natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Below I shall first examine various uncertainties as to the admissibility of the request for a preliminary ruling and the jurisdiction of the Court of Justice (see A below).
În cele ce urmează, vom examina mai întâi (a se vedea punctul A de mai jos) anumite rezerve cu privire la admisibilitatea cererii de pronunțare a unei hotărâri preliminare și la competența Curții.
I shall then deal with the first question concerning the standard of liability in respect of discharge offences outside the territorial sea, that is to say, on the high seas, in straits used for international navigation and in the exclusive economic zone.
În continuare, ca răspuns la prima întrebare vom analiza nivelul de răspundere pentru deversările ilicite în afara mării teritoriale, mai precis în marea liberă, în strâmtori utilizate pentru navigația internațională și în zona economică exclusivă.
As will be seen, Marpol 73/78 defines definitively the standard of liability to be applied in these areas of the sea by reason of its interaction with the Convention on the Law of the Sea (see B below).
Astfel cum vom demonstra, Marpol 73/78 definește în mod exhaustiv standardul răspunderii aplicabile în aceste zone ale mării prin interacțiunea cu Convenția privind dreptul mării (a se vedea punctul B de mai jos).
By contrast, in the territorial sea, which is to be considered in the second and third questions, Marpol 73/78 has at most the function of a minimum standard — binding only on the Member States but not on the Community — in particular because the Convention on the Law of the Sea does not restrict rule-making powers in this area, which forms
În schimb, în ceea ce privește marea teritorială, fapt ce urmează a fi examinat în cea de a doua și în cea de a treia întrebare, Marpol 73/78 reprezintă cel mult un standard minim – obligatoriu doar pentru statele membre, dar nu și pentru Comunitate – în special deoarece competența de reglementare în ceea ce privește această zonă, care face parte din teritoriul statelor de coastă, nu este limitată de Convenția privind dreptul mării în la fel de mare măsură
INTERTANKO AND OTHERS only if it is quite obvious that the interpretation of Community law sought bears no relation to the actual facts of the main action or to its purpose, or where the problem is hypothetical or the Court does not have before it the factual or legal material necessary to give a useful answer to the questions submitted to it.
INTERTANKO ȘI ALŢII sau cu obiectul acțiunii principale, atunci când problema este de natură ipotetică sau atunci când Curtea nu dispune de elementele de fapt sau de drept necesare pentru a răspunde în mod util la întrebările care iau fost adresate 13.
13Save for such cases, the Court is, in principle, bound to give a preliminary ruling on questions concerning the interpretation of Community law.
Cu excepția unor asemenea ipoteze, Curtea este, în principiu, obligată să se pronunțe cu privire la întrebările preliminare referitoare la interpretarea normelor de drept comunitar 14.
14In this connection the term ‘interpretation’ also includes the examination of validity. 15
În acest context, noțiunea „interpretare” include și examinarea validității 15.
Furthermore, Denmark and the Council question whether the Court has jurisdiction to interpret the Convention on the Law of the Sea.
În continuare, Danemarca și Consiliul ridică problema competenței Curții cu privire la interpretarea Convenției privind dreptul mării.
17 Therefore, in principle the Court does not have jurisdiction to interpret provisions which fall within the exclusive competence of the Member States.
Comunitatea și toate statele membre au încheiat această convenție în temeiul unei competențe partajate 17.
Only in exceptional circumstances may it have the power to interpret such rules in order to establish whether or not they fall within the exclusive competence of the Member States. 18
Prin urmare, Curtea nu este, în principiu, competentă să interpreteze dispoziții care sunt de competența exclusivă a statelor membre.
However, the Court has ruled that, within the specific context of the Convention on the Law of the Sea, a finding that there is shared competence is contingent on the existence of Community rules within the areas covered by the Convention provisions in issue, irrespective of what may otherwise be the scope and nature of those rules.
Cu toate acestea, Curtea a decis că, în contextul specific al Convenției privind dreptul mării, constatarea existenței unei competențe partajate este subordonată existenței unor norme comunitare în domeniile reglementate de dispozițiile respective ale convenției, indiferent de întinderea și de natura acestora 19.
19In other words, as regards the Convention on the Law of the Sea the Community at least also has competence for the matters covered by it, if any relevant Community law in fact exists at all, regardless of whether the rules of Community law are definitive or the Member States retain certain margins of discretion.
Cu alte cuvinte, în ceea ce privește Convenția privind dreptul mării, subzistă cel puțin și o competență a Comunității privind aspectele reglementate de aceasta, atât timp cât există drept comunitar aplicabil, indiferent dacă reglementările comunitare sunt exhaustive sau dacă statele membre păstrează o oarecare marjă de apreciere.
