natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 2002/21/EC of the European Parliament and of the Council of 7 March 2002 on a common regulatory framework for electronic communications networks and services (Framework Directive) (OJ 2002 L 108, p.
Articolul 19 alineatul (1) din Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (directivă-cadru) (JO L 108, p. 33, Ediție specială, 13/vol. 35, p. 195) prevede:
‘Where the Commission, acting in accordance with the procedure referred to in Article 22(2), issues recommendations to Member States on the harmonised application of the provisions in this Directive and the Specific Directives in order to further the achievement of the objectives set out in Article 8, Member States shall ensure that national regulatory authorities take the utmost account of those recommendations in carrying out their tasks.
„Atunci când Comisia, acționând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 22 alineatul (2), emite recomandări statelor membre privind aplicarea armonizată a dispozițiilor prezentei directive și ale directivelor speciale, în vederea atingerii obiectivelor prevăzute la articolul 8, statele membre se asigură că autoritățile naționale de reglementare țin seama în cea mai mare măsură de aceste recomandări la îndeplinirea sarcinilor lor.
Where a national regulatory authority chooses not to follow a recommendation, it shall inform the Commission giving the reasoning for its position.’
Atunci când o autoritate națională de reglementare alege să nu dea curs unei recomandări, aceasta informează Comisia, prezentând motivele pentru poziția sa.”
The 10th recital in the preamble to Commission Recommendation 2003/558/EC of 25 July 2003 on the processing of caller location information in electronic communication networks for the purpose of location-enhanced emergency call services (OJ 2003 L 189, p.
Considerentul (10) al Recomandării 2003/558/CE a Comisiei din 25 iulie 2003 privind prelucrarea informațiilor referitoare la localizarea apelantului în rețelele de comunicații electronice pentru serviciile de apel de urgență cu localizare (JO L 189, p.
49) is worded as follows:
49) este redactat după cum urmează:
‘The effective implementation of location-enhanced emergency call services requires that the caller’s location as determined by the provider of the public telephone network or service is transmitted automatically to any appropriate public safety answering point that can receive and use the location data provided.’
„Pentru punerea eficientă în aplicare a serviciilor de apel de urgență cu localizare, este necesar în plus ca informațiile privind localizarea apelantului, astfel cum le determină furnizorul rețelei sau serviciului de telefonie publică, să fie transmise în mod automat tuturor centrelor de recepție a apelurilor de urgență care pot primi și utiliza datele de localizare care iau fost furnizate.” [traducere neoficială]
Points 4 and 13 of Recommendation 2003/558 state:
Punctele 4 și 13 din Recomandarea 2003/558 arată:
For every emergency call made to the European emergency call number 112, public telephone network operators should, initiated by the network, forward (push) to public safety answering points the best information available as to the location of the caller, to the extent technically feasible.
Pentru orice apel de urgență adresat numărului de apel de urgență unic european, 112, operatorii rețelelor publice de telefonie trebuie, din rețea, să transmită («push») centrelor de recepție a apelurilor de urgență cele mai bune informații de care dispun referitoare la localizarea apelantului, în măsura posibilităților tehnice.
For the intermediate period up to the conclusion of the review as referred to in point 13 below, it is acceptable that operators make available location information on request only (pull).
În perioada intermediară anterioară încheierii evaluării prevăzute la punctul 13 de mai jos, se poate admite ca operatorii să nu furnizeze informațiile privind localizarea decât la cerere («pull»).
Member States should require their national authorities to report to the Commission on the situation of E112 implementation by the end of 2004 so that the Commission can undertake a review taking into account the emerging requirements from public safety answering points and emergency services and the evolutions and availability of technological capabilities for location determination.’
Statele membre trebuie să solicite autorităților lor naționale să prezinte Comisiei, până la sfârșitul anului 2004, un raport cu privire la stadiul punerii în aplicare a numărului E112, pentru ca aceasta să poată proceda la o evaluare ținând seama de noile exigențe provenind de la centrele de recepție a apelurilor de urgență și de la serviciile de urgență, precum și de progresele realizate și de resursele tehnologice disponibile în domeniul localizării.” [traducere neoficială]
‘Providers of public communications networks and electronic communications ser -vices accessible to the public shall supply, without the consent of subscribers or users of electronic communications services, information on location (together with flow data) to bodies responsible for processing emergency calls, in particular to the judicial authorities, the ambulance service, the fire service and other emergency services in order for those bodies to answer calls from subscribers and users of electronic communications services and respond appropriately ….’
