natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There is no constitutional tradition common to the Member States in that respect.
Nicio tradiție constituțională comună statelor membre nu poate fi invocată ca fiind argument contrar în acest domeniu.
The collegiate nature of the Court is deemed to neutralise the risk of bias by a member of the formation.
Se consideră că natura colegială a Curții neutralizează părtinirea unuia dintre membrii completului.
In the light of the approach taken by the European Court of Human Rights (‘the Court of Human Rights’) towards the question of judicial impartiality, it must be noted that it has not been possible to point to any subjective or objective element of bias in the present case.
Având în vedere modul în care Curtea Europeană a Drepturilor Omului (denumită în continuare „Curtea Drepturilor Omului”) abordează problema imparțialității instanței, ar trebui să se constate că, în speță, nu a putut fi indicat niciun element subiectiv sau obiectiv de părtinire.
On the contrary, it constitutes sound administration of justice to entrust a case as complex as the case at issue to the same Judge-Rapporteur who heard and determined it before the referral.
Dimpotrivă, ține de buna administrare a justiției să se încredințeze o cauză atât de complexă precum cea în discuție aceluiași judecător raportor care a trebuit să o judece înainte de trimiterea spre rejudecare.
In their replies, Chronopost and La Poste deny that their ground of appeal is inadmissible as alleged.
În replică, Chronopost și La Poste contestă că motivul invocat de acestea este inadmisibil.
UFEX and Others are precluded from relying in any way on the novel nature of a ground of appeal alleging infringement of a principle that is fundamental and, in consequence, a matter of public policy that cannot be waived.
Întradevăr, UFEX și alții nu ar putea în niciun mod să se prevaleze de caracterul de noutate al unui motiv întemeiat pe o încălcare a unui principiu fundamental, care ar fi, în consecință, de ordine publică și la care nu s-ar putea renunța.
Furthermore, such a ground of appeal could not have been raised before the delivery of the judgment of the Court of First Instance.
În plus, un astfel de motiv nu ar fi putut fi invocat înainte ca hotărârea Tribunalului să fie pronunțată.
In addition, it is not one of the pro -cedural issues on which the Court of First Instance can rule under Article 111 of its Rules of Procedure.
Mai mult, acesta nu conduce la incidente de procedură cu privire la care Tribunalul s-ar putea pronunța în temeiul articolului 111 din Regulamentul său de procedură.
Moreover, those Rules of Procedure do not provide for the possibility of objecting to a Judge.
Acest regulament nu ar conține mai multe dispoziții privind posibilitatea de a recuza un judecător.
That ground of appeal was invoked in the application before the Court of Justice; therefore it is not a new plea submitted ‘in the course of proceedings’ within the meaning of Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court of Justice.
Întrucât motivul respectiv a fost invocat în cererea introductivă depusă la Curte, nu ar constitui un motiv nou prezentat „pe parcursul procesului” în sensul articolului 42 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții.
In their rejoinders, UFEX and Others contend that the argument raised in the reply — that the infringement of a fundamental principle is a matter of public policy — is a new plea in law and therefore inadmissible.
În duplică, UFEX și alții susțin că argumentul invocat în replică potrivit căruia încălcarea unui principiu fundamental ar fi un motiv de ordine publică reprezintă un motiv nou, așadar, inadmisibil.
Moreover, the proceedings referred to in Article 42(2) of the Rules of Procedure of the Court of Justice are those commencing before the Court of First Instance and continuing before the Court of Justice on appeal.
Pe de altă parte, procesul vizat la articolul 42 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Curții ar fi cel care începe în fața Tribunalului și continuă în fața Curții în cadrul recursului.
The right to a fair trial, which derives inter alia from Article 6(1) of the ECHR, constitutes a fundamental right which the European Union respects as a general principle under Article 6(2) EU (Case C-305/05 Ordre des barreaux francophones et germanophone and Others [2007] ECR I-5305, paragraph 29).
Dreptul la un proces echitabil, astfel cum acesta rezultă mai ales din articolul 6 alineatul (1) din CEDO, constituie un drept fundamental pe care Uniunea Europeană, în temeiul articolului 6 alineatul (2) UE, îl respectă ca principiu general (Hotărârea din 26 iunie 2007, Ordre des barreaux francophones et germanophone și alții, C-305/05, Rep., p. I-5305, punctul 29).
That right to a fair trial means that everyone must be entitled to a fair and public hearing within a reasonable time by an independent and impartial tribunal established by law.
