natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Salzgitter submits that it was on the entry into force of the ECSC Treaty in 1952, not in the early 1970s when the Commission formed the view that Article 4(c) CS applied only to aid specific to the coal and steel sector (see, to that effect, the report published by the High Authority of the ECSC in 1963, entitled ’Le Traité CECA de 1952 à 1962’).
Acesta apreciază că încă de la intrarea în vigoare a Tratatului CECO, iar nu de la începutul anilor ’70, Comisia a considerat că articolul 4 litera (c) CO se aplica numai ajutoarelor specifice sectorului cărbunelui și al oțelului (a se vedea în acest sens raportul publicat de Înalta Autoritate a CECO în 1963, intitulat „Tratatul CECO în perioada 1952-1962”).
Salzgitter also submits that, as regards the interpretation of Articles 4(c) CS and 67 CS, the Commission has acted differently depending on whether aid is paid to coal undertakings or steel undertakings.
Aceasta invocă de asemenea existența unei practici diferite a Comisiei în ceea ce privește interpretarea articolului 4 litera (c) CO și a articolului 67 CO, cu privire la ajutoarele acordate întreprinderilor carbonifere față de cele acordate întreprinderilor siderurgice.
The Commission contends that the fact that it held a different view prior to the adoption of the Third Steel Aid Code has no bearing on the aid granted to Salzgitter, as that view was not recorded in any individual act addressed to Salzgitter capable of becoming final before 1 January 1986, the date on which that third code came into force.
În opinia Comisiei, faptul că, înainte de adoptarea celui de al treilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei, a pledat pentru un punct de vedere diferit nu prezintă importanță pentru ajutoarele acordate Salzgitter, întrucât acest punct de vedere nu a fost înscris în niciun act individual susceptibil să devină definitiv adresat acestei întreprinderi înainte de 1 ianuarie 1986, dată la care a intrat în vigoare al treilea cod menționat.
It must be held that the analysis of the Commission’s decisionmaking practice with regard to aid granted to undertakings that fall under the ECSC Treaty cannot affect the interpretation by the Court of First Instance of Articles 4(c) CS and 67 CS.
Trebuie să se constate că analiza practicii decizionale a Comisiei cu privire la ajutoarele acordate întreprinderilor ce intră sub incidența Tratatului CECO nu poate influența interpretarea pe care Tribunalul trebuie să o dea articolului 4 litera (c) CO și articolului 67 CO.
Consequently, the third limb of the first plea in law must be rejected as ineffective.
Rezultă că al treilea aspect al primului motiv trebuie respins ca inoperant.
The first plea must therefore be rejected in its entirety.
Primul motiv al recursului incident trebuie, prin urmare, să fie respins în întregime.
The second plea
Cu privire la al doilea motiv
By its second plea, Salzgitter submits that the Court of First Instance infringed the fourth indent of Article 5 CS and the first paragraph of Article 15 CS, by rejecting the plea alleging a failure to state the reasons on which the contested decision was based.
Prin al doilea motiv, Salzgitter arată că Tribunalul, respingând motivul întemeiat pe lipsa de motivare a deciziei în litigiu, a încălcat articolul 5 a patra liniuță CO și articolul 15 primul paragraf CO.
Salzgitter submits that the Commission failed to explain the development of its understanding of the law in terms of the scope of Article 4(c) CS and Article 67 CS respectively and the reason why, in the present case, its assessment departed from its decisionmaking practice in the coal sector or in comparable cases.
Potrivit aprecierilor Salzgitter, Comisia a omis să explice evoluția opiniei sale referitoare la domeniul de aplicare al articolului 4 litera (c) CO și, respectiv, al articolului 67 CO, precum și motivele pentru care aprecierea sa era diferită, în speță, de practica sa decizională în sectorul cărbunelui sau în cauze similare.
The German Government submits that, because of the development of the Commission’s understanding of the law in relation to Article 4(c) CS, a more detailed statement of the reasons for the contested decision was required.
Guvernul german subliniază că evoluția opiniei Comisiei cu privire la articolul 4 litera (c) CO presupune o motivare mai detaliată a deciziei în litigiu.
Salzgitter submits that the Court of First Instance committed an error of law in finding that the plea alleging a failure to state reasons in the contested decision was unfounded and had to be dismissed.
Salzgitter susține că Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a apreciat că motivul întemeiat pe lipsa motivării deciziei în litigiu nu era întemeiat și trebuia respins.
That is a question of law subject to review by the Court of Justice on an appeal (C-166/95 P Commission v Daffix [1997] ECR I-983).
