natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, since Section 5 constitutes a derogation from the principle, laid down in Article 2 of the Regulation, 4that the courts having jurisdiction must be those for the place where the defendant is domiciled, the rules laid down in Article 18 to 21 of Section 5 should be interpreted strictly, so that only the exceptions to the application of the principle that jurisdiction is based on the defendant’s domicile that are expressly laid down in that section are allowed.
Pe de altă parte, în condițiile în care secțiunea 5 reprezintă o derogare de la principiul prevăzut la articolul 2 din regulament 4, conform căruia instanța competentă trebuie să fie cea a statului membru pe teritoriul căruia pârâtul are domiciliul, normele prevăzute la articolele 18-21 din secțiunea 5 ar trebui să fie de strictă interpretare, astfel încât să fie admise numai excepțiile de la aplicarea principiului conform căruia competența este determinată, în general, de domiciliul pârâtului, excepții prevăzute în mod expres în secțiunea menționată.
It is true that, in stating that ‘[i]n matters relating to individual contracts of employment, jurisdiction shall be determined by this Section, without prejudice to Article 4 and point 5 of Article 5 [of the Regulation]’, Article 18(1) of Regulation No 44/2001, read in isolation, appears to confirm an interpretation to the effect that any rule of jurisdiction which is not laid down in or expressly authorised by Section 5 should be rejected if the dispute concerns a contract of employment.
Este adevărat că articolul 18 alineatul (1) din Regulamentul nr. 44/2001, considerat în mod individual, deoarece prevede că, „[î]n materia contractelor individuale de muncă, competența se determină în conformitate cu dispozițiile din prezenta secțiune, fără a se aduce atingere articolului 4 și articolului 5 punctul 5 [din acest regulament]”, pare să confirme interpretarea care urmărește respingerea oricărei norme de competență care nu este enunțată sau autorizată în mod expres în secțiunea 5 atunci când litigiul privește un contract de muncă.
That interpretation cannot, however, prevail, in so far as it not only disregards the teleological and contextual scope of Regulation No 44/2001, but also the sense of the provisions relevant in this case.
Cu toate acestea, interpretarea menționată nu poate să prevaleze, în condițiile în care neglijează nu numai semnificația teleologică și contextuală a Regulamentului nr. 44/2001, dar și sensul dispozițiilor relevante în această cauză.
In particular, it is based on the incorrect premise that Article 6(1) is an exception to the rules of jurisdiction laid down in the section concerning individual contracts of
În special, aceasta pornește de la premisa inexactă potrivit
It follows from that provision, first, that any dispute concerning an individual contract of employment must be brought before the court having jurisdiction under the rules laid down in Section 5 of that regulation
Rezultă din dispoziția menționată că, pe de o parte, orice litigiu privind un contract individual de muncă se introduce la instanța competentă în temeiul normelor de competență prevăzute în secțiunea 5 din
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06 favourable to his interests than the general rules provide for’.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-462/06 considerat că „partea defavorizată trebuie să fie protejată prin norme de competență mai favorabile intereselor sale decât normele generale prevăzute în prezentul regulament” 5.
5In those circumstances, employment.
În aceste condiții, ar fi surprin- căreia articolul 6 punctul 1 ar fi o excepție de la normele de competență prevăzute în secțiunea privind contractele individuale de muncă.
As I will show, the special rule of jurisdiction in Article 6(1) of the Regulation does not constitute an exception to the rules of jurisdiction concerning individual contracts of employment, but a supplement to the provisions concerning them which does not call into question the principle underlying those provisions.
Or, astfel cum se va demonstra, norma de competență specială prevăzută la articolul 6 punctul 1 din regulamentul menționat nu constituie o excepție de la normele de competență privind contractele individuale de muncă, ci o completare a dispozițiilor care le privesc, completare ce nu pune în discuție principiul acestora.
it would be surprising if, in adopting Regulation No 44/2001, the legislature had intended to deprive employees of the benefit of the more favourable rules which applied under the Brussels Convention prior to the entry into force of that regulation.
zător ca, prin adoptarea Regulamentului nr. 44/2001, autorii menționați să fi vrut să îi retragă lucrătorului beneficiul unor norme mai favorabile de care acesta se bucura anterior intrării în vigoare a acestui regulament în temeiul Convenției de la Bruxelles.
