natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore the system does not fall within the scope of the directive and there is no obligation to give third parties access to that system pursuant to the provisions of the directive.
Prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al directivei și nu există nicio obligație de a asigura accesul terților la această rețea, în conformitate cu dispozițiile directivei.
Furthermore, FLH cannot be regarded as an operator of a distribution system within the meaning of Article 2(6) of the Directive, because its main objective is to operate an airport and, as a result, it cannot fully comply with the obligations imposed on a distribution system operator.
Mai mult, FLH nu poate fi calificată drept operator al unei rețele de distribuție în sensul articolului 2 punctul 6 din directivă, obiectivul său principal fiind acela de a exploata un aeroport și, prin urmare, societatea nu poate să se conformeze în întregime obligațiilor impuse unui operator de rețea de distribuție.
FLH emphasises that it is a company which provides services in the general economic interest within the meaning of Article 3(8) of the Directive and is not just a simple energy distributor.
FLH subliniază că este o societate care asigură servicii de interes economic general, în sensul articolului 3 alineatul (8) din directivă și că nu este numai un simplu distribuitor de energie. FLH își asumă obligația de a exploata un aeroport.
Therefore the private supply system that it operates is not a distribution system within the meaning of the directive.
Prin urmare, rețeaua privată de furnizare a energiei electrice pe care o gestionează nu este o rețea de distribuție în sensul directivei.
6 — A ‘micro isolated system’ is a system which had a consumption of less than 500 GWh in the year 1996.
6 — O microreţea izolată este o reţea care a avut un consum mai mic de 500 GWh în 1996.
The consumption of the network in question is not known for 1996 but it appears from the file that it varied between 19 GWh and 23 GWh between 2000 and 2007.
Consumul reţelei în discuţie pentru anul 1996 nu este cunoscut, dar din dosar rezultă că a variat între 19 GWh şi 23 GWh între 2000 şi 2007.
Therefore Paragraph 110(1)(1) EnWG only concerns systems which do not fall within the scope of the directive and it
Așadar, articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG nu se referă decât la rețelele
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 is compatible with Article 20(1) of the Directive.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-439/06 care nu fac parte din domeniul de aplicare al directivei și este compatibil cu articolul 20 alineatul (1) din directivă.
Therefore the rules on energy market liberalisation apply only to systems with third party participation.
Ca urmare, normele privind liberalizarea pieței de energie nu se aplică decât rețelelor care implică participarea unor terți.
D — The German Government
D — Guvernul german
The German Government submits that on a systemic and teleological interpretation of the directive ‘customer installations’ do not fall within its scope.
Guvernul german susține că, în conformitate cu interpretarea sistematică și teleologică a directivei, „instalațiile consumatoare” nu intră în domeniul său de aplicare.
A customer installation is the electricity installation of a final consumer which also includes systems set up by such consumers and which distribute energy within a closed installation.
O instalație consumatoare este instalația de energie electrică a unui consumator final, care include și rețelele instalate de către astfel de consumatori și care distribuie energie în cadrul unei instalații închise.
Although they supply several physical or legal persons as customers, some systems must be regarded as customer installations, when such customers cannot be regarded as true third parties.
Chiar dacă aprovizionează mai multe persoane fizice sau juridice având calitatea de clienți, unele rețele trebuie să fie considerate instalații consumatoare, dacă acești clienți nu pot fi considerați ca fiind veritabili terți.
This is the case for parties which are associated with the operator of the customer installation in a ‘supply community’, which may be the result of factual or legal circumstances.
Aceasta este situația părților care sunt asociate cu operatorul instalației consumatoare în cadrul unei „comunități de aprovizionare” care poate fi rezultatul unor împrejurări de fapt sau de drept.
Since such customers are not true third parties vis-à-vis the system operator, it is not necessary to ensure their right to choose freely their electricity supplier and the rules on energy market liberalisation do not apply to them.
Întrucât astfel de clienți nu sunt veritabili terți în raport cu operatorul de rețea, nu este necesar să li se asigure dreptul la alegerea liberă a furnizorului de energie electrică, iar normele privind liberalizarea pieței de energie electrică nu li se aplică.
As is apparent from the definition of a ‘distribution system operator’ contained in Article 2(6) of the Directive and the obligations of such operators set out in Article 14 of the Directive, the directive concerns only companies operating distribution systems which are aimed at the supply of energy to the public, which excludes customer installations.