Se are în vedere o chestiune de drept supusă controlului Curții în cadrul unui recurs (Hotărârea din 20 februarie 1997, Comisia/Daffix, C-166/95 P, Rec., p. I-983).
According to settled caselaw relating to Article 253 EC, which can be applied to Article 15 CS, the statement of reasons required for an act with adverse effects must be appropriate to the measure at issue and must disclose in a clear and unequivocal fashion the reasoning followed by the institution which adopted the measure in such a way as to enable the persons concerned to ascertain the reasons for it and to enable the Court to carry out its review.
În temeiul unei jurisprudențe constante referitoare la articolul 253 CE și care poate fi transpusă aplicării articolului 15 CO, motivarea unui act cauzator de prejudiciu trebuie să fie adaptată naturii actului în cauză și trebuie să menționeze în mod clar și neechivoc raționamentul instituției autoare a actului, astfel încât să dea posibilitatea persoanelor interesate să ia cunoștință de motivele măsurii luate, iar Curții să își exercite controlul.
It is not necessary for the reasoning to go into all the relevant facts and points of law, since the question whether the statement of reasons
Nu este obligatoriu ca motivarea să specifice toate elementele de fapt
COMMISSION v SALZGITTER meets the requirements of Article 253 EC must be assessed with regard not only to its wording but also to its context and to all the legal rules governing the matter in question (see C-501/00 Spain v Commission [2004] ECR I-6717, paragraph 73, and the caselaw cited).
COMISIA/SALZGITTER și de drept pertinente, în măsura în care problema dacă motivarea unui act respectă condițiile impuse de articolul 253 CE trebuie să fie apreciată nu numai prin prisma modului de redactare, ci și în funcție de contextul său și de ansamblul normelor juridice care guvernează materia respectivă (a se vedea Hotărârea din 15 iulie 2004, Spania/Comisia, C-501/00, Rec., p. I-6717, punctul 73 și jurisprudența citată).
In paragraph 184 of the judgment under appeal, the Court of First Instance held that its review of Salzgitter’s first three pleas showed sufficiently that the obligation to state reasons was complied with in the contested decision.
La punctul 184 din hotărârea atacată, Tribunalul a apreciat că controlul judecătoresc pe care îl exercitase în cadrul primelor trei motive invocate de către Salzgitter demonstra suficient că decizia în litigiu respectase obligația de motivare.
The Commission’s analysis justifying the application of Article 4(c) CS to the aid at issue is set out clearly and unambiguously in paragraph 66 of the contested decision.
Decizia în litigiu precizează întradevăr, în mod clar și neechivoc, la punctul 66, analiza prin care Comisia justifică aplicarea articolului 4 litera (c) CO ajutoarelor în cauză.
In paragraphs 67 to 76 and 126 to 133 of that decision, the Commission provides, inter alia, a detailed account of the specific rules laid down by the Steel Aid Codes in force since 1986.
În plus, la punctele 67-76 și 126-133 din această decizie, Comisia expune în detaliu normele specifice prevăzute de codurile privind ajutoarele acordate siderurgiei în vigoare după 1986.
Consequently, the Court of First Instance did not commit an error of law in finding that the contested decision complied with the obligation to state reasons.
Așadar, Tribunalul nu a comis o eroare de drept atunci când a apreciat că decizia în litigiu respecta obligația de motivare.
Therefore, the second plea of the crossappeal, alleging a failure to state the reasons on which the contested decision was based, is unfounded and must be rejected.
Al doilea motiv al recursului incident, întemeiat pe lipsa de motivare a deciziei în litigiu, este, prin urmare, neîntemeiat și trebuie respins.
Accordingly, the crossappeal must be dismissed.
Pentru aceste motive, recursul incident trebuie respins.
By its first plea, divided into six limbs, the Commission submits that there has been an infringement of Article 4(c) CS and the Third, Fourth and Sixth Steel Aid Codes.
Prin primul motiv, împărțit în șase aspecte, Comisia invocă încălcarea articolului 4 litera (c) CO, precum și a celui de al treilea, a celui de al patrulea și a celui de al șaselea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei.
By its second plea, the Commission submits that there has been an infringement of its right to be heard.
Prin al doilea motiv, aceasta invocă o încălcare a dreptului său la apărare.
By its second plea, which should be examined first since it challenges the formal validity of the judgment under appeal, the Commission submits that the Court of First Instance infringed the rights of the defence in finding that the successive adoption of the first three Steel Aid Codes had created a legal situation that was am -biguous, without giving the Commission the opportunity to present its arguments on this point.
