natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The provisions relating to practitioners operating within the national public health service or by virtue of a contractual relationship with that service and any maximum charges fixed in advance as a general rule in the interests of consumer protection shall not be affected by this provision …’
Aceasta nu aduce atingere dispozițiilor privind exercitarea profesiilor în cadrul Serviciului Național de Sănătate Publică sau în cadrul unui raport contractual cu acesta din urmă, și nici eventualelor tarife maximale stabilite anterior, cu titlu general, pentru protecția consumatorilor […]”
The dispute in the main proceedings and the questions referred for a pre -liminary ruling
Acțiunea principală și întrebările preliminare
On 10 October 2005, Dermoestética entered into a contract with To Me Group, entrusting it with carrying out an advertising campaign for cosmetic medical treatment services to be broadcast on the national Italian television channel Canale 5.
La 10 octombrie 2005, Dermoestética a încheiat un contract cu To Me Group pentru realizarea unei campanii publicitare având ca obiect servicii de medicină estetică și care urma să fie difuzată pe canalul național de televiziune italian Canale 5.
The contract was concluded at the premises of Cliniche Futura Srl, the Italian subsidiary of Dermoestética.
Contractul a fost încheiat la sediul Cliniche Futura Srl, filiala din Italia a societății Dermoestética.
After taking receipt of a payment on account of EUR 2 000, To Me Group informed Dermoestética that, in view of the provisions of Law No 175/1992, it would not be possible to broadcast the television advertisements envisaged on the national television network and at the same time stated that it was prepared to secure advertising slots on local stations.
După ce a încasat un acont de 2 000 de euro, To Me Group a informat Dermoestética asupra imposibilității, date fiind dispozițiile Legii nr. 175/1992, de a difuza mesajele publicitare propuse pe canalele de televiziune naționale, menționând totodată că era dispusă să găsească spații publicitare pe canalele locale.
Since To Me Group refused to refund the payment on account it had received on the ground that the sum in question did not even cover the hourly charges incurred in launching the advertising campaign, Dermoestética brought proceedings before the Giudice di Pace di Genova for termination of the contested contract as a result of To Me Group’s non-performance of the contract.
Întrucât To Me Group a refuzat să restituie acontul încasat pentru motivul că suma corespunzătoare nu acoperea nici cel puțin costul orelor de activitate desfășurată pentru lansarea campaniei publicitare, Dermoestética a sesizat instanța de trimitere cu o cerere de reziliere a contractului în litigiu, din cauza neexecutării acestuia imputabile societății To Me Group.
The applicant in the main proceedings also made an application for To Me Group to be ordered to refund the payment on account.
Reclamanta din acțiunea principală a introdus totodată o cerere de obligare a pârâtei la restituirea acontului.
In the main proceedings, Dermoestética and Cliniche Futura Srl have argued that Italian legislation on advertising health care establishments, in particular the provisions prohibiting the broadcasting of such advertisements on national television networks, is incompatible with Articles 43 EC and 49 EC.
În cadrul procedurii principale, Dermoestética și Cliniche Futura Srl au invocat incompatibilitatea cu articolele 43 CE și 49 CE a reglementării italiene în materia publicității unităților medicale, în special a dispozițiilor privind interdicția de difuzare a acestei forme de publicitate pe canalele de televiziune cu difuzare națională.
The Giudice di Pace di Genova states that the ban on the advertising of medical services on national television channels is incompatible with Community law.
În această privință, instanța de trimitere arată că interdicția publicității medicale pe canalele de televiziune naționale nu este conformă cu dreptul comunitar.
In its view, it constitutes an unjustified restriction in the light of both Article 43 EC and Article 49 EC.
Întradevăr, în opinia acesteia, este vorba de o restricție nejustificată atât din perspectiva articolului 43 CE, cât și a articolului 49 CE.
It is in those circumstances that the Giudice di Pace di Genova decided to stay the proceedings and to refer the following questions to the Court for a preliminary ruling:
În acest context, Giudice di Pace di Genova a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
(3) Is it contrary to Articles 43 EC and/or 49 EC for the broadcasting of advertisements providing information on medical and surgical treatments of a cosmetic nature in private health care establishments, duly authorised for that purpose, to be made subject to additional prior authorisation by the local administrative authorities and/or professional associations?
