natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards the condition that the applicant must be individually concerned, the Court held that, where the decision affects a group of persons who were identified or identifiable when that measure was adopted by reason of criteria specific to the members of the group, those persons might be individually concerned by that measure inasmuch as they form part of a limited class of traders.
În ceea ce privește condiţia privind afectarea individuală a reclamantului, Curtea sa pronunţat în sensul că, din moment ce decizia afectează un grup de persoane care erau identificate sau identificabile la momentul în care acest act a fost adoptat, în funcţie de criterii specifice membrilor grupului, acest act poate privi în mod individual respectivele persoane în măsura în care acestea fac parte dintr-un cerc restrâns de operatori economici.
That can be the case particularly when the decision alters rights acquired by the individual prior to its adoption.
O asemenea situaţie poate fi întâlnită în special atunci când decizia modifică drepturile achiziţionate de particular anterior adoptării deciziei.
23), as amended by Directive 97/36/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 (OJ 1997 L 202, p. 60).
215), astfel cum a fost modificată prin Directiva 97/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 (JO L 202, p.
Article 4 of Regulation No 659/1999 (6), it is necessary to ascertain whether, taking account of the substance of that act and the Commission’s intention, that institution has, at the end of the preliminary examination stage, definitively established its position — by way of the act under consideration— on the measure under review and, therefore, whether it has decided that that measure constitutes aid or not and whether or not the measure raises doubts as regards its compatibility with the common market.
În cauza Athinaïki Techniki/Comisia (Hotărârea din 17 iulie 2008, C-521/06 P), noţiunea precizată a fost aceea de act atacabil în sensul articolului 230 CE.
A letter by which the Commission informs a complainant seeking a finding of infringement of Articles 87 EC and 88 EC that,‘in the absence of additional information to justify continuing the investigation, the Commission has, for the purposes of administrative action, closed the file on the case ...’, indicates that the Commission has actually closed the file for the purposes of administrative action.
O scrisoare prin intermediul căreia Comisia îl informează pe autorul unei plângeri prin care se solicita constatarea încălcării articolelor 87 CE și 88 CE că,„în lipsa unor informaţii suplimentare care să justifice continuarea investigaţiei, Comisia a clasat administrativ cauza […]” indică faptul că, în mod efectiv, Comisia a adoptat un act de clasare administrativă a cauzei.
It is apparent from the substance of that act and from the intention of the Commission that it has thus decided to bring to an end the preliminary examination procedure initiated by the complainant.
Din substanţa acestui act și din intenţia Comisiei reiese că aceasta a hotărât astfel să închidă procedura preliminară de examinare declanșată de autorul plângerii.
By that act, the Commission has stated that the review initiated did not enable it to establish the existence of State aid within the meaning of Article 87 EC and it has implicitly refused to initiate the formal investigation procedure provided for in Article 88(2) EC.
Prin actul menţionat, Comisia a constatat că investigaţia iniţiată nu a permis să se concluzioneze că exista un ajutor în sensul articolului 87 CE și a refuzat în mod implicit să deschidă procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE.
In such a situation, the persons to whom the procedural guarantees under that provision apply may ensure that those guarantees are observed only if they are able to challenge that decision before the Community judicature in accordance with the fourth paragraph of Article 230 EC.
Într-o astfel de situaţie, beneficiarii garanţiilor procedurale prevăzute de această dispoziţie nu pot obţine respectarea acestora decât dacă au posibilitatea de a contesta această decizie în faţa instanţei comunitare potrivit articolului 230 al patrulea paragraf CE.
That principle applies both when a decision is taken on the ground that the Commission considers that the aid is compatible with the common market, and when it takes the view that the existence of aid should be ruled out.
Acest principiu se aplică atât în cazul în care decizia este adoptată pentru motivul că ajutorul este considerat de Comisie compatibil cu piaţa comună, cât și atunci când aceasta apreciază că trebuie eliminată existenţa însăși a unui ajutor.
Such an act cannot be classified as preliminary or preparatory since it cannot be followed, in the context of the administrative procedure which has been initiated, by any other decision amenable to annulment proceedings.
În această privinţă, un asemenea act nu poate fi calificat drept preliminar sau preparatoriu, întrucât nu va fi urmat, în cadrul procedurii administrative iniţiate, de niciun alt act care să poată fi atacat cu acţiune în anulare.
