natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the EEA Agreement also aims to improve eficiency and adds value by opening up for full and equal participation of its Member States in a large and growing number of EU programmes and agencies.
Acordul SEE are, de asemenea, scopul de a spori eficienţa și de a aduce valoare adăugată prin deschiderea către o participare deplină și egală a statelor sale membre la un număr din ce în ce mai mare de programe și agenţii ale UE.
In return, the three EEA-EFTA Sates contribute around EUR 300 million annually towards the reduction of the social and economic disparities in the European Union, which confirms that the European Economic Area Agreement is also an instrument of solidarity, prosperity and stability.
În schimb, cele trei state SEE-AELS își aduc o contribuţie anuală de aproximativ 300 de milioane de euro pentru reducerea diferenţelor sociale și economice din cadrul Uniunii Europene, ceea ce confirmă faptul că Acordul privind Spaţiul Economic European este și un instrument de solidaritate, prosperitate și stabilitate.
In return, Switzerland contributes one billion Swiss francs to the 2004 enlargement to new Member States of the European Union.
În schimb, Elveţia și-a adus o contribuţie de un miliard de franci elveţieni la lărgirea Uniunii Europene cu zece noi state membre în 2004.
The European Union is the most important trading power in the world.
Uniunea Europeană este cea mai mare putere comercială din lume.
The total of EU trade (imports and exports combined) with the rest of the world (excluding internal trade between EU members) amounted to EUR 2.238 billion in 2005.
Totalul schimburilor comerciale ale UE (importuri și exporturi) cu restul lumii (exceptând comerţul intern între statele membre ale UE) sa ridicat la valoarea de 2,238 miliarde de euro în 2005.
The EU accounts for 18 % of world trade for goods and 26 % of world trade in services. This compares with 16 % and 19 % respectively, for the USA.
Comerţul UE reprezintă 18 % din comerţul mondial cu bunuri și 26 % din comerţul mondial cu servicii, procentele SUA fiind de 16 % și, respectiv, 19 %.
The EU’s share of Foreign Direct Investments (FDI) inflows for the period 2002-2004 was 27 % of the world total; FDI outflows amounted to 32 %.
Partea UE din fluxurile de intrare a investiţiilor străine directe (ISD) în perioada 2002-2004 a fost de 27 % din totalul la nivel mondial; fluxurile de ieșire a ISD au reprezentat 32 %.
The signing of agreements with Switzerland
Semnarea unor acorduri cu Elveţia
Trading power
Puterea comercială
The EU considers that trade policy in the 21st century is not just about tarireductions in trade in goods.
Uniunea Europeană crede în promovarea comerţului bazat pe reguli echitabile, negociate de toate ţările implicate, pe plan multilateral.
Other crucial questions also need to be tackled.
Organizaţia Mondială a Comerţului (OMC) joacă un rol esenţial în această abordare.
Trade facilitation (i.e. measures to simplify import, export and customs procedures);
Există și alte chestiuni esenţiale care trebuie abordate, printre care:
Article 133 of the EC Treaty sets the legal framework of the common commercial policy, establishing the principle of Community competence.
Articolul 133 din Tratatul CE stabilește cadrul legal al politicii comerciale comune, instituind principiul competenţei comunitare.
According to this provision, the Commission negotiates bilateral and multilateral trade agreements, acting on the basis of a mandate given by the Council and in continuous consultation with Council bodies (the Article 133 Committee and other geographical working parties).
Conform acestei prevederi, Comisia negociază acorduri comerciale bilaterale și multilaterale, acţionând în baza mandatului acordat de Consiliu și în permanentă consultare cu organismele Consiliului („Comitetul articolului 133” și unele grupuri de lucru pe criterii geografice).
The Council must approve all agreements and authorise their signature and entry into force (by quali- ed majority or unanimity, depending on the scope and content of the agreement).
