natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The turnover relating to disposal of such goods must therefore be taken into account in calculating the deductible proportion in order that the latter can reflect the normal activities of the taxable person and, thus, the share of use for taxable activities of the goods and services assigned to mixed use.
În consecință, cifra de afaceri aferentă transferului unor astfel de bunuri trebuie luată în considerare la calculul pro rata de deducere pentru a putea reflecta activitățile curente ale persoanei impozabile și, prin urmare, acea parte a utilizării, pentru activitățile taxabile, a bunurilor și a serviciilor destinate unei folosințe mixte.
Failing that, that share of use would not enable the taxable person to obtain the VAT refund which it is entitled to claim and the objective of ensuring the neutrality of the Community system of VAT would not be met.
În caz contrar, această parte a utilizării nu ar permite persoanei impozabile să obțină restituirea TVA-ului pe care are dreptul să îl pretindă, iar obiectivul de neutralitate a sistemului comunitar al TVA-ului nu ar fi atins.
Under those circumstances, it appears to be beyond dispute that the overall expenses incurred by that undertaking for its business premises, its office equipment, its computer equipment, its telephone, the auditing of its accounts, and so on, likewise served in bringing about those sales.
În aceste condiții, se pare că nu s-ar putea contesta că cheltuielile angajate de această întreprindere pentru spațiile comerciale, pentru mobilierul de birou, pentru mijloacele informatice, pentru telefon, pentru verificarea conturilor etc. au servit, de asemenea, la realizarea acestor vânzări.
In the main proceedings in the present case, the information provided by the national court indicates clearly that the purchase and sale of leased vehicles were organised professionally and systematically and that the expected sales proceeds were taken into account in determining the amount of the rental.
În acțiunea principală, din precizările furnizate de instanța de trimitere reiese că achiziționarea și vânzarea autovehiculelor închiriate era organizată într-un mod profesional și sistematic și că încasările estimate din vânzare erau luate în calcul la stabilirea cuantumului chiriei.
It follows that the sale of those vehicles was not in the nature of an
Rezultă că vânzarea acestor autovehicule nu avea caracterul unei activități accesorii, ci constituia o
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court reply as follows to the question referred for a preliminary ruling by the Højesteret:
Având în vedere considerațiile de mai sus, propunem sã se rãspundã la întrebarea preliminarã adresatã de Højesteret după cum urmează:
‘The expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” in Article 19(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, must be interpreted as not including goods purchased by a leasing undertaking with a view, first of all, to leasing them and, subsequently, to reselling them at the end of the leasing contracts, in the case where the sale of the goods at the end of the lease contracts forms an integral part of the usual business activities of that undertaking.’
„Expresia «bunuri de capital utilizate de persoana impozabilă în scopul desfășurării activității sale economice», prevăzută la articolul 19 alineatul (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare, trebuie interpretată în sensul că nu include bunurile pe care o întreprindere de leasing le achiziționează pentru a le închiria, pe de o parte, și pentru a le revinde la încetarea contractelor de leasing, pe de altă parte, din moment ce, la încetarea închirierii, vânzarea acestor bunuri face parte integrantă din activitățile economice curente ale acestei întreprinderi.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Højesteret (Denmark), made by decision of 19 February 2007, received at the Court on 21 February 2007, in the proceedings
În cauza C-98/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Højesteret (Danemarca), prin Decizia din 19 februarie 2007, primită de Curte la 21 februarie 2007, în procedura
BG Factoring A/S v
BG Factoring A/S împotriva
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász and J. Malenovský (Rapporteur), Judges,
CURTEA (Camera a patra), compusă din domnul K. Lenaerts, președinte de cameră, domnul G. Arestis, doamna R. Silva de Lapuerta, domnii E. Juhász și J. Malenovský (raportor), judecători, avocat general: domnul Y. Bot, grefier: doamna C. Strömholm, administrator,
— Nordania Finans A/S and BG Factoring A/S, by H.S. Hansen and T.K. Kristjánsson, advokater,
— pentru Nordania Finans A/S și BG Factoring A/S, de H. S. Hansen și T. K. Kristjánsson, advokater;
— the Danish Government, by B. Weis Fogh, acting as Agent, assisted by K. Lund-gaard Hansen, advokat,
— pentru guvernul danez, de doamna B. Weis Fogh, în calitate de agent, asistată de K. Lundgaard Hansen, advokat;
— the Commission of the European Communities, by D. Triantafyllou and S. Schøn-berg, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 13 December 2007, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnii D. Triantafyllou și S. Schønberg, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 13 decembrie 2007, pronunță prezenta
This reference for a preliminary ruling concerns the interpretation of Article 19(2) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolului 19 alineatul (2) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri — sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.