It is not relevant, in that regard, that the interested party may still provide the Commission with additional information which might oblige the Commission to review its position on the State measure at issue, since the lawfulness of a decision taken at the end of the preliminary examination stage is examined only on the basis of the information which the Commission had at its disposal at the time when it made the decision, that is to say, in this particular case, at the time when it closed the file for the purposes of administrative action.
Nu este relevant în această privinţă ca partea interesată să poată furniza în continuare Comisiei informaţii suplimentare care o pot obliga să își revadă poziţia cu privire la măsura de stat în cauză, întrucât legalitatea unei decizii adoptate la sfârșitul fazei preliminare de examinare nu este apreciată decât în funcţie de informaţiile de care putea dispune Comisia la momentul la care a adoptat decizia, cu alte cuvinte, în speţă, la momentul clasării administrative a cauzei.
If an interested party provides additional information after the closing of the file, the Commission can be obliged to open, if appropriate, a new administrative procedure.
În cazul în care o parte interesată furnizează informaţii suplimentare după clasarea cauzei, Comisia poate fi obligată să deschidă, dacă este cazul, o nouă procedură administrativă.
By contrast, that information has no effect on the fact that the first preliminary examination procedure is already closed.
În schimb, aceste informaţii nu au incidenţă asupra faptului că prima procedură preliminară de examinare este deja închisă.
It follows that, by its act, the Commission did adopt a definite position on the complainant’s request.
Rezultă că, prin acest act, Comisia a adoptat opoziţie definitivă cu privire la cererea autorului plângerii.
The body of—more recent and, therefore, less standard— case-law on the consequences for a Member State of failing to take action following a judgment establishing that it has failed to fulfil its obligations has also expanded.
Curtea a concluzionat că, întrucât un asemenea act la împiedicat pe autorul plângerii să își prezinte observaţiile în cadrul unei proceduri oficiale de investigare prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE, acesta a produs efecte juridice
Thus, in Case C-121/07 Commission v France (judgment of 9 December 2008), the Court recalled that the importance of immediate and uniform application of Communitylaw means that the process of compliance with a judgment establishing that a Member State has failed to fulfil its obligations must be initiated at once and completed as soon as possible.
Curtea de Justiţie obligatorii de natură să afecteze interesele acestuia și constituie, prin urmare, un act atacabil în sensul articolului 230 CE.
It is for the Court, in each case, in the light of the circumstances of the case before it and the degree of persuasion and deterrence which appears to it to be required, to determine the financial penalties appropriate for making sure that the judgment which previously established the breach is complied with as swiftly as possible and preventing similar infringements of Communitylaw from recurring.
Jurisprudenţa, mai puţin clasică, fiind mai recentă, referitoare la consecinţele pentru un stat membru ale inacţiunii sale după pronunţarea unei hotărâri prin care sa constatat neîndeplinirea obligaţiilor acestuia sa îmbogăţit la rândul său.
The Court also pointed out that the fact that the payment of a lump sum had hitherto not been imposed in situations in which the original judgment was fully complied with before the procedure laid down in Article 228 EC was concluded could not prevent such an order being made in another case, should that be necessary in the light of the details of the individual case and the degree of persuasion and deterrence required.
Astfel, în cauza Comisia/Franţa (Hotărârea din 9 decembrie 2008, C-121/07), Curtea, după cea amintit că interesul legat de o aplicare imediată și uniformă a dreptului comunitar impune ca executarea unei hotărâri de constatarea neîndeplinirii obligaţiilor unui stat membru să fie începută imediat și să se realizeze în cel mai scurt termen posibil, a statuat că, dacă, în cadrul procedurii prevăzute la articolul 228 alineatul (2) CE, impunerea unei penalităţi cu titlu cominatoriu pare a fi foarte indicată pentru a stimula un stat membru să pună capăt, cât mai repede posibil, unei încălcări care, în lipsa unei astfel de măsuri, ar avea tendinţa de a persista, impunerea unei sume forfetare se întemeiază mai mult pe aprecierea consecinţelor unei neexecutări a obligaţiilor de către statul membru respectiv asupra intereselor private și publice, în special atunci când încălcarea a persistat o lungă perioadă de la pronunţarea hotărârii care a constatat-o iniţial.