Consiliul este cel care aprobă toate acordurile și autorizează semnarea și intrarea în vigoare a acestora (cu majoritate calificată sau în unanimitate, în funcţie de domeniul de aplicare al acordului și de conţinutul acestuia).
51 geographical indications and industrial property rights, such as trademarks and patents);
51 includerea serviciilor în normele OMC, astfel încât ţările interesate să poată liberaliza de bunăvoie comerţul cu servicii dintre ele; concurenţa (măsuri în vederea asigurării nediscriminării, a transparenţei, a drepturilor procedurale și a controlului judiciar în chestiuni de concurenţă); aspectele necomerciale (cuprinzând aspecte referitoare la consumatori, cum ar siguranţa alimentară, etichetarea produselor alimentare, bunăstarea animalelor și valori sociale, cum ar principiul că agricultura nu înseamnă numai producţie alimentară, ci și dezvoltare rurală, păstrarea peisajelor și protejarea mediului – așa-numita multifuncţionalitate a agriculturii).
Competition (i.e. measures to ensure nondiscrimination, transparency, procedural rights and judicial review on questions of competition);
De asemenea, UE consideră că aspectele de mediu și aspectele sociale ale comerţului și ale globalizării trebuie tratate în mod corespunzător.
Investment (i.e. measures to improve the business climate by increasing legal security for investors and reducing the perceived risk);
investiţiile (măsuri de îmbunătăţire a mediului de afaceri prin sporirea securităţii juridice pentru investitori și prin diminuarea riscului perceput pentru investiţii);
Government procurement (contracts and purchases by governments represents a large part of the market (especially in certain sectors) but they are currently excluded from most WTO rules);
Comerţul cu ţările în curs de dezvoltare achiziţiile din cadrul administraţiei publice (contractele și achiziţiile în administraţia publică reprezintă o parte importantă din piaţă, în special în anumite sectoare, dar în prezent nu se regăsesc în majoritatea normelor OMC);
The EU is the largest trading partner for the world’s poorest countries as it has preferential trade agreements that eliminate duties and quotas in almost all cases.
UE este cel mai mare partener comercial al ţărilor celor mai sărace din lume, având acorduri comerciale preferenţiale care prevăd, în aproape toate cazurile, eliminarea taxelor și a cotelor.
Protection of intellectual property rights (IPR) (since the EU is an important source of invention and design, it seeks to have international protection for rights granted to creators and inventors; these include copyright and similar rights for literary and artistic works, and also
protecţia drepturilor de proprietate intelectuală (DPI) (deoarece este o sursă importantă de invenţii și proiecte, UE vizează obţinerea protecţiei internaţionale a drepturilor acordate creatorilor și inventatorilor; printre acestea se numără drepturile de autor și alte drepturi similare pentru operele literare și artistice, precum și indicaţiile geografice și drepturile de proprietate industrială, cum ar mărcile comerciale și brevetele);
Market opening: The EU has thus opened its market for poor countries.
Deschiderea pieţei: UE și-a deschis astfel cel mai mult piaţa pentru ţările sărace.
In 2003 around 80 % of developing countries’ products entered the EU duty-free or at reduced rates of duty.
În 2003, aproximativ 80 % din produsele ţărilor în curs de dezvoltare au intrat în UE e scutite de taxe vamale, e cu taxe vamale reduse.
The EU has the most open trade regime for Sub-Saharan Africa and the other African, Caribbean and Pacific (ACP) countries.
UE oferă cel mai deschis regim comercial pentru Africa subsahariană și pentru celelalte ţări din grupul ACP (Africa, Caraibe și Pacific).
In 2003 ACP countries paid full duty on only three per cent of their exports to the EU. The remaining 97 % entered the European market at zero duty or reduced rates of duty.
În 2003, ţările ACP au plătit taxe vamale integrale pentru numai trei la sută din exporturile lor către UE, restul de 97 % intrând pe piaţa europeană fără taxe vamale sau cu taxe vamale reduse.
These preferential trade relations have a huge impact on the EU’s share of the developing world’s exports to the world.
