natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 10(1) and Article 3(2), (4) and (6) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services must be interpreted as not precluding the functions of assigning national numbering resources or of managing national numbering plans from being shared by a number of independent regulatory authorities, provided that the allocation of the tasks is made public and easily accessible, and notified to the Commission.
Articolul 3 alineatele (2) și (4), precum și articolul 10 alineatul (1) din Directiva 2002/21 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice coroborate cu considerentul (11) al acesteia trebuie interpretate în sensul că funcțiile de atribuire a resurselor naționale de numerotare și de gestionare a planurilor naționale de numerotare trebuie considerate ca fiind funcții de reglementare. Statele membre nu sunt obligate să atribuie aceste funcții diferite unor autorități naționale de reglementare distincte.
Articles 3(2), 3(4) and 10(1) of Directive 2002/21 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services, read in conjunction with recital 11 in the preamble to that directive, must be interpreted as meaning that the assignment of the national numbering resources and the management of the national numbering plans must be regarded as regulatory functions. Member States are not required to allocate those different functions to separate regulatory authorities.
Articolul 10 alineatul (1), precum și articolul 3 alineatele (2), (4) și (6) din Directiva 2002/21 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și se-viciile de comunicații electronice trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca funcțiile de atribuire a resurselor naționale de numerotare, precum și funcțiile de gestionare a planurilor naționale de numerotare să fie repartizate între mai multe autorități de reglementare independente, cu condiția ca repartizarea sarcinilor să fie făcută publică, ușor accesibilă și să fie notificată Comisiei.
(see para. 21, operative part 1)
(a se vedea punctul 21 și dispozitiv 1)
(see para. 27, operative part 2)
(a se vedea punctul 27 și dispozitiv 2)
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Tribunal Supremo (Spain), made by decision of 23 January 2007, received at the Court on 15 February 2007, in the proceedings
În cauza C-82/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Tribunal Supremo (Spania), prin Decizia din 23 ianuarie 2007, primită de Curte la 15 februarie 2007, în procedura
THE COURT (Second Chamber), composed of C.W.A. Timmermans, President of the Chamber, L. Bay Larsen, K. Schiemann, P. Kūris (Rapporteur) and C. Toader, Judges,
CURTEA (Camera a doua), compusă din domnul C. W. A. Timmermans, președinte de cameră, domnii L. Bay Larsen, K. Schiemann, P. Kūris (raportor) și doamna C. Toader, judecători,
— the Spanish Government, by M. Muñoz Pérez, acting as Agent,
— pentru guvernul spaniol, de domnul M. Muñoz Pérez, în calitate de agent;
— the Belgian Government, first by A. Hubert and subsequently by C. Pochet, acting as Agents,
— pentru guvernul belgian, inițial de doamna A. Hubert și ulterior de doamna C. Pochet, în calitate de agenți;
— the Greek Government, by S. Spyropoulos, I. Pouli and S. Trekli, acting as Agents,
— pentru guvernul elen, de domnul S. Spyropoulos, precum și de doamnele I. Pouli și S. Trekli, în calitate de agenți;
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and by P. Gentili, avvocato dello Stato,
— pentru guvernul italian, de domnul I. M. Braguglia, în calitate de agent, asistat de domnul P. Gentili, avvocato dello Stato;
— the Netherlands Government, by C. Wissels and M. de Grave, acting as Agents,
— pentru guvernul olandez, de doamna C. Wissels și de domnul M. de Grave, în calitate de agenți;
— the Commission of the European Communities, by R. Vidal Puig, acting as Agent, having decided, after hearing the Advocate General, to proceed to judgment without an Opinion, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnul R. Vidal Puig, în calitate de agent, având în vedere decizia de judecare a cauzei fără concluzii, luată după ascultarea avocatului general, pronunță prezenta
33) (‘the Framework Directive’), read in conjunction with Recital (11) in the preamble thereto.
195, denumită în continuare „directivacadru”) coroborate cu considerentul (11) al acesteia.