Lastly, the Court took the view that, while guidelines in the Commission’s communications may indeed help to ensure that the Commission acts in a manner that is transparent, foreseeable and consistent with legal certainty, the fact nevertheless remains that such rules cannot bind the Court in the exercise of the broad discretion conferred on it by Article 228(2) EC.
În această privinţă, a continuat Curtea, revine acesteia competenţa ca, în fiecare cauză și în funcţie de împrejurările speţei cu care este sesizată, precum și de nivelul de persuasiune și de disuasiune care apare necesar, să adopte sancţiunile pecuniare corespunzătoare pentru a asigura executarea cât mai repede cu putinţă a hotărârii care a constatat anterior o neîndeplinirea obligaţiilor și pentru a preveni repetarea unor încălcări analoage ale dreptului comunitar.
Still in the sphere of judicial proceedings, it will be recalled that 2008 was the year in which the Court introduced the new urgent preliminaryruling procedure, established with effect from 1 March 2008.
De asemenea, Curtea a subliniat că împrejurarea că plata unei sume forfetare nu a fost impusă până în prezent de Curte în situaţii în care o executare completă a hotărârii iniţiale fusese asigurată înainte de finalizarea procedurii în temeiul articolului 228 CE nu poate constitui un obstacol în calea unei decizii de a impune o asemenea sumă forfetară într-o altă cauză, dacă aceasta se dovedește necesară în considerarea caracteristicilor speţei și a gradului de persuasiune și de disuasiune necesar.
Three cases gave rise to that procedure: Case C-296/08 PPU Santesteban Goicoechea (judgment of 12 August 2008); Case C-388/08 PPU Leymann and Pustovarov (judgment of 1 December 2008) concerning the interpretation of Framework Decision 2002/584 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (7); and Case C-195/08 PPU Rinau (judgment of 11 July 2008) in relation to Community rules on the return of a child who has been unlawfully retained in another Member State.
În sfârșit, Curtea a apreciat că, de și orientările conţinute în comunicările Comisiei pot contribui în mod efectiv la garantarea transparenţei, a previzibilităţii și a securităţii juridice ale acţiunii desfășurate de Comisie, asemenea norme nu pot obliga Curtea în exercitarea amplei competenţe de apreciere care îi este conferită prin articolul 228 alineatul (2) CE.
Rinau gave the Court an opportunity to explain the conditions required in order for the urgent preliminaryruling procedure to be applied.
Tot în domeniul contenciosului, vom aminti că anul 2008 a constituit ocazia pentru Curte de a inaugura noua procedură preliminară de urgenţă, intrată în vigoare la 1 martie 2008.
Thus the Court held that a request from a referring court for a reference for a preliminaryruling relating to the interpretation of Regulation No 2201/2003 concerning jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments inmatrimonial matters and the matters of parental responsibility, repealing Regulation
În trei cauze a fost aplicată această procedură: cauza Santesteban Goicoechea (Hotărârea din 12 august 2008, C-296/08 PPU), cauza Leymann și Pustovarov (Hotărârea din 1 decembrie 2008, C-388/08 PPU), privind interpretarea Deciziei-cadru 2002/584 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre7, precum și cauza Rinau (Hotărârea din 11 iulie 2008, C-195/08 PPU), în materia normelor comunitare referitoare la înapoierea unui copil reţinut ilicit într-un alt stat membru.
Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 (OJ 2002 L 190, p. 1).
Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 (JO L 190, p.
No 1347/2000 (8), to be dealt with under the urgent procedure pursuant to Article 104b of the Rules of Procedure of the Court of Justice is justified if it is based on a needto act urgently.
2201/2003 al Consiliului din 27noiembrie 2003 privind competenţa, recunoașterea și executareahotărârilorjudecătoreștiînmateriematrimonialășiînmateriarăspunderiipărintești,deabrogare a Regulamentului (CE) nr.
Such is the case where any delay would be very unfavourable to the relationship between the child and the parent with whom the child does not live and the damage to that relationship could be irreparable.
Aceasta este situaţia atunci când orice întârziere ar fi extrem de defavorabilă pentru relaţiile dintre copil și părintele cu care acesta nu locuiește, iar degradarea acestor relaţii s-ar putea dovedi ireparabilă.
