natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 2001/83/EC (26) provides for a high degree of consumer protection in the area of information and advertising relating to medicinal products. The Court was therefore asked how Article 86 of Directive 2001/83, as amended by Directive 2004/27/EC (27), should be interpreted.
În această privină, adaptarea proteciei desenelor sau modelelor industriale comunitare la necesităile tuturor sectoarelor economice ale Comunităii prin intermediul transferului contractual al dreptului asupra desenului sau modelului industrial comunitar poate contribui la realizarea obiectivului esenial de exercitare în mod ecient, pe întreg teritoriul Comunităii, a drepturilor conferite de un desen sau model industrial comunitar.
It held that dissemination by a third party of information about a medicinal product, including its therapeutic or prophylactic properties, may be regarded as advertising within the meaning of that article, even though the third party in question is acting on his own initiative and completely independently, de jure and de facto, of the manufacturer and the seller of such a medicinal product.
De altfel, protecia sporită a esteticii industriale are ca efect nu numai să încurajeze autorii individuali să contribuie la armarea superiorităii comunitare în domeniu, ci și să favorizeze, în același timp, inovaia și dezvoltarea de noi produse și investiiile în producerea acestora.
The Court added that it is for the national court to determine whether that dissemination constitutes a form of door-to-door information, canvassing activity or inducement designed to promote the prescription, supply, sale or consumption of medicinal products.
Revine însă instanei naionale obligaia de vericare a coninutului unui astfel de contract și, în această privină, de stabilire a aspectului dacă, atunci când este cazul, dreptul asupra desenului sau modelului industrial comunitar neînregistrat a fost efectiv transferat de la autor către succesorul în drepturi al acestuia, prin aplicarea, în cadrul acestei examinări, a legislaiei referitoare la contracte pentru a stabili cui îi aparine, în conformitate cu articolul 14 alineatul (1) din regulament, dreptul asupra desenului sau modelului industrial comunitar neînregistrat.
In UTECA, the Court held that Directive 89/552/EEC on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of tele-
În al doilea rând, în cauza Sony Music Entertainment (Hotărârea din 20 ianuarie 2009, C-240/07), Curtea a statuat că durata de protecie a dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe, în speă drepturi referitoare la reproducerea de fonograme, prevăzută de Directiva 2006/116/CE25, se aplică, în temeiul articolului 10 alineatul (2) din directivă, și atunci când obiectul în cauză nu a fost protejat niciodată în statul membru în care se solicită protecia.
) Directive 2001/83/EC of the European Parliament and of the Council of 6 November 2001 on the Community code relating to medicinal products for human use (OJ 2001 L 311, p. 67).
Respectiva dispoziie nu impune cerina ca acest stat membru să e statul
) Directive 2004/27/EC of the European Parliament and of the Council of 31 March 2004 amending Dir- ective 2001/83/EC on the Community code relating to medicinal products for human use (OJ 2004 L 136, p. 34).
Regulamentul (CE) nr.©6/2002 al Consiliului din 12 decembrie 2001 privind desenele sau modelele industriale comunitare (JO 2002, L©3, p.©1, Ediţie specială, 13/vol.©33, p.©70).
) Council Directive 89/552/EEC of 3 October 1989 on the coordination of certain provisions laid down by law, regulation or administrative action in Member States concerning the pursuit of television broadcasting activities (OJ 1989 L 298, p. 23).
Directiva 2006/116/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 decembrie 2006 privind durata de protecţie a dreptului de autor și a anumitor drepturi conexe (JO L©372, p.©12, Ediţie specială, 17/vol.©3, p.©7).
Proceedings thereof, and Article 12 EC must be interpreted as meaning that they do not preclude Spanish legislation which requires television operators to earmark 5% of their operating revenue for the prefunding of European cinematographic ¤lms and ¤lms made for television and, more speci¤cally, to reserve 60% of that 5% for the production of works of which the original language is one of the of-¤cial languages of that Member State.
Evoluie și activitate în care se solicită protecia prevăzută de aceeași directivă.
In the Court’s view, irrespective of whether such a measure is in an area covered by that directive, the Member States retain, in principle, jurisdiction to adopt it, provided that they respect the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty.