The reference has been made in the course of proceedings between Nordania Finans A/S (‘Nordania Finans’) and BG Factoring A/S (‘BG Factoring’), successors in law to BG Erhvervsfinans A/S (‘Erhvervsfinans’), all three of which are companies governed by Danish law, and Skatteministeriet (Ministry of Fiscal Affairs) regarding the right to partial deduction of the value added tax (‘VAT’) on Erhvervsfinans’ overall costs.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între Nordania Finans A/S (denumită în continuare „Nordania Finans”) și BG Factoring A/S (denumită în continuare „BG Factoring”), succesoare în drepturi ale BG Erhvervsfinans A/S (denumită în continuare „Erhvervsfinans”), toate trei societăți de drept danez, pe de o parte, și Skatteministeriet (Ministerul Impozitelor și Accizelor), pe de altă parte, privind dreptul de deducere parțială a taxei pe valoarea adăugată (denumită în continuare „TVA”) pe care putea să îl pretindă Erhvervsfinans din cheltuielile sale generale.
Under the 12th recital in the preamble to the Sixth Directive:
Potrivit celui de al doisprezecelea considerent al Celei de a șasea directive:
‘… the rules governing deductions should be harmonised to the extent that they affect the actual amounts collected; … the deductible proportion should be calculated in a similar manner in all the Member States’.
„[…] dispozițiile care reglementează deducerile este necesar să fie armonizate în măsura în care ele afectează sumele efectiv colectate. Proporția de deducere este necesar să fie calculată în mod similar în toate statele membre”. [traducere neoficială]
Article 17(5) of the Sixth Directive provides:
Articolul 17 alineatul (5) din A șasea directivă prevede:
‘As regards goods and services to be used by a taxable person both for transactions covered by paragraphs 2 and 3, in respect of which [VAT] is deductible, and for transactions in respect of which [VAT] is not deductible, only such proportion of the [VAT] shall be deductible as is attributable to the former transactions.
„În cazul bunurilor sau serviciilor utilizate de o persoană impozabilă atât pentru operațiuni care dau drept de deducere în conformitate cu alineatele (2) și (3), cât și pentru operațiuni care nu dau drept de deducere, deducerea este permisă numai pentru partea din [TVA] care poate fi atribuită primelor tranzacții.
This proportion shall be determined, in accordance with Article 19, for all the transactions carried out by the taxable person.
Această pro rata de deducere se stabilește, în conformitate cu articolul 19, pentru toate operațiunile efectuate de persoana impozabilă.
Article 19 of the Sixth Directive, headed ‘Calculation of the deductible proportion’, is worded as follows:
Articolul 19 din A șasea directivă, intitulat „Calculul pro rata de deducere”, are următorul cuprins:
— as numerator, the total amount, exclusive of [VAT], of turnover per year attributable to transactions in respect of which [VAT] is deductible under Article 17(2) and (3),
— la numărător, valoarea totală, fără [TVA], a cifrei de afaceri anuale aferente operațiunilor care dau drept de deducere conform articolului 17 alineatele (2) și (3);
— as denominator, the total amount, exclusive of [VAT], of turnover per year attributable to transactions included in the numerator and to transactions in respect of which [VAT] is not deductible.
— la numitor, valoarea totală, fără [TVA], a cifrei de afaceri anuale aferente operațiunilor incluse la numărător și operațiunilor care nu dau drept de deducere.
The Member States may also include in the denominator the amount of subsidies, other than those specified in Article 11A(1)(a).
