natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That finding applies a fortiori with respect to the period after the formal termination of any attempt to reach agreement at global level (at the meeting in Johor Bahru between 14 and 20 April 1994).
Această constatare se impune și mai întemeiat cu privire la perioada ulterioară încetării oficiale a oricărei tentative de acord la nivel mondial (în cursul reuniunii de la Johor Bahru din 14 și până în 20 aprilie 1994).
The Commission is therefore incorrect to maintain at recital 68 to the Decision that the European producers were able to ‘stabilise’ the EEA market owing to the prior division of the global markets, since those markets were no longer shared between the North American producers and the European producers during the period when the agreements were implemented at European level.
În consecință, Comisia susține în mod greșit în considerentul (68) al deciziei că producătorii europeni au putut „stabiliza” piața SEE datorită împărțirii prealabile a piețelor mondiale, în măsura în care aceste piețe nu mai erau împărțite între producătorii nordamericani și producătorii europeni în timpul perioadei de punere în aplicare a acordurilor la nivel european.
Furthermore, by claiming that, after the formal termination of the global agreements, the parties continued to implement them and that the North American producers continued to remain outside the European market, by applying the global markets (see paragraph 155 above), the Commission contradicts recital 165 to the Decision, which states that the Commission had no evidence of further meetings or contacts involving North American producers whereby they fixed prices for the EEA or confirmed their original commitment not to export to Europe (see paragraph 9 above).
Pe de altă parte, susținând că, după încetarea oficială a acordurilor mondiale, părțile au continuat să le pună în aplicare și că producătorii nordamericani au continuat să se situeze în afara pieței europene prin aplicarea acordurilor mondiale (a se vedea punctul 155 de mai sus), Comisia contrazice considerentul (165) al deciziei, potrivit căruia aceasta nu dispunea de probe care să indice că au avut loc alte reuniuni sau contacte la care ar fi participat producătorii nordamericani și prin intermediul cărora aceștia ar fi stabilit prețurile pentru SEE sau ar fi confirmat angajamentul lor inițial de a nu exporta în Europa (a se vedea punctul 9 de mai sus).
Questioned on that point at the hearing, the Commission stated that, by that argument, it did not mean to claim that the global agreement had persisted after the date of termination established in the Decision but that, in practice, the conduct of the undertakings involved remained more or less the same as it had been when the agreements were in force.
Întrebată cu privire la acest punct în ședință, Comisia a indicat că prin aceste argumente nu înțelegea să susțină că acordul mondial continuase după data încetării sale reținută în decizie, ci că, în practică, comportamentul întreprinderilor implicate a rămas mai mult sau mai puțin același din momentul când acordurile erau în vigoare.
It was therefore necessary to distinguish that circumstance from the one invoked at recital 165 to the Decision, which concerns the duration of the global agreement.
În consecință, ar fi trebuit făcută o distincție între această împrejurare și aceea invocată în considerentul (165) al deciziei care se referă la durata acordului mondial.
It must be held that that distinction, which, moreover, contradicts the Commission’s written pleadings (see paragraph 155 above), is based on an incorrect interpretation of Article 81 EC.
Trebuie constatat că această distincție, care contrazice de altfel documentele Comisiei (a se vedea punctul 155 de mai sus), se întemeiază pe o interpretare greșită a articolului 81 CE.
It is settled caselaw that the system of competition established by Articles 81 EC and 82 EC is concerned with the economic consequences of agreements, or of any comparable form of concertation or coordination, rather than with their legal form .
Întradevăr, potrivit unei jurisprudențe constante, regimul de concurență instituit prin articolele 81 CE și 82 CE se raportează la rezultatele economice ale acordurilor sau la orice formă comparabilă de concertare sau de coordonare, mai degrabă decât la forma juridică a acestora.
It follows that the duration of an infringement must be appraised not by reference to the period during which an agreement is in force, but by reference to the period during which the undertakings concerned adopted conduct prohibited by Article 81 EC.
Rezultă că durata unei încălcări nu trebuie apreciată în funcție de perioada în care un acord este în vigoare, ci în funcție de perioada în care întreprinderile incriminate au adoptat un comportament interzis de articolul 81 CE.
The Commission’s argument offers no explanation as to why, if the North American producers continued to act beyond 20 April 1994 in the way provided for by the global agreements, no fine was imposed on them.