În plus, în timp ce această directivă este menită să armonizeze legislaiile statelor membre astfel încât duratele de protecie să e identice în întreaga Comunitate, o interpretare a articolului 10 alineatul (2) din Directiva 2006/116 potrivit căreia aplicarea acestei condiii ar depinde de existena prealabilă a unei forme de protecie asigurate de legislaia naională a statului membru în care se solicită protecia prevăzută de directiva menionată, deși o astfel de protecie prealabilă ar  fost acordată într-un alt stat membru, nu este conformă nici cu termenii înșiși ai dispoziiei citate, nici cu nalitatea directivei.
Although such a measure — in so far as it relates to the obligation to reserve, for the production of ¤lms of which the original language is one of the ocial languages of the Member State in question, 60% of the 5% of operating revenue reserved for the prefunding of European cinematographic ¤lms and ¤lms made for television — constitutes a restriction on several fundamental freedoms, that is to say on the freedom to provide services, freedom of establishment, the free movement of capital and freedom of movement for workers, it may be justi¤ed by the objective of defending and promoting one or several of the ocial languages of the Member State concerned.
Curtea a adăugat că articolul 10 alineatul (2) din Directiva 2006/116 trebuie de asemenea interpretat în sensul că duratele de protecie prevăzute de această directivă se aplică unei situaii în care opera sau obiectul în cauză era, la 1 iulie 1995, protejat ca atare în cel puin un stat membru, în aplicarea dispoziiilor naionale ale acestui stat membru privitoare la dreptul de autor sau la drepturile conexe, iar titularul unor astfel de drepturi asupra acestei opere sau a acestui obiect, resortisant al unei ări tere, benecia, la data amintită, de protecia prevăzută de respectivele dispoziii naionale.
In that regard, such a measure, in so far as it introduces an obligation to invest in cinematographic ¤lms and ¤lms made for television the original language of which is one of the ocial languages of that Member State, appears appropriate to ensure that such an objective is achieved.
Astfel, în contextul dispoziiei menionate, aspectul dacă un titular de drepturi conexe dreptului de autor asupra unei opere sau a unui obiect, resortisant al unei ări tere, era protejat, la 1 iulie 1995, în cel puin un stat membru trebuie apreciat în lumina dispoziiilor naionale ale acestui stat membru, iar nu în lumina dispoziiilor naionale ale statului membru în care se solicită protecia prevăzută de această directivă.
In addition, it does not appear, in the Court’s view, that such a measure goes beyond what is necessary to achieve that objective. Since that measure a¥ects, ¤rst of all, only 3% of the operating revenue of the operators, the percentage cannot be considered disproportionate in relation to the objective pursued.
În plus, o astfel de concluzie este conrmată de obiectivele de armonizare ale directivei menionate și totodată de obiectivul de a prevedea același punct de plecare pentru calculul duratei de protecie a drepturilor conexe dreptului de autor, precum și aceleași durate de protecie a acestor drepturi în ansamblul Comunităii.
Furthermore, such a measure does not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by reason of the mere fact that it does not lay down criteria which would allow the works concerned to be classi¤ed as‘cultural productions’.
Din cele de mai sus rezultă că, pentru o operă sau pentru un obiect protejat, la 1 iulie 1995, în cel puin un stat membru în conformitate cu dispoziiile naionale ale acestui stat membru, împrejurarea că titularul acestei protecii este resortisant al unei ări tere și nu dispune, în statul membru în care se solicită durata de protecie prevăzută de Directiva 2006/116, de o protecie în temeiul dreptului naional al acestui stat membru nu este determinantă pentru aplicarea articolului 10 alineatul (2) din această directivă.
Since language and culture are intrinsically linked, the view cannot be taken that the objective pursued by a Member State of defending and promoting one or several of its ocial languages must of necessity be accompanied by other cultural criteria in order for it to justify a restriction on one of the fundamental freedoms guaranteed by the Treaty.
În realitate, aspectul relevant este acela dacă opera sau obiectul în cauză benecia de protecie la 1 iulie 1995, în temeiul dispoziiilor naionale ale cel puin unui stat membru.
Nor does such a measure go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by reason of the mere fact that the bene¤ciaries of the ¤nancing concerned are mostly cinema production undertakings in that Member State.
