natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Judges deliberate on the basis of draft grounds prepared by the Judge-Rap-porteur.
Judecătorii deliberează pe baza proiectului de motive stabilit de judecătorul raportor.
The judgment is delivered at a public hearing.
Hotărârea este pronunţată în cadrul unei audieri publice.
The procedure before the Tribunal is governed by the provisions of the Statute of the Court of Justice, in particular those contained in Annex I thereto.
Procedura în faţa Tribunalului se desfăşoară conform dispoziţiilor Statului Curţii, în special a celor conţinute în anexa I a acestuia.
Moreover, until its own Rules of Procedure enter into force, the Tribunal will apply mutatis mutandis the Rules of Procedure of the Court of First Instance, save for the provisions relating to the single Judge.
Pe de altă parte, până la intrarea în vigoare a propriului Regulament de procedură, Tribunalul aplică mutatis mutandis Regulamentul de procedură al Tribunalului de Primă Instanţă, cu excepţia dispoziţiilor referitoare la judecătorul unic.
Costs The procedure before the Tribunal is free of court fees.
În principiu, procedura cuprinde o fază scrisă şi una orală.
On the other hand, the costs of the lawyer entitled to appear before a court in a Member State, by whom the parties must be represented, are not paid by the Tribunal.
Cheltuielile de judecată Procedura în faţa Tribunalului este scutită de taxe. În schimb, onorariul avocatului abilitat să pledeze în faţa instanţelor unui stat membru la care părţile trebuie să recurgă pentru a fi reprezentate nu este suportat de către Tribunal.
A party who is not able to meet the costs of the case may, however, apply for legal aid.
Cu toate acestea, în cazul în care o parte nu este în măsură să suporte cheltuielile de judecată, poate solicita asistenţă juridică gratuită.
Within the Community judicial institution, it is the Tribunal whose special field is the sphere of disputes involving the European Union civil service, this jurisdiction having previously been exercised by the Court of Justice and then, following its creation in 1989, by the Court of First Instance.
În cadrul instituţiei jurisdicţionale comunitare, Tribunalul este instanţa specializată în materia contenciosului funcţiei publice al Uniunii Europene. Această competenţă a fost exercitată iniţial de Curtea de Justiţie şi, începând cu crearea sa, în 1989, de Tribunalul de Primă Instanţă.
The new buildings of the Court of Justice of the European Communities
Curtea de Justiie a Comunităilor Europene în noul său Palat
ORIGINAL PALAIS
VECHIUL PALAT
TOWERS A & B 1993
TURNURILE A & B 1993
Original Palais: Anneau: Towers: Gallery: Base of Towers: Car parks: Erasmus: Thomas More: Annex C:
Vechiul Palat: Inelul: Turnurile: Galeria: Baza turnurilor: Parcările: Erasmus: Thomas More: Anexa C:
Preface hile the task entrusted to the Court of Justice, which was to ensure “that in the interpretation and application of [the treaties] the law is observed”, has remained unchanged since 1952, the constant rise in the number of cases brought before it, the expansion of its staff and the creation within it of two other courts have led the oldest of the institutions of the Union to be perceived as an institution
P refa ă acă misiunea încredinată Curii de Justiie – aceea de a asigura „respectarea legii în interpretarea și în aplicarea tratatelor” – a rămas ne- schimbată din 1952, creșterea constantă a numărului cauzelor cu care este sesizată, sporirea personalului acesteia și crearea în cadrul său a două alte instane determină ca cea mai veche dintre instituiile Uniunii să e percepută sub semnul schimbării.
That impression is bolstered by the successive building projects undertaken over the last 30 years to meet the ever-growing need for space which have left the institution at the centre of a permanent building site.
Această impresie este accentuată de construciile succesive întreprinse în cursul ultimilor 30 de ani pentru satisfacerea necesităii de spaiu în continuă creștere, care au plasat instituia în mijlocul unui șantier permanent.
It is the aim of this book to help the reader to discover or learn more about certain aspects of the work of the Court of Justice by inviting him on a guided tour of its new buildings.
Prezenta lucrare are ambiia de ai permite cititorului să descopere sau să cunoască mai bine anumite aspecte ale funcionării Curii de Justiie, invitându l la o vizită ilustrată și comentată a clădirilor noului său Palat.
At each stage of this visit to the new property complex, consisting of the original courthouse (the “Palais”), the peristyle building (“Anneau”), the Towers and the Gallery, an explanation will be given, illustrated by the excellent photographs of Georges Fessy, of the function of each place and the role of its occupants in the dynamic of the institution.