„Furnizorii de rețele de comunicații publice și de servicii electronice de comunicații accesibile publicului furnizează, fără consimțământul abonatului sau utilizatorului de servicii electronice de comunicații, informațiile referitoare la localizare (precum și datele de flux) organismelor care au sarcina prelucrării apelurilor de urgență, în special autorităților judiciare, ambulanțelor, pompierilor, precum și altor servicii de urgență, pentru ca aceste organisme să poată să răspundă apelurilor abonaților sau utilizatorilor de servicii electronice de comunicații și să reacționeze în mod adecvat. […]”
As amended, Article 65(4) states that providers of public communications networks and electronic communications services accessible to the public are required to provide caller location information free of charge to the Joint Emergency Services Centre and that the costs of acquisition, installation (adaptation), refurbishment and operation of the equipment necessary for that purpose shall be reimbursed out of public funds.
Astfel cum a fost modificat, articolul 65 prevede la alineatul (4) că furnizorii de rețele de comunicații publice și de servicii electronice de comunicații accesibile publicului sunt obligați să furnizeze gratuit informațiile referitoare la localizarea apelantului centrului comun al serviciilor de urgență și că cheltuielile de achiziționare, instalare (adaptare), renovare și funcționare a echipamentelor necesare în acest sens sunt rambursate din fonduri publice.
In addition to the Law on electronic communications, the Republic of Lithuania adopted a number of other acts intended to implement Article 26(3) of the Universal Service Directive.
În afară de Legea privind comunicațiile electronice, Republica Lituania a adoptat mai multe alte acte care vizează punerea în aplicare a articolului 26 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal.
They include:
Printre acestea figurează:
By letter of formal notice of 10 April 2006, the Commission informed the Republic of Lithuania of its concerns regarding the incorrect application of Article 26(3) of
Prin scrisoarea de punere în întârziere din 10 aprilie 2006, Comisia a făcut cunoscută Republicii Lituania îngrijorarea sa privind aplicarea incorectă a articolului 26
Those concerns arose from the fact that when emergency calls to the single European emergency number ‘112’ come from a mobile telephone, caller location information is not provided to the emergency services.
Această îngrijorare era datorată împrejurării că, atunci când apelurile de urgență adresate numărului de apel de urgență unic european „112” sunt efectuate de la un telefon mobil, informațiile referitoare la localizarea apelantului nu sunt furnizate serviciilor de urgență.
In their response sent on 11 July 2006, the Lithuanian authorities confirmed that fact, explaining that not all the operators of public communications networks and electronic communications services accessible to the public had the technical equipment necessary for that purpose and that the authorities had not reached an agreement with the operators concerning the responsibility for costs related to locating callers.
În răspunsul transmis la 11 iulie 2006, autoritățile lituaniene au confirmat această situație de fapt, explicând în același timp că niciunul dintre operatorii de rețele de comunicații publice și de servicii electronice de comunicații accesibile publicului nu dispunea de instalațiile tehnice necesare în acest sens și că autoritățile nu sau pus de acord cu acești operatori cu privire la suportarea costurilor legate de localizarea apelantului.
On 25 September 2006, the Lithuanian Government sent to the Commission the most recent information, setting out the measures envisaged in order to implement Article 26(3) of the Universal Service Directive.
La 25 septembrie 2006, guvernul lituanian a transmis Comisiei informații actualizate, indicând măsurile preconizate pentru asigurarea punerii în aplicare a articolului 26 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal.
On 18 October 2006, the Commission issued a reasoned opinion in which it stated that the Republic of Lithuania was unable to ensure in practice that caller location information is made available where emergency calls to the ‘112’ number are made from a mobile telephone, thereby failing to fulfil its obligations under Article 26(3) of the Universal Service Directive.
La 18 octombrie 2006, Comisia a emis un aviz motivat în care constata că Republica Lituania nu era în măsură să asigure, în practică, punerea la dispoziție a informațiilor privind localizarea apelantului atunci când apelurile de urgență adresate numărului „112” sunt efectuate de la un telefon mobil, neîndeplinindu-și astfel obligațiile care îi revin în temeiul articolului 26 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal.