The French Government provides no evidence that the questions referred or the main action are hypothetical.
Guvernul francez nu aduce niciun argument care să demonstreze că întrebările preliminare sau acțiunea principală ar fi de natură ipotetică.
Rather, it is clear that the main action relates to actual facts and that the questions referred are central to the resolution of this dispute.
Mai curând, este evident că acțiunea inițială este de natură reală și că întrebările preliminare au o importanță deosebită pentru soluționarea acestui litigiu.
Nor does the Court require further material on the nature of the main action in order to answer the questions referred to it.
Curtea nu mai are nevoie și de alte informații suplimentare despre natura acțiunii principale pentru a răspunde la cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare.
On the contrary, since the judgment in British American Tobacco 16the Court has been aware that in the United Kingdom it is possible to bring an action seeking to prevent implementation of a directive which may result in questions on the validity of that directive being referred to the Court.
În plus, începând cu Hotărârea British American Tobacco (Investments) și Imperial Tobacco 16, Curtea cunoaște faptul că în Regatul Unit există posibilitatea introducerii unei acțiuni având ca obiect împiedicarea transpunerii unei directive, care poate determina adresarea de întrebări Curții cu privire la validitatea acelei directive.
Therefore, in spite of the French Government’s doubts as to its admissibility, the request for a preliminary ruling cannot be refused.
Prin urmare, în pofida rezervelor guvernului francez cu privire la admisibilitate, nu se impune respingerea cererii de pronunțare a unei hotărâri preliminare.
Consequently, the argument put forward by Denmark and the Council that the Court
De aceea, argumentul Danemarcei și al Consiliului privitor la lipsa competenței
17 — Case C-459/03 Commission v Ireland (‘MOX plant’) [2006] ECR I-4635, paragraph 83.
17 — Hotărârea din 30 mai 2006, Comisia/Irlanda (C-459/03, Rec., p. I-4635, punctul 83).
14 — See Bosman, paragraph 59, and IATA and ELFAA, paragraph 24, both cited in footnote 13.
14 — A se vedea hotărârile citate anterior Bosman (punctul 59), precum și IATA și ELFAA (punctul 24).
18 — See Case C-431/05 Merck Genéricos — Produtos Farma-cêuticos [2007] ECR I-7001, paragraph 33.
18 — A se vedea Hotărârea din 11 septembrie 2007, Merck Genéricos — Produtos Farmacêuticos (C-431/05, Rep., p. I-7001, punctul 33).
19 — Commission v Ireland (‘MOX plant’), cited in footnote 17, paragraph 108.
19 — Hotărârea Comisia/Irlanda (citată la nota de subsol 17, punctul 108).
Consequently, it is necessary to determine, first of all, whether Marpol 73/78 is the criterion for determining the legality of Directive 2005/35 and, if so, whether Marpol 73/78 limits liability for accidental discharges in the manner alleged by the claimants.
Prin urmare, trebuie inițial să se clarifice dacă Marpol 73/78 constituie un criteriu pentru determinarea legalității Directivei 2005/35 și, dacă este cazul, dacă această convenție limitează răspunderea pentru deversările accidentale în modul indicat de reclamanți.
does not have jurisdiction cannot be upheld in this case.
Curții este inoperant în speță.
It must be assumed that the provisions of the Convention on the Law of the Sea relevant to an examination of Directive 2005/35 at least fall within an area of Community competence shared with the Member States.
Trebuie pornit de la ideea că dispozițiile esențiale ale Convenției privind dreptul mării relevant pentru examinarea Directivei 2005/35 intră cel puțin în unul dintre domeniile de competență partajată între Comunitate și statele membre.
Were this not the case, the directive would have to be repealed on the ground that it did not have a sufficient legal basis.
În caz contrar, directiva ar trebui să fie anulată pentru lipsa unui temei juridic suficient.
However, none of the parties disputes the legal basis of the directive.
Totuși, temeiul juridic al directivei nu este contestat de niciuna dintre părți.
Marpol 73/78 as the criterion for determining the legality of Directive 2005/35
Marpol 73/78, criteriu pentru legalitatea Directivei 2005/35
Therefore, the Court of Justice does have jurisdiction to interpret the relevant provisions of the Convention on the Law of the Sea.
Prin urmare, Curtea este competentă să interpreteze dispozițiile relevante ale Convenției privind dreptul mării.