Acest drept la un proces echitabil implică faptul că orice persoană are dreptul la judecarea în mod echitabil, în mod public și întrun termen rezonabil a cauzei sale de către o instanță independentă și imparțială instituită de lege.
Such a right is applicable in the context of proceedings brought against a Commission decision (see, to that effect, Case C-185/95 P Baustahlgewebe v Commission [1998] ECR I-8417, paragraph 21).
Un astfel de drept este aplicabil în cadrul unei acțiuni în justiție împotriva unei decizii a Comisiei (a se vedea în acest sens Hotărârea din 17 decembrie 1998, Baustahlgewebe/Comisia, C-185/95 P, Rec., p. I-8417, punctul 21).
The guarantees of access to an independent and impartial tribunal, and in particular those which determine what constitutes a tribunal and how it is composed, represent the cornerstone of the right to a fair trial.
Garanțiile privind accesul la o instanță independentă și imparțială și în special cele care stabilesc atât noțiunea, cât și compunerea acesteia constituie piatra de temelie a dreptului la un proces echitabil.
That right means that every court is obliged to check whether, in its composition, it constitutes such an independent and impartial tribunal, where this is disputed on a ground that does not immediately appear to be manifestly devoid of merit.
Acest drept implică faptul că orice instanță are obligația de a verifica dacă, prin modul în care este compusă, reprezintă o asemenea instanță independentă și imparțială atunci când intervine în această privință o contestație care nu este în mod vădit și de la bun început lipsită de seriozitate.
That check is necessary for the confidence which the courts must inspire in those subject to their jurisdiction (see, to that effect, Eur. Court HR, Remli v. France, judgment of 23 April 1996, Reports of Judgments and Decisions 1996-II, p. 574, § 48).
Această verificare este necesară pentru încrederea pe care instanțele dintr-o socie -tate democratică trebuie să o inspire justițiabilului (a se vedea în această privință Curtea Drepturilor Omului, Hotărârea Remli împotriva Franței din 23 aprilie 1996, Recueil des arrêts et décisions 1996-II, p. 574, § 48).
In that respect, such a check is an essential procedural requirement, compliance with which is a matter of public policy.
În acest sens, un astfel de control reprezintă o formalitate esențială a cărei respectare intră în domeniul de aplicare al ordinii publice.
It follows from this that, if, in an appeal, a challenge is made in that respect on a ground that is, as in the present case, not manifestly devoid of merit, the Court of Justice is obliged to check the correctness of the composition of the formation of the Court of First Instance which delivered the judgment under appeal.
Rezultă astfel că, în măsura în care, în cadrul unui recurs, intervine în această privință o contestație care nu este, precum în prezenta cauză, în mod vădit lipsită de seriozitate, Curtea este obligată să verifice legalitatea compunerii completului Tribunalului care a pronunțat hotărârea contestată.
In other words, a ground of appeal alleging an irregularity in the composition of the Court of First Instance, such as that which is now before the Court of Justice, must be regarded as involving a matter of public policy which must be raised by the Court of its own motion (see, on the raising of matters of public policy by the Court of its own motion, in particular, Case C-367/95 P Commission v Sytraval and Brink’s France [1998] ECR I-1719, paragraph 67).
Cu alte cuvinte, un astfel de motiv întemeiat pe nelegalitatea compunerii Tribunalului, precum acela cu care este sesizată Curtea, trebuie considerat drept constituind un motiv de ordine publică ce trebuie examinat din oficiu (cu privire la invocarea din oficiu a motivelor de ordine publică, a se vedea în special Hotărârea din 2 aprilie 1998, Comisia/Sytraval și Brink’s France, C-367/95 P, Rec., p. I-1719, punctul 67).
Consideration of such a plea may therefore take place at any stage in the proceedings (see, to that effect, Case C-166/95 P Commission v Daffix [1997] ECR I-983, paragraph 25).
Examinarea unui astfel de motiv poate, așadar, să aibă loc în orice stadiu al procedurii (a se vedea în acest sens Hotărârea din 20 februarie 1997, Comisia/Daffix, C-166/95 P, Rec., p. I-983, punctul 25).
In those circumstances, the failure of the Commission, a principal party at first instance, to raise before the Court of First Instance the irregularity invoked by Chronopost and La Poste in support of their ground of appeal before the Court of Justice, and the argument that, as a result, they — interveners at first instance — are no longer entitled to do so in the context of their appeal, cannot properly be relied upon in opposing the Court’s consideration of such a plea.