3) Articolele 43 CE și/sau 49 CE se opun ca difuzarea publicității informative privind tratamentele medicale și chirurgicale de natură estetică efectuate în unități medicale private autorizate conform legii în acest scop să fie supusă unei autorizații prealabile suplimentare emise de autoritățile administrative locale și/sau de ordinele profesionale?
(4) By adopting a code of conduct which imposes limits on the advertising of professional health care services and by construing the legislation in force concerning the advertising of medical services in a manner which considerably restricts the right of doctors to advertise their own activities, both measures being binding on all doctors, have the Federazione Nazionale degli Ordini dei Medici (National Federation of Associations of Doctors, Surgeons and Dentists) (Fnomceo) and the associations of group practices restricted competition beyond what
4) Prin adoptarea unui cod deontologic care impune limite la publicitatea profesiilor medicale, precum și a unei practici interpretative a reglementării în vigoare în materia publicității medicale foarte restrictive cu privire la dreptul medicilor de a face publicitate activității proprii, ambele având caracter obligatoriu pentru toți medicii, Federația națională a ordinelor medicilor (Fnomceo) și ordi-
CORPORACIÓN DERMOESTÉTICA is permitted under the relevant national legislation and in breach of Article 81(1) EC?
CORPORACIÓN DERMOESTÉTICA nele medicilor asociați au limitat concurența dincolo de ceea ce este admis prin reglementarea națională relevantă și cu încălcarea articolului 81 alineatul (1) CE?
(5) In any event, is the interpretative practice adopted by Fnomceo incompatible with Articles 3(1)(g), 4, 98, 10, 81 and, possibly, Article 86 of the EC Treaty, in so far as the practice is permitted by a national law which requires the competent provincial professional associations to verify that advertisements by medical practitioners are transparent and accurate without indicating the criteria and procedures to be applied in exercising that authority?’
5) Practica interpretativă adoptată de Fnomceo contravine, în orice caz, articolului 3 alineatul (1) litera (g) CE și articolelor 4 CE, 98 CE, 10 CE, 81 CE și, eventual, 86 CE, în condițiile în care această practică este permisă de o reglementare națională care solicită ordinelor profesionale competente la nivelul provinciilor să verifice transparența și veridicitatea mesajelor publicitare, fără a indica criteriile și modalitățile de exercitare a acestei competențe?
The Italian Government raises the objection that the reference for a preliminary ruling is inadmissible in its entirety.
Guvernul italian ridică excepția de inadmisibilitate a prezentei trimiteri preliminare în ansamblul său.
The Commission contends that the fourth and fifth questions are inadmissible.
La rândul său, Comisia invocă inadmisibilitatea celei de a patra și celei de a cincea întrebări.
In the procedure laid down by Article 234 EC, the functions of the Court of Justice and those of the referring court are clearly separate, and it falls exclusively to the latter to interpret national legislation (see, to that effect, Case C-295/97 Piaggio [1999] ECR I-3735, paragraph 29 and the caselaw cited).
În realitate, în cadrul procedurii prevăzute la articolul 234 CE, atribuțiile Curții și cele ale instanței de trimitere sunt în mod clar delimitate și este numai de competența acesteia din urmă de a interpreta legislația națională (a se vedea în acest sens Hotărârea Curții din 17 iunie 1999, Piaggio, C-295/97, Rec., p. I-3735, punctul 29 și jurisprudența citată).
Consequently, the Court cannot rule on whether Decree Law No 223/2006 is applicable to the case in the main proceedings.
În consecință, Curtea nu se poate pronunța cu privire la aplicabilitatea Decretuluilege nr. 223/2006 în speța din acțiunea principală.
However, that is not the case with regard to the first three questions referred for a preliminary ruling, since the difficulties of interpreting the contested provisions of Law No 175/1992 in the light of Articles 43 EC and 49 EC are at the heart of the main action.
Or, nu aceasta este situația primei, celei de a doua și a celei de a treia întrebări preliminare, problematica interpretării dispozițiilor în litigiu ale Legii nr. 175/1992 în lumina articolelor 43 CE și 49 CE înscriindu-se în esența acțiunii principale.
Accordingly, the Italian Government’s argument must be rejected in so far as it contends that those questions are inadmissible.