B — First question — Liability of persons not referred to in Marpol 73/78
B — Cu privire la prima întrebare — răspunderea persoanelor care nu sunt menționate în Marpol 73/78
The first question concerns the liability of persons not referred to in Marpol 73/78 for discharges outside the territorial sea.
Prima întrebare se referă la răspunderea persoanelor care nu sunt menționate în Marpol 73/78 pentru deversările în afara mării teritoriale.
The claimants, Greece, Malta and Cyprus consider that the rules in question are incompatible with Marpol 73/78.
Reclamanții, Grecia, Malta și Cipru consideră respectivele reglementări incompatibile cu Marpol 73/78.
The parties put forward a variety of arguments which may justify use of Marpol 73/78 as the criterion for determining the legality of Directive 2005/35.
Părțile susțin ipoteze diferite, care ar putea determina ca Marpol 73/78 să fie utilizată drept criteriu pentru legalitatea Directivei 2005/35.
Firstly, the Community may be bound by Marpol 73/78 under international law (see (a) below).
În primul rând, Marpol 73/78 ar putea fi obligatorie pentru Comunitate, conform dreptului internațional [a se vedea litera a) de mai jos].
Secondly, Marpol 73/78 could be indirectly binding on the Community in so far as the Convention on the Law of the Sea restricts the Community’s rule-making powers with reference to the Marpol standards (see (b) below).
În al doilea rând, Marpol 73/78 ar putea fi obligatorie pentru Comunitate numai indirect, în măsura în care Convenția privind dreptul mării limitează competențele de reglementare ale Comunității făcând trimitere la standardele prevăzute în Marpol 73/78 [a se vedea litera b) de mai jos].
Thirdly, Marpol 73/78 may be binding by dint of the fact that Directive 2005/35 is intended to harmonise implementation of the Marpol Convention at Community level (see (c) below).
În al treilea rând, Marpol 73/78 ar putea fi obligatorie, în sensul că Directiva 2005/35 trebuie să armonizeze transpunerea convenției la nivel comunitar [a se vedea litera c) de mai jos].
(a) Binding effect of Marpol 73/78 on the Community under international law relevant provisions of Marpol 73/78 codified customary international law.
INTERTANKO ȘI ALŢII a) Cu privire la caracterul obligatoriu al Marpol 73/78 pentru Comunitate, în temeiul dreptului internațional cutumiar 23.
As the Council and the Commission point out, the Court ruled in Peralta that the Community is not bound by the provisions of Marpol 73/78. 20
Comisia, Curtea a constatat în Hotărârea Peralta 20că dispozițiile cuprinse în Marpol
By contrast, it is not possible to reject out of hand a second hypothesis put forward in Peralta concerning the binding effect of Marpol 73/78 on the Community, namely that the latter assumed the powers previously exercised by the Member States in the field to which this convention applies.
În schimb, nu este de la bun început exclusă o a doua ipoteză, invocată în Hotărârea Peralta, privind caracterul obligatoriu al Marpol 73/78 pentru Comunitate, și anume transferul către Comunitate al competențelor exercitate anterior de statele membre în domeniul de aplicare al acestei Convenții 24.
24 This argu- ment put forward by the claimants relates to the caselaw on the binding effect of GATT before the Community had acceded to it. 25
Această ipoteză susținută de reclamanți face referire la jurisprudența referitoare la caracterul obligatoriu al GATT, înainte de aderarea Comunității la acesta 25.
In that respect the Court took account of a number of factors.
În acest sens, Curtea sa întemeiat pe o serie de puncte de vedere.
As at the time of that judgment, the Community is also at present not a party to Marpol 73/78.
La fel ca în momentul pronunțării acestei hotărâri, Comunitatea nu este nici astăzi parte la Marpol 73/78.
As a rule, the lawfulness of a Community instrument cannot depend on its conformity with an international agreement to which the Community is not a party. 21
În general, legalitatea unui act al Comunității nu depinde de compatibilitatea acestuia cu o convenție internațională la care Comunitatea nu este parte 21.
Contrary to the view taken by Cyprus and the United Kingdom, it also does not follow from the judgment in Poulsen and Diva Navigation 22that the Community is automatically bound by any international law.
Contrar punctului de vedere al Ciprului și al Regatului Unit, nici din Hotărârea Poulsen și Diva Navigation 22nu rezultă că Comunitatea este în mod automat ținută să respecte orice normă de drept internațional.
Although the Court holds that the Community must respect international law in the exercise of its powers, its subsequent comments show that this statement relates to customary international law.