Or, teza Comisiei nu permite explicarea motivului pentru care, deși producătorii nordamericani au continuat să se comporte ulterior datei de 20 aprilie 1994 în modul prevăzut de acordurile mondiale, nu le-a fost aplicată nicio amendă.
The interpretation of recital 165 to the Decision proposed by the Commission cannot therefore be accepted.
În consecință, interpretarea considerentului (165) al deciziei, propusă de către Comisie, nu poate fi acceptată.
As regards the circumstance on which the Commission relies in the rejoinder in Case T-111/05, namely that the effects of the global cartel continued after it had been formally terminated (see paragraph 155 above), it must be held that, like the assertion mentioned in the preceding paragraph, it is not to be found in the Decision.
Cu privire la împrejurarea invocată de Comisie în duplica referitoare la cauza T-111/05, potrivit căreia efectele cartelului mondial ar fi continuat și după încetarea sa formală (a se vedea punctul 155 de mai sus), trebuie arătat că, precum afirmația la care se face referire la punctul precedent, aceasta nu figurează în decizie.
The explanation which the Commission provided at the hearing, that it referred to that circumstance at recital 96 to the Decision insofar as it stated that exports from North America to the EEA remained relatively low after the end of the global arrangements, cannot be accepted.
Explicația oferită de Comisie la ședință, potrivit căreia se referea la împrejurarea respectivă în considerentul (96) al deciziei, în măsura în care aceasta preciza că exporturile din America de Nord în SEE au devenit relativ reduse după încetarea acordurilor mondiale, nu poate fi acceptată.
It follows from recitals 40 and 44 to the Decision that in 1990 imports of choline chloride represented almost 9% of the estimated market value in the Community composed of 12 Member States whereas in 1997 imports of choline chloride reached 9.3% of the volume of sales in the entire EEA.
Întradevăr, rezultă din considerentele (40) și (44) ale deciziei că, în 1990, importurile de clorură de colină reprezentau aproape 9 % din valoarea estimată a pieței în Comunitate compusă din douăsprezece state membre, în timp ce, în 1997, importurile de clorură de colină au atins 9,3 % din volumul vânzărilor în ansamblul SEE.
Those figures do not support the Commission’s argument, since they show that the situation with respect to imports into the European market was more or less the same for both the period preceding the agreements at global level and the period following their expiry and that, accordingly, those agreements did not substantially influence the structure of the European market in terms of intercontinental imports.
Aceste cifre nu pot susține teza Comisiei, având în vedere că acestea arată că situația referitoare la importurile pe piața europeană era mai mult sau mai puțin aceeași atât în ceea ce privește perioada anterioară încheierii acordurilor la nivel mondial, cât și în ceea ce privește perioada ulterioară ieșirii din vigoare a acestora și că, în consecință, aceste acorduri nu au putut influența în mod substanțial structura pieței europene în ceea ce privește importurile intercontinentale.
In any event, even on the assumption that recital 96 to the Decision refers, in substance, to alleged changes in the structure of the European market occasioned by the global arrangements and which had facilitated the completion of the European arrangements, that circumstance has not been proven.
În orice caz, chiar presupunând că acest considerent (96) al deciziei se referă, în esență, la pretinse schimbări în structura pieței europene datorate acordurilor mondiale și care au facilitat realizarea acordurilor europene, această împrejurare nu a fost demonstrată.
The Court invited the parties and Akzo to give an assessment of the market shares held by the applicants and by Akzo Nobel on the European market (taken to mean that including the Member States of the Community and the EFTA States which formed the EEA in 1994) in the third quarter of 1992, that is to say at the beginning of the global arrangements.
Întradevăr, Tribunalul a invitat părțile, precum și grupul Akzo Nobel să furnizeze o evaluare a cotelor de piață deținute de reclamante și de Akzo Nobel pe piața europeană (înțeleasă în sensul că include statele membre ale Comunității, precum și statele AELS care au format SEE în 1994) în al treilea trimestru din anul 1992, și anume la începutul acordurilor mondiale.
However, none of the parties submitted precise information in that regard, because the operations in question had taken place so long ago.
Cu toate acestea, niciuna dintre părți nu a prezentat elemente precise în această privință pentru motive legate de vechimea operațiunilor în cauză.