În aceste condiții, împrejurarea că, în fața Tribunalului, Comisia, parte principală în prima instanță, sa abținut să invoce nelegalitatea de care se prevalează Chronopost și La Poste în susținerea motivului invocat de acestea în fața Curții și că, în consecință, părților interesate, interveniente în prima instanță, nu li s-ar mai admite, în nicio situație, să o invoce în cadrul recursului nu poate fi invocată în mod util pentru a se opune examinării de către Curte a unui astfel de motiv.
In that regard, it is apparent from the documents in the files submitted to the Court, and undisputed, that the duties of the Judge-Rapporteur in the formation of the Chamber which delivered the judgment under appeal were entrusted to the member who had been both President and Judge-Rapporteur in the formation of the Chamber which had delivered the judgment in Ufex and Others v Commission.
În această privință, reiese din înscrisurile din dosarele prezentate Curții, aspect care nu este contestat, că funcția de judecător raportor în completul de judecată care a pronunțat hotărârea atacată a fost încredințată unuia dintre membrii acestuia care era în același timp președinte și judecător raportor în completul de judecată care pronunțase Hotărârea Ufex și alții/Comisia, citată anterior.
Nevertheless, it has not been established that, in thus designating the Judge-Rappor-teur, the Court of First Instance failed to comply with the duty of impartiality by which its members are bound, and thus disregarded the fundamental right to a fair trial.
Totuși, nu sa demonstrat că, printr-o asemenea desemnare a judecătorului raportor, Tribunalul nu ar fi respectat cerința de imparțialitate la care sunt obligați membrii acestuia și că, în acest fel, nu ar fi respectat dreptul fundamental la un proces echitabil.
It must be observed, first of all, that the fact that the same Judge in the two successive formations was entrusted with the duties of Judge-Rapporteur is, by itself, irrelevant to the assessment of compliance with the requirement of impartiality, since those duties are performed in a collegiate formation of the Court.
Întradevăr, trebuie observat în primul rând că încredințarea funcției de judecător raportor aceluiași judecător care a făcut parte din cele două complete succesive nu are, în sine, vreo incidență asupra aprecierii respectării cerinței de imparțialitate din moment ce această funcție este exercitată în cadrul unui colegiu de judecători.
Second, there are two aspects to the requirement of impartiality: (i) the members of the tribunal themselves must be subjectively impartial, that is, none of its members must show bias or personal prejudice, there being a presumption of personal impartiality in the absence of evidence to the contrary; and (ii) the tribunal must be objectively impartial, that is to say, it must offer guarantees sufficient to exclude any legitimate doubt in this respect (see, to that effect, in particular, Eur.
În al doilea rând, cerința de imparțialitate privește două aspecte. Pe de o parte, instanța trebuie să fie în mod subiectiv imparțială, și anume niciunul dintre membrii acesteia nu trebuie să fie părtinitor sau să aibă prejudecăți, imparțialitatea personală fiind prezumată până la proba contrară.
Court HR, Fey v. Austria, judgment of 24 February 1993, Series A no. 255-A, p.
Pe de altă parte, instanța trebuie să fie în mod obiectiv imparțială, și anume trebuie să ofere garanții suficiente pentru a exclude în această privință orice bănuială legitimă (a se vedea în acest sens în special Curtea Drepturilor Omului, Hotărârea Fey împotriva Austriei din 24 februarie 1993, seria A nr. 255-A, p.
12, § 28; Findlay v. United Kingdom, judgment of 25 February 1997, Reports of Judgments and Decisions 1997-I, p.
12, § 28, Hotărârea Findlay împotriva Regatului Unit din 25 februarie 1997, Recueil des arrêts et décisions 1997-I, p.
281, § 73; and Forum Maritime S.A. v. Roumanie, judgment of 4 October 2007, nos.
281, § 73, precum și Hotărârea Forum Maritime S. A. împotriva României din 4 octombrie 2007, nr. 63610/00 și 38692/05, nepublicată încă în Recueil des arrêts et décisions).
However, it must be noted that Chronopost and La Poste do not allege personal bias on the part of the members of the Court of First Instance in the present case.
Or, trebuie arătat că, pe de o parte, în speță, Chronopost și La Poste nu invocă părtinirea personală a membrilor Tribunalului.
Furthermore, the fact that the same Judge sits in two Chambers hearing and determining the same case in succession, cannot, by itself, give rise to doubt as to the
Pe de altă parte, împrejurarea că același judecător a făcut parte din două complete de judecată care au soluționat în mod succesiv aceeași cauză nu poate, în sine, în
In that respect, it is not apparent that the referral of the case back to a Chamber with an entirely different composition from that which first heard and determined the case must, or can, under Community law, be regarded as a general obligation.
