoare.
Then the activities of that undertaking could be considered to have produced waste within the meaning of Article 1(b) of Directive 75/442 and it could accordingly be regarded as the holder of the waste. 74
În acest caz, deșeurile ar fi fost produse prin activitatea acestei întreprinderi petroliere în sensul articolului 1 litera (b) din Directiva 75/442 și această întreprindere ar putea, ca urmare, să fie considerată drept deținătoarea deșeurilor 74.
The question also arises whether Total France and possibly Total International Ltd must bear the cost of disposing of the oil waste because they fall within the group of persons referred to in Article 15 of the Waste Framework Directive.
De altfel, apare întrebarea dacă Total France și eventual Total International Ltd. trebuie să suporte costurile de eliminare a deșeurilor de hidrocarburi pentru simplul motiv că acestea aparțin categoriei de persoane menționate la articolul 15 din directivacadru privind deșeurile.
According to the Court, the cost is therefore to be borne by the person who produced the waste.
Potrivit Curții, costurile trebuie să fie suportate de către producătorul deșeurilor 75.
75 However, Article 15 designates only the group of those who may pos-
Persoanele menționate la articolul 15 constituie însă numai categoria persoanelor
73 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 59).
73 — Hotărârea Van de Walle și alții (citată la nota de subsol 27, punctul 59).
74 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 60).
74 — Hotărârea Van de Walle și alții (citată la nota de subsol 27, punctul 60).
75 — Van de Walle and Others (cited in footnote 27, paragraph 58).
75 — Hotărârea Van de Walle și alții (citată la nota de subsol 27, punctul 58).
In fact, the Commission seems to take the view that all those referred to in Article 15 of the Waste Framework Directive may be required to bear the cost of disposing of waste.
În realitate, Comisia consideră aparent că toate persoanele menționate la articolul 15 din directivacadru privind deșeurile pot fi obligate să suporte costurile de eliminare a deșeurilor.
On the other hand, at the hearing the United Kingdom maintained that Article 15 of the Waste Framework Directive does not establish any rules on liability, in
Dimpotrivă, Regatul Unit a susținut în cadrul ședinței că articolul 15 din directivacadru privind deșeurile nu ar institui un regim al răspunderii, deoarece nu conține nicio dispoziție privitoare
sibly be responsible for bearing the cost, from whom it is necessary to select the person who is to bear the costs, in accordance with the polluterpays principle.
COMMUNE DE MESQUER susceptibile să suporte costurile, dintre care trebuie desemnată acea persoană care, în temeiul principiului „poluatorul plătește”, trebuie obligată să suporte costurile.
Nevertheless, some rules on dealing with waste impose the cost of its disposal in principle on the producer of the product which became waste.
Cu toate acestea, o serie de reglementări privind gestionarea deșeurilor instituie regula suportării în principiu de către producătorul produsului care a devenit deșeu a costurilor de eliminare a acestuia.
In this connection the Commission refers to Directive 2006/66/EC of 6 September 2006 on batteries and accumulators and waste batteries and accumulators and repealing Directive 91/157/EEC, 77Article 8 of which provides that producers of batteries and accumulators are to bear the costs of their disposal as waste.
Comisia a făcut în acest sens trimitere la Directiva 2006/66/CE din 6 septembrie 2006 privind bateriile și acumulatorii și deșeurile de baterii și acumulatori și de abrogare a Directivei 91/157/CEE 77, al cărei articol 8 prevede că producătorii de baterii și de acumulatori trebuie să suporte costurile de eliminare a acestora ca deșeuri 78.
78 In addition, under Article 15 of European Parliament and Council Directive 94/62/EC of 20 December 1994 on packaging and packaging waste 79 the Member States may impose the costs of disposal under the law on waste on the producer of the packaging. 80
Articolul 15 din Directiva 94/62/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 decembrie 1994 privind ambalajele și deșeurile de ambalaje 79 permite de asemenea statelor membre să oblige producătorul ambalajului să suporte costurile de gestionare a acestor deșeuri 80.
This interpretation of the polluterpays principle, as a principle governing the apportionment of costs, is consistent with other language versions which — unlike the German version — do not use a notion of causality, but state that the polluter pays (polluter pays, pollueur-payeur).
Această interpretare a principiului „poluatorul plătește” ca regulă de repartizare a costurilor corespunde altor versiuni lingvistice, care, spre deosebire de versiunea germană, nu recurg la noțiunea de cauzalitate, ci indică faptul că poluatorul plătește (polluter pays, pollueur-payeur).
Accordingly, the Court has interpreted the polluterpays principle as an expression of the proportionality principle, which requires the Member States — and the Community legislature — to refrain from imposing on anyone costs that are unnecessary having regard to the circumstances.
În consecință, Curtea a înțeles principiul „poluatorul plătește” ca fiind expresia principiului proporționalității, care obligă statele membre – și deopotrivă legiuitorului comunitar – să nu impună nimănui costuri care nu sunt necesare în circumstanțe determinate 76.
76In the case at issue the question was whether agriculture could be called on to reduce nitrate discharges more than is commensurate with its proportion of the total amount.
În cazul respectiv, se punea problema dacă sectorul agricol poate contribui la reducerea poluării cu nitrați într-o proporție mai mare decât partea care revine acestui sector în ceea ce privește dispersiile totale de nitrați.
With regard to the law on waste, it can be inferred, first of all, that a person cannot bear the cost of disposing of waste which comes from others.
Făcând aplicarea principiului la regimul deșeurilor, trebuie să concluzionăm în primul rând că nimeni nu poate fi obligat să suporte costurile de eliminare a deșeurilor provenind de la un terț.
Those rules have their basis in the fact that Article 15 of the Waste Framework Directive, and in particular the polluterpays principle referred to therein, do not constitute clear and definitive rules on responsibility for costs.
Temeiul acestor reguli îl reprezintă faptul că articolul 15 din directivacadru privind deșeurile, și în special principiul „poluatorul plătește” cuprins de acesta, nu definește regimul clar și exhaustiv al răspunderii pentru costuri.
The polluterpays principle can and must be clarified further.
Dimpotrivă, principiul „poluatorul plătește” poate și trebuie să fie concretizat pe mai departe.
This is a priority task for the legislature.
Aceasta reprezintă o sarcină prioritară pentru legiuitor.