Astfel cum rezultă din definiția „operatorului rețelei de distribuție” de la articolul 2 punctul 6 din directivă și din obligațiile acestor operatori prevăzute la articolul 14 din directivă, această reglementare se referă numai la întreprinderile care gestionează rețelele de distribuție alocate aprovizionării cu energie a publicului, ceea ce exclude instalațiile consumatoare.
Moreover the legal rules on energy market liberalisation aim at giving third parties the right freely to choose their provider.
În plus, reglementarea aplicabilă liberalizării pieței de energie are ca obiect să confere terților dreptul de a-și alege în mod liber furnizorul de energie.
Paragraph 110(1)(1) EnWG is aimed at excluding precisely such systems, by reference to which there are no true third parties, from the obligations relating to third party access.
Articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG are ca obiectiv tocmai pe acela de a exclude astfel de rețele în raport cu care nu există cu adevărat terți de la obligațiile privind accesul terților.
It is therefore compatible with Article 20(1) of the Directive.
Acesta este, așadar, compatibil cu articolul 20 alineatul (1) din directivă.
The Polish Government takes the view that Paragraph 110(1)(1) of the EnWG is not compatible with the directive.
Guvernul polonez apreciază că articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG nu este compatibil cu directiva.
The Polish Government recalls that it appears especially from the 11th recital to and Article 3(8) of the Directive that Member States can provide for exemptions from the principle of third party access to the network, but there is no scope for general exemptions.
Guvernul polonez amintește că în special din considerentul (11) și din articolul 3 alineatul (8) din directivă rezultă că statele membre pot să prevadă excepții de la principiul accesului terților la rețea, derogările cu caracter general fiind, cu toate acestea, excluse.
A provision of national legislation, such as Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, which allows for the exemption of small distribution system operators from third party access obligations, even where this does not entail excessive difficulties for the operator in question, is therefore incompatible with Article 20(1) of the Directive.
O dispoziție a legislației naționale precum articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG, care permite ca operatorii micilor rețele de distribuție să fie scutiți de obligațiile privind accesul terților, chiar dacă acest fapt nu presupune dificultăți excesive pentru operatorul în discuție, este, așadar, incompatibilă cu articolul 20 alineatul (1) din directivă.
F — United Kingdom
F — Guvernul Regatului Unit
The United Kingdom Government is of the view that the national provision in question is compatible with Article 20(1) of the Directive.
Guvernul Regatului Unit este de părere că dispoziția națională în discuție este compatibilă cu articolul 20 alineatul (1) din directivă.
The 11th recital to the Directive clearly implies that an exemption of small system operators from the obligations to provide third party access requires the existence of a disproportionate financial and administrative burden.
Considerentul (11) al directivei implică în mod clar faptul că o scutire de obligațiile privind accesul terților în favoarea operatorilor micilor rețele presupune existența unei sarcini administrative și financiare disproporționate.
It is likely that for small operators compliance with administrative requirements laid out by the directive is more burdensome and related costs will be more difficult to offset given the relatively limited amount of electricity which they sell.
Este probabil că pentru micii operatori, respectarea cerințelor administrative impuse de directivă este mai dificilă și costurile aferente vor fi mai dificil de compensat, ținând cont de cantitatea relativ limitată de energie electrică vândută.
Moreover, in the present case, the operator of the transmission system is also required to contribute to the security of electricity supply.
În plus, în prezenta cauză, operatorul rețelei de transport este de asemenea obligat să contribuie la securitatea aprovizionării cu energie electrică.
However, before the operator of a small system can be exempted from obligations
Cu toate acestea, înainte ca operatorul unei mici rețele să poată fi scutit de obligațiile
It recalls that one of the main objectives of the directive was to establish free competition and that it targeted especially
Guvernul Regatului Unit amintește că unul dintre obiectivele primordiale ale directivei a fost acela de a institui libera concurență, având în special în vedere între-
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-439/06 consumă ea însăși 85,4 % din energia electrică transportată prin rețeaua sa.
G — The Commission
G — Comisia prinderile aflate în poziție de monopol sau cvasimonopol care împiedică funcționarea eficientă a concurenței.
The Commission is of the view that Paragraph 110(1)(1) of the EnWG is incompatible with Article 20(1) of the Directive.
Comisia este de părere că articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG este incompatibil cu articolul 20 alineatul (1) din directivă.
The application of the provisions of the directive to even the smallest systems would be absurd and unreasonable.
Aplicarea dispozițiilor directivei chiar și în cazul celor mai mici rețele ar fi absurdă și nerezonabilă.
Compliance with third party access obligations would make it too burdensome to run small and new systems and thus harder for them to compete effectively with larger-scale electricity undertakings.
