natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In so doing, Law No 289/2002 undermines the responsibility incumbent on each Member State to ensure the correct levying and collection of the tax.
289/2002 repune în discuție responsabilitatea care incumbă fiecărui stat membru de a asigura perceperea și colectarea corectă a taxei.
Consequently, it is appropriate to consider the Commission’s action as well founded and to declare that, by providing in Articles 8 and 9 of Law No 289/2002 for a general and indiscriminate waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of the Sixth Directive, and Article 10 EC.
În consecință, trebuie să se considere că acțiunea introdusă de Comisie este întemeiată și să se constate că, prin faptul că a prevăzut la articolele 8 și 9 din Legea nr. 289/2002 renunțarea generală și nediferențiată la verificarea operațiunilor taxabile efectuate în cursul unei serii de perioade fiscale, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2 și 22 din A șasea directivă, precum și al articolului 10 CE.
As the Commission has applied for costs against the Italian Republic and the Italian Republic has been unsuccessful, the latter must be ordered to pay the costs.
Întrucât Comisia a solicitat obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată, iar Republica Italiană a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.
Declares that, by providing in Articles 8 and 9 of Law No 289 of 27 December 2002 relating to the provisions for drawing up the annual and pluriannual budget of the State (Finance Law for 2003) (legge n.
289 din 27 decembrie 2002 privind dispozițiile pentru întocmirea bugetului anual și plurianual al statului (Legea finanțelor pentru anul 2003) [legge n.
289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)) for a general and indiscriminate waiver of verification of taxable transactions effected in a series of tax years, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 and 22 of Sixth Council Direct- ive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, and Article 10 EC;
289, disposizioni per la formazione del bilancio annuale e pluriennale dello Stato (legge finanziaria 2003)] renunțarea generală și nediferențiată la verificarea operațiunilor taxabile efectuate în cursul unei serii de perioade fiscale, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2 și 22 din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, precum și al articolului 10 CE.
Case C-206/06
Cauza C-206/06
Essent Netwerk Noord BV and Others v Aluminium Delfzijl BV and Others
Essent Netwerk Noord BV și alții împotriva Aluminium Delfzijl BV și alții
(Reference for a preliminary ruling from the Rechtbank Groningen)
(cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată de Rechtbank Groningen)
(Internal market in electricity — National legislation permitting the levy of a surcharge on the price for electricity transmission in favour of a statutorily-designated company which is required to pay stranded costs — Charges having equivalent effect to customs duties — Discriminatory internal taxation — Aid granted by the Member States)
„Piața internă a energiei electrice — Reglementare națională care permite prelevarea unui supliment la prețul de transport al energiei electrice în beneficiul unei societăți desemnate prin lege, ținută la plata costurilor nerecuperabile — Taxă cu efect echivalent taxelor vamale — Impozite naționale discriminatorii — Ajutoare acordate de statele membre”
Opinion of Advocate General Mengozzi delivered on 24 January 2008 . . . . .
Concluziile avocatului general P. Mengozzi prezentate la 24 ianuarie 2008 . . .
Judgment of the Court (Third Chamber), 17 July 2008 . . . . . . . . . . . .
Hotărârea Curții (Camera a treia) din 17 iulie 2008 . . . . . . . . . . . . .
Free movement of goods — Customs duties — Charges having equivalent effect — Internal taxation
Libera circulație a mărfurilor — Taxe vamale — Taxe cu efect echivalent — Impozite interne
SUMMARY — CASE C-206/06
SUMAR — CAUZA C-206/06
Article 90 EC is to be construed as meaning that it precludes such a rule where the revenue from the charge levied on the electricity transmitted is used only in part to pay non-market-compatible costs, that is to say where the amount levied by the designated company only partly offsets the burden borne by the national electricity transmitted.
Articolul 90 CE trebuie interpretat în sensul că se opune aceleiași măsuri în condițiile în care venitul din taxa percepută asupra energiei electrice transportate nu este alocat decât parțial plății costurilor incompatibile cu piața, mai precis atunci când suma percepută de societatea desemnată nu compensează decât o parte a sarcinii suportate de energia electrică națională transportată.