The reference has been made in the course of an action in which the Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones (‘the CMT’) is seeking the annulment of all or part of Royal Decree 2296/2004 adopting the regulation on electronic communications markets, network access and numbering (Real Decreto 2296/2004 por el que
Această cerere a fost formulată în cadrul unei acțiuni prin care Comisión del Mercado de las Telecomunicaciones (denumită în continuare „CMT”) solicită anularea în tot sau în parte a Decretului regal 2296/2004 de adoptare a Regulamentului privind piețele de comunicații electronice, accesul la rețele și la numerotare (Real Decreto
JUDGMENT OF 6. 3. 2008 — CASE C-82/07 se aprueba el Reglamento sobre mercados de comunicaciones electrónicas, acceso a las redes y numeración) of 10 December 2004 (BOE No 314 of 30 December 2004, p.
HOTĂRÂREA DIN 6.3.2008 — CAUZA C-82/07
42372) and certain points of the National Telephone Numbering Plan annexed to that Royal Decree, on the ground that they are contrary to General Law 32/2003 on Telecommunications (Ley General 32/2003 de Telecomunicaciones) of 3 November 2003 (BOE No 264 of 4 November 2003, p.
42372), precum și a anumitor puncte din planul național de numerotare telefonică anexat la decretul regal respectiv, pentru motivul că acestea ar fi contrare Legii generale 32/2003 privind telecomunicațiile (Ley General 32/2003 de Telecomunicaciones) din 3 noiembrie 2003 (BOE nr. 264 din 4 noiembrie 2003, p.
38890) (‘the GTL’) which transposed the Framework Directive into national law.
38890, denumită în continuare „LGT”), care a transpus directiva-cadru în dreptul național.
Recital (11) in the preamble to the Framework Directive states:
Considerentul (11) al directivei-cadru prevede:
‘In accordance with the principle of the separation of regulatory and operational functions, Member States should guarantee the independence of the national regulatory authority or authorities with a view to ensuring the impartiality of their decisions.
„În conformitate cu principiul separării funcțiilor de reglementare și de operare, statele membre ar trebui să garanteze independența autorității sau autorităților naționale de reglementare în vederea asigurării imparțialității deciziilor acestora.
This requirement of independence is without prejudice to the institutional autonomy and constitutional obligations of the Member States or to the principle of neutrality with regard to the rules in Member States governing the system of property ownership laid down in Article 295 of the Treaty.
Această cerință de independență nu aduce atingere autonomiei instituționale, nici obligațiilor constituționale ale statelor membre sau principiului neutralității prevăzut la articolul 295 din tratat, privind normele de reglementare a regimului proprietății care se aplică în statele membre.
National regulatory authori- ties should be in possession of all the necessary resources, in terms of staffing, expertise, and financial means, for the performance of their tasks.’
Autoritățile naționale de reglementare ar trebui să beneficieze de toate resursele necesare, în termeni de personal, competențe și mijloace financiare, pentru a-și duce la îndeplinire sarcinile.”
Recital (20) of that directive states:
Considerentul (20) al acestei directive prevede:
‘Access to numbering resources on the basis of transparent, objective and nondiscriminatory criteria is essential for undertakings to compete in the electronic communications sector.
„Accesul la resursele de numerotare pe baza unor criterii transparente, obiective și nediscriminatorii este esențial pentru ca întreprinderile să se afle în concurență în
Article 2(g) of the Framework Directive defines the ‘national regulatory authority’ as ‘the body or bodies charged by a Member State with any of the regulatory tasks assigned in this Directive and the Specific Directives’.
Articolul 2 litera (g) din directiva-cadru definește „autoritatea națională de reglementare” drept „organismul sau organismele însărcinate de un stat membru cu oricare din sarcinile de reglementare desemnate în prezenta directivă sau în directivele speciale”.
Under Article 2(m) of the Framework Directive, the ‘provision of an electronic communications network’ is defined as the establishment, operation, control or making available of such a network.
În temeiul articolului 2 litera (m) din această directivă, „furnizarea unei rețele de comunicații electronice” înseamnă instalarea, operarea, supravegherea sau punerea la dispoziție a unei astfel de rețele.
Article 3 of the Framework Directive, entitled ‘National regulatory authorities’, provides:
Articolul 3 din directiva-cadru, intitulat „Autoritățile naționale de reglementare”, are următorul cuprins:
Member States that retain ownership or control of undertakings providing electronic communications networks and/or services shall ensure effective structural separation of the regulatory function from activities associated with ownership or control.