The Court has, moreover, consistently pointed out that, in matters relating to contracts of employment, that convention was to be interpreted ‘[taking account] of the concern to afford proper protection to the party to the contract who is the weaker from the social point of view, in this case the employee’.
De altfel, Curtea a amintit în mod constant că, în materia contractelor de muncă, această convenție trebuie interpretată „ținând cont de preocuparea de a asigura o protecție adecvată părții contractante care este defavorizată din punct de vedere social, în speță lucrătorul” 6.
6 An interpretation to the effect that, even in the case of related actions concerning a number of defendants, an employee would be required to sue each of them individually in the courts having jurisdiction in each Member State, would not only be contrary to the sound administration of justice, 7 but would also fail to protect the contracting party in the weaker position and, furthermore, deprive that party of a possibility that was previously available.
Or, chiar în cazul unor cereri conexe îndreptate împotriva unei pluralități de pârâți, interpretarea potrivit căreia lucrătorul ar fi obligat să îl acționeze în justiție pe fiecare dintre aceștia în mod individual în fața instanței competente din fiecare stat membru ar contraveni nu numai interesului unei bune administrări a justiției 7, ci ar neglija și protecția părții contractante defavorizate și, în plus, ar priva-o de o posibilitate pe care aceasta o putea invoca anterior.
Accordingly, it must be considered that, although Regulation No 44/2001 provided
5 — Considerentul (13) al Regulamentului nr. 44/2001.
First of all, it should be remembered that, although the Brussels Convention did not contain a specific section on contracts of employment, the rules of jurisdiction which it laid down none the less applied to such contracts.
Mai întâi, să amintim că, deși Convenția de la Bruxelles nu prevedea nicio secțiune specifică privind contractele de muncă, normele de competență pe care aceasta le stabilea se aplicau totuși contractelor amintite.
Thus, under the Convention, Article 6(1), allowing a number of defendants to be sued in the courts for the place where any one of them is domiciled, was, as acknowledged by the Commission of the European Communities, perfectly well applicable to contracts of employment.
De aceea, sub incidența convenției, articolul 6 punctul 1, care permite acționarea în justiție a mai multor pârâți în fața instanței domiciliului unuia dintre aceștia, era, astfel cum recunoaște și Comisia Comunităților Europene, perfect aplicabilă contractelor de muncă. Or, Regulamentul nr.
As is pointed out in recital 5 in the preamble to Regulation No 44/2001, which followed on from the Brussels Convention, that regulation is a continuation of, and not a break from, the rules laid down in the Convention.
44/2001, care constituie urmarea Convenției de la Bruxelles, astfel cum se subliniază în considerentul (5) al regulamentului menționat, asigură continuitatea Convenției și nu constituie o îndepărtare de la normele acesteia.
Regulation No 44/2001 is thus not intended to amend substantially the content of the rules of jurisdiction, so that it is reasonable to believe that the authors of that text did not wish to exclude the application of Article 6(1) of the Regulation in the field with which we are concerned.
Prin urmare, Regulamentul nr. 44/2001 nu are vocația de a modifica în mod esențial normele de competență judiciară, astfel încât se poate considera că autorii acestui text nu au vrut să excludă aplicarea articolului 6 punctul 1 din acest regulament în domeniul care ne interesează.
5 — Recital 13 in the preamble to Regulation No 44/2001.
6 — Hotărârea din 13 iulie 1993, Mulox IBC (C-125/92, Rec., p.
6 — Case C-125/92 Mulox IBC [1993] ECR I-4075, paragraph 18.
I-4075, punctul 18).
That clarification was already apparent in Case 133/81 Ivenel [1982] ECR 1891, paragraphs 14 and 16.
Această precizare rezulta deja din Hotărârea din 26 mai 1982, Ivenel (133/81, Rec., p. 1891, punctele 14 și 16).
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE courts and the Court of Justice, it is for the latter to provide the referring court with an answer which will be of use to it and enable it to determine the case before it.