În fiecare etapă a acestei vizite a noului complex imobiliar care se compune din Vechiul Palat, Inelul, Turnurile și Galeria, se va prezenta o explicaie, pe marginea fotograilor foarte frumoase realizate de Georges Fessy, cu privire la funcionarea fiecărui loc și la rolul ocupanilor acestuia în dinamica instituiei.
In the course of the visit, the reader will recognise the iconic and traditional features of a Court, adapted here to the demands of multilingualism, and find answers to his questions about the scale of the buildings and the staff working there.
Cititorul va putea să recunoască în acest parcurs locurile emblematice și tradiionale ale unui Palat de Justiie, adaptate aici la multilingvism, și să găsească răspunsuri la întrebări referitoare la dimensiunea spaiilor și la personal.
For a long time, the Court had no purpose-built courthouse.
Pentru mult timp, Curtea nu a dispus de un Palat.
The inauguration of its first Palais in 1973, after 20 years of short-term solutions, was an event whose importance came to be reected in the undeniable attachment of the Members of the Court and its staff to the building itself.
Inaugurarea primului său Palat în 1973, după 20 de ani de soluii precare, a fost un eveniment a cărui importană va reectată în atașamentul permanent faă de acest ediciu al Membrilor Curii și al personalului acesteia.
Thus, the Court was delighted to learn in 1994 of the decision of the authorities of the Grand Duchy to renovate this iconic building rather than knock it down, which would allow the architect, Dominique Perrault, to place it at the heart of his project in the role of original Palais, devoted entirely to the public aspect of judicial activity.
Astfel, Curtea a luat act cu satisfacie în 1994 de decizia autorităilor Marelui Ducat de a renova această construcie emblematică, iar nu de a o dărâma, ceea ce i-a permis arhitectului Dominique Perrault să o plaseze în centrul proiectului său cu statutul de Vechi Palat, dedicat în întregime laturii publice a activităii judiciare.
This is why, as it takes possession of its new Palais, the Court must thank the authorities of the Grand Duchy on two counts, first for responding to its request for the construction of an infrastructure conducive to the smooth operation of the judicial institution of an enlarged Union with 27 Member States, and second for allowing it to have its own history reected in that of its buildings.
Tocmai de aceea, cu ocazia intrării în posesia noului său Palat, Curtea trebuie să mulumească autorităilor Marelui Ducat atât pentru faptul că a răspuns la cererea acesteia de a construi o infrastructură adaptată la buna funcionare a instituiei jurisdicionale a unei Uniuni extinse la 27 de state membre, cât și pentru faptul că i-a permis să își înscrie propria istorie în istoria ediciilor sale.
Vassilios SKOURISPresident of the Court of Justice of the European Communities
Vassilios SKOURISPreședintele Curii de Justiie a Comunităilor Europene
1952-1972 hile there had been some discussion as to whether the European
1952-1972 n 1952, când se discuta ca orașul Liège sau Bruxelles să găzduiască
Coal and Steel Community institutions and, therefore, the Court were to have their seat in Liège or Brussels, the city of Luxembourg was finally chosen on a provisional basis in 1952.
Î sediul instituiilor Comunităii Europene a Cărbunelui și Oelului și, prin urmare, pe acela al Curii de Justiie, a fost ales în cele din urmă orașul Luxemburg cu titlu provizoriu.
However, the fact that the Court’s various departments were located far from each other did not help it in performing its tasks.
Acest mod de repartizare a serviciilor Curii, în clădiri depărtate unele de altele, nu facilita îndeplinirea sarcinilor sale.
Moreover, in 1958 the Court of the European Coal and Steel Community became the “single” Court of the European Communities, resulting in an increase in jurisdiction and also sta.
În plus, începând cu 1958, Curtea Comunităii Europene a Cărbunelui și Oelului a devenit Curtea unică a Comunităilor Europene, cu un domeniu sporit de competene și cu un personal mai numeros.
This provisional arrangement was only conrmed at the Edinburgh European Council of 12 December 1992 when the seats of the institutions, including that of the Court, became denitive.
Sediul Curii, la fel ca cel al celorlalte instituii, a devenit denitiv cu ocazia Consiliului European de la Edimburg din 12 decembrie 1992.
In August 1959 the Luxembourg Government agreed to make available to the Court a building belonging to the Bishopric of Luxembourg, located on the Côte d’Eich, which was large enough to accommodate all its departments.