Statele membre care păstrează proprietatea sau controlul asupra unor întreprinderi care furnizează rețele și/sau servicii de comunicații electronice asigură separarea structurală efectivă a funcției de reglementare, pe de o parte, de activitățile legate de proprietate sau de control, pe de altă parte.
Where more than one authority has competence to address such matters, Member States shall ensure that the respective tasks of each authority are published in an easily accessible form.
Atunci când mai multe autorități au competențe în aceste probleme, statele membre se asigură că sarcinile care revin fiecărei autorități sunt publicate într-un mod ușor accesibil.
Paragraph 1 of Article 10 of the Framework Directive, which is entitled ‘Numbering, naming and addressing’, provides:
Articolul 10 din directiva-cadru, intitulat „Numerotarea, numirea și adresarea”, prevede la alineatul (1):
‘Member States shall ensure that national regulatory authorities control the assignment of all national numbering resources and the management of the national
„Statele membre se asigură că autoritățile naționale de reglementare controlează alocarea tuturor resurselor naționale de numerotare, precum și gestionarea planurilor
Member States shall ensure that adequate numbers and numbering ranges are provided for all publicly available electronic communications services.
Statele membre se asigură că pentru toate serviciile de comunicații electronice accesibile publicului se furnizează numere și serii de numere adecvate.
National regulatory authorities shall establish objective, transparent and nondiscriminatory assigning procedures for national numbering resources.’
Autoritățile naționale de reglementare stabilesc proceduri obiective, transparente și nediscriminatorii de atribuire a resurselor naționale de numerotare.”
On 9 December 2005, the CMT lodged an application with the Tribunal Supremo seeking the annulment, with cessation of effects, of Articles 27(1), 27(3), 28(2), 34, 36, 38, 40(1), 40(3), 49 and 55 of Royal Decree 2296/2004 and paragraphs 5(4) and 10(1) of the National Telephone Numbering Plan, annexed to that decree, on the ground that they are contrary to the GTL.
La 9 decembrie 2005, CMT a introdus la Tribunal Supremo o acțiune prin care a solicitat anularea și lipsirea de efect a articolului 27 alineatele (1) și (3), a articolului 28 alineatul (2), a articolelor 34, 36 și 38, a articolului 40 alineatele (1) și (3), a articolelor 49 și 55 din Decretul regal 2296/2004, precum și a punctelor 5.4 și 10.1 din planul național de numerotare telefonică anexat la decretul menționat, întrucât ar fi contrare dispozițiilor din LGT.
The CMT submits that those provisions do not respect the division of powers, with respect to the management of public numbering resources, provided for in Articles 16 and 48 of the GTL.
CMT a susținut că aceste dispoziții nu respectă repartizarea competențelor în materie de gestionare a resurselor de numerotare prevăzută la articolele 16 și 48 din LGT.
The residual competence of the Ministry of Industry, Tourism and Commerce in that field, provided for under earlier legislative provisions and those of the GTL, is set out in such detail in Royal Decree 2296/2004 that the role of the CTM is reduced merely to implementing the decisions taken by that ministry.
Întradevăr, competența reziduală a Ministerului Industriei, Turismului și Comerțului în acest domeniu, prevăzută de dispozițiile legislative anterioare și de dispozițiile din LGT, ar fi fost astfel precizată de dispozițiile Decretului regal 2296/2004 încât funcțiile deținute de CMT s-ar reduce la o simplă executare a deciziilor adoptate de acest minister.
Further, the CTM argues that the royal decree goes beyond the GTL, in breach of the principles of legality, the hierarchy of norms and legal certainty, and disregards the provisions of Article 10(1) of the Framework Directive.
În plus, CMT a susținut că decretul regal menționat depășește prevederile din LGT, încălcând principiile legalității, ierarhiei normelor și securității juridice, și nu respectă dispozițiile articolului 10 alineatul (1) din directiva-cadru.