Prin al doilea motiv, care trebuie examinat mai întâi în condițiile în care acesta pune în discuție legalitatea hotărârii atacate, Comisia invocă faptul că Tribunalul a încălcat dreptul la apărare apreciind că adoptarea succesivă a primelor trei coduri privind ajutoarele acordate siderurgiei crease o situație ambiguă, fără ai oferi posibilitatea să își prezinte argumentele cu privire la acest aspect.
The Commission submits that the questions which the Court of First Instance submitted to it by letter of 28 July 2003 did not provide any indication that it could be accused of having failed to provide legal clarity.
Comisia subliniază că întrebările care iau fost adresate de Tribunal printr-o scrisoare din 28 iulie 2003 nu ar sugera că iar putea fi reproșată o astfel de lipsă de claritate juridică.
Salzgitter contends that the lack of legal clarity resulting from the successive adoption of the first three Steel Aid Codes was mentioned in paragraph 114 of its application, therefore giving the Commission the opportunity to submit its arguments on that point.
Salzgitter arată că lipsa de claritate juridică rezultată din adoptarea succesivă a primelor trei coduri privind ajutoarele acordate siderurgiei era menționată la punctul 114 din cererea sa și că, prin urmare, Comisia avusese ocazia să prezinte argumentele sale cu privire la acest aspect.
Salzgitter also contends that the Court of First Instance did not breach the audi alteram partem principle, since it relied on the facts as presented by Salzgitter in its written pleadings, by which Salzgitter intended to show that the principle of legal certainty had been infringed (C-110/03 Belgium v Commission [2005] ECR I-2801, paragraph 27).
Acesta mai arată că Tribunalul nu a încălcat caracterul contradictoriu al procedurii în condițiile în care acesta sa bazat pe faptele astfel prezentate de Salzgitter în înscrisurile sale prin care urmărea să demonstreze existența unei încălcări a principiului securității juridice (Hotărârea din 14 aprilie 2005, Belgia/Comisia, C-110/03, Rec., p. I-2801, punctul 27).
In the present case, it is apparent from the documents before the Court, and, more specifically, the answers submitted in response to the written questions formulated by the Court of First Instance in its letter of 28 July 2003, that the Commission had the opportunity to describe the development of the rules applying to aid paid to steel undertakings under a general aid scheme in the light of the successive adoption of the first three Steel Aid Codes and to express a view on the legal effect under the ECSC Treaty of an authorising decision adopted pursuant to Article 88 EC.
În speța de față, din dosar și în special din răspunsurile la întrebările scrise adresate de Tribunal prin scrisoarea din 28 iulie 2003 reiese că Comisia a avut ocazia să precizeze evoluția reglementării aplicabile ajutoarelor acordate întreprinderilor siderurgice în temeiul unei scheme generale cu prilejul adoptării succesive a primelor trei coduri privind ajutoarele acordate siderurgiei și să se pronunțe cu privire la efectele, în cadrul Tratatului CECO, ale unei decizii de autorizare adoptate în temeiul articolului 88 CE.
In this context, the Commission also stated that Article 6 of the Third Steel Aid Code laid down an obligation to notify aid paid to Salzgitter under the ZRFG.
Comisia a mai precizat, în acest cadru, că articolul 6 din al treilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei prevedea o obligație de notificare a ajutoarelor acordate Salzgitter în temeiul ZRFG.
In those circumstances, the Commission’s claim that the Court of First Instance did not give it an opportunity to discuss this question must be dismissed.
În aceste condiții, susținerea Comisiei potrivit căreia Tribunalul nu iar fi dat posibilitatea să discute acest aspect trebuie respinsă.
Therefore, the Commission’s second plea must be rejected as unfounded.
În consecință, al doilea motiv al Comisiei trebuie respins ca neîntemeiat.
By its first plea, the Commission calls into question the analysis carried out by the Court of First Instance with regard to a breach of the principle of legal certainty, in two respects.
Prin intermediul primului motiv, Comisia pune în discuție analiza realizată de Tribunal referitoare la o încălcare a principiului securității juridice din două puncte de vedere.
The Commission submits, first, that the rules applying to the aid in question were perfectly clear and, second, that it did not react late in respect of that aid.
Aceasta susține, în primul rând, că normele aplicabile ajutoarelor în cauză erau foarte clare și, în al doilea rând, că ea nu reacționase cu întârziere față de aceste ajutoare.