GLAXOSMITHKLINE ȘI LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE procedurii de cooperare cu instanțele naționale, instituită prin articolul 234 CE, să dea instanței de trimitere un răspuns util care să îi permită să soluționeze litigiul cu care este sesizată.
To that end and by reason of the complex and sometimes contradictory facts of this case, it would seem important to set out the conditions which the national court will need to examine in order to determine whether Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may properly be relied on in the present case.
În acest temei și având în vedere împrejurările de fapt ale cauzei, complexe și uneori contradictorii, este important să se precizeze condițiile (a căror verificare este de competența instanței naționale) în care articolul 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 poate fi invocat în mod util în prezenta cauză.
That lacuna is filled by Article 6(1) of the Regulation, which makes it possible to supplement the rules applicable to contracts of employment without thereby calling into question the principles underlying those rules, namely, in particular, the protection of the weaker party to the contract and, more generally, the desire to prevent the multiplication of courts having jurisdiction.
Această lacună este remediată la articolul 6 punctul 1 din regulamentul menționat, care permite completarea normelor aplicabile contractelor de muncă fără să pună totuși în discuție principiile acestora, și anume, în special, protecția părții defavorizate a contractului și, în general, dorința de a evita multiplicarea instanțelor competente în cauză.
The applicability of Article 6(1) is of use in correcting the failure to take account of a characteristic of these cases, namely related claims in matters relating to contracts of employment, without however undermining the rules of jurisdiction which govern them.
Într-adevăr, aplicabilitatea articolului 6 punctul 1 corectează în mod util neluarea în considerare a unei specificități a instanței, legată de prezența unor cereri conexe în materia contractelor de muncă, fără să aducă totuși atingere normelor de competență judiciară care le guvernează.
As has been pointed out, Regulation No 44/2001 does not mark a break from the principles laid down in the Brussels Convention, but is a continuation of the rules laid down therein.
Astfel cum sa subliniat, Regulamentul nr. 44/2001 nu marchează o îndepărtare de la principiile instituite prin Convenția de la Bruxelles, ci asigură continuitatea acesteia.
Consequently, the Court’s caselaw on Article 6(1) of the Convention remains relevant in the context of the application to the dispute of Article 6(1) of Regulation No 44/2001.
Totodată, precizările Curții în jurisprudența referitoare la articolul 6 punctul 1 din convenție rămân relevante în cadrul aplicării în cauză a articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001.
For all of those reasons, I would invite the Court to find that Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is applicable in the context of individual contracts of employment.
Având în vedere considerațiile care precedă, invităm Curtea să formuleze concluzia potrivit căreia articolul 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 are vocația de a fi aplicat contractelor individuale de muncă.
The application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is subject to the condition that ‘the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings’.
Aplicarea articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 depinde de condiția ca „cererile să fie atât de strâns legate între ele încât să fie oportună instrumentarea și judecarea lor în același timp pentru a se evita riscul pronunțării unor hotărâri ireconciliabile în cazul judecării separate a cauzelor”.
B — The conditions governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 in the context of individual contracts of employment
B — Cu privire la condițiile de aplicare a articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 în cadrul contractelor individuale de muncă
It is established caselaw that, in the procedure laid down by Article 234 EC providing for cooperation between national
Potrivit unei jurisprudențe constante, este de competența Curții, în cadrul
That condition, which did not appear in the original version of the provision in the
Condiția respectivă, care nu apărea în redactarea inițială a acestei dispoziții din
Brussels Convention, is taken directly from Article 22 of that convention, according to which actions are deemed to be related where they are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings.
Convenția de la Bruxelles, se inspiră direct din articolul 22 din convenția menționată, în temeiul căruia sunt conexe cererile atât de strâns legate între ele încât să fie oportună instrumentarea și judecarea lor în același timp pentru a se evita riscul pronunțării unor hotărâri ireconciliabile în cazul judecării separate a cauzelor.
pretation, the application of special jurisdiction where there are a number of defendants is conditional on the fact that there is a risk that separate trial and judgment of cases might give rise to mutually exclusive legal consequences.
condiționată de riscul ca instrumentarea și judecarea cererilor în mod separat să ducă la consecințe juridice care se exclud reciproc.
