natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 118(1) of the Rules of the Court of First Instance does not prohibit successive proceedings in a case which has been remitted from being heard by the same Chamber.
Articolul 118 alineatul (1) din regulamentul Tribunalului nu interzice ca o cauză care a fost trimisă spre rejudecare să fie repartizată aceleiași camere.
That may be contrasted with the very different rule under Article 118(2a), according to which a judge may not rehear a case referred back to the Court of First Instance if he or she sat as a single judge the first time round.
Această dispoziție este diferită de cea a articolului 118 alineatul (2a), potrivit căreia un judecător din cadrul Tribunalului nu poate face parte din camera căreia i sa repartizat o cauză trimisă de Curte spre rejudecare dacă sa pronunțat în primă instanță în calitate de judecător unic.
Nor does anything in the Rules of the Court of First Instance suggest that the same judge may not act as Judge-Rapporteur if a case is remitted after appeal.
De asemenea, regulamentul Tribunalului nu conține nicio dispoziție care să sugereze că același judecător nu poate fi desemnat judecător raportor în cazul în care o cauză este trimisă spre rejudecare în urma recursului.
Indeed, Article 118(2) specifically requires Grand Chamber (and, of course, plenary) cases to be re-examined by the same formation of judges.
Astfel, articolul 118 alineatul (2) impune în mod specific ca hotărârile sau ordonanțele pronunțate de Marea Cameră (și, desigur, cele pronunțate de Tribunal reunit în ședință plenară) să fie reexaminate de același complet.
In respect of objective bias, which arises when there are legitimate doubts about the impartiality of a tribunal, the European Court of Human Rights has held that ‘it cannot be stated as a general rule resulting from the obligation to be impartial that a superior court which sets aside an administrative or judicial decision is bound to send the case back to a different jurisdictional authority or to a differently composed branch of that authority’.
În ceea ce privește părtinirea obiectivă, care apare atunci când există îndoieli legitime referitoare la imparțialitatea instanței, Curtea Europeană a Drepturilor Omului sa pronunțat în sensul că „nu se poate stabili un principiu general care decurge din obligația de imparțialitate în sensul că o instanță administrativă sau judiciară are obligația de trimitere a cauzei spre rejudecare unei alte autorități jurisdicționale sau unui organ constituit în mod diferit de această autoritate” 26.
26The participation of the same judge in successive hearings of the same case may raise justified doubts as to impartiality only in combination with other factors.
Împrejurarea că același judecător a făcut parte din complete de judecată diferite care au soluționat în mod succesiv aceeași cauză poate să conducă la apariția unei îndoieli privind imparțialitatea Tribunalului numai prin coroborarea cu alți factori 27.
27 No such additional factor is alleged here.
I-5769, punctul 35 și jurisprudența citată).
Secondly, the appellants do not allege actual (subjective) bias.
În al doilea rând, recurentele nu invocă o părtinire reală (subiectivă).
The only (objective) bias alleged relates to the composition of the Chamber in the Court of First Instance to which their case was assigned upon being referred back by the Court of Justice.
Singura părtinire (obiectivă) invocată privește compunerea camerei Tribunalului căreia ia fost repartizată cauză în urma trimiterii de către Curte spre rejudecare.
26 — Ringeisen v Austria, judgment of 16 July 1971, Series A no. 13, p. 40, § 97, my emphasis.
26 — A se vedea Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Ringeisen împotriva Austriei din 16 iulie 1971, seria A nr. 13, p.
In that case, the fact that two members in the remitted case had participated in the original decision did not constitute grounds for legitimate suspicion.
În această cauză, faptul că doi membri ai organului sesizat în recurs făcuseră parte din completul care a pronunțat prima decizie nu constituia un motiv care să întemeieze o îndoială legitimă.
The court reached a similar conclusion in Diennet v France, judgment of 26 September 1995, Series A no. 325-A, p.
Curtea Europeană a Drepturilor Omului a ajuns la o concluzie similară în Hotărârea Diennet împotriva Franței din 26 septembrie 1995, seria A nr.
17, § 38, where three out of seven judges in the proceedings under examination had taken part in the first decision. In Schwarzenberger v Germany, no. 75737/01 (Sect.
325-A, § 38), în care trei dintre cei șapte judecători care au compus completul de judecată în cadrul procedurii în cauză făcuseră parte și din completul care a pronunțat prima decizie.
27 — In Ferrantelli and Santangelo v Italy, judgment of 7 August 1996, Reports 1996-III, §§ 58-60, which the appellants cite, the European Court of Human Rights found that a fear of bias was objectively justified because it arose from the combination of two circumstances, one of which was the fact that a judge in the applicants’ case had previously convicted the applicants’ accomplice.
