natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the substance of this complaint, as the Commission has correctly noted and is not disputed by the Italian Republic, Legislative Decree No 36/2003 does not provide for the application of the provisions concerning new landfills, that is to say, in particular, Articles 2 to 13 of Directive 1999/31, to landfills authorised between the date of expiry of the period for transposition of the directive and that of the entry into force of the legislative decree.
În ceea ce privește temeinicia acestui motiv, se impune constatarea că, astfel cum a fost arătat în mod întemeiat de Comisie și nu a fost contestat de Republica Italiană, Decretul legislativ nr. 36/2003 nu prevede aplicarea, în privința depozitelor de deșeuri autorizate în cursul perioadei cuprinse între data de expirare a termenului de transpunere a Directivei 1999/31 și cea de intrare în vigoare a acestui decret legislativ, a dispozițiilor referitoare la depozitele de deșeuri noi, și anume, mai ales, a articolelor 2-13 din directiva menționată.
On the other hand, it provides for the application to those landfills of the treatment reserved to existing landfill sites, by making them subject to the adaptation procedure laid down in Article 17 of the legislative decree.
Decretul legislativ menționat prevede, în schimb, aplicarea în privința acestor depozite de deșeuri a regimului prevăzut pentru depozitele de deșeuri existente, supunându-le procedurii de amenajare prevăzute la articolul 17 din decretul legislativ.
When a directive, such as that in question in the present case, lays down unequivocal obligations on the competent national authorities, Member States which have not transposed the directive cannot consider themselves relieved from compliance with those obligations after the period for transposition has expired and cannot exclude, by a transitional provision, the application of the provisions of the directive.
Întradevăr, în cazul în care o directivă precum cea care este în discuție în speță prevede obligații neechivoce în sarcina autorităților naționale competente, statele membre care nu au transpus această directivă nu se pot considera scutite, după expirarea termenului de transpunere, de obligațiile stabilite de aceasta și nu pot exclude, printr-o dispoziție tranzitorie, aplicarea dispozițiilor directivei menționate.
To allow the State such a right would have the effect of allowing it to defer the time-limit for transposition by it (see, to that effect, Case C-396/92 Bund Naturschutz in Bayern and Others [1994] ECR I-3717, paragraph 19).
Admiterea unei asemenea posibilități a statului ar însemna să se permită acestuia să amâne termenul de transpunere în ceea ce îl privește (a se vedea în acest sens Hotărârea din 9 august 1994, Bund Naturschutz in Bayern și alții, C-396/92, Rec., p. I-3717, punctul 19).
It follows that the Italian Republic should have applied to landfills authorised between 16 July 2001 and 27 March 2003 the provisions of Directive 1999/31 concerning new
Rezultă că Republica Italiană ar fi trebuit să aplice în privința depozitelor de deșeuri autorizate între 16 iulie 2001 și 27 martie 2003 dispozițiile Directivei 1999/31
Therefore, by adopting and maintaining in force Legislative Decree No 36/2003 which excludes such application, it has failed to fulfil its obligations under those articles.
36/2003, care exclude o asemenea aplicare, Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul acestor articole.
In addition, by applying the set of rules laid down in Article 14 of Directive 1999/31 concerning existing landfill sites to new landfills, it has also failed to fulfil its obligations under that article.
În plus, prin aplicarea regimului prevăzut la articolul 14 din Directiva 1999/31 referitor la depozitele de deșeuri existente în privința depozitelor de deșeuri noi, Republica Italiană nu și-a îndeplinit nici obligațiile ce decurg din acest articol.
Moreover, the grounds relied on by the Italian Republic to justify its delay in transposing and applying Directive 1999/31, which relate to the need to await the adoption of Decision 2003/33, are not well founded.
Pe de altă parte, motivele invocate de acest stat membru pentru a justifica transpunerea și aplicarea cu întârziere a Directivei 1999/31, care sunt întemeiate pe necesitatea de a aștepta adoptarea Deciziei 2003/33, nu sunt fondate.
That decision is designed to specify the rules concerning the criteria and procedures for the acceptance of waste at landfills.
Întradevăr, această decizie are ca scop precizarea normelor privind criteriile și procedurile de admitere a deșeurilor în depozitele de deșeuri.
However, those rules are set out in the directive and their application is not conditional on the adoption of such a decision pursuant to Article 16 of the directive.