By contrast, under a broad interpretation of the term ‘irreconcilable judgments’, it is sufficient that the separate trial and judgment of cases would involve the risk of conflicting decisions, without necessarily involving the risk of giving rise to mutually exclusive legal consequences.
În schimb, în temeiul unei interpretări în sens larg a noțiunii „hotărâri ireconciliabile”, este suficient ca instrumentarea și judecarea cererilor în mod separat să prezinte riscul unei contrarietăți între hotărâri, fără să fie necesară existența riscului unor consecințe juridice care se exclud reciproc 9.
9Without deciding in favour of either of those interpretations, the Court has also pointed out that, ‘in order that decisions may be regarded as contradictory, it is not sufficient that there be a divergence in the outcome of the dispute, but that divergence must also arise in the context of the same situation of law and fact’. 10
Fără să se pronunțe în favoarea unei interpretări sau a alteia, Curtea a precizat, pe de altă parte, că, „pentru ca anumite decizii să poată fi considerate contradictorii, nu este suficient ca soluțiile să fie divergente, ci trebuie și ca această divergență să se înscrie în cadrul aceleiași situații de fapt și de drept” 10.
In Kalfelis, the Court found it necessary to transpose the requirement of a connection between the claims in the context of the interpretation of Article 6(1) of the Brussels Convention.
În Hotărârea Kalfelis, citată anterior, Curtea a considerat necesară transpunerea condiției existenței unei conexități între cereri în cadrul interpretării articolului 6 punctul 1 din Convenția de la Bruxelles, condiție care a fost preluată ulterior în redactarea articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr.
That requirement was later adopted when Article 6(1) of Regulation No 44/2001 was drafted, in order to prevent the use of that special jurisdiction from affecting the principle that the courts for the place where the defendant is domiciled have jurisdiction.
44/2001 pentru a se evita ca, prin utilizarea acestei competențe speciale, să fie pusă sub semnul întrebării competența de principiu determinată de domiciliul pârâtului.
In the Court’s view, ‘that possibility might arise if a plaintiff were at liberty to make a claim against a number of defendants with the sole object of ousting the jurisdiction of the courts of the State where one of the defendants is domiciled’. 8
Potrivit Curții, într-adevăr, „acesta ar fi cazul dacă un reclamant ar avea libertatea să formuleze o acțiune îndreptată împotriva mai multor pârâți numai în scopul chemării în judecată a unuia dintre aceștia în fața altei instanțe decât cea din statul în care are domiciliul” 8.
In reality, it is not necessary to pursue that debate further.
De fapt, continuarea acestei dezbateri nu este necesară.
It is clear from Regulation No 44/2001 and from the caselaw cited that the decisive element for determining whether Article 6(1) of the Regulation is applicable is, above all, the existence of a particularly close connection between the claims.
Într-adevăr, din Regulamentul nr. 44/2001 și din jurisprudența citată anterior rezultă în mod clar că elementul dominant pentru aplicarea articolului 6 punctul 1 din regulamentul menționat constă, mai întâi, în existența unei legături foarte strânse între cereri.
That connecting factor can probably only be assessed on a case-by-case basis and, more specifically, in relation to the particular
Or, această legătură nu poate fi apreciată decât în ceea ce privește fiecare cauză și, mai exact, în ceea ce privește fiecare
The term ‘irreconcilable judgments’ in the proviso governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 may be interpreted in many ways.
Noțiunea „hotărâri ireconciliabile”, condiție de aplicare a articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr.
On a strict inter-
44/2001, poate avea mai multe interpretări.
9 — For a discussion and analysis of that question, reference can be made to the Opinion of Advocate General Léger in the case which gave rise to the judgment in Roche Nederland and Others, and to Bomhoff. J, Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, SDU, The Hague, 2005.
9 — Pentru o reluare și pentru o analiză a acestei probleme, a se vedea Concluziile avocatului general Léger prezentate în cauza în care sa pronunțat Hotărârea Roche Nederland și alții, citată anterior, precum și Bomhoff, J., Judicial Discretion in European Law on Conflicts of Jurisdiction, Sdu, Haga, 2005.
10 — Roche Nederland and Others, paragraph 26, and Case C-98/06 Freeport [2007] ECR I-8319, paragraph 40.