În august 1959, guvernul luxemburghez a acceptat să pună la dispoziia Curii o clădire care aparinea Episcopiei Luxemburgului, situată în Côte d’Eich, sucient de mare pentru a găzdui toate serviciile acesteia.
When it was decided, at the end of the 1960s, that all the Community institutions were to be located on the Kirchberg Plateau, a plan was formed to construct a building for the Court of Justice which, both functionally and symbolically, would convey the image of a court.
Atunci când, la sfârșitul anilor ’60, sa decis ca toate instituiile să e instalate pe Platoul Kirchberg, a apărut ideea de a se construi pentru Curtea de Justiie o clădire care, din punct de vedere funcional și simbolic, să evoce sediul unei instane judecătorești.
However, in 1952, it was not the provisional nature of the seat which hindered the installation of the Court but the diculty of finding suitable premises to house the Court and its departments.
Cu toate acestea, în 1952, nu caracterul provizoriu al sediului Curii a îngreunat instalarea acesteia, ci dicultatea de a găsi clădiri adaptate pentru găzduirea instanei și a serviciilor sale.
At that time, the city of Luxembourg boasted no buildings large enough for each institution of the European Coal and Steel Community to accommodate its departments under one roof.
Astfel, orașul Luxemburg nu dispunea la acea vreme de clădiri sucient de mari pentru ca fiecare instituie a Comunităii Europene a Cărbunelui și Oelului să poată să își găzduiască serviciile în același loc.
And so was born the project of the first Palais for the Court of Justice, designed by the Belgian architects Jamagne and Vander Elst along with the Luxembourg architect Conzemius.
Astfel sa născut proiectul primului Palat al Curii de Justiie, a cărui realizare a fost încredinată arhitecilor belgieni Jamagne și Vander Elst, precum și arhitectului luxemburghez Conzemius.
Three buildings were eventually made available to the Court: the Villa Vauban, for the chambers of the seven Judges and two Advocates General; the Hamilius Building, for the language service – the first in the history of the European Communities – and the Maison Hellinkx, for the administration and the library.
În cele din urmă sa decis să se pună la dispoziia Curii trei clădiri: vila Vauban pentru instalarea cabinetelor celor șapte judecători și ale celor doi avocai generali, imobilul Hamilius pentru a găzdui serviciul lingvistic – primul în istoria Comunităilor Europene – și casa Hellinkx pentru administraie și bibliotecă.
The premises of the Court of Justice on the Côte d’Eich (1959-1972).
Instalarea Curii de Justiie în imobilul situat în Côte d’Eich (1959-1972).
THE NEW BUILDINGS OF THE COURT OF JUSTICE OF THE EUROPEAN COMMUNITIES
CURTEA DE JUSTIIE A COMUNITĂILOR EUROPENE ÎN NOUL SĂU PALAT
“Would it be too daring, or pretentious, to suggest that the genius loci, the calm placidity of the Luxembourg environment, has at least something to do with the success of an institution which, by its very nature, would not function well in an atmosphere of anxiety and harassment.
„Ar îndrăzne sau pretenios să se insinueze că genius loci, placiditatea calmă a mediului luxemburghez, ar avea vreo contribuie la succesul unei instituii care, prin natura ei, ar funciona inadecvat într-o atmosferă de agitaie și de agasare.
We therefore wanted this building to be designed in such a way as to reect, by its setting and its layout, that need for detachment, for tranquillity, for distance from the merely contingent and for an opportunity to embark on an internal journey of study and meditation.
De asemenea, am dorit ca această construcie să e concepută astfel încât să traducă prin cadrul și prin organizarea sa această preocupare pentru degajare, liniște, distană faă de ceea ce nu prezintă importană, invitând la o călătorie interioară de studiu și de meditaie.
The rigidity of its special steel skeleton, naturally immune to corrosion, like the body of European legal theory to be derived from your case-law, contrasts with the play of light and the manifold reections from the great expanse of glass.
Rigiditatea scheletului său din oel special, alergic în mod natural la coroziune, astfel cum va și doctrina europeană derivată din jurisprudena dumneavoastră, contrastează cu jocul de lumini și de multiple reectări difuzate prin vaști perei vitrai.
With this luminous window on the outside world, the Court cannot be unaware of the simple facts of Community life.
Cu această luminoasă deschidere către orizont, Curtea nu va putea ignora realităile simple ale vieii comunitare.
All this creates an atmosphere of rigour and respect tempered by shimmering shapes and colours.
Toate acestea creează această atmosferă de rigoare și de respect, îndulcită de forme și de culori strălucitoare.