Alte sectoare care au făcut obiectul unei armonizări la nivel comunitar au generat de asemenea litigii.
The fact that the criterion on which that measure is based, namely the linguistic criterion, may constitute an advantage for cinema production undertakings which work in the language covered by that criterion and which, accordingly, may in practice mostly comprise undertakings established in the Member State of which the language constitutes an ocial language appears inherent to the objective pursued.
În cauza Damgaard (Hotărârea din 2 aprilie 2009, C-421/07), Curtea a precizat noiunea de publicitate în domeniul medicamentelor de uz uman.
Such a situation cannot, of itself, constitute proof of the disproportionate nature of that measure without rendering nugatory the recognition, as an overriding reason in the public interest, of the objective pursued by a Member State of defending and promoting one or several of its ocial languages.
Un jurnalist a fost urmărit pentru că a difuzat în mod public informaii referitoare la caracteristicile și la disponibilitatea unui medicament a
The Court noted, with regard to Article 12 EC, that that provision applies independently only to situations governed by Community law for which the Treaty lays down no speci¤c rules of non-discrimination.
26 cărui comercializare nu este autorizată în toate statele membre, în timp ce Directiva 2001/83/CE prevede un grad ridicat de protecie a consumatorului în domeniul informării și al publicităii privind medicamentele.
However, in relation to the freedom of movement for workers, the right of establishment, the freedom to provide services and the free movement of capital, the principle of non-discrimination was implemented by Articles 39(2) EC, 43 EC, 49 EC and 56 EC respectively.
Întrebată cu privire la interpretarea care trebuie dată, în consecină, articolului 86 din Directiva 2001/83, astfel cum a fost modicată prin Directiva 2004/27/CE27, Curtea a statuat că difuzarea de către un ter a unor informaii cu privire la un medicament, în special în legătură cu proprietăile sale curative sau preventive, poate  considerată publicitate în sensul acestui articol chiar și atunci când acest ter acionează din proprie iniiativă și în mod cu totul independent, de iure și de facto, faă de producătorul și faă de vânzătorul unui astfel
Since it follows from the fore going that the measure at issue does not appear contrary to those provisions of the Treaty, it cannot be considered contrary to Article 12 EC either.
Directiva 2001/83/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 6 noiembrie 2001 de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L©311, p.©67, Ediţie specială, 13/vol.©33, p.©3).
In this ¤eld, Case C-301/07 PAGO International (judgment of 6 October 2009) merits consideration. Here, the Court clari¤ed the conditions which a trade mark needs to satisfy to bene¤t from
Directiva 2004/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 de modicare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman (JO L©136, p.©34, Ediţie specială, 13/vol.©44, p.©116).
Drawing an analogy with Case C-292/00 Davido§ [2003] ECR I-389, the Court held, ¤rst, that, notwithstanding the wording of Article 9(1)(c) and in the light of the overall scheme and objectives of the system of which Article 9(1)(c) of the regulation is part, the protection accorded to Community trade marks with a reputation cannot be less where a sign is used for identical goods and services than where a sign is used for non-similar goods or services.
Curtea a adăugat că este de competena instanei naionale să determine dacă această difuzare constituie o formă de informare la domiciliu, prin contact direct, sau o activitate de prospectare sau de stimulare destinată să promoveze prescrierea, eliberarea, vânzarea sau consumul de medicamente.
Therefore, in the Court’s view, that article also bene-¤ts a Community trade mark with a reputation in the case of goods or services similar to those for which that mark is registered.
Potrivit Curii, indiferent dacă o asemenea măsură ine de domeniile acoperite de directivă, statele membre rămân, în principiu, competente să o adopte, cu condiia să respecte libertăile fundamentale garantate de tratat.
The Court then held that, in order to bene¤t from the protection a¥orded in that provision, a Community trade mark must be known by a signi¤cant part of the public concerned by the products or services covered by that trade mark, in a substantial part of the territory of the Community, and that, in view of the reputation of the mark PAGO International throughout the territory of a Member State, namely Austria, that territory could be considered to constitute a substantial part of the territory of the Community.