În consecință, trebuie respinsă argumentația guvernului italian cu privire la inadmisibilitatea întrebărilor amintite.
On the other hand, with regard to the fourth and fifth questions, the Giudice di Pace di Genova does not explain in what way the Court’s examination of either the code of conduct for medical practitioners or the practice adopted by Fnomceo in interpreting the laws on advertising would be of assistance in resolving the dispute in the main proceedings.
În schimb, în ceea ce privește a patra și a cincea întrebare, instanța de trimitere nu explică în ce sens examinarea de către Curte atât a codului deontologic al medicilor, cât și a practicii interpretative în materie de publicitate adoptate de Fnomceo ar fi utilă pentru soluționarea acțiunii principale.
Nor does it state what the connection is between those aspects of national law and the provisions of Community law which it asks the Court to interpret.
Aceasta nu precizează nici care ar fi legătura dintre aceste elemente ale dreptului național și dispozițiile dreptului comunitar cu privire la care solicită interpretarea.
In any event, the order for reference does not set out either the relevant provisions of the code of conduct in question or a description of the interpretative practice adopted by Fnomceo (see, to that effect, Joined Cases C-338/04, C-359/04 and C-360/04 Placanica and Others [2007] ECR I-1891, paragraph 34).
În orice caz, ordonanța de trimitere nu conține nici dispozițiile codului deontologic în discuție, nici descrierea practicii interpretative a Fnomceo (a se vedea în acest sens Hotărârea din 6 martie 2007, Placanica și alții, C-338/04, C-359/04 și C-360/04, Rep., p. I-1891, punctul 34).
Consequently, the fourth and fifth questions are inadmissible.
În consecință, a patra și a cincea întrebare trebuie declarate inadmisibile.
By its first three questions, which it is appropriate to consider together, the Giudice di Pace di Genova asks, in essence, whether Articles 43 EC and 49 EC preclude national legislation, such as that at issue in the main proceedings, in so far as its effect is to prohibit advertising for medical and surgical treatments carried out in private health care establishments on national television networks.
Prin intermediul primelor trei întrebări, care trebuie examinate împreună, instanța de trimitere urmărește să afle, în esență, dacă articolele 43 CE și 49 CE se opun unei reglementări naționale, precum cea în cauză în acțiunea principală, care are ca rezultat interdicția de a face publicitate pe canalele de televiziune naționale pentru tratamentele medicale și chirurgicale efectuate în unitățile medicale private.
It is apparent from the order for reference that, under Law No 175/1992, the broadcasting on television of advertisements for medical and surgical treatments carried out in private health care establishments is permitted, after first obtaining authorisation from the local administrative authorities and the opinion of professional associations, and subject to a ceiling on expenditure of 5% of declared income for the preceding year, only on local television networks, which, according to the Giudice di Pace di Genova, effectively prohibits such advertising on national television networks.
Întradevăr, din decizia de trimitere rezultă că, în temeiul Legii nr. 175/1992, publicitatea prin televiziune pentru tratamentele medicale și chirurgicale efectuate în unitățile medicale private este autorizată cu condiția obținerii unei autorizații din partea autorităților administrative locale, după consultarea ordinelor profesionale, și cu condiția încadrării într-o limită a sumei cheltuite echivalentă cu 5 % din venitul declarat în anul precedent, numai pe canalele de televiziune locale, ceea ce are ca rezultat, în opinia instanței de trimitere, interzicerea acestei forme de publicitate pe canalele de televiziune cu difuzare națională.
As the Advocate General observes at point 58 of his Opinion, rules on advertising such as those laid down by Law No 175/1992 entail a prohibition on advertising which goes beyond that laid down in Article 14(1) of Directive 89/552.
Astfel cum menționează avocatul general la punctul 58 din concluziile prezentate, un regim de publicitate, precum cel prevăzut prin Legea nr. 175/1992, conține o interdicție de publicitate care o depășește pe cea prevăzută la articolul 14 alineatul (1) din Directiva 89/552.