937, § 58-60, citată de recurente, Curtea Europeană a Drepturilor Omului a considerat că temerea cu privire la părtinire era în mod obiectiv justificată în măsura în care își avea originea în combinarea a două circumstanțe, una dintre acestea fiind faptul că un judecător din completul de judecată căruia ia fost repartizată cauza privind reclamanții îl condamnase anterior pe complicele acestora.
The appellants correctly observe that, although the Community is not a party to the ECHR, Article 6(2) EU provides that ‘the Union shall respect fundamental rights, as guaranteed by the [ECHR] ….’
Recurentele precizează în mod corect că, deși Comunitatea nu este semnatară a CEDO, articolul 6 alineatul (2) UE prevede că „Uniunea respectă drepturile fundamentale, astfel cum sunt acestea garantate de [CEDO] […]”.
Further, the ECHR has special significance among the sources of inspiration for the fundamental
În plus, CEDO are o semnificație specială printre sursele de inspirație pentru drepturile fundamentale a căror respec-
CHRONOPOST AND LA POSTE v UFEX AND OTHERS of a constitutional tradition common to the Member States.
CHRONOPOST ȘI LA POSTE/UFEX ȘI ALŢII unei tradiții constituționale comune statelor membre.
I therefore conclude that if (quod non) the first ground of appeal is admissible, it is in any event unfounded.
Prin urmare, conchidem în sensul că, în cazul în care (quod non) primul motiv de recurs este admisibil, acesta este în orice caz neîntemeiat.
Furthermore, judges at the European Court of Human Rights itself may on occasion participate in successive hearings of the same case.
În plus, judecătorii de la Curtea Europeană a Drepturilor Omului pot face parte, în mod ocazional, din complete de judecată care soluționează în mod succesiv aceeași cauză.
When a Chamber judgment is referred to the Grand Chamber under Article 43 ECHR, the President of the referring Chamber and the judge who sat in respect of the State Party concerned (but no other judge from the referring Chamber) may sit in the Grand Chamber.
Atunci când hotărârea unei camere este deferită Marii Camere în virtutea articolului 43 CEDO, președintele camerei care a pronunțat hotărârea și judecătorul ales în numele statului parte interesat pot face parte din aceasta 28.
Second ground of appeal: Breach of pro -cedure in that the Court of First Instance did not assess La Poste’s plea of inadmissibility and in that it ruled on the substance of an inadmissible plea
Al doilea motiv de recurs: viciu de procedură în măsura în care Tribunalul nu a examinat excepția de inadmisibilitate invocată de La Poste și sa pronunțat pe fond referitor la un motiv inadmisibil
Finally, the appellants note that Article 6(2) EU also requires the Union to respect fundamental rights resulting from the constitutional traditions common to the Member States.
În sfârșit, recurentele arată că articolul 6 alineatul (2) UE impune Uniunii să respecte drepturile fundamentale care rezultă din tradițiile constituționale comune ale statelor membre.
They point out that in France, courts to which a case is remitted must be differently constituted to the court hearing the case the first time round.
Acestea au arătat că, în Republica Franceză, instanțele cărora le este trimisă o cauză spre rejudecare trebuie să fie compuse în mod diferit de instanța care a pronunțat prima hotărâre.
UFEX responds that that is not the case in Germany, Spain and the United Kingdom.
UFEX răspunde că situația este diferită în Germania, în Spania și în Regatul Unit.
It seems clear that to refer to the situation in one State does not suffice to demonstrate the existence
Pare a fi clar că nu este suficient să se facă trimitere la situația existentă întrun stat pentru a demonstra existența
28 — Article 27(3) ECHR.
28 — Articolul 27 alineatul (3) CEDO. A se vedea și Mowbray, A. R., „An examination of the work of the Grand Chamber of the European Court of Human Rights”, în Public Law, 2007, 3, p. 507, în special p.
La Poste states, first, that it had argued in its written observations that UFEX’s complaint relating to the transfer of Postadex was a new plea and that the Court of First Instance failed to rule on whether, in consequence, that plea was inadmissible.
În primul rând, La Poste susține că, în cadrul observațiilor scrise, a prezentat argumente în sensul că obiecția invocată de UFEX privind transferul Postadex era un motiv nou și că Tribunalul nu a stabilit dacă, în consecință, acest motiv era inadmisibil.
Second, La Poste submits that since that plea was new, the Court of First Instance should not in any event have examined it.
În al doilea rând, La Poste susține că, întrucât acel motiv era nou, Tribunalul nu ar trebui să îl examineze în nicio ipoteză.