(see paras 47, 57, operative part 1)
(a se vedea punctele 47 și 57 și dispozitiv 1)
In the context of a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator an amount of money as a result of a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and
Articolul 25 CE trebuie interpretat în sensul că se opune unei măsuri legislative în temeiul căreia cumpărătorii naționali de energie electrică sunt obligați să plătească un preț suplimentar, care constituie o taxă, operatorului lor de rețea pentru cantitățile de energie electrică produse în statul membru și importate transportate pentru cumpărătorii respectivi, atunci când prețul suplimentar trebuie cedat de operatorul menționat unei societăți desemnate în acest scop de legiuitor, această societate fiind o filială comună a unor întreprinderi naționale producătoare de energie electrică și anterior administrator al costurilor oricărei energii electrice produse și importate, și când acest preț suplimentar trebuie alocat integral plății costurilor incompatibile cu piața cu privire la care societatea este obligată personal, ceea ce are drept consecință compensarea integrală a sarcinii suportate de energia electrică națională transportată cu sumele percepute de societatea menționată.
Article 25 EC is to be construed as precluding a statutory rule under which domestic purchasers of electricity are required to pay to their net operator a price surcharge, constituting a charge, on the amounts of domestic and imported electricity which are transmitted to them, where that surcharge is to be paid by that net operator to a company designated by the legislature, with that company being the joint subsidiary of domestic generating undertakings and having previously managed the costs of all the electricity generated and imported, and where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted.
Acest lucru este aplicabil și atunci când întreprinderile naționale producătoare de energie electrică sunt obligate să își asume costurile respective și când, din cauza convențiilor existente, avantajul reprezentat de prețul suplimentar a putut fi integral repercutat de societatea desemnată asupra întreprinderilor naționale producătoare de energie electrică prin plata prețului de cumpărare a energiei electrice produse în statul membru, prin plata de dividende diferitelor întreprinderi naționale producătoare de energie electrică a căror filială este societatea desemnată sau prin orice alt mijloc.
The same applies where the national electricity generating undertakings are required to bear those costs and where, by reason of existing agreements, by the payment of a purchase price for electricity produced in the Member State, by the payment of dividends to the various domestic electricity generating undertakings of which the designated company is the subsidiary or by any other means, the advantage which that price surcharge constitutes could be passed on in its entirety by the designated company to the domestic electricity generating undertakings.
În cadrul unei măsuri legislative în temeiul căreia cumpărătorii naționali de energie electrică sunt obligați să plătească o sumă, care provine dintr-un preț suplimentar ce constituie o taxă, operatorului lor de rețea pentru cantitățile de energie electrică produse în statul membru și importate, transportate pentru acești cumpărători, atunci când acest preț suplimentar trebuie cedat de operatorul menționat unei societăți desemnate în acest scop de legiuitor, această societate fiind o filială comună a unor întreprinderi naționale producătoare de energie electrică și anterior administrator al costurilor oricărei energii
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS provision in so far as they represent an economic advantage and not compensation for the services provided by the designated company in order to discharge public service obligations.
ESSENT NETWERK NOORD ŞI ALŢII dispoziții în măsura în care constituie un avantaj economic, și nu o compensare care reprezintă contraprestația serviciilor efectuate de societatea desemnată în executarea obligațiilor de serviciu public.
where that surcharge is to be used in its entirety to pay non-market-compatible costs for which that company is personally responsible, with the result that the sums received by that company wholly offset the burden borne by the domestic electricity transmitted, Article 87 EC must be construed as meaning that the amounts paid to that company constitute ‘State aid’ for the purposes of that
electrice produse și importate, și când acest preț suplimentar trebuie alocat integral plății costurilor incompatibile cu piața cu privire la care această socie -tate este obligată personal, ceea ce are drept consecință compensarea integrală a sarcinii suportate de energia electrică națională transportată cu sumele percepute de această societate, articolul 87 CE trebuie interpretat în sensul că sumele plătite societății menționate reprezintă un „ajutor de stat” în sensul acestei
(see paras 47, 57, 96, operative part 2)
(a se vedea punctele 47, 57 și 96 și dispozitiv 2)
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-206/06
OPINION OF ADVOCATE GENERALMENGOZZI delivered on 24 January 2008 1
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERALPAOLO MENGOZZI prezentate la 24 ianuarie 2008 1
I — Legal and legislative background
I — Cadrul juridic și normativ
By decision of 19 April 2006, the Rechtbank Groningen (Groningen District Court) (Netherlands) referred to the Court, pursuant to Article 234 EC, two questions for a preliminary ruling, the first concerning the interpretation of Articles 25 EC and 90 EC, and the second the interpretation of Article 87(1) EC.