Aceste relaţii comerciale preferenţiale au un impact enorm asupra procentului UE din exporturile ţărilor în curs de dezvoltare în toată lumea.
More and more a major way of doing business: electronic commerce am805477EN_Int.indd 51 am805477EN_Int.indd 51
Mod de schimb din ce în ce mai important: comerţul electronic
The Economic Partnership Agreements (EPAs)
Acordurile de parteneriat economic (APE)
Developing countries: The EU gets 48 % of its total imports from developing countries and 65 % of its total agricultural imports come from the developing world.
Ţările în curs de dezvoltare: Un procent de 48 % din totalul importurilor Uniunii Europene provine din ţările în curs de dezvoltare, iar un procent de 65 % din totalul importurilor sale agricole provine tot din aceste ţări.
18.1 % of the developing countries’ exports to the world go to the EU and 17.5 % of their imports come from the EU.
Din totalul exporturilor în toată lumea ale ţărilor în curs de dezvoltare, 18,1 % au loc către UE, iar 17,5 % din importuri provin din UE.
LDCs and ACP: The EU accounted for 22.2 % of the LDCs’ (Least Developed Countries) entire trade with the world and for 28.6 % of ACPs’ entire trade with the world in 2005, thus making the EU the biggest trading partner for both groups.
Ţările cel mai puţin dezvoltate și ţările ACP: În 2005, 22,2 % din comerţul cu întreaga lume al ţărilor cel mai puţin dezvoltate și 28,6 % din comerţul cu întreaga lume al ţărilor ACP sa realizat cu Uniunea Europeană, făcând din aceasta cel mai mare partener comercial al ambelor grupuri de ţări.
The EU represents 23.4 % of LDCs’ total exports to the world and 21.2 % of its total imports.
UE reprezintă 23,4 % din totalul exporturilor în toată lumea ale ţărilor cel mai puţin dezvoltate și 21,2 % din totalul importurilor lor.
26.7 % of the ACPs’ (including South Africa) exports go to the EU, and 30.4 % of its imports come from the EU.
26,7 % din exporturile ţărilor ACP (inclusiv Africa de Sud) au loc către UE, iar 30,4 % din importurile lor provin din UE.
Of its overall trade with the world, the EU gets about 1.5 % of its total imports from LDCs and 4.5 % from ACP (including South Africa).
Din totalul schimburilor sale comerciale cu întreaga lume, UE primește aproximativ 1,5 % din totalul importurilor sale din partea ţărilor cel mai puţin dezvoltate și 4,5 % din partea ţărilor ACP (inclusiv Africa de Sud).
All in all the share of the EU in the LDCs’ overall exports to the world (excluding energy) was 62 % (2004).
În general, procentul UE din totalul exporturilor
The relations between the EU and 78 African, Caribbean and Pacific (ACP) States are defined in the Cotonou Partnership Agreement, signed in 2000 as a successor to the Lomé Conventions, first signed in 1975.
Relaţiile dintre UE și cele 78 de state ACP (Africa, Caraibe și Pacific) sunt de nite în Acordul de parteneriat de la Cotonou, semnat în anul 2000, care a succedat convenţiilor de la Lomé, dintre care prima a fost semnată în 1975.
Under these treaties, ACP countries have enjoyed preferential trade relations with the EU.
În baza acestor tratate, ţările ACP au beneficiat de relaţii comerciale preferenţiale cu UE.
However, these trade preferences were not compatible with the rules of the World Trade Organisation (WTO), because they were not reciprocal and they discriminated against other developing countries.
Totuși, aceste preferinţe comerciale nu erau compatibile cu normele Organizaţiei Mondiale a Comerţului (OMC), deoarece nu erau reciproce și discriminau alte ţări în curs de dezvoltare.
Moreover, these preferences did not help the ACP countries to achieve sustainable growth, diversify their economies, and increase their share of EU imports which, on the contrary, has increasingly shrunk as a consequence of progressive trade liberalisation taking place at multilateral level.