I can think of no better way to illustrate this than to invite you to look at the artist’s depiction in this room of Justice, who does not brandish a sword, but holds her scales firmly, with all the grace and freshness of a young girl.
Nu aș ști să traduc mai bine acest amestec insolit decât invitându-vă să privii reprezentarea, făcută de artist în această sală, a Doamnei Justiia, care, fără a agita sabia, însă inându-și cu fermitate balana, are gestul graios și prospeimea privirii unei tinere fete.
The architects, Messrs Conzemius, Jamagne and Vander Elst were determined to cast o the shackles of conformism to create a building which, while externally it confounds the champions of the classicism of the temples of Themis, internally, in its use of modern materials and intelligent use of mass and space, has an atmosphere of sober opulence and functional freedom.
Cu sigurană, arhitecii Conzemius, Jamagne și Vander Elst au ieșit de pe făgașul conformismului și au creat o clădire care, în ceea ce privește partea exterioară a acesteia, se îndepărtează de linia clasicismului arhitecturii templelor lui Themis, dar care, prin folosirea unor materiale moderne și prin utilizarea inteligentă a maselor și a spaiului, dispune în interior de o ambiană de bogăie sobră și de facilitate funcională.
The execution of this plan required a particular contribution from artists.
O astfel de realizare impunea o contribuie artistică specială.
At the suggestion of the President of the Court of Justice, eminent artists from the Member States, including Dambiermont, Grieshaber, Hambourg, Manzú and Wercollier, helped to embellish the building and its surroundings through their remarkable works of art.”
La sugestia președintelui Curii de Justiie, artiști emineni originari din ările membre, Dambiermont, Grieshaber, Hambourg, Manzú, Wercollier, au contribuit cu opere remarcabile la decorarea acestei case și a împrejurimilor sale.”
Address by Mr Pierre Werner, Minister of State and President of the Government of Luxembourg, on the occasion of the inauguration of the Palais of the Court of Justice of the European Communities, on 9 January 1973, in Luxembourg.
Alocuiunea domnului Pierre Werner, ministru de stat, președinte al guvernului, cu ocazia inaugurării Palatului Curii de Justiie a Comunităilor Europene, la 9 ianuarie 1973 la Luxemburg.
“… the most elevated symbols must be rooted in the ground of reality.
„… simbolurile cele mai înalte trebuie să aibă rădăcini în solul realităii.
This is the thinking of your Government and your Parliament which undertook to create for our Court a spacious setting adapted to its needs, equipped with the most up-to-date facilities and creating a happy marriage of functional objectives and decorative concerns.” “… All we had to do was wait.
Astfel gândesc guvernul și parlamentul Dumneavoastră, care au întreprins pregătirea pentru Curtea noastră a unui cadru spaios, adaptat la necesităile sale, dotat cu mijloacele cele mai moderne și care conciliază în mod fericit obiectivele funcionale și preocupările decorative.” „… Într-adevăr, a fost sucient să se aștepte!
Wait for the completion of the work so that we could enter these premises to discover, behind the sombre exterior of the material, a veritable palace of glass.
Să se aștepte finalizarea lucrărilor pentru a se putea intra în aceste locuri, pentru a descoperi, în spatele aparenei exterioare sumbre a materialului, un adevărat palat din sticlă.
Viollet-le-Duc was right: “buildings reect the society of an era”.
Viollet le Duc avea, așadar, dreptate: «ediciile sunt haina societăii dintr-o anumită epocă».
Today all we need do is open our eyes to see that the construction is pleasing, comfortable, harmonious and of human proportions, it celebrates the horizontal line, and is constructed in full light on a remarkable site.”
Este sucient astăzi să deschidem ochii pentru a observa că ediciul este plăcut, confortabil, armonios, de proporii umane, restaurator al liniei orizontale, edicat în plină lumină într-un loc remarcabil.”
Address by Mr Robert Lecourt, President of the Court of Justice, on the occasion of the inauguration of the Palais of the Court of Justice of the European Communities, on 9 January 1973, in Luxembourg.
Alocuiunea domnului Robert Lecourt, președintele Curii de Justiie, cu ocazia inaugurării Palatului Curii de Justiie a Comunităilor Europene, la 9 ianuarie 1973 la Luxemburg.
Ink drawing by André Hambourg on a first day cover to mark the occasion of the inauguration ceremony of the Palais of the Court of Justice (9 January 1973).
Desen în peniă realizat de André Hambourg pe un plic „prima zi” cu ocazia ceremoniei de inaugurare a Palatului Curii de Justiie (9 ianuarie 1973).