Prin Decizia din 19 aprilie 2006, în temeiul articolului 234 CE, Rechtbank Groningen (Ţările de Jos) a adresat Curţii două întrebări preliminare, dintre care prima privește interpretarea articolelor 25 CE și 90 CE, iar cea de a doua, interpretarea articolului 87 alineatul (1) CE.
Article 25 EC provides as follows:
Articolul 25 CE prevede:
‘Customs duties on imports and exports and charges having equivalent effect shall be prohibited between Member States.
„Între statele membre sunt interzise taxele vamale la import și la export sau taxele cu efect echivalent.
This prohibition shall also apply to customs duties of a fiscal nature.’
Această interdicție se aplică de asemenea taxelor vamale cu caracter fiscal.”
According to Article 90 EC:
În temeiul articolului 90 CE:
Those questions have arisen in the context of proceedings brought by Essent Netwerk Noord BV (‘Essent’) against Aluminium Delfzijl BV (‘Aldel’), in which Essent is seeking to obtain the payment of a sum calculated on the basis of the quantity of electricity it transmitted to the defendant. Liability for payment of that sum was imposed under a statutory requirement and the purpose of it was to cover the nonrecoverable costs incurred by the national electricity generating undertakings in the period prior to commencement of the process of liberalising the electricity market in the Netherlands.
Aceste întrebări au fost formulate în cadrul unei proceduri iniţiate de Essent Netwerk Noord B.V. (denumită în continuare „Essent”) împotriva Aluminium Delfzijl B.V. (denumită în continuare „Aldel”), având ca obiect plata unei sume calculate în funcţie de cantitatea de energie transportată de reclamantă până la pârâtă, a cărei prelevare este impusă printr-o dispoziţie de lege și care are drept finalitate acoperirea costurilor nere -cuperabile efectuate de întreprinderile naţio -nale producătoare de energie electrică în perioada anterioară iniţierii procesului de liberalizare a pieţei de energie electrică în Ţările de Jos.
‘No Member State shall impose, directly or indirectly, on the products of other Member States any internal taxation of any kind in excess of that imposed directly or indirectly on similar domestic products.
„Niciun stat membru nu aplică, direct sau indirect, produselor altor state membre impozite interne de orice natură mai mari decât cele care se aplică, direct sau indirect, produselor naționale similare.
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS sion of electricity. 4
ESSENT NETWERK NOORD ȘI ALŢII
Furthermore, no Member State shall impose on the products of other Member States any internal taxation of such a nature as to afford indirect protection to other products.’ for reference, until 1999, all of the EGUs were controlled by municipalities and provinces, whereas, during the reference period, only EPZ remained indirectly in public ownership through its shareholders Essent and Delta.
După cum se arată în decizia de trimitere, până în 1999, toate IPE erau sub controlul autorităţilor locale și regionale, în timp ce în perioada relevantă numai EPZ se mai afla indirect sub control public prin acţionarii săi, Essent și Delta 5.
5The EGUs and SEP operated together on the basis of a ‘cooperation agreement’. 6
IPE și SEP își desfășurau activitatea împreună pe baza unui „contract de cooperare” 6.
B — National legislation
B — Dreptul naţional aplicabil
Under the 1989 Law on electricity, either alone or in conjunction with the EGUs, SEP made certain long-term investments required by the public authorities in connection with energy and/or environmental policy decisions, including, in particular, the conclusion of agreements relating to an urban heating project and an experimental coal gas plant (Demkolec).