It is therefore necessary to make an assessment on the basis of the information resulting from the Decision and also from the information deriving from the administrative file referred to in the Decision.
În consecință, trebuie efectuată o apreciere pe baza elementelor care rezultă din decizie, precum și a celor rezultate din dosarul administrativ la care se face trimitere în decizie.
As stated at recitals 97 and 153 to the Decision, Akzo Nobel, BASF and UCB held more than 75% of the European market when the European arrangements began (in
Astfel cum se arată în considerentele (97) și (153) ale deciziei, Akzo Nobel, BASF și UCB dețineau mai mult de 75 % din piața europeană la momentul la care au
March 1994) and were therefore able to divide that market without being concerned about the conduct of the other global producers.
BASF ȘI UCB/COMISIA început acordurile europene (martie 1994) și puteau, în consecință, să își împartă această piață fără a se preocupa de comportamentul celorlalți producători mondiali.
However, that high market share does not appear to have been the result of the global arrangements.
Cu toate acestea, această cotă de piață ridicată nu părea să fie rezultatul acordurilor mondiale.
It follows from recital 40 to the Decision that in 1990 imports of choline chloride represented almost 9% of the value of the Community market (3 525 tonnes imported out of 40 000 tonnes).
Întradevăr, rezultă din considerentul (40) al deciziei că, în 1990, importurile de clorură de colină reprezentau aproape 9 % din valoarea pieței Comunității (3 525 t importate din 40 000 t).
During the first seven months of 1992, the first year of the infringement at global level, imports into Europe from North America came to 2 900 tonnes out of a market of 43 800 tonnes, or 6.6% of the European market (recital 71).
În cursul primelor șapte luni ale anului 1992, primul an al încălcării la nivel mondial, importurile în Europa provenite din America de Nord se ridicau la 2 900 t pe o piață de 43 800 t, și anume 6,6 % din piața europeană [considerentul (71)].
In the same year, Ertisa’s market share came to 7.9% at most (production capacity of 3 500 tonnes according to page 1999 of the administrative file annexed to the defence in Case T-101/05).
În același an, cota de piață a Ertisa se ridica la maximum 7,9 % (capacitate de producție de 3 500 t, potrivit paginii 1999 din dosarul administrativ anexat la memoriul în apărare în cauza T-101/05).
If the market share of approximately 15% held by ICI (the fourth European producer and not involved in the activities in question, because it traditionally kept to the United Kingdom market), according to footnote 152 to the Decision, is taken into account, the collective market share for Akzo Nobel, BASF and UCB in 1992 is still at least 70.5%.
Dacă se ține cont de cota de piață de aproximativ 15 % pentru ICI (al patrulea producător european, neimplicat în activitățile în cauză pentru motivul că se limita în mod tradițional la piața din Regatul Unit), potrivit notei de subsol nr. 152 din decizie, rămâne o cotă de piață colectivă de minimum 70,5 % pentru Akzo Nobel, BASF și UCB în 1992.
It must therefore be held that the global arrangements did not cause a sufficiently significant change in the structure of the European market, in particular as regards the collective market share of BASF, UCB and Akzo Nobel, to support the conclusion that it was those arrangements that allowed the three European producers to share the EEA market.
În consecință, trebuie constatat că acordurile mondiale nu au provocat o schimbare suficient de importantă în ceea ce privește structura pieței europene și în special în ceea ce privește cota de piață colectivă a BASF, UCB și Akzo Nobel, permițând să se concluzioneze că datorită acestora cei trei producători europeni și-au putut împărți piața SEE.
In those circumstances, the assertion that the agreements at the European level constituted the continuation and the implementation of the global agreements by merely substituting the allocation of the European home markets for the global allocation (see paragraph 155 above) cannot be accepted.
În aceste împrejurări, afirmația potrivit căreia acordurile la nivel european constituiau continuarea și punerea în aplicare a acordurilor mondiale, substituind pur și simplu împărțirea mondială cu împărțirea piețelor naționale europene (a se vedea punctul 155 de mai sus), nu poate fi admisă.
An anticompetitive agreement cannot, in principle, be regarded as a means of implementing another agreement which has already come to an end (see, to that effect, JFE Engineering and Others v Commission, cited in paragraph 139 above, paragraph 363).