În plus, aceste relaţii preferenţiale nu au ajutat ţările ACP să realizeze o creștere durabilă, să își diversifice economiile sau să ridice nivelul cotei lor din importurile UE, cotă care, dimpotrivă, a scăzut din ce în ce mai mult drept consecinţă a liberalizării progresive a comerţului la nivel multilateral.
Therefore, when signing the Cotonou
Prin urmare, la semnarea Acordului de la Cotonou,
A joint meeting of EU ministers, ACP ministers and representatives of the least developed countries am805477EN_Int.indd 52 am805477EN_Int.indd 52
Reuniune comună a miniștrilor UE, a miniștrilor ACP și a reprezentanţilor ţărilor cel mai puţin dezvoltate
European aid comes from the EU budget and from the budgets of its 27 Members States.
Ajutorul acordat de UE provine din bugetul acesteia și din bugetele celor 27 de state membre.
In 2006, it amounted to approximately EUR 48 billion. This is getting close to EUR 1 billion every week.
În 2006, valoarea ajutorului sa ridicat la aproximativ 48 de miliarde de euro, ceea ce înseamnă aproape 1 miliard de euro pe săptămână.
In 2005, on the occasion of the United Nations review of Millennium Development Goals (MDGs), the Council decided to increase EU aid in line with the recommendations of the United Nations.
În 2005, cu ocazia revizuirii Obiectivelor de Dezvoltare ale Mileniului (ODM) de către Organizaţia Naţiunilor Unite, Consiliul a decis să crească ajutorul UE, în conformitate cu recomandările ONU.
It pledged to increase the aid budget in order to achieve the target of 0.7 % of gross national income by 2015, with an intermediate collective target of 0.56 % by 2010.
Consiliul sa angajat să crească bugetul pentru ajutoare, fixându-și drept obiective un procent de 0,7 % din produsul naţional brut până în 2015 și un procent intermediar colectiv de 0,56 % până în 2010.
This means an additional EUR 20 billion per year from 2010.
Acest lucru înseamnă o sumă suplimentară de 20 de miliarde de euro pe an începând din 2010.
In 2006, the EU was ahead of its target for that year – the target was 0.39 % and the level reached was 0.43 %.
În 2006, UE și-a depășit obiectivul de 0,39 % stabilit pentru acel an, atingând nivelul de 0,43 %.
In 2005, the Council, the European Commission and the European Parliament agreed on a an overall policy approach to development - the European Consensus.
În 2005, Consiliul, Comisia Europeană și Parlamentul European au convenit asupra unei abordări generale a politicii pentru dezvoltare: Consensul european.
This contains the main guiding principles for the action of the European Union and for its Member States. It highlights how different policy aspects must t together.
Acesta cuprinde cele mai importante principii directoare de acţiune pentru Uniunea Europeană și statele sale membre și subliniază modul în care diferitele aspecte de politică trebuie să se completeze reciproc.
It also emphasises that policies should be worked out and applied in partnership with developing countries.
De asemenea, accentuează faptul că politicile ar trebui elaborate și aplicate în parteneriat cu ţările în curs de dezvoltare.
Internationally, the EU is active in the Monterrey process started by the UN Conference in 2002 and in the process prompted by the OECD-DAC with the Paris Declaration on Aid effectiveness in 2005.
Acordurile de parteneriat economic sunt concepute drept instrumente de promovare a integrării regionale și a dezvoltării economice în ţările ACP.
EPAs are conceived as instruments that promote regional integration and economic development in the ACP countries; they are based on the asymmetrical opening of markets and the provision of substantial financial resources to support economic policy reforms in the ACP States.
Aceste acorduri se bazează pe deschiderea asimetrică a pieţelor și pe furnizarea de resurse financiare substanţiale în sprijinul reformelor de politică economică din statele ACP.
They should cover trade in goods, services and trade related areas.