În temeiul Elektriciteitswet 1989, SEP, singură sau împreună cu IPE, a realizat anumite investiţii pe termen lung impuse de autorităţile publice în cadrul opţiunilor de politică energetică și/sau a mediului, printre care se numărau, în special, încheierea unor convenţii în cadrul proiectelor de încălzire urbană și construirea unei instalații experimentale de gazeificare a cărbunelui (Demkolec).
Those investments resulted in nonrecoverable costs (also called ‘stranded costs’).
Aceste investiţii au generat costuri nerecuperabile întrun regim deschis pentru concurenţa liberă (așa-numitele „stranded costs” sau „costurile nerecuperabile”, denumite în continuare „costurile nerecuperabile”).
Until the entry into force, on 1 August 1998, of the Elektriciteitswet 1998 (1998 Law on electricity), which initiated the process of liberalising the electricity sector in implementation of Directive 96/92/EC of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal market in electricity, 2the 1989 Law on electricity regulated the supply of electricity in the Netherlands.
Până la intrarea în vigoare, la 1 august 1998, a Legii privind energia electrică din 1998 (Elektriciteitswet 1998), care a iniţiat procesul de liberalizare a sectorului energiei electrice în aplicarea Directivei 96/92/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 decembrie 1996 privind regulile comune pentru piața internă de energie electrică 2, oferta de energie electrică în Ţările de Jos era reglementată de dispoziţiile prevăzute în Elektriciteitswet 1989.
With a view to the imminent market liberalisation, and in order to allow the electricity generating sector to recover those costs, on 21 January 1997, SEP and the EGUs
În vederea liberalizării iminente și în scopul de a permite sectorului producţiei de energie electrică recuperarea acestor costuri, la 21 ianuarie 1997, SEP și IPE au încheiat cu
4 — Created in June 1949, SEP was a limited company originally responsible for administering mutual assistance in the event of breakdowns by making the best possible use of national and international connections (see Commission Decision 91/50/EEC of 16 January 1991 relating to a proceeding under Article 85 of the EEC Treaty (IV/32.732 — IJsselcentrale and others) (OJ 1991 L 28, p. 32). On 29 December 2000, SEP became Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor BV (NEA).
4 — Creată în iunie 1949, SEP era o societate pe acţiuni care avea iniţial sarcina de a asigura asistenţa reciprocă în caz de defecţiune prin utilizarea optimă a reţelei de interconectare naţională și internaţională (a se vedea Decizia 91/50/CEE a Comisiei din 16 ianuarie 1991 privind o procedură în temeiul articolului 85 din Tratatul CEE, IV/32.732 – Ijsselcentrale și alţii). La 29 decembrie 2000, SEP a devenit B.V. Nederlands Elektriciteit Administratiekantoor (NEA).
5 — In November 1999, EPON was taken over by the Belgian group Electrabel, and EZH was taken over by the German company PreussenElektra.
5 — În noiembrie 1999, EPON a fost preluată de grupul belgian Electrabel, iar EZH de societatea germană Preussen Elektra.
Again in 1999, UNA was acquired by the American firm Reliant and, in 2002, ownership of it passed to NUON, controlled by provinces and municipalities.
Tot în 1999, UNA a fost cumpărată de Reliant, societate din Statele Unite ale Americii, iar în 2002 a fost preluată de NUON, aflată sub controlul autorităţilor locale și regionale.
6 — Pursuant to Article 2 of the 1989 Law on electricity, as the ‘designated company’, SEP, together with the EGUs, was entrusted with a task of general economic interest, consisting in ensuring the national public supply of electricity at the lowest possible cost (see Case C-157/94 Commission v Netherlands [1997] ECR I-5699).
6 — În temeiul articolului 2 din Elektriciteitswet 1989, SEP, în calitate de „societate desemnată”, împreună cu IPE, avea o misiune de interes economic general, constând în asigurarea aprovizionării publice naţionale cu energie electrică la cel mai scăzut cost posibil (a se vedea cauza C-157/04).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-206/06 concluded with the companies involved in the distribution of electricity 7a protocol
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-206/06 întreprinderile din sectorul distribuţiei energiei electrice 7un protocol asupra acordului
It was against that background that, on 21 December 2000, the Overgangswet Elektriciteitsproductiesector (Transitional Law on the electricity generating sector) (‘the OEPS’) was adopted. Article 9 of the OEPS, which has prompted the national court’s questions, provides as follows: agreement on supply for the period 1997 to 2000 (‘the protocol’).