Or, aceste norme sunt prevăzute în directiva menționată și aplicarea acestora nu este supusă condiției adoptării unei asemenea decizii în temeiul articolului 16 din directiva respectivă.
Accordingly, the first complaint relied on by the Commission in support of its action must be considered to be well founded.
Prin urmare, primul motiv invocat de Comisie în susținerea acțiunii sale trebuie considerat întemeiat.
The second complaint, alleging infringement of Article 14(d)(i) of Directive 1999/31
Cu privire la al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 14 litera (d) punctul (i) din Directiva 1999/31
In its second complaint, the Commission notes that Article 14(d)(i) of Direct- ive 1999/31, which lays down transitional rules concerning landfills for hazardous
În cadrul celui de al doilea motiv invocat, Comisia arată că articolul 14 litera (d) punctul (i) din Directiva 1999/31, care stabilește normele tranzitorii referitoare la
COMMISSION v ITALY waste, provides that Articles 4, 5 and 11 of, and Annex II to, that directive are to apply, from 16 July 2002, to existing landfill sites, whereas Legislative Decree No 36/2003 does not provide for any application of those provisions to such landfills, merely laying down, on the contrary, in Article 17(2)(c), transitional rules exclusively for new landfills.
COMISIA/ITALIA depozitele de deșeuri pentru deșeurile periculoase, prevede că articolele 4, 5 și 11, precum și anexa II la aceasta se aplică, începând cu 16 iulie 2002, în privința depozitelor de deșeuri existente, în timp ce Decretul legislativ nr. 36/2003 nu conține nicio prevedere referitoare la aplicarea acestor dispoziții în privința acelorași depozite de deșeuri, limitându-se, dimpotrivă, să prevadă, la articolul 17 alineatul 2 litera c), norme tranzitorii numai pentru depozitele de deșeuri noi.
The latter provision therefore conflicts not only with Article 14(d)(i) of the directive but also with the provisions which must be applied to existing landfill sites, namely, in particular, Articles 4, 5 and 11 and Annex II.
Această din urmă dispoziție ar intra, așadar, în conflict nu numai cu articolul 14 litera (d) punctul (i) din directiva menționată, ci și cu dispozițiile care trebuie aplicate în cazul depozitelor de deșeuri existente, și anume, mai ales, cu articolele 4, 5, și 11, precum și cu anexa II la directivă.
Moreover, the Italian legislation applicable to those landfills before the entry into force of the dir -ective did not comply with those provisions either.
În plus, nici legislația italiană aplicabilă, înainte de intrarea în vigoare a directivei, în privința depozitelor de deșeuri existente nu ar fi conformă acestor dispoziții.
The Italian Republic observes that any finding that it has failed to fulfil its obligations resulting from this complaint will not enable it to take the measures necessary to comply with Directive 1999/31 since the Court will deliver its judgment after the expiry of the time-limit set, as regards the transitional arrangements specific to landfills for hazardous waste, at 31 December 2006.
Republica Italiană pune în evidență faptul că o eventuală constatare a neîndeplinirii obligațiilor care ar rezulta din acest motiv nu îi va permite să ia măsurile necesare pentru a se conforma Directivei 1999/31, având în vedere că hotărârea Curții va fi pronunțată după expirarea termenului stabilit în ceea ce privește regimul tranzitoriu specific depozitelor pentru deșeuri periculoase, care este 31 decembrie 2006.
That Member State submits, as regards the substance of the second complaint, that Article 17 of Legislative Decree No 36/2003 correctly transposes Article 14(d)(i) of Directive 1999/31 since it provides for the application of Articles 4, 5 and 11 thereof to existing landfill sites.
Acest stat membru subliniază, în ceea ce privește temeinicia acestui al doilea motiv, că articolul 17 din Decretul legislativ nr. 36/2003 transpune în mod corect articolul 14 litera (d) punctul (i) din Directiva 1999/31, în măsura în care prevede aplicarea articolelor 4, 5 și 11 din aceasta în privința depozitelor de deșeuri existente.
Pursuant to Article 17(3) to (5) of the legislative decree, operators of those landfills should have submitted conditioning plans for the sites to the competent authority by 27 September 2003 at the latest.
Întradevăr, în temeiul alineatelor 35 din articolul 17, operatorii acestor depozite de deșeuri ar fi trebuit ca, cel mai târziu la 27 septembrie 2003, să prezinte autorității competente un plan de amenajare a spațiilor.