At the same time, it called on that Member State to take the measures necessary in order to comply with that opinion within two months of its notification.
În același timp, Comisia a invitat acest stat membru să ia măsurile necesare pentru a se conforma acestui aviz într-un termen de două luni de la notificare.
In its reply of 12 January 2007, the Lithuanian Government indicated that a draft law amending Article 65 of the Law on electronic communications had been put before the Lithuanian Parliament, providing that the costs relating to the caller location information transmission service borne by the providers of public mobile telephone networks were to be financed from the national budget.
În răspunsul din 12 ianuarie 2007, Republica Lituania a arătat că la Parlamentul lituanian fusese depus un proiect de lege de modificare a articolului 65 din Legea privind comunicațiile electronice, care prevedea suportarea de la bugetul național a costurilor referitoare la serviciul de transmitere a informațiilor privind localizarea apelantului efectuate de furnizorii de servicii de rețele publice de telefonie mobilă.
Appended to that letter was an agreement concluded on 4 December 2006 between the Joint Emergency Services Centre and the mobile telephone operators relating to caller location services.
La această scrisoare era anexat un acord privind serviciile de localizare a apelantului, încheiat la 4 decembrie 2006 între centrul comun al serviciilor de urgență și operatorii de telefonie mobilă.
Taking the view, however, that the situation remained unsatisfactory, the Commission brought the present action.
Considerând că situația era în continuare nesatisfăcătoare, Comisia a introdus prezenta acțiune.
The Lithuanian Republic submits that the action should be dismissed as inadmissible on the ground that the complaints set out in the reasoned opinion differed in their content from those raised in the application.
Republica Lituania susține că acțiunea ar trebui să fie respinsă ca inadmisibilă întrucât obiecțiunile formulate în avizul motivat difereau în conținutul lor față de acelea invocate în cererea introductivă.
Whereas the statement of reasons in the reasoned opinion emphasised the fact that in Lithuania, as regards calls to the ‘112’ number from a mobile telephone, caller location information is not provided according to the ‘pull’ method, the application sets out an obligation to apply the ‘push’ method.
În fapt, în timp ce motivarea avizului motivat ar fi pus accentul pe împrejurarea că, în Lituania, pentru apelurile la numărul „112” efectuate de la un telefon mobil, informațiile privind localizarea apelantului nu sunt furnizate potrivit metodei „pull”, cererea introductivă ar enunța în această privință o obligație de aplicare a metodei „push”.
The Commission replies that the reasoned opinion and the application mention both ‘push’ and ‘pull’ methods, set out in Recommendation No 2003/558, and leave the Republic of Lithuania the choice as to which of those methods to apply in order to implement Article 26(3) of the Universal Service Directive.
În replică, Comisia arată că avizul motivat și cererea introductivă menționează cele două metode – „push” și „pull” – indicate în Recomandarea 2003/558, lăsând Republicii Lituania alegerea în ceea ce privește aceste metode pe care trebuie să le aplice pentru punerea în aplicare a articolului 26 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal.
In its rejoinder, the Republic of Lithuania submits that it is only at the stage of the reply that the Commission clarified its new position, according to which the Member
În duplică, Republica Lituania susține că abia în etapa replicii Comisia a clarificat noul său punct de vedere, potrivit căruia statele membre nu numai că pot, ci chiar
States not only may but must take the simplest technical measures to localise the caller, that is to say apply the ‘pull’ method.
HOTĂRÂREA DIN 11.9.2008 — CAUZA C-274/07 trebuie să ia măsurile tehnice cele mai simple pentru a asigura localizarea apelantului, și anume să aplice metoda „pull”.
Since the Commission’s position therefore remained unclear until that stage the complaints that it made did not comply with the requirement to precisely formulate the subjectmatter of an action for failure to fulfil obligations.
În consecință, întrucât poziția Comisiei a continuat să fie imprecisă până în această etapă, obiecțiunile pe care le-a emis nu ar respecta cerința unei formulări precise a obiectului acțiunii în neîndeplinirea obligațiilor.
