natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, any temporal limit on the right to deduct was inapplicable in this case.
În consecință, orice limitare în timp a dreptului de deducere ar fi inaplicabilă în speță.
Before the national court the Agenzia replied that Ecotrade should have invoiced itself for the transactions in question, calculated the VAT payable, and recorded the invoice in the register of invoices issued and the register of purchases so that it would have had a VAT credit for the purposes of deducting the input tax calculated.
Agenzia a răspuns în fața instanței de trimitere că Ecotrade ar fi trebuit să emită o „autofactură” cu privire la operațiunile în cauză, să calculeze TVA-ul datorat, să îl înscrie în registrul de facturi emise, precum și în registrul de achiziții, obținând astfel un credit de TVA pentru deducerea taxei aferente intrărilor.
In accordance with that method, the VAT payable is not actually paid by the purchaser in so far as it is offset by the corresponding VAT credit.
Potrivit acestei metode, TVA-ul calculat în debit nu este plătit efectiv de către beneficiar, fiind neutralizat prin TVA-ul calculat în credit.
The right to deduct must be exercised in the period prescribed or it will lapse.
Or, dreptul de deducere ar trebui exercitat în termenul stabilit, sub sancțiunea decăderii.
Consequently, Ecotrade, which did not comply with the accounting procedure provided for under the national legislation, is required to pay the VAT due, while it has lost the right to deduct VAT on account of the time-bar.
În consecință, Ecotrade, care nu a respectat procedura contabilă prevăzută de reglementarea națională, ar avea obligația să plătească TVA-ul datorat, întrucât a pierdut dreptul de deducere a acestuia ca urmare a intervenirii decăderii.
In those circumstances, the Commissione tributaria provinciale di Genova decided to stay proceedings and refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
În aceste condiții, Commissione tributaria provinciale di Genova a hotărât să suspende judecarea cauzelor și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare, al căror conținut este identic în cauzele C-95/07 și C-96/07:
‘(1) Does a correct interpretation of Articles 17, 21(1) and 22 of the Sixth Directive … preclude national legislation (in particular Article 19 of DPR No 633/72) that makes the exercise of the right to deduct [VAT], payable by a taxable person in the pursuit of his business activities, dependent on compliance with a (twoyear) timelimit and penalises noncompliance with annulment of that right?
„1) Interpretarea corectă a articolului 17, a articolului 21 alineatul (1) și a articolului 22 din a șasea directivă […] se opune unei reglementări naționale, în speță, articolul 19 din DPR nr.
That question is asked with reference, in particular, to cases where the liability to VAT on the purchase of the good or service stems from the application of the reverse charge procedure, which allows the authorities a longer period (of four years under Article 57 of DPR No 633/72) in which to demand payment of the duty than the period allowed to the trader for deduction of the duty, on expiry of which the trader’s right to such deduction lapses.
633/72, care condiționează exercitarea dreptului de a deduce [TVA-ul] datorat de o persoană impozabilă în exercitarea activității sale ca întreprindere de respectarea unui termen (de doi ani), sancțiunea nerespectării termenului fiind decăderea din drept, în special în cazurile în care obligația de plată a TVA-ului pentru achiziționarea de bunuri sau de servicii rezultă din aplicarea mecanismului de taxare inversă, care permite administrației să solicite plata taxei într-un termen (de patru ani, prevăzut la articolul 57 din DPR nr.
By order of the President of the Court of 27 April 2007, Cases C-95/07 and C-96/07 were joined for the purposes of the written and oral procedure and of the judgment.
Prin Ordonanța președintelui Curții din 27 aprilie 2007, cauzele C-95/07 și C-96/07 au fost conexate pentru buna desfășurare a procedurii scrise și orale, precum și în vederea pronunțării hotărârii.
Ecotrade submits that the Sixth Directive does not impose any timelimit on the right to deduct, since the entire VAT system, which is founded on the principle of neutrality is designed to guarantee the taxable person, in all circumstances, that fundamental right inherent in the overall VAT system.
Ecotrade invocă faptul că A șasea directivă nu limitează în timp dreptul de deducere, având în vedere că întregul sistem de TVA, întemeiat pe principiul neutralității, este conceput astfel încât să asigure persoanei impozabile, în toate situațiile, acest drept fundamental inerent întregului sistem fiscal de TVA.