Statele membre pot include de asemenea la numitor valoarea subvențiilor, altele decât cele prevăzute la articolul 11(A) alineatul (1) litera (a).
The proportion shall be determined on an annual basis, fixed as a percentage and rounded up to a figure not exceeding the next unit.
Pro rata se determină anual, se stabilește ca procent și se rotunjește la o cifră care nu depășește următorul număr întreg.
Amounts of turnover attributable to transactions specified in Article 13B(d), in so far as these are incidental transactions, and to incidental real estate and financial transactions shall also be excluded.
Este de asemenea exclusă valoarea cifrei de afaceri aferente operațiunilor imobiliare și financiare accesorii sau celor prevăzute la articolul 13 secțiunea B litera (d) în măsura în care operațiunile în cauză sunt accesorii.
Where Member States exercise the option provided under Article 20(5) not to require adjustment in respect of capital goods, they may include disposals of capital goods in the calculation of the deductible proportion.
Atunci când statele membre își exercită opțiunea în temeiul articolului 20 alineatul (5) de a nu solicita ajustarea pentru bunurile de capital, ele pot include transferurile de bunuri de capital în calculul pro rata de deducere.
Article 20 of the Sixth Directive, which sets out certain rules relating to adjustments of deductions, provides:
Articolul 20 din A șasea directivă, care stabilește anumite norme referitoare la regularizarea deducerilor, prevede:
For the purposes of applying the provisions of paragraphs 2 and 3, Member States may:
Pentru aplicarea alineatelor (2) și (3), statele membre pot:
— define the concept of capital goods,
— defini conceptul de bunuri de capital,
If in any Member State the practical effect of applying paragraphs 2 and 3 would be insignificant, that Member State may, subject to the consultation provided for in Article 29, forego application of these paragraphs having regard to the need to avoid distortion of competition, the overall tax effect in the Member State concerned and the need for due economy of administration.
În cazul în care, în orice stat membru, efectul practic al aplicării alineatelor (2) și (3) este neglijabil, statul membru în cauză poate opta, sub rezerva consultării prevăzute la articolul 29, să nu aplice dispozițiile respective, ținând seama de impactul global al TVA-ului în statul membru în cauză și de necesitatea unei simplificări administrative și cu condiția să nu rezulte denaturări ale concurenței.
The VAT Law (momsloven) transposes the Sixth Directive into Danish national law.
Legea privind TVA-ul (momsloven) transpune A șasea directivă.
Under Article 38(1) of that Law, in the version applicable as at 18 May 1994:
Potrivit articolului 38 alineatul 1 din această lege, în versiunea sa din 18 mai 1994:
‘In respect of goods and services which a registered undertaking uses both for purposes giving rise to entitlement to a deduction under Article 37 and for other purposes in its business, a deduction may be made in respect of that part of the tax which is proportionate to the turnover in the part of the business which must be registered.
„Pentru bunurile și serviciile utilizate de către o întreprindere înregistrată în desfășurarea activității economice atât în scopuri care dau drept de deducere conform articolului 37, cât și în alte scopuri, deducerea poate fi efectuată pentru partea din taxă care poate fi atribuită cifrei de afaceri aferente părții de activitate care face obiectul înregistrării.
There shall be excluded from the assessment of turnover amounts of turnover attributable to the supplies of capital goods used for the purpose of the business.
Este exclusă de la calculul cifrei de afaceri valoarea cifrei de afaceri aferente livrărilor de bunuri de capital utilizate în scopul desfășurării activității economice.
Nordania Finans and BG Factoring are two companies belonging to the same group and arose out of the restructuring of that group following the demerger, in 2001, of Erhvervsfinans.
Nordania Finans și BG Factoring sunt două societăți care fac parte din același grup, înființate în urma restructurării grupului după lichidarea societății Erhvervsfinans în 2001.
In the period 1995 to 1998, Erhvervsfinans operated a business involving the financial leasing of cars, which was liable to VAT.
În perioada 1995-1998, Erhvervsfinans a desfășurat o activitate de leasing de autovehicule supusă TVA-ului.
In 1998, that business related to 4 500 vehicles.