Întradevăr, Curtea constată că Comunitatea trebuie să își exercite competențele cu respectarea dreptului internațional, însă din considerațiile care urmează rezultă că această afirmație se referă la dreptul internațional
23 In the present case, however, there is no evidence that the
20 — Hotărârea din 14 iulie 1994, Peralta (C-379/92, Rec., p.
Therefore, the Community alone was able to act within the areas covered by GATT.
23 — Hotărârea Poulsen și Diva Navigation (citată la nota de subsol 22, punctul 9 și următoarele).
20 — Case C-379/92 Peralta [1994] ECR I-3453, paragraph 16.
24 — Hotărârea Peralta (citată la nota de subsol 20).
21 — Case C-377/98 Netherlands v Parliament and Council [2001] ECR I-7079, paragraph 52.
21 — Hotărârea din 9 octombrie 2001, Țările de Jos/Parlamentul European și Consiliul (C-377/98, Rec., p. I-7079, punctul 52).
22 — Case C-286/90 Poulsen and Diva Navigation [1992] ECR I-6019.
22 — Hotărârea din 24 noiembrie 1992, Poulsen și Diva Navigation (C-286/90, Rec., p. I-6019).
As regards the binding effect of customary international law, see also Case C-162/96 Racke [1998] ECR I-3655, paragraph 45.
25 — Hotărârea din 12 decembrie 1972, International Fruit Company și alții (21/72-24/72, Rec., p.
25 — Joined Cases 21/72, 22/72, 23/72 and 24/72 International Fruit Company and Others [1972] ECR 1219, paragraph 10 et seq.
1219, punctul 10 și următoarele).
Moreover, in a case with similar facts the Court ruled that the Convention on the Grant of European Patents, signed at Munich on 5 October 1973, was not binding, 29 even though Directive 98/44, 30 under examination in that case, had partially harmonised implementation of that convention. 31
Peralta face referire la o transpunere „în temeiul tratatului” 28. Pe de altă parte, într-o cauză de aceeași natură, Curtea nu a recunoscut caracterul obligatoriu al Convenției privind eliberarea brevetelor europene, semnată la München la 5 octombrie 1973 29, chiar dacă transpunerea acesteia fusese armonizată parțial prin Directiva 98/44 30, în discuție în cauza respectivă 31.
Unlike in the case of trade policy, in the present case the Community has no exclusive competence under the Treaty to lay down rules on the discharge by ships of pollutants into the sea.
Spre deosebire de politica comercială, în prezenta cauză, Comunitatea nu dispune de o competență exclusivă conform tratatului pentru a reglementa deversările în mare de substanțe poluante de către nave.
This competence — either under Article 80(2) EC concerning transport policy or Article 175 EC concerning policy on the environment 26 — is instead competitive in nature, that is to say, it remains with the Member States so long and in so far as it is not exercised by the Community.
Această competență – fie că rezultă din articolul 80 alineatul (2) CE privind politica în domeniul transporturilor, fie din articolul 175 CE privind politica în domeniul mediului 26 – are mai curând o natură concurentă, mai precis, rămâne a statelor membre atâta timp și în măsura în care Comunitatea nu o exercită 27.
27 Although the Community exercised this competence at the latest when it adopted Directive 2005/35, it should not be concluded that it thereby assumed the relevant areas of competence of the Member States in their entirety since, according to its Article 1(2), the directive merely lays down a minimum standard beyond which the Member States may go, subject to international law.
Deși Comunitatea și-a exercitat această competență cel mai târziu la adoptarea Directivei 2005/35, nu se poate deduce din aceasta că ar fi preluat integral și competențele respective ale statelor membre, deoarece directiva, conform articolului 1 alineatul (2), stabilește doar un standard minim, peste care statele membre pot trece, cu respectarea dreptului internațional.
Furthermore, it has not been submitted that the Community acted as the successor to the Member States in connection with Marpol 73/78 or that such action was agreed to by the other parties, as in the case of GATT.
În plus, nu sa susținut că Comunitatea ar fi acționat ca succesoare a statelor membre în raport cu Marpol 73/78 sau că o asemenea acțiune ar fi fost aprobată de celelalte părți contractante, precum în cazul Convenției GATT.
The Community has merely observer status at the IMO, within the competence of which Marpol 73/78 falls.
Comunitatea are doar statut de observator la OMI, care este competentă în ceea ce privește Marpol 73/78.
Irrespective of whether or not the Community’s competence is now exclusive, there must also be doubts as to whether such an assumption of powers resulting from the exercise of competence is sufficient as a basis on which to conclude that the Member States’ obligations under international law are binding on the Community.
Prin urmare, obligația Comunității de a respecta dispozițiile din Marpol 73/78 nu poate fi întemeiată pe transferul competențelor statelor membre.