Domeniile lor de aplicare sunt comerţul cu bunuri, comerţul cu servicii și unele domenii conexe.
In 2002, negotiations were launched with six regional groupings of ACP countries: the Caribbean, the Pacific and four African regions.
În 2002 au fost lansate negocierile cu șase grupuri regionale de ţări ACP: Caraibe, Pacific și patru regiuni africane.
By the end of 2007, a comprehensive EPA had been agreed with the Caribbean.
Înainte de sfârșitul anului 2007 sa convenit asupra unui acord cuprinzător de parteneriat economic cu zona Caraibilor.
In the other regions interim arrangements, often limited to trade in goods, were agreed with all ACP countries having a major economic interest.
În ceea ce privește celelalte regiuni, sau adoptat acorduri interimare, deseori limitate la comerţul cu bunuri, cu toate ţările ACP care au interese economice majore.
Negotiations will have to be pursued in order to conclude comprehensive EPAs in all regions in the shortest possible period.
Vor trebui însă continuate negocierile în vederea încheierii de acorduri de parteneriat economic cuprinzătoare cu toate regiunile în cel mai scurt timp posibil.
54 aid on development targets, reduce poverty and minimise those “transaction costs” that have no impact on development.
De asemenea, în urma punerii în aplicare a codului, UE promovează discuţii ample cu ţările partenere și cu alţi donatori cu privire la complementaritatea și diviziunea muncii.
With the implementation of the Code, the EU promotes wide discussions on complementarity and division of labour also with partner countries and other donors.
european privind politica pentru dezvoltare, în scopul de a îmbunătăţi impactul global al ajutoarelor asupra obiectivelor pentru dezvoltare, de a reduce sărăcia și de a minimaliza acele „costuri de tranzacţie” care nu au niciun impact asupra dezvoltării.
The accession of Bulgaria and Romania on 1 January 2007 completed the fth enlargement of the European Union.
Aderarea Bulgariei și a României la 1 ianuarie 2007 a încheiat cel de al cincilea val de extindere a Uniunii Europene.
It was an unprecedented (twelve new countries have joined) and successful process, that contributed greatly to peace, stability and prosperity throughout Europe by overcoming the divisions that the continent had experienced in the 20th Century.
A fost un proces fără precedent (au aderat douăsprezece noi ţări) și încununat de succes, care a contribuit enorm la pace, stabilitate și prosperitate în întreaga Europă prin eliminarea delimitărilor care au caracterizat continentul în secolul XX.
From an economic point of view, the fth enlargement has created the conditions for the European economy to become stronger and more dynamic, and thus better equipped to face global competition.
Din punct de vedere economic, cel de al cincilea val de extindere a creat condiţiile pentru ca economia europeană să devină mai puternică și mai dinamică și, prin urmare, mai bine pregătită pentru a face faţă concurenţei mondiale.
An integrated health centre in Niger
Centru integrat de sănătate în Niger
Currently, the Union is conducting accession negotiations with two candidate countries, Croatia and Turkey.
În prezent, Uniunea desfășoară negocieri de aderare cu două ţări candidate, Croaţia și Turcia.
The former Yugoslav Republic of Macedonia has also been given the status of candidate country, but a decision on the opening of accession negotiations has not been taken yet.
Fostei Republici Iugoslave a Macedoniei ia fost acordat, de asemenea, statutul de ţară candidată, dar nu a fost luată încă decizia de deschidere a negocierilor de aderare.
Furthermore, the European Council has repeatedly stated that the future of the Western Balkans lies in the European Union, and therefore the other countries of this region can be seen as “potential” candidates.
Mai mult, Consiliul European a afirmat în repetate rânduri că viitorul Balcanilor de Vest este în Uniunea Europeană și, prin urmare, și celelalte ţări din această regiune pot considerate candidate „potenţiale”.