În 1998, această activitate a avut ca obiect 4 500 de autovehicule.
Erhvervsfinans also had a business involving the provision of financial
Erhvervsfinans a desfășurat de asemenea o activitate de prestări de servicii financiare, scutită de TVA.
For the purpose of that calculation, Erhvervsfinans took into consideration the turnover from the sale of the vehicles upon termination of the respective lease contracts.
În cadrul acestui calcul, Erhvervsfinans a luat în considerare cifra de afaceri ce rezulta din vânzarea autovehiculelor la încetarea contractelor de leasing.
It took the view that those vehicles were not ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ within the meaning of Article 19(2) of the Sixth Directive.
Întradevăr, a considerat că aceste autovechicule nu erau „bunuri de capital utilizate de persoana impozabilă în scopul desfășurării activității sale economice” în sensul articolului 19 alineatul (2) din A șasea directivă.
By decision of 17 November 1999, the Danish local tax authorities objected to that assessment, taking the view that the vehicles did constitute such goods and that the turnover from the sale of those vehicles could therefore not be taken into consideration in the calculation of that proportion.
Prin Decizia din 17 noiembrie 1999, autoritățile fiscale daneze nu au fost de acord cu această apreciere, considerând că respectivele autovehicule constituiau astfel de bunuri și, prin urmare, că cifra de afaceri ce rezulta din vânzarea acestor autovehicule nu putea fi luată în considerare în calculul respectivei pro rata.
Erhvervsfinans lodged an appeal against that decision before the Landsskatteret (National Tax Tribunal) which, by order of 27 April 2001, upheld its claim.
Erhvervsfinans a contestat această decizie la Landsskatteret (Tribunalul Fiscal) care a admis acțiunea prin Ordonanța din 27 aprilie 2001.
Skatteministeriet lodged an appeal against that order before the Østre Landsret (Eastern Regional Court), which, as it took the view that the relevant vehicles were capital goods, reversed the order of the Landsskatteret by judgment of 16 December 2003.
Skatteministeriet a făcut apel împotriva acestei ordonanțe la Østre Landsret (Curtea Regională de Est) care, prin Hotărârea din 16 decembrie 2003, a reformat decizia pronunțată de Landsskatteret, întrucât a apreciat că respectivele autovehicule erau bunuri de capital.
Nordania Finans and BG Factoring, which had in the meantime become the successors in law to Erhvervsfinans, lodged an appeal against that judgment before the Højesteret (Supreme Court) on 9 February 2004.
Nordania Finans și BG Factoring, devenite între timp succesoarele în drept ale Erhvervsfinans, au contestat această hotărâre la Højesteret (Curtea Supremă) la 9 februarie 2004.
It was in those circumstances that the Højesteret decided to stay the proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
În aceste condiții, Højesteret a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
‘Is the expression “capital goods used by the taxable person for the purposes of his business” contained in Article 19(2) of the Sixth Directive … to be interpreted as covering goods which a leasing undertaking purchases with a view to both leasing and resale upon termination of the respective leasing contracts?’
„Expresia «bunuri de capital utilizate de persoana impozabilă în scopul desfășurării activității sale economice» prevăzută la articolul 19 alineatul (2) din A șasea directivă […] trebuie interpretată în sensul că aceasta cuprinde bunurile dobândite de o întreprindere de leasing pentru a le închiria, pe de o parte, și pentru a le revinde la încetarea contractelor de leasing, pe de altă parte?”
By its question the national court asks specifically whether Article 19(2) of the Sixth Directive is to be interpreted as meaning that the notion of ‘capital goods used by the taxable person for the purposes of his business’ includes vehicles which a leasing undertaking purchases with a view, as in the case in the main proceedings, to leasing them and subsequently selling them upon termination of the respective leasing contracts.
Prin intermediul întrebării, instanța de trimitere urmărește să afle, în mod concret, dacă articolul 19 alineatul (2) din A șasea directivă trebuie interpretat în sensul că noțiunea „bunuri de capital utilizate de persoana impozabilă în scopul desfășurării activității sale economice” include autovehiculele pe care o întreprindere de leasing le achiziționează, cum este cazul în acțiunea principală, în vederea închirierii și, ulterior, a vânzării lor la încetarea contractelor de leasing.