The latter was to approve the plan in the light of the conditions set by the provisions transposing the directive, relating to the classification of landfills and the conditions under which their operations may continue, by 16 July 2009, the time-limit set by the directive for completing the adaptation of existing landfill sites.
Aceasta ar trebui să aprobe planul în funcție de condițiile stabilite în dispozițiile care transpun directiva, referitoare la clasificarea depozitelor de deșeuri și la condițiile care permit continuarea activității acestora, înainte de 16 iulie 2009, termen stabilit de directiva menționată pentru a se completa amenajarea depozitelor de deșeuri existente.
Further, Article 17(2)(c) of Legislative Decree No 36/2003, relied on by the Commission, lays down a transitional provision according to which hazardous
În plus, articolul 17 alineatul 2 litera c) din Decretul legislativ nr. 36/2003, invocat de Comisie, ar cuprinde o dispoziție tranzitorie potrivit căreia deșeurile periculoase
22), did not transpose the provisions of Directive 1999/31, it provided for prohibitions and specific procedures for the acceptance of that waste at those landfills, in accordance with the rules laid down in that directive.
22), chiar dacă nu transpunea dispozițiile Directivei 1999/31, prevedea interdicții și proceduri specifice pentru acceptarea acestor deșeuri în depozitele de deșeuri menționate, conform normelor prevăzute în această directivă.
Regarding the plea of inadmissibility put forward by the Italian Republic, it should be recalled that it is settled caselaw that the question whether a Member State has failed to fulfil its obligations must be determined by reference to the situation prevailing in the Member State at the end of the period laid down in the reasoned opinion.
Cu privire la cauza de inadmisibilitate invocată de Republica Italiană, trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, existența unei neîndepliniri a obligațiilor trebuie apreciată în funcție de situația din statul membru astfel cum se prezenta aceasta la momentul expirării termenului stabilit în avizul motivat.
In the present case, Article 17(2)(c) of Legislative Decree No 36/2003 contains a transitional provision regarding landfills for hazardous waste which, as confirmed by the Italian Republic, was applicable also on the expiry of the period prescribed for that Member State to comply with the reasoned opinion sent to it by the Commission.
În speță, se impune constatarea că articolul 17 alineatul 2 litera c) din Decretul legislativ nr. 36/2003 conține o dispoziție tranzitorie referitoare la depozitele pentru deșeuri periculoase care, astfel cum a confirmat Republica Italiană, era aplicabilă și la împlinirea termenului acordat acestui stat membru pentru a se conforma avizului motivat care ia fost adresat de Comisie.
Furthermore, contrary to what the Italian Republic asserts, the basis of the failure to fulfil obligations complained of by the Commission is that several provisions of Italian law applicable to those landfills do not comply with Community law.
Trebuie să se sublinieze, în plus, că, în mod contrar celor afirmate de statul membru menționat, neîndeplinirea obligațiilor imputată de Comisie este întemeiată pe neconformitatea cu dreptul comunitar a mai multor dispoziții din dreptul italian aplicabile respectivelor depozite de deșeuri.
These provisions include not only the provision which refers to the waste which may be accepted at those landfills, for which Legislative Decree No 36/2003 lays down transitional treatment rules, but also provisions relating to the treatment of waste and the procedure for acceptance of that waste at landfills.
Se regăsesc printre aceste dispoziții nu numai cele care menționează deșeurile care pot fi acceptate în aceste depozite de deșeuri, în privința cărora Decretul legislativ nr. 36/2003 prevede un regim tranzitoriu, ci și dispozițiile referitoare la tratarea deșeurilor și la procedura de acceptare a acestora în depozitele de deșeuri.
It follows that the second complaint, relating to the infringement of Article 14 (d)(i) of Directive 1999/31, is admissible.
Rezultă că al doilea motiv al acțiunii, referitor la încălcarea articolului 14 litera (d) punctul (i) din Directiva 1999/31, este admisibil.
As regards the substance of the second complaint, it should be recalled that Article 14(d)(i) of the directive provides that Articles 4, 5 and 11 and Annex II are to apply to existing landfill sites for hazardous waste within a period of one year after the date of expiry of the period for transposition of the directive, namely from 16 July 2002.
Cu privire la temeinicia acestui al doilea motiv, trebuie amintit că articolul 14 litera (d) punctul (i) din această directivă prevede că articolele 4, 5 și 11, precum și anexa II la aceasta se aplică în privința depozitelor pentru deșeuri periculoase existente în termen de un an de la data expirării termenului de transpunere a directivei menționate, cu alte cuvinte începând cu 16 iulie 2002.