Deși o asemenea măsură, întrucât vizează obligaia de a aloca unor opere având ca limbă originală una dintre limbile ociale ale statului membru avut în vedere 60©% din cei 5©% din veniturile din exploatare alocai pentru nanarea anticipată de lme cinematograce și de televiziune europene, constituie o restricie privind mai multe libertăi fundamentale, și anume libera prestare a serviciilor, libertatea de stabilire, libera circulaie a capitalurilor și libera circulaie a lucrătorilor, poate  justicată totuși prin obiectivul de a proteja și de a promova una sau mai multe dintre limbile ociale ale statului membru vizat.
In this ¤eld the Court has been faced with novel issues.Case C-44/08 Akavan Erityisalojen Keskuslitto AEK and Others (judgment of 10 September 2009) provided the Court with the opportunity to give judgment, for the ¤rst time, on the obligation to provide information and hold consultations laid down in Article 2 of Directive 98/59/EC on the approximation of the laws of the Member States relating to collective redundancies (30).
În această privină, o asemenea măsură, întrucât instituie o obligaie de a investi în lme cinematograce și de televiziune având ca limbă originală una dintre limbile ociale din acest stat membru, este de natură să asigure realizarea unui astfel de obiectiv. De asemenea, potrivit Curii, nu reiese că o asemenea măsură depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului menionat.
As regards the time at which the obligation to hold consultations arises, the Court considered that it is the adoption, within a group of undertakings, of strategic decisions or of changes in activities which compel the employer to contemplate or to plan for collective redundancies that gives rise to an obligation on that employer to consult with workers’ representatives.
Întrucât limba și cultura sunt intrinsec legate, nu se poate considera că obiectivul urmărit de un stat membru, constând în protecia și în promovarea uneia sau a mai multe dintre limbile sale ociale, trebuie în mod necesar să e însoit de alte criterii culturale pentru a putea justica o restricie privind una dintre libertăile fundamentale garantate de tratat.
In addition, it noted that the time at which that obligation arises does not depend on whether the employer is already able to supply to the workers’ representatives all the information required in Article 2(3)(b) of Directive 98/59.
O asemenea măsură nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea obiectivului urmărit nici prin simplul fapt că beneciarii nanării avute în vedere sunt în majoritate întreprinderi producătoare de opere cinematograce stabilite în acest stat membru.
So far as concerns designation of the person responsible for the obligation to hold consultations, the Court stated that the only party on whom the obligations to inform, consult and notify are imposed is the employer.
Faptul că criteriul pe care se bazează măsura menionată, și anume criteriul lingvistic, poate constitui un avantaj pentru întreprinderi producătoare de opere cinematograce care lucrează în limba vizată de criteriul menionat și care, în consecină, pot , în practică, originare în majoritate din statul membru în care această limbă este o limbă ocială este inerent obiectivului urmărit.
An undertaking which controls the employer, even if it can take decisions which are binding on the latter, does not have the status of employer.
O asemenea situaie nu poate constitui, în sine, proba caracterului disproporionat al măsurii menionate, sub sanciunea de a lipsi de sens recunoașterea, ca motiv imperativ de interes general, a obiectivului urmărit de un stat membru de a proteja și de a promova una sau mai multe dintre limbile sale ociale.
In the case of a group of undertakings consisting of a parent company and one or more subsidiaries, the obligation to hold consultations with the workers’ representatives falls on the subsidiary which has the status of employer only once that subsidiary, within which collective redundancies may be made, has been identi¤ed.
Curtea a precizat, în ceea ce privește articolul 12 CE, că această dispoziie nu are vocaie de a se aplica în mod autonom decât în situaiile reglementate de dreptul comunitar pentru care tratatul nu prevede o normă specială de interzicere a discriminării.
In Case C-12/08 Mono Car Styling (judgment of 16 July 2009), the Court ruled, here too for the ¤rst
Întrucât din consideraiile anterioare rezultă că măsura în cauză nu este contrară dispoziiilor menionate ale tratatului, aceasta nu poate  considerată nici ca ind contrară articolului 12 CE.
In its view, the right to information and consultation provided for in Directive 98/59, in particular in Article 2, is intended to bene¤t workers as a collective group and is therefore collective in nature.