29 — See, for example, Kyprianou v Cyprus [GC], no. 73797/01, ECHR 2005-XIII — (15.12.05), itself a case concerning an allegation of judicial bias.
29 — A se vedea, de exemplu, Curtea Europeană a Drepturilor Omului, Hotărârea Kyprianou împotriva Ciprului din 15 decembrie 2005, Recueil des arrêts et décisions, 2005XIII, în care sa invocat motivul imparțialității unei instanțe.
Judge Costa (now the President of the European Court of Human Rights), who had been President of Chamber in the first judgment, changed his mind on two issues in the Grand Chamber proceedings.
Judecătorul Costa (în prezent, președintele Curții Europene a Drepturilor Omului), care a fost președintele camerei ce a pronunțat prima hotărâre, și-a schimbat opinia cu privire la două aspecte în cadrul procedurii în fața Marii Camere.
In his partly dissenting opinion he addresses the question whether judges who sit twice should stick to their original view.
În opinia sa parțial dizidentă, acesta se întreba dacă judecătorii care fac parte din complete care se pronunță succesiv asupra aceleiași cauze trebuie să își mențină cu strictețe opinia inițială.
He states: ‘… everything depends on the specific features of the case … and on each judge’s greater or lesser degree of stubbornness (or ability to reconsider his or her previous conclusions); once again, this depends on individual cases, more perhaps than on individual temperaments.’
Acesta a declarat că „[t]otul depinde […] de particularitățile cauzei […] și de gradul de încăpățânare mai mare sau mai mic al fiecăruia (sau de capacitatea sa de a-și revizui opiniile); încă o dată, aceasta depinde mai mult de circumstanțele fiecărei cauze decât de temperament”.
He concludes (rather delightfully) that the referral of that particular case ‘has bolstered my views while enabling me to correct them: one can always do better (or in any event less badly …)’.
Judecătorul Costa a conchis (într-un mod mai degrabă fermecător) că trimiterea acelei cauze spre rejudecare „mi-a consolidat opiniile, permițându-mi în același timp să le corectez: întotdeauna se poate face mai bine (sau, în orice caz, mai puțin rău […])”.
UFEX considers the first part of La Poste’s plea to be confused and imprecise,
UFEX consideră că primul aspect al motivului invocat de La Poste este confuz și imprecis și, prin urmare, inadmisibil. În ceea
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P that the Court examines the substance of an inadmissibility plea raised by an intervener rather than a defendant solely when it raises an issue of public policy.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZELE CONEXATE C-341/06 P ȘI C-342/06 P invocate de un intervenient în locul pârâtului este examinată de Curte numai în cazul în care această excepție vizează ordinea publică 31.
31 and hence inadmissible. Regarding the substance of that part, UFEX states that the Court of First Instance is not obliged to rule on an inadmissibility plea raised by an intervener if that plea has not been raised by the defendant.
ce privește fondul acestui aspect al motivului, UFEX afirmă că Tribunalul nu este obligat să se pronunțe asupra unei excepții de inadmisibilitate invocate de un intervenient dacă acea excepție nu a fost invocată de pârât.
As to the second part of La Poste’s plea, UFEX’s plea was not new but was raised in its application in the first set of proceedings.
În ceea ce privește al doilea aspect al motivului invocat de La Poste, motivul formulat de UFEX nu era nou, ci a fost invocat în cererea introductivă inițială.
As to the second part of the plea, La Poste seeks essentially to re-argue the substance of the inadmissibility plea that it submitted to the Court of First Instance.
În ceea ce privește al doilea aspect al motivului, La Poste încearcă în principiu să argumenteze din nou temeinicia motivului invocat în fața Tribunalului.
It would be inconsistent with the Court’s caselaw referred to above to examine on appeal a plea that is inadmissible at first instance.
Ar fi contrar jurisprudenței Curții menționate anterior să se examineze în recurs un motiv pe care prima instanță la considerat inadmisibil.
Regarding the first part of the plea, it is quite clear from the Court’s caselaw that an intervener does not have standing to raise a plea of inadmissibility that is not set out in the forms of order sought by the defendant.
În ceea ce privește primul aspect al motivului, reiese destul de clar din jurisprudența Curții că un intervenient nu poate invoca o excepție de inadmisibilitate care nu a fost formulată în concluziile pârâtului 30.
30The Commission, as defendant, did not raise the plea in question.
Comisia, în calitate de pârâtă, nu a invocat acest motiv.
Accordingly, the Court of First Instance was not obliged to rule on it.
Prin urmare, Tribunalul nu era obligat să îl examineze.
I therefore suggest that the Court should reject the first part of the second ground of appeal and declare the second part inadmissible.