That provision thus lays down, irrespective of the duration of the procedure for adapting existing landfill sites which must be completed on 16 July 2009, a short period for the application of the said provisions to those landfills.
Această dispoziție prevede astfel, indiferent de durata procedurii de amenajare a depozitelor de deșeuri existente, care trebuie să se încheie la 16 iulie 2009, un termen scurt pentru aplicarea dispozițiilor respective în privința acestor depozite de deșeuri.
By contrast, as the Commission has correctly stated, Article 17(2)(c) of Legislative Decree No 36/2003, which lays down, in particular, transitional provisions concerning the treatment of hazardous waste, applies only to new landfills and does not lay down any transitional rule for the treatment of that waste in existing landfill sites.
În schimb, după cum a subliniat în mod întemeiat Comisia, articolul 17 alineatul 2 litera c) din Decretul legislativ nr. 36/2003, care cuprinde, între altele, dispozițiile tranzitorii referitoare la tratarea deșeurilor periculoase, nu se aplică decât depozitelor de deșeuri noi și nu prevede nicio normă tranzitorie privind tratarea acestor deșeuri în depozitele de deșeuri existente.
Contrary to the statements of the Italian Republic, Article 17(3) to (5) of Legislative Decree No 36/2003 also does not provide for the application to those landfills, from 16 July 2002, of Articles 4, 5 and 11 of, and Annex II to, Directive 1999/31.
Contrar celor afirmate de Republica Italiană, articolul 17 alineatele 35 din Decretul legislativ nr. 36/2003 nu prevede nici aplicarea în privința acestor depozite de deșeuri, începând cu 16 iulie 2002, a articolelor 4, 5 și 11, precum și a anexei II la Directiva 1999/31.
That national provision lays down only an adaptation procedure which applies to all landfills, irrespective of the class to which they belong.
Întradevăr, respectiva dispoziție din dreptul național nu stabilește decât o procedură de amenajare care se aplică tuturor depozitelor de deșeuri, indiferent de categoria căreia îi aparțin.
According to that provision, the holder of the permit to operate a landfill must present a site-conditioning plan to the competent authority within six months from the date of entry into force of the legislative decree.
Potrivit dispoziției menționate, titularul autorizației de exploatare a unui depozit de deșeuri trebuie ca, în termen de șase luni de la data intrării în vigoare a acestui decret legislativ, să prezinte autorității competente un plan de amenajare a spațiului.
The competent authority authorises the continuation of the activity of the landfill and lays down the works for compliance, the method of execution and the time-limit for completion of the procedure.
Autoritatea competentă autorizează continuarea activității depozitului de deșeuri și stabilește lucrările necesare pentru ca acesta să corespundă normelor, modalitățile de executare și termenul pentru finalizarea procedurii.
The adaptation of the landfill must be completed by 16 July 2009.
Amenajarea depozitului de deșeuri trebuie încheiată înainte de 16 iulie 2009.
In addition, during that transitional period for the adaptation of existing landfill sites, even though the rules of national law prior to Legislative Decree No 36/2003 which related to the procedure for the disposal of hazardous waste laid down specific provisions for the acceptance of that waste at landfills, they did not secure the full application of Articles 4, 5, 11 of, and Annex II to, Directive 1999/31 to the landfills receiving that waste.
În plus, în cursul acestei perioade de tranziție care permite amenajarea depozitelor de deșeuri existente, normele de drept național anterioare Decretului legislativ nr. 36/2003, care se refereau la procedura de eliminare a deșeurilor periculoase, chiar dacă prevedeau dispoziții specifice privind acceptarea în depozitele de deșeuri a acestor deșeuri, nu asigurau aplicarea deplină a articolelor 4, 5 și 11 din Directiva 1999/31 în privința depozitelor de deșeuri care primesc aceste deșeuri.
The Italian Republic has in fact admitted, in its defence, that that domestic legislation did not have the same content as that of the relevant provisions of the directive.
Întradevăr, în cadrul memoriului în apărare, Republica Italiană a admis că această reglementare internă nu avea același conținut cu dispozițiile pertinente din directiva menționată.
It follows from those considerations that the second complaint relied on by the Commission must also be held to be well founded.
Din aceste considerații rezultă că al doilea motiv invocat de Comisie trebuie de asemenea considerat întemeiat.