În acest domeniu, vom reine cauza PAGO International (Hotărârea din 6 octombrie 2009, C-301/07), care a venit să precizeze condiiile pe care trebuie să le îndeplinească o marcă pentru a benecia de „renume”în sensul articolului 9 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr.©40/9429.
The level of protection of that collective right required by Article 6 of the directive is reached where the applicable national rules give workers’ representatives a right to act which is not limited by spe-ci¤c conditions.
Prin urmare, potrivit Curii, acest articol este prevăzut și în beneciul unei mărci comunitare renumite pentru produse sau servicii similare cu cele pentru care este înregistrată marca respectivă.
Article 6 of Directive 98/59, read in conjunction with Article 2, is to be interpreted, therefore, as not precluding national rules which introduce procedures intended to permit both workers’ representatives and the workers themselves as individuals to ensure compliance with the obligations laid down in that directive, but which limit the individual right of action of workers in regard to the complaints which may be raised and make that right subject to the requirement that workers’ representatives should ¤rst have raised objections with the employer and that the worker concerned has informed the employer in advance of his intention to query whether the information and consultation procedure has been complied with.
În continuare, Curtea a statuat că, pentru a benecia de protecia prevăzută de această dispoziie, o marcă comunitară trebuie să e cunoscută de o parte semnicativă a publicului vizat de produsele sau de serviciile acoperite de ea, într-o parte substanială a teritoriului Comunităii, și că, având în vedere renumele mărcii PAGO International pe totalitatea teritoriului unui stat membru, respectiv cel al Austriei, se poate considera că acest teritoriu constituie o parte substanială a teritoriului Comunităii.
Accordingly, since Article 2 of Directive 98/59 precludes national rules which reduce the obligations of an employer who intends to proceed with collective redundancies below those laid down in that article, it is the task of the national court to ensure, within the limits of its jurisdiction, that the obligations binding such an employer are not reduced below those laid down in Article 2 of that directive.
Cauza Akavan Erityisalojen Keskusliitto AEK și alii (Hotărârea din 10 septembrie 2009, C-44/08) ia permis să se pronune, pentru prima dată, asupra coninutului obligaiei de informare și de consultare prevăzute la articolul 2 din Directiva 98/59/CE privind apropierea legislaiilor statelor membre cu privire la concedierile colective30.
In Case C-116/08 Meerts (judgment of 22 October 2009), the Court was presented with the opportunity to de¤ne more precisely the rights of an employee who has been dismissed while on parttime parental leave, as set out in Directive 96/34/EC on the framework agreement on parental leave concluded by UNICE, CEEP and the ETUC (32).
Curtea a precizat, în plus, că nașterea acestei obligaii nu depinde de faptul că angajatorul este deja în măsură să furnizeze reprezentanilor lucrătorilor toate informaiile impuse la articolul 2 alineatul (3) primul paragraf litera (b) din Directiva 98/59.
On the basis of the fact that Clause 2.6 of the framework agreement states that rights acquired or in the process of being acquired by the worker on the date on which parental leave starts are to be maintained as they stand until the end of parental leave, the Court held that it is apparent from both the wording of that provision and its context that that provision is intended to avoid the loss of or reduction in rights derived from an employment relationship, acquired or being acquired, to which the worker is entitled when he starts parental leave, and to ensure that, at the end of that leave, with regard to those rights, he will ¤nd himself in the same situation as that in which he was before the leave.
În ceea ce privește desemnarea debitorului obligaiei de consultare, Curtea a subliniat că singurul destinatar al obligaiilor în materie de informare, de consultare și de noticare este angajatorul.
Having regard to the objective of equal treatment between men and women which is pursued by the framework agreement on parental leave, the obligation to respect rights acquired or being acquired must be interpreted as articulating a particularly important principle of Community social law which cannot be interpreted restrictively.
O întreprindere care controlează angajatorul, chiar dacă poate adopta decizii obligatorii faă de acesta, nu are calitatea de angajator.
It is clear from the objectives of the framework agreement on parental leave that the concept of‘rights acquired or in the process of being acquired’in the framework agreement covers all the rights and bene¤ts, whether in cash or in kind, derived directly or indirectly from the employment relationship, which the worker is
În cazul unui grup de întreprinderi compus dintr-o societate-mamă și din una sau din mai multe liale, obligaia de consultare cu reprezentanii