By judgment of 23 January 2007, the Tribunal Supremo decided to stay proceedings and to refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Prin Hotărârea din 23 ianuarie 2007, Tribunal Supremo a hotărât să suspende judecata și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
(1) Do Articles 3(2) and 10(1) of the [Framework] Directive, in conjunction with Recital (11), require Member States to allocate to separate authorities “regulatory functions” on the one hand and “operational” functions on the other, in relation to assigning national numbering resources and managing national numbering plans?
„1) Articolul 3 alineatul (2) și articolul 10 alineatul (1) din [D]irectiva[-cadru] coroborate cu considerentul (11) al acesteia obligă statele membre să confere unor autorități diferite «funcțiile de reglementare», pe de o parte, și pe cele de «operare», pe de altă parte, în materie de atribuire a resurselor de numerotare și de gestionare a planurilor naționale de numerotare?
(2) Where a Member State, on transposing the [Framework] Directive into its national law, has charged a specific authority with assigning national numbering resources and managing national numbering plans, may it at the same time reduce that authority’s powers in that sphere, conferring them on other authorities or on its own State administration, with the result that management of those resources is in reality shared between various authorities?’
2) În cazul în care un stat membru, transpunând în ordinea sa juridică internă [D]irectiva[-cadru], a conferit unei autorități de reglementare specifice atribuirea resurselor de numerotare naționale și gestionarea planurilor naționale de numerotare, acesta poate să reducă, în același timp, competențele în materie ale autorității de reglementare respective, atribuindu-le altor autorități sau propriei administrații de stat, astfel încât să se realizeze, în fapt, o gestionare în comun a acestor resurse între diferite autorități?”
It should be noted at the outset that, according to Recital (1) of the Framework Directive, the new regulatory framework for telecommunications — namely, Directive 2002/20/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on the authorisation of electronic communications networks and services (Authorisation Directive) (OJ 2002 L 108, p.
Cu titlu preliminar, trebuie constatat că, potrivit considerentului (1) al directiveicadru, noul cadru de reglementare privind telecomunicațiile, și anume directivele „cadru”, Directiva 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (JO L 108, p. 21, Ediție specială, 13/vol. 35, p.
COMISIÓN DEL MERCADO DE LAS TELECOMUNICACIONES relating to electronic communications networks and services (Universal Service Directive) (OJ 2002 L 108, p.
COMISIÓN DEL MERCADO DE LAS TELECOMUNICACIONES serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) (JO L 108, p. 51, Ediție specială, 13/vol. 35, p.
7) — was adopted after the previous regulatory framework had been successful in creating the conditions for effective competition in the telecommunications sector during the transition from monopoly to full competition.
169), a fost adoptat în timp ce cadrul de reglementare anterior permisese crearea unor condiții de concurență efectivă în sectorul telecomunicațiilor pe perioada tranziției de la monopol la concurență deplină.
That is the appropriate context in which to assess Recital (11) of the Framework Directive, according to which the Member States must, under the principle of the separation of regulatory and operational functions, guarantee the independence of the national regulatory authority or authorities (‘the regulatory authorities’) in order to ensure the impartiality of their decisions.
Acesta este contextul în care trebuie apreciat considerentul (11) al directiveicadru, potrivit căruia, în conformitate cu principiul separării funcțiilor de reglementare și de operare, statele membre trebuie să garanteze independența autorității sau a autorităților naționale de reglementare (denumite în continuare „autoritățile de reglementare”) în vederea asigurării imparțialității deciziilor acestora.
Article 3(2) of the Framework Directive specifies the means by which it should be possible to guarantee the independence of the regulatory authorities, providing that they must be legally distinct from and functionally independent of all organisations providing electronic communications networks, equipment or services.
Articolul 3 alineatul (2) din directiva-cadru precizează mijloacele care trebuie să permită garantarea independenței autorităților de reglementare, prevăzând că acestea trebuie să fie distincte din punct de vedere juridic și independente din punct de vedere funcțional de toate organizațiile care furnizează rețele, echipamente sau servicii de comunicații electronice.
Where Member States retain ownership or control of undertakings providing electronic communications networks and/or services, they are to take care, specifically, to ensure effective structural separation of the regulatory function, on the one hand, from activities associated with ownership or control of those undertakings, on the other.