Although, pursuant to Article 3(1) of that directive, the Member States remain free to lay down more detailed or stricter rules in the areas covered by the directive, when exercising
Deși articolul 3 alineatul (1) din aceeași directivă dă posibilitatea statelor membre să stabilească reglementări mai detaliate sau mai stricte în domeniile la care se face referire în directivă, o astfel de competență trebuie
Rules on advertising such as those laid down in Law No 175/1992, in so far as they permit, subject to certain conditions, broadcasting on local television networks of advertisements for medical and surgical treatments provided by private health care establishments and which effectively prohibit such advertising on national television networks constitute, for companies established in Member States other than the Italian Republic, such as Dermoestética, a serious obstacle to the pursuit of their activities by means of a subsidiary established in that Member State.
Or, un regim de publicitate, precum cel prevăzut prin Legea nr. 175/1992, care permite în anumite condiții ca pe canalele de televiziune locale să fie difuzată publicitate pentru tratamentele medicale și chirurgicale efectuate în unitățile medicale private, ceea ce are ca rezultat interzicerea acestei forme de publicitate pe canalele de televiziune cu difuzare națională, constituie pentru societățile stabilite în alte state membre decât Republica Italiană, cum este cazul Dermoestética, un obstacol serios în calea exercitării activității lor prin intermediul unei filiale înființate în acest din urmă stat membru.
Moreover, in so far as they prohibit companies such as Dermoestética from using services for broadcasting television advertisements, rules on advertising such as those laid down by Law No 175/1992 constitute a restriction on the freedom to provide services.
175/1992, în măsura în care împiedică anumite societăți, astfel cum este cazul Dermoestética, să beneficieze de prestarea de servicii de difuzare a publicității prin televiziune, constituie o restricție privind libera prestare a serviciilor.
The rules on advertising laid down in the national legislation at issue in the main proceedings must therefore be regarded as constituting a national measure which is liable to impede or render less attractive the exercise of the basic freedoms guaranteed by Articles 43 and 48 of the EC Treaty.
Totodată, trebuie să se considere că regimul de publicitate prevăzut de reglementarea națională în cauză în acțiunea principală constituie o măsură națională care poate să îngreuneze sau să facă mai puțin atractivă exercitarea libertăților fundamentale garantate prin tratat la articolele 43 CE și 49 CE.
However, according to the caselaw of the Court, such measures may be justified if they fulfil four conditions: they must be applied in a non-discriminatory manner;
Totuși, din jurisprudența Curții rezultă că astfel de măsuri pot fi justificate dacă îndeplinesc patru condiții: se aplică nediscriminatoriu, răspund unor motive imperative
It should be noted, first of all, that the rules on advertising at issue in the main proceedings apply without distinction as to the Member State in which the undertaking at which those rules are directed is established.
În această privință, trebuie constatat, în primul rând, că regimul de publicitate în discuție în acțiunea principală se aplică indiferent de statul membru în care sunt stabilite întreprinderile cărora li se adresează.
In second place, the protection of public health is one of the overriding reasons based on the general interest which can, by virtue of Article 46(1) EC and that article read in conjunction with Article 55 EC, justify restrictions on the freedom of establishment and the freedom to provide services, respectively.
În al doilea rând, protecția sănătății publice se numără printre motivele imperative de interes general care pot să justifice, în temeiul articolului 46 alineatul (1) CE și al acestui articol coroborat cu articolul 55 CE, restricții privind libertatea de stabilire și, respectiv, libera prestare a serviciilor.
Thus, rules regulating television advertising for medical and surgical treatments provided by private health care establishments can be justified in the light of the objective of protection of public health.
Astfel, reglementarea publicității prin televiziune pentru tratamentele medicale și chirugicale efectuate în unitățile medicale private poate fi justificată în lumina obiectivului de protecție a sănătății publice.
With regard, in third place, to the extent to which it is possible for a set of rules, such as those laid down in the legislation at issue in the main proceedings, to guarantee that the objective of protection of public health is attained, by introducing a measure resulting in a prohibition on advertising medical and surgical treatments on national television networks while at the same time making it possible to broadcast such advertisements on local television networks, such rules exhibit an inconsistency which the Italian Government has not attempted to justify and cannot therefore properly attain the public health objective which they seek to pursue.