The accession negotiations with Croatia and Turkey started in October 2005. They are conducted in an Intergovernmental Conference (which meets either at Ministerial or at Deputy level), with the participation of all the EU Member States, on the one hand, and of the candidate State, on the other.
Negocierile de aderare cu Croaţia și cu Turcia au început în octombrie 2005 și se desfășoară în cadrul unei Conferinţe interguvernamentale (care se reunește e la nivel ministerial, e la nivelul miniștrilor-adjuncţi), la care participă toate statele membre ale UE, pe de o parte, și statul candidat, pe de altă parte.
The latest enlargement: the ceremony for the signing of the treaty of accession of Bulgaria and Romania
Ultima extindere: ceremonie de semnare a tratatului de aderare a Bulgariei și a României
The festivities at the signing of the treaty of accession of Bulgaria and Romania am805477EN_Int.indd 55 am805477EN_Int.indd 55
Festivităţi ocazionate de semnarea tratatului de aderare a Bulgariei și a României
SUPPORTING GROWTH AND EMPLOYMENT – THE COUNCIL AND ECONOMIC POLICY am805477EN_Int.indd 56 am805477EN_Int.indd 56
SUSŢINEREA CREȘTERII ȘI A OCUPĂRII FORŢEI DE MUNCĂ CONSILIUL ȘI POLITICA ECONOMICĂ
Economic and Monetary Union (EMU)
Uniunea Economică și Monetară (UEM)
In addition to the binding commitments of the stability and growth pact, EMU membership also implies non-binding coordination of national scal policies through the Broad Economic Policy Guidelines which are addressed to each Member State and also to the euro area.
Pe lângă angajamentele obligatorii ale Pactului de stabilitate și de creștere, statutul de membru al UEM implică de asemenea coordonarea neobligatorie a politicilor fiscale naţionale prin intermediul Orientărilor generale ale politicii economice, care se adresează fiecărui stat membru, precum și zonei euro.
Economic and Monetary Union (EMU) is the framework for drawing up and implementing EU economic and monetary policy.
Uniunea Economică și Monetară (UEM) este cadrul de elaborare și punere în aplicare a politicii monetare și economice a UE.
All Member States are part of EMU, although two Member States, Denmark and the United Kingdom, have been granted derogations from the obligation to enter its “third stage”.
Toate statele membre sunt parte a UEM; cu toate acestea, în cazul a două state membre, Danemarca și Regatul Unit, sau acordat derogări de la obligaţia de a participa la cel de al treilea stadiu al uniunii.
The most important implication of this derogation is that, unlike other Member States, Denmark and the United Kingdom do not have to adopt the euro as their currency.
Cea mai importantă consecinţă a acestei derogări este că, spre deosebire de celelalte state membre, Danemarca și Regatul Unit nu trebuie să adopte euro ca monedă.
The euro (€) has been the currency of EMU since 1999 and took the concrete form of notes and coins in 2001.
Începând cu 1999, euro (€) este moneda UEM, existând în formă concretă, în bancnote și monede, din 2001.
Except for Denmark and the United Kingdom, all Member States must adopt the euro as their national currency, subject to fulfilling a number of convergence criteria.
Cu excepţia Danemarcei și a Regatului Unit, toate statele membre trebuie să adopte euro ca monedă naţională, sub rezerva îndeplinirii unui număr de criterii de convergenţă.
So far fteen Member States have fulfilled the criteria and adopted the euro (eleven from the start, Greece from 2001, Slovenia from 2007, Cyprus and Malta from 2008).
Până în prezent, cincisprezece state membre au îndeplinit criteriile și au adoptat euro (unsprezece încă de la început, Grecia din 2001, Slovenia din 2007, Cipru și Malta din 2008).
Most other Member States participate in the European Exchange Rate Mechanism (ERM II) which restricts the exchange rate variations of their currencies against the euro.
Majoritatea celorlalte state membre participă la mecanismul cursului de schimb european (ERM II), care restricţionează variaţiile cursului de schimb al monedelor acestora în limita impusă de euro.