Atunci când statele membre păstrează proprietatea sau controlul asupra unor întreprinderi care furnizează rețele și/sau servicii de comunicații electronice, acestea asigură în mod deosebit separarea structurală efectivă a funcției de reglementare, pe de o parte, de activitățile legate de proprietate sau de control, pe de altă parte.
As regards the assigning of the national numbering resources and the management of the national numbering plans, it should be pointed out at the outset that such functions form no part of the functions exercised by entities which ensure services
În ceea ce privește funcțiile de atribuire a resurselor naționale de numerotare și de gestionare a planurilor naționale de numerotare, trebuie precizat de la început că acestea nu fac parte din funcțiile exercitate de entitățile care asigură furnizarea
They must therefore be regarded, not as ‘operational functions’ within the meaning of Recital (11) of that directive, but as ‘regulatory functions’.
Prin urmare, acestea nu trebuie considerate „funcții de operare” în sensul considerentului (11) al acestei directive, ci „funcții de reglementare”.
Moreover, the referring court seems to be unsure whether the Framework Directive allows Member States to allocate, on the one hand, the regulatory functions, and on the other, the management functions involved in assigning national numbering resources and national numbering plans, to separate regulatory authorities.
Pe de altă parte, instanța de trimitere pare să aibă îndoieli dacă directiva-cadru permite statelor membre să atribuie unor autorități de reglementare distincte, pe de o parte, funcții de reglementare și, pe de altă parte, funcții de gestionare în materie de atribuire a resurselor naționale de numerotare și de planuri naționale de numerotare.
In that regard, it is clear from Article 10(1) of the Framework Directive, read in conjunction with Article 3(2) thereof, that (i) Member States must allocate to one or more regulatory authorities control of the assignment of all national numbering resources, as well as the management of the national numbering plans; (ii) those regulatory authorities must be legally distinct from and functionally independent of all organisations providing electronic communications networks, equipment or services; and (iii) Member States which retain ownership or control of undertakings providing electronic communications networks and/or services must ensure effective structural separation of activities associated with ownership or control of those undertakings, on the one hand, and regulatory functions (including the assignment of national numbering resources and the management of the national numbering plans), on the other.
În această privință, reiese din articolul 10 alineatul (1) coroborat cu articolul 3 alineatul (2) din directiva-cadru că statele membre trebuie să atribuie uneia sau mai multor autorități de reglementare controlul alocării tuturor resurselor naționale de numerotare, precum și gestionarea planurilor naționale de numerotare, că aceste autorități de reglementare trebuie să fie distincte din punct de vedere juridic și independente din punct de vedere funcțional de toate organizațiile care furnizează rețele, echipamente și servicii de comunicații electronice și că statele membre care păstrează proprietatea sau controlul asupra întreprinderilor care furnizează rețele și/sau servicii de comunicații electronice trebuie să asigure o separare structurală efectivă între activitățile privind proprietatea și controlul acestor întreprinderi, pe de o parte, și funcțiile de reglementare, inclusiv cele de alocare a resurselor naționale de numerotare și de gestionare a planurilor naționale de numerotare, pe de altă parte.
That finding is substantiated both by Recital (11) of the Framework Directive, in accordance with which Member States should guarantee the independence of the national regulatory authority or authorities, and by Article 3(4) of that directive, which provides that Member States must publish the tasks to be undertaken by those regulatory authorities, in particular where those tasks are assigned to more than one body.
Această constatare este confirmată atât de considerentul (11) al directiveicadru, care obligă statele membre să garanteze independența autorității sau a autorităților de reglementare, cât și de articolul 3 alineatul (4) din aceeași directivă, care prevede că statele membre publică sarcinile care trebuie îndeplinite de aceste autorități de reglementare, în special atunci când aceste sarcini sunt încredințate mai multor organisme.
Moreover, the potentially pluralist nature of regulatory authorities is clear from the very definition of ‘national regulatory authority’ set out in Article 2(g) of the Framework Directive.
În plus, această eventuală pluralitate de autorități de reglementare reiese chiar din definiția „autorității naționale de reglementare”, prevăzută la articolul 2 litera (g) din directiva respectivă.