În al treilea rând, în ceea ce privește capacitatea unui regim, precum cel care rezultă din legislația în cauză în acțiunea principală, de a garanta realizarea obiectivului de protecție a sănătății publice, trebuie menționat că, prin stabilirea unui sistem care conduce la interdicția publicității pentru tratamentele medicale și chirurgicale pe canalele de televiziune naționale, deși oferă posibilitatea de a difuza o astfel de formă de publicitate pe canalele de televiziune locale, acest regim prezintă o incoerență pe care guvernul italian nu a încercat să o justifice și care nu este, așadar, de natură să răspundă în mod util obiectivului menționat mai sus pe care îl urmărește.
Consequently, national legislation, such as that at issue in the main proceedings, cannot be regarded as being appropriate for the purpose of securing the attainment
În consecință, trebuie constatat că o legislație națională, precum cea în cauză în acțiunea principală, nu este în măsură să garanteze realizarea obiectivului de sănătate
In the light of the foregoing considerations, the answer to the first three questions must be that Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55 EC, must be interpreted as precluding legislation, such as that at issue in the main proceedings, which prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments provided by private health care establishments on national television networks while at the same time permitting such advertisements, subject to certain conditions, on local television networks.
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, trebuie răspuns la prima, a doua și a treia întrebare că articolele 43 CE și 49 CE coroborate cu articolele 48 CE și 55 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații precum cea în cauză în acțiunea principală, care interzice publicitatea pentru tratamentele medicale și chirurgicale efectuate în unitățile medicale private pe canalele de televiziune cu difuzare națională, deși autorizează o astfel de formă de publicitate, în anumite condiții, pe canalele de televiziune cu difuzare locală.
Articles 43 EC and 49 EC, read in conjunction with Articles 48 EC and 55 EC, must be interpreted as precluding legislation, such as that at issue in the main proceedings, in so far as it prohibits the broadcasting of advertisements for medical and surgical treatments provided by private health care establishments on national television networks while at the same time permitting such advertisements, subject to certain conditions, on local television networks.
Articolele 43 CE și 49 CE coroborate cu articolele 48 CE și 55 CE trebuie interpretate în sensul că se opun unei legislații precum cea în cauză în acțiunea principală, care interzice publicitatea pentru tratamentele medicale și chirurgicale efectuate în unitățile medicale private pe canalele de televiziune cu difuzare națională, deși autorizează o astfel de formă de publicitate, în anumite condiții, pe canalele de televiziune cu difuzare locală.
Case C-521/06 P
Cauza C-521/06 P
Athinaïki Techniki A Ev Commission of the European Communities
Athinaïki Techniki AE împotriva Comisiei Comunităților Europene
(Appeal — State aid — Aid granted by the Hellenic Republic to the Hyatt Regency consortium — Complaint — Decision to take no further action on the complaint — Regulation (EC) No 659/1999 — Articles 4, 13 and 20 — Concept of ‘act open to challenge’ for the purposes of Article 230 EC)
„Recurs — Ajutor de stat — Ajutor acordat de Republica Elenă consorțiului Hyatt Regency — Plângere — Decizie de clasare a plângerii — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolele 4, 13 și 20 — Noțiunea de act atacabil în sensul articolului 230 CE”
Opinion of Advocate General Bot delivered on 3 April 2008 . . . . . . . . .
Concluziile avocatului general Y. Bot prezentate la 3 aprilie 2008 . . . . . . .
Actions for annulment — Actionable measures — Acts open to challenge by a complainant alleging State aid — Commission decision to take no further action on the complaint — Included
Acțiune în anulare — Acte supuse căilor de atac — Acte care pot fi atacate de către autorul unei plângeri prin care se denunță un ajutor de stat — Decizie a Comisiei de a clasa plângerea, încheind astfel procedura preliminară — Includere
SUMMARY — CASE C-521/06 P in Article 88(2) EC.
SUMAR — CAUZA C-521/06 P să deschidă procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE.
In such a situation, the persons to whom the procedural guarantees under that provision apply may ensure that they are observed only if they are able to challenge that decision before the Community judicature in accordance with the fourth paragraph of Article 230 EC.
Într-o astfel de situație, beneficiarii garanțiilor procedurale prevăzute de această dispoziție nu pot obține respectarea acestora decât dacă au posibilitatea de a contesta această decizie în fața instanței comunitare potrivit articolului 230 al patrulea paragraf CE.