Furthermore, the national legislation at issue in the main proceedings cannot be justified by reliance on Articles 17(6) and (7) and 22(7) and (8) of the directive, which are not applicable in the cases in the main proceedings.
În plus, reglementarea națională în cauză în acțiunile principale nu ar putea fi justificată prin invocarea articolului 17 alineatele (6) și (7) și a articolului 22 alineatul (7) și (8) din directiva menționată, care nu ar fi aplicabile în acțiunile principale.
As regards the ‘formalities’ laid down by the Member States in accordance with Article 18(1)(d) of the Sixth Directive, with which the taxable person must comply in order to exercise the right to deduct under the reverse charge procedure, Ecotrade submits that those formalities may not be disproportionate to or incompatible with the general VAT mechanism.
În ceea ce privește „formalitățile” stabilite de fiecare stat membru în aplicarea articolului 18 alineatul (1) litera (d) din A șasea directivă, formalități care trebuie respectate de persoana impozabilă pentru a putea exercita dreptul de deducere în cadrul sistemului de taxare inversă, Ecotrade susține că aceste formalități nu ar putea fi disproporționate sau incompatibile cu mecanismul general al TVA-ului.
Accordingly, compliance with those formalities cannot lead to the taxable person definitively losing the right to deduct.
Prin urmare, respectarea acestor formalități nu ar putea avea ca efect pierderea definitivă a dreptului de deducere de către persoana impozabilă.
In any event, the limitation on the right to deduct in Italian law is not proportionate, because the tax authority has a longer period in which to reassess incorrect tax returns than that accorded to the taxable person to claim deduction.
În orice caz, limitarea dreptului de deducere în dreptul italian nu ar fi proporțională, întrucât, pentru rectificarea declarațiilor eronate, administrația fiscală dispune de un termen mai lung decât cel acordat persoanei impozabile pentru a solicita deducerea.
The Italian and Cypriot Governments point out that the period prescribed for the exercise of the right to deduct is a formality that the Member States may determine under Article 18(1)(d) and (3) and Article 22(8) of the Sixth Directive.
Guvernele italian și cipriot subliniază că termenul prevăzut pentru exercitarea dreptului de deducere constituie o formalitate pe care statele membre o pot stabili în temeiul articolului 18 alineatul (1) litera (d) și alineatul (3), precum și al articolului 22 alineatul (8) din A șasea directivă.
Article 18 does not contain any provision inconsistent with the Member States’ discretion to set temporal limits on deduction.
Articolul 18 nu ar conține nicio dispoziție care să contravină puterii discreționare a statelor membre de a stabili limitarea în timp a deducerii.
According to Article 18(2), which refers to ‘the same period’, the right to deduct should be exercised as soon as possible, so that if
Potrivit alineatului (2) din articolul 18, care se referă la „aceeași perioadă”, exercitarea dreptului de deducere ar trebui să se realizeze cât mai repede posibil, astfel încât, dacă persoana impozabilă nu își exercită dreptul de deducere în această
Furthermore, the Italian and Cypriot Governments take the view that the period allowed to the authority to recover tax cannot be the same as that allowed to the taxable person to exercise his right to deduct for objective and practical reasons, since the authority needs time after the tax return is lodged to check it and verify its contents.
În plus, aceste guverne apreciază că termenul acordat administrației pentru a recupera taxa nu poate fi egal cu cel de care dispune persoana impozabilă pentru exercitarea dreptului său de deducere, din motive obiective și de ordin practic, având în vedere că administrația are nevoie de timp, în urma depunerii declarației fiscale, pentru a controla și a verifica conținutul acesteia.
The Italian Government acknowledges, moreover, that the Member States must comply with the principle of effectiveness, so as not to render exercise of the right to deduct impossible or excessively difficult.
Pe de altă parte, guvernul italian admite că statele membre trebuie să respecte principiul efectivității, pentru a nu face imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea dreptului de deducere.
However, it submits that the period of two years is perfectly appropriate in that respect.
Totuși, acesta susține că termenul de doi ani este cât se poate de adaptat în acest sens.
The Commission of the European Communities maintains that the deduction should be exercised in compliance with the tax deadlines prescribed.
Comisia Comunităților Europene arată că deducerea ar trebui să fie exercitată cu respectarea termenelor fiscale prevăzute.
Its exercise cannot therefore be deferred indefinitely.
Așadar, exercitarea acesteia nu ar putea fi amânată la nesfârșit.