First of all, it is settled caselaw that the purpose of the pre-litigation procedure is to give the Member State concerned an opportunity to comply with its obligations under Community law, on the one hand, and, on the other, to avail itself of its right to defend itself against the objections formulated by the Commission (see, in particular, Case C-484/04 Commission v United Kingdom [2006] ECR I-7471, paragraph 24, and the caselaw cited).
Trebuie amintit că, potrivit unei jurisprudențe constante, procedura precontencioasă are ca obiectiv să acorde statului membru vizat posibilitatea, pe de o parte, de a se conforma obligațiilor sale izvorâte din dreptul comunitar și, pe de altă parte, de a face uz în mod eficient de mijloacele de apărare împotriva obiecțiunilor formulate de Comisie (a se vedea în special Hotărârea din 7 septembrie 2006, Comisia/Regatul Unit, C-484/04, Rec., p. I-7471, punctul 24 și jurisprudența citată).
The proper conduct of that procedure constitutes an essential guarantee required by the EC Treaty not only in order to protect the rights of the Member State concerned, but also to ensure that any contentious procedure will have a clearly defined dispute as its subjectmatter (see, Case C-34/04 Commission v Netherlands [2007] ECR I-1387, paragraph 49, and the caselaw cited).
Regularitatea acestei proceduri constituie o garanție esențială prevăzută în Tratatul CE nu numai pentru protejarea drepturilor statului membru în cauză, ci și pentru a se asigura că eventuala procedură contencioasă va avea ca obiect un litigiu clar definit (a se vedea Hotărârea din 15 februarie 2007, Comisia/Țările de Jos, C-34/04, Rec., p. I-1387, punctul 49 și jurisprudența citată).
It follows, first, that the subjectmatter of the proceedings under Article 226 EC is delimited by the pre-litigation procedure governed by that provision.
Rezultă, în primul rând, că obiectul unei acțiuni formulate în temeiul articolului 226 CE este delimitat de procedura precontencioasă prevăzută la acest articol.
Second, the reasoned opinion must contain a cogent and detailed exposition of the reasons which led the Commission to the conclusion that the Member State concerned has failed to fulfil one of its obligations under Community law (see, Commission v Germany, cited above, paragraph 19, and Commission v United Kingdom, cited above, paragraph 26).
În al doilea rând, avizul motivat trebuie să cuprindă o expunere coerentă și detaliată a motivelor care au determinat Comisia să ajungă la convingerea că statul membru interesat nu și-a îndeplinit una dintre obligațiile care îi revin în temeiul dreptului comunitar (a se vedea Hotărârea citată anterior Comisia/Germania, punctul 19, și Hotărârea din 7 septembrie 2006, Comisia/Regatul Unit, punctul 26).
In this case, it must be stated first of all that the complaint made against the Republic of Lithuania remained unchanged throughout the pre-litigation and contentious procedures.
În speță, trebuie să se constate că obiecțiunea adresată Republicii Lituania a rămas neschimbată pe întreaga durată a procedurilor precontencioasă și contencioasă.
Both during the pre-litigation procedure and before the Court, the Commission complained that that Member State had failed to fulfil its obligations under Article 26(3) of the Universal Service Directive by failing to ensure in practice that, to the extent technically feasible, authorities handling emergencies are given caller location information for all callers to the single European emergency call number ‘112’.
Într-adevăr, atât în cadrul procedurii precontencioase, cât și în fața Curții, Comisia a reproșat acestui stat membru neîndeplinirea obligațiilor rezultând din articolul 26 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal, neasigurând ca, în practică, în măsura posibilităților tehnice, pentru toate apelurile la numărul de apel de urgență unic european „112”, informațiile privind localizarea apelantului să fie puse la dispoziția autorităților care intervin în cazuri de urgență.
As regards the specific content and the reasoning of that complaint, the Commission relied, in the letter of formal notice and the reasoned opinion, on the fact that it was technically feasible for fixed and mobile telephone operators operating in Lithuania to provide that information at least according to the ‘pull’ method referred to in Recommendation 2003/558.