Consequently, by adopting and maintaining in force Legislative Decree No 36/2003 which transposes Directive 1999/31 into national law,
În consecință, se impune constatarea că, prin adoptarea și menținerea în vigoare a Decretului legislativ nr. 36/2003, care transpune în dreptul național dispozițiile Directivei 1999/31,
— in so far as that legislative decree does not provide for the application of Art -icles 2 to 13 of Directive 1999/31 to landfills authorised subsequent to the date of expiry of the period for transposition of that directive and prior to the date of the entry into force of the legislative decree, and
— în măsura în care acest decret legislativ nu prevede aplicarea articolelor 2-13 din Directiva 1999/31 în privința depozitelor de deșeuri autorizate ulterior datei de expirare a termenului de transpunere a acestei directive și anterior celei de intrare în vigoare a decretului legislativ menționat și
— in so far as it does not secure the transposition of Article 14(d)(i) of that directive, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 to 14 of Directive 1999/31.
Republica Italiană nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 2-14 din Directiva 1999/31.
Since the Commission has applied for costs and the Italian Republic has been unsuccessful, the latter must be ordered to pay the costs.
Întrucât Comisia a solicitat obligarea Republicii Italiene la plata cheltuielilor de judecată, iar Republica Italiană a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.
Declares that, by adopting and maintaining in force Legislative Decree No 36 of 13 January 2003, as amended, which transposes Council Directive 1999/31/EC of 26 April 1999 on the landfill of waste into national law,
36 din 13 ianuarie 2003, astfel cum a fost modificat, care transpune în dreptul național dispozițiile Directivei 1999/31/CE a Consiliului din 26 aprilie 1999 privind depozitele de deșeuri,
— in so far as that legislative decree does not provide for the application of Articles 2 to 13 of Directive 1999/31 to landfills authorised subsequent to the date of expiry of the period for transposition of that directive and prior to the date of the entry into force of the legislative decree, and
— în măsura în care acest decret legislativ nu prevede aplicarea articolelor 2-13 din Directiva 1999/31 în privința depozitelor de deșeuri autorizate ulterior datei de expirare a termenului de transpunere a acestei directive și anterior celei de intrare în vigoare a decretului legislativ menționat și
— in so far as it does not secure the transposition of Article 14(d)(i) of that directive, the Italian Republic has failed to fulfil its obligations under Articles 2 to 14 of Directive 1999/31;
— în măsura în care acest decret legislativ nu asigură transpunerea articolului 14 litera (d) punctul (i) din directiva menționată,
Case C-102/07 adidas AG and adidas Benelux BV v Marca Mode CV and Others
Cauza C-102/07 adidas AG și adidas Benelux BV împotriva Marca Mode CV și alții
(Trade marks — Articles 5(1)(b), 5(2) and 6(1)(b) of Directive 89/104/EEC — Requirement of availability — Threestripe figurative marks — Two-stripe motifs used by competitors as decoration — Complaint alleging infringement and dilution of the mark)
„Mărci — Articolul 5 alineatul (1) litera (b) și alineatul (2), precum și articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Directiva 89/104/CEE — Cerință de disponibilitate — Mărci figurative constituite din trei benzi — Motive constituite din două benzi utilizate de concurenți ca element de decor — Critică întemeiată pe atingerea adusă mărcii și pe diluția acesteia”
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 16 January 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Concluziile avocatului general D. Ruiz-Jarabo Colomer prezentate la 16 ianuarie 2008 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Judgment of the Court (First Chamber), 10 April 2008 . . . . . . . . . . . .
Hotărârea Curții (Camera întâi) din 10 aprilie 2008 . . . . . . . . . . . . .
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Right of the proprietor of a registered trade mark to contest its unlawful use
Apropierea legislațiilor — Mărci — Directiva 89/104 — Dreptul titularului unei mărci înregistrate de a se opune folosirii ilicite a mărcii sale
(Council Directive 89/104, Art. 5(1)(b))
[Directiva 89/104 a Consiliului, art. 5 alin. (1) lit. (b)]
SUMMARY — CASE C-102/07
SUMAR — CAUZA C-102/07
Approximation of laws — Trade marks — Directive 89/104 — Limitation of the effects of the trade mark
Apropierea legislațiilor — Mărci — Directiva 89/104 — Limitarea efectelor mărcii [Directiva 89/104 a Consiliului, art. 6 alin. (1) lit. (b)]