Donated by André Hambourg to the Court of Justice.
Donaie André Hambourg pentru Curtea de Justiie.
1973-1999 hen designing the Palais inaugurated on 9 January 1973, the architects tried to remain faithful to traditional European court architecture by
1973-1999 a conceperea Palatului, care a fost inaugurat la 9 ianuarie 1973, arhitecii au urmărit să se înscrie în tradiia europeană a arhitecturii judiciare,
W giving the building an independence, an identity and a degree of visibility in relation to its immediate surroundings.
L dând clădirii autonomie, identitate și vizibilitate în peisajul înconjurător.
The metal skeleton of the building and the other parts of the exterior were constructed of Corox steel.
Scheletul metalic al clădirii, precum și celelalte elemente care compun faadele au fost realizate din oel „corox”.
The other, more traditional, materials used in and around the building were chosen for their compatibility and harmony with the main metallic structure as well as for their functional value.
Celelalte materiale, mai tradiionale, folosite în imobil și în jurul acestuia, au fost alese, pe lângă interesul lor funcional, pentru compatibilitatea lor armonioasă cu scheletul metalic.
The landscaping of the surrounding area has two essential aspects: the plaza and the park.
Amenajarea împrejurimilor cuprinde două elemente eseniale: plaza și parcul.
The raised plaza serves as a base for the building and anchors it to the ground; the design of the plaza echoes the contour of the whole structure.
Plaza, împreună cu soclul acesteia, servește drept temelie clădirii și o fixează pe teren; desenul plazei reectă contururile structurii.
With extensive planting of indigenous trees and shrubs, the building enjoys a leafy setting and fits naturally into its surroundings.
Amenajarea împrejurimilor a fost ghidată de preocuparea de a integra clădirea în peisaj și de a echilibra astfel severitatea arhitecturii.
This situation, however, lasted for only a short time as, in 1985, the administrative and translation services of the Court had to be relocated.
Ca urmare a plantării masive de arbori și arbuști de origine locală, ediciul este înconjurat de verdeaă și se integrează astfel în mod natural în peisaj.
The need for additional premises as a result of successive accessions of States to the Community led first of all to the amenity areas within the buildings gradually being taken over for use as oces.
Odată cu deschiderea acestei clădiri, tot personalul a putut găzduit sub același acoperiș, situaie care a fost însă de scurtă durată, întrucât, începând cu 1985, serviciile administrative și de traducere au trebuit să e delocalizate.
Ultimately it was impossible to avoid giving up part of the landscaped area surrounding the Palais and building three extensions, designed by the Luxembourg architects Fritsch, Herr and Huyberecht and the Italian architect Paczowski: first the Erasmus building (1988) to accommodate the Court of First Instance which had just been established, then the Thomas More building (1993), and finally the C building (1994).
În cele din urmă, nu sa putut evita, prin renunarea la o parte din spaiul cu deschidere spre peisajul exterior care înconjura Palatul, construirea succesivă a trei extinderi, concepute de arhitecii luxemburghezi Fritsch, Herr și Huyberecht, precum și de arhitectul italian Paczowski: mai întâi, clădirea Erasmus (1988) în perspectiva instalării Tribunalului de Primă Instană care tocmai fusese creat, apoi clădirea Thomas More (1993) și, în sfârșit, clădirea C (1994).
The attachment to the Palais and the desire to preserve its aesthetics and its symbolic function resulted in a severe restriction being imposed on the architects for the construction of these annexes: not to build above the level of the Palais square.
Alipirea de Palat și dorina de a păstra aspectul estetic al acestuia și funcia sa simbolică au determinat constrângeri importante pentru arhiteci în ceea ce privește construirea anexelor: să nu se depășească înălimea parvisului.
The beginnings of the project to construct new buildings – 1994 t the start of the 1990s the Court began to plan an ambitious
Geneza proiectului – 1994 a începutul anilor ’90, necesitatea evacuării Palatului într-un termen
The architectural design submitted by Dominique Perrault perfectly fullled these requirements.
Proiectul arhitectural elaborat de Dominique Perrault a răspuns perfect acestor preocupări. Acesta se compune:
A construction project, prompted by both the need to vacate the
L determinat ca urmare a prezenei amiantei, precum și necesitatea
- a two-storey peristyle building called the “Anneau” (literally, “Ring” in English) in spite of its rectangular form, because it encircles the original Palais.
– dintr-o clădire de două etaje denumită „Inel”, în poda formei sale dreptunghiulare, însă cu referire la împrejurarea că acesta încercuiește Vechiul Palat.