Therefore, it cannot be validly argued that the Community is bound by Marpol 73/78 on the ground that it has assumed powers of the Member States.
Întradevăr, transferul competențelor de politică comercială, în cazul GATT, era consacrat expres în tratat. Astfel, Hotărârea
29 — Netherlands v Parliament and Council, cited in footnote 21, paragraph 52.
29 — Hotărârea Țările de Jos/Parlamentul European și Consiliul (citată la nota de subsol 21, punctul 52).
27 — See Case 22/70 Commission v Council (‘AETR’) [1971] ECR 263, paragraphs 17 and 18, and Opinion 1/03 (Lugano Convention) [2006] ECR I-1145, paragraph 114 et seq.
26 — A se vedea Concluziile avocatului general Mazák prezentate la 28 iunie 2007 în cauza Comisia/Consiliul (Hotărârea din 23 octombrie 2007, C-440/05, Rep., p. I-9097, punctul 65).
28 — Cited in footnote 20.
I-1145, punctul 114 și următoarele).
31 — See recital (9) in the preamble to Directive 98/44.
31 — A se vedea considerentul (9) al Directivei 98/44.
As most of the parties submitted in the written procedure, Marpol 73/78 may have been incorporated as a test standard into Community law by the Convention on the Law of the Sea.
După cum sa exprimat majoritatea părților încă din procedura scrisă, Marpol 73/78 ar fi putut fi încorporată în dreptul comunitar, în calitate de criteriu de control, prin Convenția privind dreptul mării.
In the view of the French Government and the Council, which the Italian, Spanish and Swedish Governments and the Parliament supported at the hearing, both conditions preclude individuals from relying on the Convention on the Law of the Sea.
În opinia guvernului francez și a Consiliului, la care sau raliat pe parcursul procedurii orale guvernele italian, spaniol și suedez, precum și Parlamentul European, ambele condiții se opun invocării de către particulari a Convenției privind dreptul mării.
Under Article 300(7) EC, agreements concluded under the conditions set out in that article are to be binding on the institutions of the Community and on Member States.
Conform articolului 300 alineatul (7) CE, acordurile încheiate în condițiile stabilite de acest articol sunt obligatorii pentru instituțiile Comunității și pentru statele membre.
The Convention on the Law of the Sea was signed by the Community and subsequently approved by Decision 98/392.
Convenția privind dreptul mării a fost semnată de Comunitate și ulterior aprobată prin Decizia 98/392.
It follows, according to settled caselaw, that the provisions of that convention now form an integral part of the Community legal order. 32
Rezultă astfel, potrivit unei jurisprudențe constante, că dispozițiile convenției sunt parte integrantă a ordinii juridice comunitare 32.
In view of the Court’s previous caselaw, this submission is surprising.
Acest argument surprinde, având în vedere jurisprudența precedentă a Curții.
Particularly worthy of note is the judgment in Poulsen and Diva Navigation, the issue in which was whether a prohibition on fishing laid down in a Community fisheries regulation could be invoked in criminal proceedings as against the Danish master of a Panamanian-regis-tered vessel.
Este de menționat în special Hotărârea Poulsen și Diva Navigation, care avea ca obiect problema dacă unui comandant danez al unei nave înregistrate în Panama îi era opozabilă într-o procedură penală una dintre interdicțiile de pescuit stabilite în regulamentul comunitar privind pescuitul.
In that case the Court referred to the Convention on the Law of the Sea as an expression of international customary law even before its entry into force in order to establish that the vessel concerned could be attributed solely to the flag State 35 and to rule out the application to that vessel of the prohibition on fishing in the exclusive economic zone and in the territorial sea.
În speță, Curtea a citat Convenția privind dreptul mării înainte de intrarea acesteia în vigoare, ca expresie a dreptului internațional cutumiar, pentru a stabili apartenența exclusivă a navei la statul de pavilion 35și pentru a exclude aplicarea interdicției de pescuit în privința navei respective în zona economică exclusivă și în marea teritorială 36.
36 Therefore, the Court already acknowledged in principle that individuals can rely on rules laid down in the Convention on the Law of the Sea. At the
Prin urmare, Curtea a recunoscut deja, în principiu, că particularii pot invoca reglementările prevăzute în Convenția privind dreptul
34 — Case 12/86 Demirel [1987] ECR 3719, paragraph 14; Racke, cited in footnote 23, paragraph 31; and IATA and ELFAA, cited in footnote 13, paragraph 39.
34 — Hotărârea din 30 septembrie 1987, Demirel (12/86, Rec., p.