According to the Court, that need is apparent both from recital 17 in the preamble to the regulation, which refers to the return without delay of a child who has been removed or retained, and from Article 11(3) of the regulation, which sets a deadline of six weeks for the court to which an application for return is made to issue its judgment.
Potrivit Curţii, o asemenea necesitate reiese atât din considerentul (17) al regulamentului citat, care menţionează înapoierea fără întârziere a unui copil răpit, cât și din articolul 11 alineatul (3) din același regulament, care stabilește un termen de șase săptămâni în care instanţa sesizată cu o cerere de înapoiere trebuie să pronunţe hotărârea.
The Court of Justice made clear that the needto protect the child against any possible harm and the needto ensure a fair balance between the interests of the child and those of the parents are also capable of justifying recourse to the urgent preliminaryruling procedure.
Curtea a precizat că necesitatea protejării copilului împotriva unui eventual prejudiciu ce iar putea fi cauzat și necesitatea de a asigura un echilibru corect între interesele copilului și cele ale părinţilor săi sunt deopotrivă de natură să justifice recurgerea la procedura preliminară de urgenţă.
So far as concerns the principles in accordance with which cases are referred to the Court for the purposes of obtaining a preliminaryruling , the Court had occasion in Case C-210/06 Cartesio (judgment of 16 December 2008) to address the issue of the power of a national appellate court to vary the decision of a lower court making a reference for a preliminaryruling .
În ceea ce privește principiile care guvernează sesizarea Curţii în scopul obţinerii unei decizii privind o întrebare preliminară, cauza Cartesio (Hotărârea din 16 decembrie 2008, C-210/06) a constituit ocazia pentru Curte de a aborda problematica competenţei unei instanţe naţionale de apel de a reforma decizia unei instanţe inferioare prin care sa dispus trimiterea preliminară.
The Court held in that regard that, where rules of national law apply which relate to the right of appeal against a decision making a reference for a preliminaryruling , and under those rules the main proceedings remain pending before the referring court in their entirety, the order for reference alone being the subject of a limited appeal, the second paragraph of Article 234 EC is to be interpreted as meaning that the jurisdiction conferred by that provision of the Treaty on any national court or tribunal to make a reference to the Court for a preliminaryruling cannot be called into question by the application of those rules, where they permit the appellate court to vary the order for reference, to set aside the reference and to order the referring court to resume the domestic law proceedings.
În această privinţă, Curtea a statuat că, în prezenţa unor norme de drept intern referitoare la dreptul de apel împotriva unei decizii prin care se dispune o trimitere preliminară, caracterizate prin împrejurarea că întreaga acţiune principală rămâne pendinte la instanţa de trimitere, numai decizia de trimitere făcând obiectul unui apel limitat, articolul 234 al doilea paragraf CE trebuie interpretat în sensul că competenţa conferită de această dispoziţie din tratat oricărei instanţe naţionale de a dispune o trimitere preliminară la Curte nu poate fi pusă în discuţie prin aplicarea unor asemenea norme, care permit instanţei sesizate în apel să reformeze decizia prin care se dispune o trimitere preliminară în faţa Curţii, să înlăture trimiterea și să oblige instanţa care a pronunţat această decizie să reia procedura de drept intern ce fusese suspendată.
It is true that Article 234 EC does not preclude decisions which are made by a court or tribunal of a Member State against whose decisions there is a judicial remedy under national law and by which questions are referred to the Court for a preliminaryruling from remaining subject to the remedies normally available under national law.
Desigur, articolul 234 CE nu se opune ca deciziile unei instanţe naţionale, ale cărei hotărâri pot face obiectul unei că i de atac în dreptul intern, care sesizează Curtea cu titlu preliminar să continue să fie supuse căilor de atac obișnuite prevăzute de dreptul naţional.
Nevertheless, the outcome of such an appeal cannot limit the jurisdiction conferred by Article 234 EC on that court to make a reference to the Court if it considers that a case pending before it raises questions on the interpretation of provisions of Communitylaw necessitating a ruling by the Court.
Cu toate acestea, soluţia pronunţată într-o asemenea cale de atac nu poate restrânge competenţa pe care articolul 234 CE o conferă respectivei instanţe de a sesiza Curtea în măsura în care consideră că o cauză pendinte ridică probleme referitoare la interpretarea dispoziţiilor de drept comunitar care necesită pronunţarea unei decizii de către aceasta din urmă.