It concludes that the determination of limitation periods for the exercise of the right to deduct is not incompatible with the objectives pursued by the Sixth Directive, provided that those limitation periods are not less favourable than those laid down for the exercise of analogous rights in matters relating to tax (principle of equivalence) and are not such as to render the exercise of the rights conferred by Community law virtually impossible or excessively difficult (principle of effectiveness).
Din această cauză, stabilirea de termene de decădere pentru exercitarea dreptului de deducere nu ar fi incompatibilă cu obiectivele urmărite de A șasea directivă, cu condiția ca aceste termene să nu fie mai puțin favorabile decât cele prevăzute pentru exercitarea unor drepturi similare în materie fiscală (principiul echivalenței) și să nu fie natură să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite de ordinea juridică comunitară (principiul efectivității).
It concludes that the principle of equivalence has not been complied with on account of the fact that the legislation at issue in the main proceedings allows a period of four years to the tax authority for reassessments and recovery, whereas it provides for a period of only two years for deduction of VAT paid.
Comisia concluzionează că principiul echivalenței nu este respectat, întrucât reglementarea în cauză în acțiunea principală acordă un termen de patru ani administrației fiscale pentru a efectua rectificări sau recuperări, în timp ce pentru deducerea TVA-ului achitat nu se prevede decât un termen de doi ani.
As regards compliance with the principle of effectiveness, the Commission points out that a twoyear limitation period for the exercise of the right to deduct is likely, for the same reasons, to render the exercise of that right excessively difficult.
În ceea ce privește respectarea principiul efectivității, Comisia subliniază că un termen de decădere bienal pentru exercitarea dreptului de deducere ar putea, pentru aceleași motive, să facă excesiv de dificilă exercitarea acestui drept.
In addition, the Commission takes the view that it is wholly excessive and disproportionate for the Member State concerned to seek unduly to enrich itself because mere accounting formalities have not been carried out, although the latter must be allowed the possibility of penalising the irregularities concerned in an appropriate manner.
În plus, Comisia consideră că ar fi absolut excesiv și disproporționat ca statul membru în discuție să urmărească să se îmbogățească nejustificat ca urmare a neexecutării unor simple formalități contabile, deși trebuie să îi fie recunoscută statului posibilitatea de a sancționa în mod adecvat neregulile în discuție.
Should the Court decide that Article 19 of the DPR No 633/72 is not compatible with this Sixth Directive, the Cypriot Government proposes that the temporal effects of its judgment should be limited, so that it would apply solely from the date of its delivery.
În ipoteza în care Curtea ar decide că articolul 19 din DPR nr. 633/72 nu este compatibil cu A șasea directivă, guvernul cipriot propune ca efectele în timp ale hotărârii care se va pronunța să fie limitate, astfel încât aceasta să nu se aplice decât pentru perioada ulterioară pronunțării.
As a preliminary point, it must be noted that the national court’s questions seek to establish whether Articles 17, 18(1)(d), 21(1) and 22 of the Sixth Directive preclude national legislation such as that at issue in the main proceedings which, where the reverse charge procedure applies, makes the exercise of the right to deduct VAT subject to compliance with a limitation period which is shorter than that available to the tax authority for recovering tax.
Cu titlu introductiv, trebuie arătat că întrebările instanței de trimitere urmăresc să se stabilească dacă articolul 17, articolul 18 alineatul (1) litera (d), articolul 21 alineatul (1) și articolul 22 din a șasea directivă se opun unei reglementări naționale precum cea în cauză în acțiunile principale, care, în situația aplicării sistemului de taxare inversă, condiționează exercitarea dreptului de deducere a TVA-ului de respectarea unui termen de decădere care este inferior celui de care dispune administrația fiscală pentru a proceda la recuperarea taxei.
However, it is clear from the order from reference that the main dispute arises from the accounting irregularity committed by Ecotrade, that is to say, the incorrect recording of the transactions in question only in the register of purchases exempt from VAT, that irregularity also affecting the tax returns relating to VAT drawn up by Ecotrade, which led the Agenzia to reassess them.
Totuși, din decizia de trimitere rezultă că, în esență, acțiunile principale își au originea în neregula contabilă comisă de Ecotrade, respectiv în înscrierea eronată a operațiunilor în cauză numai în registrul de achiziții, cu scutirea de la plata TVA-ului, o astfel de neregulă afectând și declarațiile fiscale referitoare la TVA întocmite de societate, fapt care a condus Agenzia să procedeze la rectificarea acestor declarații.