Prin urmare, sugerăm Curții să respingă primul aspect al celui de al doilea motiv de recurs și să declare al doilea aspect inadmisibil.
The judgments of the Court which La Poste cites in support of its contention that the question is approached on a case-by-case basis in fact show, as UFEX rightly points out,
Hotărârile Curții invocate de La Poste pentru a susține că acest aspect a fost abordat în mod diferit de la caz la caz arată în realitate, astfel cum UFEX arată în mod corect, că fondul unei excepții de inadmisibilitate
31 — Joined Cases C-305/86 and C-160/87 Neotype Techmash-export v Commission and Council [1990] ECR I-2945, paragraph 18, and Case C-313/90 CIRFS v Commission [1993] ECR I-1125, paragraph 23.
31 — Hotărârea din 11 iulie 1990, Neotype Techmashexport/Comisia și Consiliul (C-305/86 și C-160/87, Rec., p.
In those cases, the plea of inadmissibility alleged lack of standing of the applicants.
I-2945, punctul 18), și Hotărârea din 24 martie 1993, CIRFS și alții/Comisia (C-313/90, Rec., p.
In the much older Joined Cases 42 and 49/59 SNUPAT v High Authority [1961] ECR 53, p.
I-1125, punctul 23).
75, the Court did not expressly state that an issue of public policy was raised, but acknowledged the right of the interveners to raise a plea of inadmissibility challenging the application to annul an act which was merely confirmatory of another that was timebarred.
În aceste două cauze, excepția de inadmisibilitate invoca lipsa calității procesuale active a reclamanților.
30 — Case C-13/00 Commission v Ireland [2002] ECR I-2943, paragraph 5 and the caselaw cited.
Într-o hotărâre cu mult mai veche (Hotărârea din 22 martie 1961, SNUPAT/Înalta Autoritate, 42/59 și 49/59, Rec., p.
Third ground of appeal: Error of law in respect of the assessment of the statement of reasons in the contested decision
Al treilea motiv de recurs: eroare de drept în aprecierea motivării deciziei atacate
It is first necessary to set out in some detail the relevant parts of the contested decision and the judgment under appeal.
Este necesar mai întâi să se prezinte mai detaliat părțile pertinente din decizia atacată și din hotărârea atacată.
To calculate the total cost of the assistance to SFMI-Chronopost, [La Poste] calculates first the direct operating costs before central and local offices’ overheads on the basis of the production range (chain of elementary operations) of the ser -vices provided and the actual traffic volumes.
Pentru a calcula costul total al asistenței acordate SFMI-Chronopost, [La Poste] calculează mai întâi costurile operaționale directe, în afară de costurile aferente sediului și direcțiilor regionale, în funcție de gama de producție (lanțul de operațiuni elementare) care corespunde prestației și volumelor de trafic reale.
The central and local offices’ overheads are then allocated in proportion to the operating costs of each service. 34
Costurile aferente sediului și direcțiilor generale sunt alocate proporțional cu costurile de operare ale fiecărei prestații [ 34].
[iv] sion describes, inter alia, the logistical and commercial assistance provided by La Poste to SFMI-Chronopost and explains how their cost is calculated and accounted for:
Considerentul (33) 32al deciziei atacate descrie, inter alia, asistența logistică și comercială furnizată de La Poste în favoarea SFMI-Chronopost și explică modul în care costul acesteia este calculat și luat în considerare:
Logistical assistance, which consists in making available to SFMI-Chronopost the usage of the postal infrastructure for the collection, sorting, transport and delivery of its dispatches.
O asistență logistică ce constă în punerea infrastructurilor poștale la dispoziția SFMI-Chronopost pentru colectarea, sortarea, transportul și livrarea trimiterilor poștale.
As regards the production range, [La Poste] did not have an analytical accounting system which enabled it to calculate the real costs incurred in providing the logistical assistance to SFMI-Chronopost.
În ceea ce privește gama de producție, [La Poste] nu avea un sistem de contabilitate analitică care să îi permită să calculeze costurile reale legate de furnizarea acestei asistențe logistice SFMI-Chronopost.
Until 1992 those costs were calculated on the basis of approximations.
Până în anul 1992, aceste costuri erau calculate pe baza unor estimări.
The services provided to SFMI-Chronopost were divided into elementary operations, which before 1992 had not bee[n] timed. To establish those costs [La Poste] compared the corresponding services to similar existing postal services, whose operations had
Pentru a stabili aceste costuri, [La Poste] a comparat aceste prestații cu servicii poștale similare existente, ale căror operațiuni au fost deja măsurate în funcție de timp și evaluate (precum depunerea unei scrisori recomandate). În anul 1992, aceste
32 — Part D of the contested decision.