Furthermore, it follows from the need for uniform application of Community law and from the principle of equality that the terms of a provision of Community law which makes no express reference to the law of the Member States for the purpose of determining its meaning and scope must normally be given an autonomous and uniform interpretation throughout the Community, having
I-10683, punctul 34). În plus, din cerințele aplicării uniforme a dreptului comunitar și din principiul egalității de tratament rezultă că termenii unei dispoziții de drept comunitar care nu fac nicio trimitere expresă la dreptul statelor membre pentru a stabili sensul și domeniul de aplicare ale acesteia trebuie în mod normal să primească în toată Comunitatea Europeană o interpretare autonomă și uniformă, care trebuie stabilită ținând cont de contextul acestei prevederi și de
In that regard, Article 19(2) of the Sixth Directive makes no express reference to the law of the Member States for the purpose of determining its meaning and scope and its terms do not, by themselves, with certainty permit the inference that it covers goods such as those at issue in the main proceedings.
În această privință, trebuie constatat faptul că articolul 19 alineatul (2) din A șasea directivă nu face nicio trimitere expresă la dreptul statelor membre pentru a stabili sensul și domeniul de aplicare ale acesteia și că termenii săi nu permit, prin ei înșiși, să se aprecieze cu certitudine că se referă la bunuri precum cele care fac obiectul acțiunii principale.
In those circumstances, it is important to take into account the context and objectives of that provision.
În aceste condiții, trebuie să se ia în considerare contextul și scopurile acestei dispoziții.
As regards its context, Article 19 of the Sixth Directive is part of Title XI thereof, which sets out the rules governing deduction.
În ceea ce privește contextul său, trebuie amintit că articolul 19 din A șasea directivă face parte din titlul XI din aceasta, consacrat regimului de deduceri.
The right to deduct, which is laid down in Article 17(2) of that directive, and relates to the input tax on the goods and services used by the taxable person for the purposes of his taxable transactions, is meant to relieve the trader entirely of the burden of the VAT payable or paid in the course of all his economic activities.
Dreptul de deducere prevăzut de articolul 17 alineatul (2) din această directivă, care se referă la taxa aferentă intrărilor suportate de bunurile sau de serviciile utilizate de persoana impozabilă în scopul operațiunilor sale taxabile, vizează eliberarea integrală a întreprinzătorului de sarcina TVA-ului datorat sau achitat pentru toate activitățile sale economice.
The common system of VAT consequently ensures complete neutrality of taxation of all economic activities, provided that they are themselves subject in principle to VAT (see to that effect, inter alia, Case C-435/05 Investrand [2007] ECR I-1315, paragraph 22 and the caselaw cited).
În consecință, sistemul comun de TVA garantează perfecta neutralitate în ceea ce privește sarcina fiscală a tuturor activităților economice, cu condiția ca activitățile menționate să fie, în principiu, ele însele supuse la plata TVA-ului (a se vedea în special în acest sens Hotărârea din 8 februarie 2007, Investrand, C-435/05, Rep., p. I-1315, punctul 22 și jurisprudența citată).
Where the taxable person effects both taxable transactions, in respect of which VAT is deductible, and exempt transactions, in respect of which VAT is not deductible, Article 17(5) of the Sixth Directive provides that only such proportion of the VAT is deductible as is attributable to the taxable transactions.
Articolul 17 alineatul (5) din A șasea directivă prevede că, atunci când persoana impozabilă efectuează atât operațiuni care dau drept de deducere, cât și operațiuni care nu dau acest drept, deducerea este permisă numai pentru partea din TVA care poate fi atribuită operațiunilor taxabile.
That proportion is to be calculated according to the detailed rules set out in Article 19 of that directive.
Această pro rata se calculează conform modalităților definite la articolul 19 din această directivă.
As the Advocate General has noted at point 65 of his Opinion, those provisions are intended
Astfel, după cum a subliniat avocatul general la punctul 65 din concluzii, această dispoziție urmărește să permită