10 — Hotărârea Roche Nederland și alții, citată anterior (punctul 26), și Hotărârea din 11 octombrie 2007, Freeport (C-98/06, Rep., p. I-8319, punctul 40).
8 — Kalfelis, paragraph 9.
8 — Hotărârea Kalfelis, citată anterior (punctul 9).
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE matters concerning which that special rule of jurisdiction is applicable.
GLAXOSMITHKLINE ȘI LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE materie în care această normă de competență specială are vocația de a fi aplicată.
12To sum up, the connection to which the application of Article 6(1) is subject requires a finding of a link between the claims. That link must exist in order to ensure, regardless of the court seised, that it has a close relationship to the case, to ensure that that special jurisdiction is properly used for its intended purpose.
Pe scurt, conexitatea căreia îi este subordonată aplicarea articolului 6 punctul 1 presupune constatarea unei legături între cereri, legătură care trebuie să existe pentru a garanta, oricare ar fi instanța sesizată, că aceasta are o legătură strânsă cu cauza, astfel încât competența specială menționată să fie utilizată în mod adecvat, fără a se îndepărta de scopul său.
Second, that connection, when it has to be verified in the context of employment contracts, requires, in the light of the matters concerned, that account be taken of a certain number of criteria calculated to reveal the existence of a close connection between the cases in this particular field.
În al doilea rând, conexitatea menționată, atunci când trebuie verificată în cadrul contractelor de muncă, implică, având în vedere materia respectivă, luarea în considerare a anumitor criterii apte să deceleze existența unei legături strânse între cererile în acest domeniu specific.
In that context, the defendant in the main proceedings considers that the requirement that the two claims be connected is met, in so far as, first, there was ‘only one contract of employment or, at the very least, there was a continuous employment relationship’ 13 with his two employers and, second, the two companies belong to the same group of companies.
În acest temei, pârâtul din acțiunea principală apreciază că este îndeplinită condiția privind conexitatea dintre cele două cereri în măsura în care, pe de o parte, ar exista „același contract de muncă sau, cel puțin, aceeași relație salarială continuă” 13cu cei doi angajatori ai săi și în măsura în care, pe de altă parte, cele două societăți aparțin aceluiași grup de societăți.
However, it must be considered, first, that the primary objective of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is to promote the proper administration of justice, irrespective of the context in which it applies.
Trebuie totuși luat în considerare, în primul rând, faptul că obiectivul principal al articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 este acela de a favoriza o bună administrare a justiției, oricare ar fi cadrul în care acesta se aplică.
From that point of view, any line of argument based on protection of the weaker contracting party has no relevance and cannot therefore be validly upheld when the conditions governing the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 are being interpreted.
În această perspectivă, orice argumentare întemeiată pe protecția părții defavorizate din contract nu ar avea nicio relevanță și, în consecință, nu poate fi admisă în mod legal pentru interpretarea condițiilor de aplicare a articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001.
In order to safeguard such an objective and to prevent special jurisdiction from being misused, a connection between claims necessarily implies a particularly close relationship between a dispute and the court best placed to take cognisance of the matter.
Pentru a garanta un astfel de obiectiv și pentru a evita o utilizare abuzivă a competenței speciale, conexitatea implică în mod necesar posibilitatea de a constata o legătură deosebit de strânsă între contestație și instanța chemată să se pronunțe asupra acesteia 11.
11 However, contrary to the interpretation adopted by the United Kingdom, the requirement of a connection between the dispute and the court before which the claim is brought never requires the courts to be ordered hierarchically so that the application should be brought before the court which is most closely connected to it.
Totuși, contrar interpretării avute în vedere de Regatul Unit, cerința unei legături între contestație și instanța în fața căreia a fost înaintată cererea nu impune niciodată o ierarhizare a instanțelor, astfel încât să fie necesară introducerea cererii la instanța care prezintă legătura de conexitate cea mai puternică.
Such an interpretation would be tantamount to introducing an additional condition to the application of Article 6(1), which as a derogation from the basic rule of jurisdiction, can only be inter-
O astfel de interpretare ar echivala cu introducerea unei condiții suplimentare pentru aplicarea articolului 6 punctul 1 care, ca derogare de la norma privind competența