32 — Partea D din decizia atacată.
34 — In the 42nd recital the Commission further states that fixed costs have been allocated in proportion to the business
34 — În considerentul (42), Comisia precizează în continuare că au fost alocate costuri fixe proporțional cu activitatea prestată de La Poste în beneficiul filialei sale.
33 — I have given Roman numerals to the paragraphs of this recital for ease of reference.
33 — Pentru a facilita trimiterea, am atribuit cifre romane fiecărui punct al acestui considerent.
OPINION OF MS SHARPSTON — JOINED CASES C-341/06 P AND C-342/06 P
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZELE CONEXATE C-341/06 P ȘI C-342/06 P de La Poste, inclusiv cele generate de asistența comercială.
already been timed and valued (such as the deposit of a registered letter). In 1992 those operations were timed and valued, account being taken of the actual traffic volumes of the express courier activity.
operațiuni au fost măsurate în funcție de timp și evaluate ținându-se seama de volumele de trafic reale pentru activitatea de curierat expres.
This has enabled [La Poste] to assess the actual cost of the logistical assistance.’
Astfel, [La Poste] a avut posibilitatea de a evalua costul real al asistenței logistice.”
Paragraph [vi] states that the remuneration paid by SFMI-Chronopost covered total costs by 116.1% over the period 1986 to 1991 and 119% over the period 1986 to 1995 in cumulative terms.
Punctul [vi] prevede că remunerația plătită de SFMI-Chronopost a acoperit costurile totale în proporție de 116,1 % în perioada 1986-1991 și în proporție de 119 % în perioada 1986-1995 în termeni cumulativi.
In 1986 and 1987 the cover rates were 70.3% and 84.3% respectively.
În anii 1986 și 1987, ratele de acoperire au fost de 70,3 % și, respectiv, de 84,3 %.
In those two years, revenues covered direct costs before central and local offices’ overheads.
În acești doi ani, veniturile au acoperit costurile directe, cu excepția costurilor aferente sediului și direcțiilor regionale.
In the 34threcital 35the Commission summarised SFEI’s allegations of State aid based on conclusions contained in the economic reports it had commissioned.
În considerentul (34) 35, Comisia rezumă argumentele prezentate de SFEI pentru a susține că exista un ajutor de stat, argumente întemeiate pe concluziile rapoartelor economice pe care le comandase.
The total State aid alleged was FRF 1.516 billion over the period 1986 to 1991, comprising FRF 1.048 billion of logistical aid and FRF 468 million for commercial assistance.
Valoarea totală a pretinsului ajutor de stat era de 1,516 miliarde FRF în perioada 1986-1991, care include un ajutor logistic în valoare de 1,048 miliarde FRF și asistență comercială în valoare de 468 milioane FRF 36.
36 For the overall amount of aid alleged, the Commission explained the ‘normal market price’ approach taken by SFEI.
Cu privire la valoarea totală a ajutorului pretins, Comisia a explicat metoda întemeiată pe „prețul normal de piață” utilizată de SFEI.
For logistical assistance, SFEI calculated the cost by reference to an undertaking which set up and operated a network similar to La Poste’s.
Cu privire la asistența logistică, SFEI a calculat costul luând drept element de referință o întreprindere care instituie și utilizează o rețea comparabilă cu rețeaua deținută de La Poste.
For commercial assistance, the Commission summarised SFEI’s methodology to the extent that it believed it was explained in the complaint.
Cu privire la asistența comercială, Comisia a rezumat metoda utilizată de SFEI în limitele în care a fost explicată în plângerea acesteia.
In this connection, the complainant maintains that in 1986 [La Poste] transferred the customers of the Postadex product to SFMI-Chrono-post for no consideration (Postadex was replaced by EMS-Chronopost in 1986).
În această privință, autorul plângerii susține în continuare că în anul 1986 [La Poste] a transferat clienții produsului Postadex la SFMI-Chronopost fără nicio contraprestație (Postadex a fost înlocuit de EMS-Chronopost în anul 1986).
In addition, SFMI benefits from promotional and advertising campaigns undertaken by [La Poste].’
În plus, SFMI beneficiază de campaniile promoționale și de publicitate realizate de [La Poste].”
In its assessment, the Commission first rejected SFEI’s ex novo approach to valuing logistical assistance and its evaluation of individual components of commercial assistance.
În aprecierea efectuată, Comisia a respins mai întâi metoda de abordare ex novo utilizată de SFEI pentru a evalua asistența logistică și estimarea componentelor individuale ale asistenței comerciale 37.