În această privință, nu reiese că trimiterea spre rejudecare la un complet de judecată compus întrun mod total diferit de cel care a judecat prima dată cauza trebuie și poate să fie considerată în cadrul dreptului comunitar drept o obligație cu caracter general.
Moreover, the Court of Human Rights considered that it cannot be stated as a general rule resulting from the obligation to be impartial that a court quashing an administrative or judicial decision is bound to send the case back to a different judicial authority or to a differently composed branch of that authority (see, in particular, Eur. Court HR, Ringeisen v. Austria, judgment of 16 July 1971, Series A no.
De altfel, Curtea Drepturilor Omului a considerat că nu se poate stabili un principiu general care decurge din obligația de imparțialitate în sensul că o instanță administrativă sau judiciară are obligația de trimitere a cauzei spre rejudecare unei alte autorități jurisdicționale sau unui organ constituit în mod diferit de această autoritate (a se vedea în special Curtea Drepturilor Omului, Hotărârea Ringeisen împotriva Austriei din 16 iulie 1971, seria A, nr.
13, § 97, and Diennet v. France, judgment of 26 September 1995, Series A no. 325-A, § 37).
13, § 97, și Hotărârea Diennet împotriva Franței din 26 septembrie 1995, seria A, nr. 325-A, § 37).
It must also be observed that, under Article 27(3) of the ECHR, when a case is referred to the Grand Chamber of the Court of Human Rights, on a referral following a Chamber’s judgment, no Judge from the Chamber which rendered the judgment is to sit in the Grand Chamber, with the exception of the President of the Chamber and the Judge who sat in respect of the State Party concerned.
Pe de altă parte, trebuie observat că, în temeiul articolului 27 alineatul (3) din CEDO, atunci când o cauză este deferită Marii Camere a Curții Drepturilor Omului în cadrul unei retrimiteri împotriva unei hotărâri pronunțate de o cameră, niciun judecător al camerei care a emis hotărârea nu poate face parte din aceasta, cu excepția președintelui camerei și a judecătorului ales în numele statului-parte interesat.
The ECHR thus accepts that Judges who heard and determined the case initially may sit in another formation hearing and determining the same case again, and that that is not in itself incompatible with the requirements of a fair trial.
Astfel, CEDO admite că unii judecători care au participat inițial la soluționarea cauzei pot participa la o nouă soluționare a aceleiași cauze în cadrul unui alt complet de judecată și că această împrejurare nu este, în sine, incompatibilă cu cerințele procesului echitabil.
In those circumstances, it has not been established in the present case that the composition of the Chamber which delivered the judgment under appeal was unlawful merely as a result of the presence in that Chamber of a member of the Court of First Instance who had already sat in the Chamber which previously heard and determined the case.
În aceste condiții, nu sa făcut dovada că, în speță, completul care a pronunțat hotărârea atacată ar fi fost compus în mod nelegal doar pentru motivul că din acesta făcea parte un membru al Tribunalului care a făcut deja parte din completul care soluționase inițial cauza.
The first ground of appeal must therefore be rejected.
Prin urmare, primul motiv trebuie respins.
Second ground of appeal: procedural defect in connection with the Court’s substantive ruling on an inadmissible plea
Cu privire la al doilea motiv, întemeiat pe un viciu de procedură ce rezultă din răspunsul formulat pe fond de Tribunal referitor la un motiv inadmisibil
La Poste submits, in the first part of this ground of appeal, that the Court of First Instance failed to rule on the plea of inadmissibility which it had put forward in opposition to a plea advanced by UFEX and Others alleging that the Postadex transfer constituted State aid, a plea which had not been advanced in the proceedings giving rise to the judgment in Ufex and Others v Commission, and which was therefore new in the proceedings giving rise to the judgment under appeal.
La Poste susține, în primul aspect al motivului, că Tribunalul nu sa pronunțat cu privire la excepția de inadmisibilitate pe care o ridicase împotriva unui motiv invocat de UFEX și alții și întemeiat pe faptul că transferul Postadex reprezenta ajutor de stat, motiv care nu fusese invocat în procedura în care sa pronunțat Hotărârea Ufex și alții/Comisia, citată anterior, și care ar fi, așadar, nou în procedura în care sa pronunțat hotărârea atacată.
In the second part, it submits that, in ruling on that plea, which was new, the Court of First Instance infringed Article 48(2) of its Rules of Procedure.