According to the Commission, if follows from this that the Court of First Instance’s analysis of the overall situation, which it relied on to annul the part of the contested decision ordering recovery of that aid, contains an error of law.
Rezultă, în opinia acesteia, că analiza de ansamblu realizată de Tribunal pentru a anula partea din decizia în litigiu prin care se dispune recuperarea ajutoarelor respective este viciată de o eroare de drept.
The Commission also submits that the Court of First Instance committed an error of law in accepting that the recipient of aid can rely on a breach of the principle of legal certainty.
Comisia susține de asemenea că Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a admis că beneficiarul unui ajutor se poate prevala de o încălcare a principiului securității juridice.
Clarity of the legal regime applying to the aid in issue
Cu privire la claritatea regimului juridic aplicabil ajutoarelor în cauză
The Commission submits that the Court of First Instance committed an error of law in finding that the legal situation resulting from the simultaneous application of the ECSC Treaty, the EC Treaty and the various Steel Aid Codes was uncertain and lacked clarity.
Comisia susține că Tribunalul a comis o eroare de drept atunci când a apreciat că situația juridică ce rezulta din aplicarea concomitentă a Tratatului CECO, a Tratatului CE și a diferitelor coduri privind ajutoarele acordate siderurgiei era incertă și echivocă.
First of all, the Commission takes issue with the conclusion reached by the Court of First Instance that adoption of the Second and the Third Steel Aid Code led to withdrawal of the authorisation of the ZRFG which the Commission granted by the 1971 Decision.
Comisia contestă mai întâi analiza Tribunalului potrivit căreia adoptarea celui de al doilea și a celui de al treilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei ar fi reprezentat o retragere a autorizației pe care Comisia a acordat-o prin Decizia din 1971 cu privire la ZRFG.
The Commission submits that the authorisation granted by that decision, which was adopted on the basis of the EEC Treaty, could have no effect under the ECSC Treaty, and that aid to steel undertakings provided for under the ZRFG was prohibited before publication of the First Steel Aid Code (Commission v France, paragraphs 41 to 44).
Comisia susține că autorizația conținută în această decizie, adoptată în temeiul Tratatului CEE, nu putea să producă efecte în cadrul Tratatului CECO și că ajutoarele acordate întreprinderilor siderurgice prevăzute de ZRFG erau interzise înaintea publicării primului cod privind ajutoarele acordate siderurgiei (Hotărârea Comisia/Franța, citată anterior, punctele 41-44).
The Commission submits that the authorisation contained in the 1971 Decision and the authorisations which followed only became applicable to steel undertakings by reason of that code and that that general authorisation, which was temporary, expired on 31 December 1981, the date that code expired (see, to that effect, Joined Cases C-74/00 P and C-75/00 P Falck and Acciaierie di Bolzano v Commission [2002] ECR I-7869, paragraphs 115 and 116).
Aceasta apreciază că autorizația acordată prin Decizia din 1971 și cele care au urmat au fost declarate aplicabile întreprinderilor siderurgice numai în temeiul acestui cod și că această autorizare generală, temporară, a expirat la 31 decembrie 1981, dată la care acest cod a ieșit din vigoare (a se vedea în acest sens Hotărârea din 24 septembrie 2002, Falck și Acciaierie di Bolzano/Comisia, C-74/00 P și C-75/00 P, Rec., p. I-7869, punctele 115 și 116).
The Commission also submits that Article 67 CS does not apply to State aid and that Article 4(c) CS prohibits aid ’in any form whatsoever’.
Comisia arată de asemenea că articolul 67 CO nu se aplică ajutoarelor de stat și că articolul 4 litera (c) CO interzice ajutoarele „oricare ar fi forma acestora”.
The Commission also submits that the Federal Republic of Germany did not inform it of the aid paid to Salzgitter and that that Member State cannot therefore claim that the Commission authorised that aid on the basis of Article 67 CS.
Aceasta consideră de asemenea că Republica Federală Germania nu a informat-o cu privire la ajutoarele acordate Salzgitter și că acest stat membru nu poate, prin urmare, să pretindă că aceste ajutoare au fost autorizate de către Comisie în temeiul articolului 67 CO.
The Commission also contests the conclusion reached by the Court of First Instance that adoption of the Second and the Third Steel Aid Code created greater ambiguity, resulting from uncertainty over the application of Article 6 of that third code — which lays down an obligation to notify State aid — to aid paid to undertakings in the steel sector under the ZRFG, because that aid scheme had already been authorised under the EC Treaty.