Întradevăr, un acord anticoncurențial nu poate fi considerat, în principiu, drept un mijloc de punere în aplicare a unui alt acord care a încetat deja (a se vedea în acest sens Hotărârea JFE Engineering și alții/Comisia, punctul 139 de mai sus, punctul 363).
As regards the objective pursued by each of the two sets of arrangements, it follows from recitals 64 to 68 and 150 to 153 to the Decision that the Commission invoked the existence of a single anticompetitive objective, consisting in arriving at artificially high prices.
Cu privire la obiectivul urmărit de fiecare dintre cele două blocuri de acorduri, rezultă din considerentele (64)-(68) și (150)-(153) ale deciziei că a fost invocată de către Comisie existența unui obiectiv anticoncurențial unic, care consta în atingerea unor prețuri ridicate în mod artificial.
However, while it is true that the global agreement specified minimum prices to be charged by producers (see, for example, recitals 77, 79, 85, 88,
Cu toate acestea, dacă este adevărat că acordul mondial prevedea prețurile minime care trebuiau practicate de către producători [a
90, 91 and 92 to the Decision), the fact remains that the sole objective of that measure was to protect the key element of that agreement, namely to avoid exports from Europe to North America and vice versa, and not to bring about a division of the European market between European producers.
HOTĂRÂREA DIN 12.12.2007 — CAUZELE CONEXATE T-101/05 ȘI T-111/05 se vedea, de exemplu, considerentele (77), (79), (85), (88), (90), (91) și (92) ale deciziei], aceasta nu diminuează faptul că măsura respectivă avea drept scop unic apărarea elementului-cheie al acestui acord, și anume evitarea exporturilor din Europa în America de Nord și invers, iar nu efectuarea unei împărțiri a pieței europene între producătorii europeni.
If the producers had decided to sell to converters and to European distributors at prices that were too low (because of excess capacity), that, according to recital 151 to the Decision, would have allowed those converters and distributors to export choline chloride to the United States at competitive prices.
Întradevăr, dacă producătorii decideau să vândă prelucrătorilor și distribuitorilor europeni la prețuri prea reduse (datorită capacităților lor excedentare), acest fapt le-ar fi permis acestora din urmă, potrivit considerentului (151) al deciziei, să exporte clorură de colină în Statele Unite ale Americii la prețuri concurențiale.
Clearly, the North American producers would, in return, have had to adopt appropriate conduct within the meaning of the agreement vis-à-vis their customers (converters and distributors) in the United States.
În orice caz, producătorii nordamericani ar fi trebuit să adopte în schimb un comportament adecvat în sensul acordului față de clienții lor (prelucrători și distribuitori) în Statele Unite ale Americii.
According to recital 85 to the Decision, which cites a statement by DuCoa,‘it was fair to say that when [DuCoa’s representative] said they discussed trying to get worldwide pricing up, that pricing was pricing in the Far East and Latin America primarily; and that they were not discussing or agreeing on prices in North America with the Europeans or not agreeing with prices in Europe with the Europeans, those were not subjects of any type of any attempted agreement’.
Potrivit considerentului (85) al deciziei, care citează o declarație a DuCoa, „este corect să se spună că atunci când a declarat că preconizaseră să încerce să determine creșterea prețurilor la nivel mondial, era vorba, înainte de toate, despre prețurile în Extremul Orient și în America Latină; aceștia nici nu au discutat, nici nu au încheiat vreun acord cu europenii privind prețurile în America de Nord, nici cu europenii privind prețurile în Europa, iar aceste subiecte nu au făcut obiectul niciunei tentative de acord”.
According to the same statement, ‘there was no attempt to say, to the American producers, what choline pricing should be in Western Europe … other than if — if the prices were very low in Europe … there [were] discussions for fear that product could be shipped sideways back to the [United States]’.
Potrivit aceleiași declarații, „producătorii americani nu au încercat niciodată să impună prețurile colinei în Europa Occidentală […], dar aceștia au evidențiat faptul că, în cazul în care prețurile erau foarte reduse în Europa, produsul risca să fie reexportat în Statele Unite ale Americii”.
Contrary to the Commission’s contention, the terms of that statement do not allow it to be interpreted as referring exclusively to the meeting in January 1993.
Contrar susținerilor Comisiei, termenii acestei declarații nu permit interpretarea acesteia ca raportându-se exclusiv la reuniunea din ianuarie 1993.