That situation is clearly different from the case in which a taxable person who is aware of the taxable nature of a supply fails on account of delay or carelessness to claim deduction of input tax within the period prescribed by the national legislation.
Situația în speță este clar distinctă de ipoteza în care contribuabilul, cunoscând caracterul impozabil al unei livrări, omite, prin introducerea unei cereri tardive sau din neglijență, să solicite deducerea de TVA aferent intrărilor în termenul prevăzut de reglementarea națională.
Accordingly it is necessary to reformulate the national court’s questions, which it is appropriate to examine together, to the effect that it is asking, first, whether Articles 17, 18(2) and (3) and 21(1)(b) of the Sixth Directive preclude the introduction of a limitation period for the exercise of the right to deduct VAT, such as that laid down by the national legislation at issue in the main proceedings, in the case of a reverse charge procedure(‘the limitation period’), and, secondly, whether Articles 18(1)(d) and 22 preclude a practice whereby declarations are reassessed and VAT recovered which penalises an irregularity in the accounts and tax returns, such as that at issue in the main proceedings, by denying the right to deduct in the case of a reverse charge procedure (‘the reassessment and recovery practice’).
Prin urmare, se impune reformularea întrebărilor adresate de instanța de trimitere, care trebuie examinate împreună, în sensul că aceasta din urmă solicită să se stabilească, în primul rând, dacă articolul 17, articolul 18 alineatele (2) și (3), precum și articolul 21 alineatul (1) litera (b) din A șasea directivă se opun stabilirii unui termen de decădere pentru exercitarea dreptului de deducere a TVA-ului, astfel cum este cel prevăzut de reglementarea națională în cauză în acțiunile principale, în situația aplicării sistemului de taxare inversă (denumit în continuare „termenul de decădere”) și, în al doilea rând, dacă articolul 18 alineatul (1) litera (d) și articolul 22 din aceeași directivă se opun unei practici de rectificare a declarațiilor și de recuperare a TVA-ului care sancționează o neregulă contabilă și privind declarațiile, precum cea în cauză în acțiunile principale, cu refuzul dreptului de deducere în situația aplicării sistemului de taxare inversă (denumită în continuare „practica de rectificare și de recuperare”).
The limitation period
Cu privire la termenul de decădere
It must be pointed out at the outset that a taxable person liable for VAT as the recipient of goods or services is able to rely on the right to deduct contained in Article 17(2)(a) of the Sixth Directive (see Case C-90/02 Bockemühl [2004] ECR I-3303, paragraph 37).
Trebuie subliniat de la bun început că o persoană impozabilă care datorează TVA în calitate de destinatar al unor servicii este în măsură să invoce dreptul de deducere prevăzut la articolul 17 alineatul (2) litera (a) din A șasea directivă (a se vedea Hotărârea din 1 aprilie 2004, Bockemühl, C-90/02, Rec., p.
According to consistent caselaw, the right to deduct laid down in Article 17 forms an integral part of the VAT mechanism and in principle cannot be limited (see Joined Cases C-110/98 to C-147/98 Gabalfrisa and Others [2000] ECR I-1577, paragraph 43, and Bockemühl, paragraph 38).
I-3303, punctul 37). Potrivit unei jurisprudențe constante, dreptul de deducere prevăzut la articolul 17 face parte integrantă din mecanismul TVA-ului și, în principiu, nu poate fi limitat (a se vedea Hotărârea din 21 martie 2000, Gabalfrisa și alții, C-110/98-C-147/98, Rec., p.
It is also settled caselaw that the right to deduct must be exercised immediately in respect of all the taxes charged on transactions relating to inputs (see, in particular, Case 50/87 Commission v France [1988] ECR 4797, paragraphs 15 to 17; Case C-37/95 Ghent Coal Terminal [1998] ECR I-1, paragraph 15; Gabalfrisa and Others, paragraph 43; and Bockemühl, paragraph 38).
De asemenea, potrivit unei jurisprudențe constante, dreptul de deducere se exercită imediat pentru totalitatea taxelor aplicate operațiunilor aferente intrărilor (a se vedea în special Hotărârea din 21 septembrie 1998, Comisia/Franța, 50/87, Rec., p. 4797, punctele 15-17, Hotărârea din 15 ianuarie 1998, Ghent Coal Terminal, C-37/95, Rec., p.