The Court found that therewas no such requirement.
Curtea de Justiţie
It is sufficient in that regard if either the point of Communitylaw the interpretation of which proved to be incorrect in light of a subsequent judgment of the Court was considered by the national court ruling at final instance or it could have been raised by the latter of its own motion.
Efectele dreptului comunitar în ordinile juridice naţionale au fost, la rândul lor, precizate.
While Communitylaw does not require national courts to raise of their own motion a plea alleging infringement of Community provisions where examination of that plea would oblige them to go beyond the ambit of the dispute as defined by the parties, they are obliged to raise of their own motion points of law based on binding Community rules where, under national law, they must or may do so in relation to a binding rule of national law.
În cauzele reunite Viamex Agrar Handel (Hotărârea din 17 ianuarie 2008, C-37/06 și C-58/06, Rep., p. I-69), Curtea a statuat că, de și este adevărat că o directivă nu poate, prin e a însăși, să creeze obligaţii pentru particulari, nu se poate exclude, din principiu, ca dispoziţiile unei directive să își poată găsi aplicarea prin intermediul unei trimiteri exprese realizate de un regulament la dispoziţiile acesteia, sub rezerva respectării principiilor generale de drept și în special a principiului securităţii juridice.
While that possibility of applying for the review and withdrawal of a final administrative decision that is contrary to Communitylaw is not subject to any limit in time, the Member States nevertheless remain free to set reasonable time limits for seeking remedies, in a manner consistent with the Community principles of effectiveness and equivalence.
În cauza Kempter (Hotărârea din 12 februarie 2008, C-2/06), Curtea a trebuit să se pronunţe asupra aspectului dacă reexaminarea și revocarea unei decizii administrative definitive în vederea luării în considerarea interpretării dispoziţiei comunitare relevante reţinute între timp de către Curtea de Justiţie presupun ca persoana interesată să fi atacat această decizie în justiţie invocând dreptul comunitar.
Proceedings relating to public access to documents of the institutions shown o signs of abating.
Curtea nu a reţinut această din urmă condiţie.
In Joined Cases C-39/05 P and C-52/05 P Sweden and Turco v Council (judgment of 1 July 2008), the Court clarified the examination to be carried out by the Council before it responds to a request for disclosure of a document.
Astfel, Curtea a considerat că, de și dreptul comunitar nu impune ca un organ administrativ să fie în principiu obligat să revină asupra unei decizii administrative care a dobândit un asemenea caracter definitiv, împrejurări speciale pot fi totuși susceptibile, în temeiul principiului cooperării care decurge din articolul 10 CE, să impună unui asemenea organ reexaminarea unei decizii administrative rămase definitive în vederea luării în considerarea interpretării unei dispoziţii relevante de drept comunitar reţinută ulterior de Curte.
The Community regulation regarding public access to documents (9) provides that any citizen of the Union, and any person residing in a Member State, has a right of access to documents of the institutions.
Este suficient în această privinţă fie ca aspectul de drept comunitar menţionat, a cărui interpretare sa dovedit eronată în lumina unei hotărâri ulterioare a Curţii, să fi fost examinat de instanţa naţională care sa pronunţat în ultim grad, fie să fi putut fi invocat din oficiu de această instanţă.
It lays down exceptions to that general principle, including where disclosure of a document would undermine the protection of court proceedings and legal advice, unless there is an overriding public interest in its disclosure.
De și această posibilitate de a solicita reexaminarea și revocarea unei decizii administrative definitive contrare dreptului comunitar nu este supusă niciunei limite temporale, statelemembre au libertatea să stabilească termene rezonabile de introducerea acţiunilor, în conformitate cu principiile comunitare ale efectivităţii și echivalenţei.
Proceedings covered by the exception.
Evoluţie și activitate
The fact that a document is headed‘legal advice/opinion’does not mean that it is automatically entitled to the protection of legal advice ensured by the regulation referred to .
Într-adevăr, faptul că un document a fost intitulat„aviz juridic”nu înseamnă că acesta trebuie să beneficieze automat de protecţia consultanţei juridice garantată de regulamentul amintit.
Over and above the way a document is described, it is thus for the institution to satisfy itself that that document does indeed concern such advice.
Dincolo de denumirea sa, este obligaţia instituţiei să se asigure că acest document privește într-adevăr un astfel de aviz.