Comisia contestă în continuare analiza Tribunalului potrivit căreia adoptarea celui de al doilea și a celui de al treilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei ar fi reprezentat o ambiguitate suplimentară ca urmare a incertitudinii cu privire la aplicarea articolului 6 din al treilea cod menționat, care prevede obligația notificării ajutoarelor de stat, ajutoarelor acordate întreprinderilor din sectorul siderurgic în temeiul ZRFG, în condițiile în care această schemă de ajutor a făcut deja obiectul unei autorizări în cadrul Tratatului CE.
The Commission submits that Article 6 of the Third Steel Aid Code provides — unambiguously — that there is an obligation to notify aid schemes already authorised by the Commission under the EC Treaty if they are to be applied to steel undertakings, and that the distinction between new aid and existing aid is irrelevant for the purposes of the ECSC Treaty, which provides for the immediate abolition of all State aid without exception.
Aceasta apreciază că articolul 6 din al treilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei prevede fără nicio ambiguitate obligația de notificare a schemelor de ajutor deja autorizate de Comisie în temeiul Tratatului CE pentru a fi aplicate întreprinderilor siderurgice și că distincția între ajutoarele noi și ajutoarele existente nu este relevantă în cadrul Tratatului CECO, care prevede eliminarea imediată și fără excepție a tuturor ajutoarelor de stat.
Salzgitter contends that the Court of First Instance has not committed an error of law and that the Commission should have announced in the Second and the Third Steel Aid Code, or in some other communication, that it had changed its interpretation of Article 4(c) CS (Case C-181/02 P Commission v Kvaerner Warnow Werft [2004] ECR I-5703, paragraph 41).
Salzgitter apreciază că Tribunalul nu a comis o eroare de drept și că, în al doilea și în al treilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei sau în orice altă comunicare, Comisia ar fi trebuit să anunțe modificarea interpretării sale cu privire la articolul 4 litera (c) CO (Hotărârea din 29 aprilie 2004, Comisia/Kvaerner Warnow Werft, C-181/02 P, Rec., p. I-5703, punctul 41).
Salzgitter contends, in particular, that the fact that the Commission repeatedly authorised the ZRFG on the basis of the EC Treaty gave rise to a legitimate expectation that the legislation was legal.
Acesta invocă, printre altele, faptul că numeroasele autorizări ale ZRFG de către Comisie, în temeiul Tratatului CE, au dat naștere unei încrederi legitime în legalitatea acestei reglementări.
Salzgitter contends that Article 4(c) CS does not apply to general measures adopted by Member States in relation to all sectors of the economy, such as the ZRFG, a fact confirmed by the Commission in the first recital to the First and Second Steel Aid Code.
Salzgitter apreciază că articolul 4 litera (c) CO nu se aplică măsurilor generale adoptate de statele membre cu privire la întreaga economie, precum ZRFG, fapt confirmat de către Comisie în primul considerent al primului și al celui de al doilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei.
Salzgitter contends that the Commission applied Article 4(c) CS retroactively, which is contrary to Community law, and conflicts with its longterm investment decisions (see, to that effect, Falck and Acciaierie di Bolzano v Commission, paragraph 119), and that the fact that it is the Commission’s decisionmaking practice in the coal sector to apply Article 67 CS to non-specific aid in that sector confirms that analysis.
În opinia acesteia, Comisia a aplicat retroactiv articolul 4 litera (c) CO, contrar dreptului comunitar și de natură să împiedice deciziile privind investiții pe termen lung (a se vedea în acest sens Hotărârea Falck și Acciaierie di Bolzano/Comisia, citată anterior, punctul 119), iar practica decizională a Comisiei în sectorul huilei, constând în aplicarea articolului 67 CO unor ajutoare nespecifice acestui sector, susține această analiză.
Salzgitter argues that, contrary to the Commission’s claims, it was not clear from Article 6 of the Third Steel Aid Code whether the application of the tax rules in the ZRFG to steel undertakings was from then on to be the subject of a notification under the ECSC Treaty, despite the authorisation previously granted by the Commission under the EC Treaty for the ZRFG as an aid scheme.
Salzgitter susține, contrar afirmațiilor Comisiei, că articolul 6 din al treilea cod privind ajutoarele acordate siderurgiei nu permitea să se determine dacă aplicarea normelor fiscale prevăzute de ZRFG unor întreprinderi siderurgice trebuia să facă pe viitor obiectul unei notificări în temeiul Tratatului CECO, în pofida autorizării acordate anterior de către Comisie ca schemă de ajutor în cadrul Tratatului CE.