As it is clear from the wording of Article 18(2) of the Sixth Directive, the right to deduct must be exercised in principle ‘during the same period’ as that in which it arose.
Într-adevăr, astfel cum rezultă din modul de redactare a articolului 18 alineatul (2) din a șasea directivă, dreptul de deducere se exercită, în principiu, „în aceeași perioadă” pentru care acest drept a apărut.
A taxable person may nevertheless be authorised to make a deduction, pursuant to Article 18(3) of the Sixth Directive, even if he did not exercise his right during the period in which the right arose.
O persoană impozabilă poate proceda totuși la deducerea taxei, în temeiul articolul 18 alineatul (3) din a șasea directivă, chiar dacă nu și-a exercitat dreptul în cursul perioadei în care a luat naștere acest drept.
However, in that case, the right to deduct is coupled with certain conditions and procedures determined by the Member States.
Cu toate acestea, în această ipoteză, dreptul său de deducere poate fi exercitat în anumite condiții și prin anumite proceduri stabilite de statele membre.
It follows that the Member States may require the right to deduct to be exercised either during the period in which it arose or over a longer period, subject to compliance with certain conditions and procedures determined by their national legislation.
Rezultă că statele membre pot impune ca dreptul de deducere să fie exercitat fie în perioada în care a luat naștere, fie într-o perioadă mai lungă, sub rezerva respectării anumitor condiții sau proceduri stabilite prin reglementările lor naționale.
Furthermore, the possibility of exercising the right to deduct without any temporal limit would be contrary to the principle of legal certainty, which requires the tax position of the taxable person, having regard to his rights and obligations vis-à-vis the tax authority, not to be open to challenge indefinitely.
În plus, posibilitatea de a exercita dreptul de deducere fără nicio limitare în timp ar contraveni principiului securității juridice, care impune ca situația fiscală a persoanei impozabile, din punctul de vedere al drepturilor și al obligațiilor față de administrația fiscală, să nu poată fi pusă în discuție la nesfârșit.
Consequently, the argument that the right to deduct may not be coupled with any limitation period cannot be accepted.
În consecință, nu poate fi reținută teza potrivit căreia dreptul de deducere nu ar putea fi condiționat de niciun termen de decădere.
As regards the principle of equivalence, it does not appear from the file, nor has it been argued before the Court, that the limitation period provided for in Article 19(1) of the DPR No 633/72 does not comply with that principle.
În ceea ce privește principiul echivalenței, nu rezultă din dosar și, în fond, nici nu sa susținut în fața Curții că termenul de decădere prevăzut la articolul 19 primul paragraf din DPR nr. 633/72 nu respectă acest principiu.
With respect to the principle of effectiveness, it should be pointed out that a twoyear time-limit, such as that at issue in the main proceedings, cannot, in itself, render the exercise of the right to deduct virtually impossible or excessively difficult, since Article 18(2) of the Sixth Directive allows Member States to require that the taxable person exercise his right to deduct during the same period as that in which it arose.
În ceea ce privește principiul efectivității, trebuie să se sublinieze că un termen de decădere de doi ani, precum cel în cauză în acțiunile principale, nu poate, în sine, să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea dreptului de deducere, dat fiind că articolul 18 alineatul (2) din A șasea directivă permite statelor membre să impună persoanei impozabile să își exercite dreptul de deducere în cursul aceleiași perioade în care a luat naștere acest drept.
It is also appropriate to examine whether that conclusion is not invalidated by the fact that, under the national legislation, the tax authority has a longer period in which to demand recovery of the VAT due than that accorded to taxable persons to claim deduction of VAT.
Trebuie să se analizeze totodată dacă această concluzie nu este infirmată de faptul că, potrivit reglementării naționale, administrația fiscală dispune, pentru a solicita recuperarea TVA-ului datorat, de un termen mai lung decât cel acordat persoanei impozabile pentru a solicita deducerea taxei.
In that regard, it should be pointed out that the tax authority does not have the information necessary to determine the amount of the tax chargeable and the deductions
În această privință, trebuie să se sublinieze că administrația fiscală nu cunoaște informațiile necesare pentru a stabili valoarea TVA-ului exigibil și pe cea a
ECOTRADE to be made until it receives the taxable person’s tax return.
ECOTRADE deducerilor care trebuie operate decât în momentul în care primește declarația fiscală a persoanei impozabile.