În ceea ce privește conținutul concret și motivarea acestei obiecțiuni, Comisia a susținut, în scrisoarea de punere în întârziere și în avizul motivat, că operatorii de telefonie fixă și mobilă activi în Lituania aveau posibilitățile tehnice pentru furnizarea acestor informații cel puțin potrivit metodei „pull”, vizate prin Recomandarea 2003/558.
However, in so doing it had in no way imposed that method on the Republic of Lithuania, but merely stated that in its view the obligation laid down in Article 26(3) of the Universal Service Directive is in fact applicable in this case, since the condition of technical feasibility to which Article 26(3) subjects that obligation is satisfied.
Acționând astfel, Comisia nu a impus totuși în niciun fel această din urmă metodă Republicii Lituania, ci sa limitat să explice că, din punctul său de vedere, obligația enunțată la articolul 26 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal se aplică în mod efectiv în speță, întrucât este îndeplinită condiția posibilităților tehnice căreia această dispoziție îi supune obligația respectivă.
Contrary to the Republic of Lithuania’s submissions, the Commission did not assert, during the proceedings before the Court, that Member States have an obligation to implement a specific method in order to comply with Article 26(3) of the Universal Service Directive.
Contrar celor susținute de Republica Lituania, Comisia nu a afirmat, în cadrul procedurii în fața Curții, că statele membre au obligația de a pune în aplicare o metodă specifică pentru a se conforma articolului 26 alineatul (3) din Directiva privind serviciul universal.
The application and the reply, like the letter of formal notice and the reasoned opinion before them, simply refer to point 4 of Recommendation 2003/558, without requiring one or other method mentioned in that paragraph to be implemented.
În fapt, cererea introductivă și memoriul în replică, precum anterior scrisoarea de punere în întârziere și avizul motivat, fac trimitere doar la punctul 4 din Recomandarea 2003/558, fără ca prin aceasta să solicite ca una dintre metodele menționate la acest punct să fie aplicată.
Thus, the Commission submitted — in particular in its reply — not that the Republic of Lithuania must use the ‘pull’ method, but that that Member State is required to implement at least the most simple technical measures in order to ensure that, from the date laid down in the Act of Accession, the relevant information is actually transmitted.
Astfel, Comisia a susținut, în special în memoriul său în replică, nu că Republica Lituania trebuie să recurgă la metoda „pull”, ci că acest stat membru este obligat să pună în aplicare cel puțin măsurile tehnice cele mai simple pentru a asigura ca, începând cu data stabilită în actul de aderare, informațiile privind localizarea apelantului să fie efectiv transmise.
That position corresponds exactly to the view expressed by the Commission during the pre-litigation procedure.
Or, această poziție corespunde perfect celei exprimate de Comisie în cadrul procedurii precontencioase.
It is clear from the foregoing that the plea of inadmissibility raised by the Republic of Lithuania must be dismissed.
Din cele ce precedă rezultă că excepția de inadmisibilitate ridicată de Republica Lituania trebuie să fie respinsă.
The Commission takes the view that it is technically feasible for Lithuanian operators of public mobile telephone networks to provide caller location information when the caller dials the ‘112’ number from a mobile telephone.
Comisia consideră că operatorii lituanieni de rețele publice de telefonie mobilă au posibilitatea tehnică de a furniza informațiile privind localizarea apelantului atunci când acesta formează numărul „112” de la un telefon mobil.
Therefore, it follows from the information provided by the defendant itself that the mobile telephone networks in Lithuania do not have specific characteristics which, from a technical point of view, prevent the transmission of that information.
Astfel, din informațiile comunicate chiar de pârâtă ar rezulta că rețelele de telefonie mobilă din Lituania nu prezintă caracteristici specifice care să împiedice, din punct de vedere tehnic, transmiterea acestor informații.
In particular, the agreement concluded on 4 December 2006 between the Joint Emergency Services Centre and the providers of public mobile telephone network services
Printre altele, acordul privind serviciile de localizare a apelantului încheiat la 4 decembrie 2006 între centrul comun al serviciilor de urgență și furnizorii de servicii de rețele publice de telefonie mobilă ar semnala că este posibil din punct
COMMISSION v LITHUANIA states that it is technically possible to transmit the information, but that that might require additional investment.
COMISIA/LITUANIA de vedere tehnic să se transmită informațiile respective, dar că aceasta ar putea să necesite investiții suplimentare.