În acest context, la 21 decembrie 2000, a fost adoptată Legea tranzitorie privind sectorul producției energiei electrice (Overgangswet Elektriciteitsproductiesector, denumită în continuare „OEPS”), al cărei articol 9, care se află la originea întrebării formulate de instanţa de trimitere, prevede următoarele: privind furnizarea de energie electrică pentru perioada 1997-2000 (denumit în continuare „protocolul”).
On the basis of that protocol, the distribution companies undertook to make SEP an annual payment of NLG 400 000 000 to cover the nonrecoverable costs, which were allocated on the basis of the amount of energy that SEP had supplied to each undertaking.
În baza acestui protocol, întreprinderile de distribuţie se obligau să plătească anual către SEP o sumă de 400 de milioane de guldeni olandezi (NLG) pentru acoperirea costurilor nerecuperabile, repartizată în funcţie de cantitatea de energie electrică furnizată de SEP fiecărei întreprinderi.
Those sums were to be financed by an increase in the tariffs which the distribution companies charged certain categories of consumer (small, medium and large ‘ordinary consumers’).
Aceste sume urmau să fie finanţate printr-o majorare a tarifelor aplicate de întreprinderile de distribuţie anumitor categorii de beneficiari („clienţii obișnuiţi” mici, medii și mari).
Every customer, not being a protected customer, shall, in addition to what he contractually owes to the net operator for the area in which he is established, pay to that net operator an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of the electricity which the net operator distributed to the customer’s connection over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Pe lângă ceea ce datorează operatorului de rețea din zona în care este stabilit potrivit acordului, orice client, altul decât un client protejat, datorează acestuia suma de 0,0117 NLG pe kilowatt oră, calculată la întreaga cantitate de energie electrică pe care operatorul de rețea a transportat-o către racordul său în perioada 1 august 200031 decembrie 2000.
Under Article 97 of the 1998 Law on electricity, the protocol was to be observed until 1 January 2001, when the process of liberalising the market in electricity in the Netherlands was to have been completed.
Articolul 97 din Elektriciteitswet 1998 a impus respectarea protocolului până la 1 ianuarie 2001, dată la care trebuia să se încheie procesul de liberalizare a pieţei de energie electrică în Ţările de Jos.
Every protected customer shall, in addition to what he contractually owes to the licence holder for the area in which he is established, pay to that licence holder an amount of NLG 0.0117 per kWh, calculated on the basis of the total amount of electricity which that licence holder supplied to the customer over the period from 1 August 2000 to 31 December 2000.
Pe lângă ceea ce datorează titularului de autorizație din zona în care este stabilit potrivit acordului, orice client protejat datorează acestuia suma de 0,0117 NLG pe kilowatt oră, calculată la întreaga cantitate de energie electrică pe care titularul de autorizație ia furnizat-o în perioada 1 august 200031 decembrie 2000.
However, for the year 2000, because of the entry into force of new pricing rules which required the distribution companies to invoice separately for the cost of the electricity supplied and for transmission costs, those undertakings were unable to pass on to final consumers the amounts which they were required to pay to SEP, under the protocol, to cover the nonrecoverable costs.
Totuși, în ceea ce privește anul 2000, în urma intrării în vigoare a noilor dispoziţii tarifare care impuneau întreprinderilor de distribuţie facturarea separată a preţului de furnizare a energiei electrice și a preţului de transport, aceste întreprinderi sau aflat în imposibilitatea de a repercuta asupra consumatorilor finali sumele pe care erau obligate să le plătească pentru acoperirea costurilor nerecuperabile către SEP.
7 — Essent, however, disputes that the distribution companies were, as such, parties to that protocol.
7 — Essent neagă totuși că societăţile de distribuţie în sine ar fi fost părţi la acord.
The proceeds from the amounts payable by customers pursuant to the first or second paragraph shall be paid by the net operators
Suma datorată de clienți potrivit alineatului 1 sau 2 este plătită de operatorii de rețea