The last two sentences of recital 152, which state that the link between the global and European parts is proved by the fact that the stabilisation of the European market, which was one of the objectives of the global agreement, would have been impossible without further collusive arrangements among the European producers, are based on an incorrect premiss.
Cu privire la ultimele două fraze din considerentul (152), potrivit cărora conexiunea aspectelor mondial și european este dovedită de faptul că stabilizarea pieței europene, care era unul dintre obiectivele acordului mondial, ar fi fost imposibilă fără alte acorduri secrete între producătorii europeni, aceasta se întemeiază pe o premisă greșită.
It does not follow either from the Decision or from the documents in the file produced before the Court, on which the Commission relies for support, that the ‘stabilisation’ of the markets at which the global agreement was aimed was represented in this case by the allocation of the European and American markets among the producers who remained active on those markets.
Întradevăr, nu rezultă nici din decizie, nici din înscrisurile de la dosar depuse în fața Tribunalului, pe care se întemeiază Comisia, că „stabilizarea” piețelor vizată de acordul mondial se concretiza în cauză printr-o împărțire a piețelor europeană și americană între producătorii care rămâneau activi pe aceste piețe.
On the other hand, as has been noted (see paragraph 192 above), that ‘stabilisation’ was intended to avoid intercontinental exports at prices lower than those applicable in the region of import.
În schimb, astfel cum sa arătat (a se vedea punctul 192 de mai sus), această „stabilizare” viza evitarea exporturilor intercontinentale la prețuri inferioare celor în vigoare în regiunea de import.
According to recital 39 to the Decision, ‘[i]f this is the case, [those imports] can, despite the small volumes involved, have a destabilising effect on the prevailing price level in the area of importation, especially if this price level were relatively high’.
Potrivit considerentului (39) al deciziei, „atunci când se produce acest lucru, [aceste importuri] pot avea, în pofida caracterului redus al cantităților vizate, un efect destabilizator asupra nivelului prețurilor în vigoare în regiunea de import, în special atunci când acest nivel este relativ ridicat”.
That recital states that sales of that type may be attractive for a company with excess production which is trying to recover part of its fixed costs.
Considerentul menționat prevede că acest tip de vânzări poate fi atractiv pentru o societate a cărei producție este excedentară și care încearcă să își recupereze o parte din costurile fixe.
The fact that the ‘stabilisation’ of the markets must be understood in that way is confirmed by recital 68 to the Decision, which deals with the functioning of the cartel at the global level, and which states ‘… there was always a risk that producers would offload any surplus production in the form of occasional spot exports, just to cover fixed production costs.
Faptul că „stabilizarea” piețelor trebuie înțeleasă în acest mod este confirmat de considerentul (68) al deciziei, consacrat funcționării înțelegerii la nivel mondial, care prevede: „[…] nu se putea exclude riscul ca anumiți producători să se debaraseze de anumite excedente de producție sub formă de vânzări determinate ocazionale destinate doar acoperirii costurilor de producție fixe.
Even in small quantities, such exports could spoil the price climate in the import market, as customers could use their (potential) occurrence to negotiate price decreases.
Chiar dacă acestea aveau ca obiect doar cantități reduse, astfel de exporturi puteau perturba prețurile pe piața de import, în măsura în care clienții ar putea utiliza vânzările, atunci când acestea s-ar produce, pentru a negocia prețuri scăzute.
Market stabilisation would therefore be pursued by eliminating or avoiding export sales by competitors into geographic areas in which other competitors held important market shares.
Stabilizarea pieței ar fi în consecință realizată prin eliminarea sau prin evitarea exporturilor de către concurenți în zonele geografice în care alți concurenți dețineau cote de piață importante.
The key element in this respect was an agreement for the European producers not to export to the North American market and for the North American producers not to export to the European market.
Elementul-cheie în această privință era acordul care prevedea că producătorii europeni nu vor exporta în America de Nord și că producătorii nordamericani nu vor exporta pe piața europeană.
Through this market allocation, it would be possible for the remaining market players to “stabilise” their home market and to improve profitability in “their” area.’
Datorită acestei împărțiri a piețelor, ceilalți operatori ar putea «stabiliza» piața lor națională și ameliora rentabilitatea în regiunea lor.”