În al doilea aspect al motivului, La Poste susține că, întrucât sa pronunțat cu privire la acest motiv care era nou, Tribunalul ar fi încălcat dispozițiile articolului 48 alineatul (2) din Regulamentul său de procedură.
UFEX and Others argue that the first part of that ground of appeal is inadmissible in that it relies on confused and contradictory arguments and does not state which provision of the Rules of Procedure of the Court of First Instance has been infringed.
UFEX și alții contestă admisibilitatea primului aspect al acestui motiv întrucât s-ar întemeia pe argumente confuze și contradictorii și nu ar preciza care dispoziție din Regulamentul de procedură al Tribunalului ar fi încălcată.
Furthermore, the first part is unfounded, as the Court of First Instance was not obliged to address a plea which in itself was inadmissible because it had been raised only by an intervener.
Pe de altă parte, acest aspect al motivului nu ar fi întemeiat, întrucât Tribunalul nu avea obligația să soluționeze o excepție care nu era, în sine, admisibilă pentru motivul că fusese ridicată numai de către un intervenient.
In addition, in stating that the Court of First Instance expressed that ground of appeal in different terms when considering it under the plea put forward in the application alleging a manifest error of assessment, La Poste admits that the plea was appropriately raised and therefore not new.
În plus, precizând că Tribunalul a recalificat acest motiv prin examinarea acestuia în cadrul motivului din cererea introductivă care era întemeiat pe o eroare vădită de apreciere, La Poste admite că motivul menționat a fost într-adevăr invocat, nefiind, așadar, nou.
Thus, since the Court of First Instance was entitled to express the arguments submitted in the application in different terms, the second part is equally unfounded.
Astfel, deși Tribunalul putea recalifica în mod oficial argumentul invocat în cererea introductivă, nici al doilea aspect nu ar fi întemeiat.
La Poste, in its reply, denies that the first part of its second ground of appeal is inadmissible, as contended.
În replică, La Poste contestă inadmisibilitatea invocată împotriva primului aspect al celui de al doilea motiv.
It maintains that it is clear.
La Poste susține că acest lucru este clar.
Furthermore, even if the plea of inadmissibility which it advanced before the Court of First Instance had itself been inadmissible, the Court should have made an express finding to that effect.
Pe de altă parte, chiar dacă excepția de inadmisibilitate pe care a ridicat-o în fața Tribunalului a fost inadmisibilă, Tribunalul trebuia să constate inadmisibilitatea în mod expres.
Further,
În plus,
The plea in the present case is admissible because, according to La Poste, its pleas are directed towards the same objective as those of the Commission, the new plea by UFEX and Others was raised well after the intervention and, having been accused of infringing the rules on State aid, La Poste had an interest in raising pleas omitted by the Commission.
Excepția din speță ar fi admisibilă întrucât, în opinia La Poste, mai întâi, motivele acesteia urmăresc același scop precum cele ale Comisiei, apoi, UFEX și alții au invocat noul motiv cu mult timp după intervenție și, în sfârșit, La Poste, acuzată de încălcarea regulilor privind ajutoarele de stat, avea interesul să ridice excepții care nu fuseseră ridicate de către Comisie.
In their rejoinder, UFEX and Others reiterate that a plea put forward by an intervener is not admissible, and that the novel nature of a plea is not a matter of public policy.
În duplică, UFEX și alții își mențin susținerea privind caracterul inadmisibil al excepției ridicate de un intervenient și că, referitor la caracterul de noutate al unui motiv, acesta nu era de ordine publică.
— First part of the second ground of appeal
— Cu privire la primul aspect al celui de al doilea motiv
It is common ground that, in the proceedings which gave rise to the judgment under appeal, La Poste intervened in support of the form of order sought by the Commission, and that the Commission did not raise the plea of inadmissibility relied upon by La Poste before the Court of First Instance alleging that the plea advanced by UFEX and Others concerning the Postadex transfer was new, in that it had not been submitted in the procedure which gave rise to the judgment in Ufex and Others v Commission.
Este cert că, în procedura în care sa pronunțat hotărârea atacată, La Poste avea calitatea de intervenientă în susținerea concluziilor Comisiei și că aceasta nu a ridicat excepția de inadmisibilitate de care sa prevalat La Poste în fața Tribunalului, întemeiată pe faptul că motivul invocat de UFEX și alții cu privire la transferul efectuat de Postadex era nou întrucât nu a fost invocat în procedura în care sa pronunțat Hotărârea Ufex și alții/Comisia, citată anterior.