Respectarea obligațiilor privind accesul terților ar face prea dificilă gestionarea rețelelor mici și noi și ar implica pentru acestea mai multe dificultăți de a concura în mod efectiv cu marile întreprinderi de energie electrică.
In contrast, their exclusion from third party access requirements would have a negligible impact on the liberalisation of the electricity market given their very limited sphere of operation.
În schimb, scutirea acestora de obligațiile privind accesul terților ar avea un impact neglijabil asupra liberalizării pieței de energie electrică, dată fiind sfera foarte limitată în care operează acestea.
It submits that Article 20 of the Directive, which requires that third parties are granted access to transmission and distribution systems, is applicable to the factual situation which gave rise to the dispute before the referring court.
În opinia Comisiei, articolul 20 din directivă, care impune ca terții să aibă acces la rețelele de transport și de distribuție, este aplicabil în situația de fapt care a condus la litigiul în fața instanței de trimitere.
The system in question is a distribution system within the meaning of Article 2(6) of the Directive because it serves to distribute electricity to FLH and further 93 companies located at the airport.
Rețeaua în discuție este o rețea de distribuție în sensul articolului 2 punctul 6 din directivă, deoarece servește distribuirii de energie electrică pentru FLH și pentru 93 de alte întreprinderi situate în perimetrul aeroportului.
Therefore the freedom to access such a system must be ensured in accordance with Article 20(1) of the Directive.
Libertatea de acces la o astfel de rețea trebuie, așadar, să fie asigurată în conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din directivă.
FLH’s main objective is the operation of an airport.
Limitările privind aplicarea acestui principiu nu pot fi, așadar,
Thus, the directive provides for only one general exception to third party access obligations.
Astfel, directiva prevede o singură excepție generală de la obligațiile privind accesul terților.
That exception is set out in Article 20(2) and is linked to the lack of necessary capacity of the system operator.
Această excepție este enunțată la articolul 20 alineatul (2) și este legată de lipsa capacității necesare a operatorului de rețea.
However, this provision of the directive cannot justify a general exception defined by law because operation networks within the meaning of Paragraph 110(1)(1) of the EnWG are neither necessarily nor permanently subject to such a lack of capacity.
Cu toate acestea, această dispoziție a directivei nu poate justifica o excepție generală definită prin lege, rețelele de exploatare în sensul articolului 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG nefiind nici în mod necesar și nici în mod constant într-o situație de capacitate insuficientă.
The small size of some systems and their limited economic importance do not justify their exclusion, as a matter of principle, from the principle of the freedom of access.
Capacitatea redusă a unor rețele și importanța lor economică limitată nu justifică scutirea lor, din principiu, de la aplicarea principiului libertății de acces.
The size of a system only plays a role for issues relating to the legal separation of distribution system operators, as it appears from Article 15(2) of the Directive.
Capacitatea rețelei are un rol numai pentru aspectele care privesc separarea juridică a operatorilor de rețele de distribuție, astfel cum rezultă din articolul 15 alineatul (2) din directivă.
According to consistent caselaw, it is solely for the national court to determine, in the light of the particular circumstances of the case, both the need for a preliminary ruling in order to enable it to deliver judgment and the relevance of the questions which it submits to the Court.
Potrivit unei jurisprudențe constante, numai instanțele naționale au competența să aprecieze, luând în considerare particularitățile fiecărei cauze, atât necesitatea unei hotărâri preliminare pentru a fi în măsură să pronunțe propria hotărâre, cât și pertinența întrebărilor pe care le adresează Curții.
The Court can refuse a request submitted by a national court only where it is quite obvious that the ruling sought by that court on the interpretation of Community law bears no relation to the actual facts of the main action or its purpose or where the problem is general or hypothetical. 7
Curtea nu poate refuza cererea unei instanțe naționale decât atunci când este evident că interpretarea unei norme comunitare solicitată de instanța națională nu are nicio legătură cu realitatea sau cu obiectul acțiunii principale, sau atunci când problema este de natură generală sau ipotetică 7.
Article 13 of the Directive does not offer any justification for an exemption of certain systems from third party access obligations.
Articolul 13 din directivă nu permite să se justifice scutirea anumitor rețele de obligațiile privind accesul terților.
This, however, is not the case here.
Cu toate acestea, nu aceasta este situația în speță.
It is clear from the order for reference that the referring court has doubts as to whether Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, as it
Rezultă clar din hotărârea sa că instanța de trimitere are îndoieli cu privire
Neither can the exception provided for under Article 26(1) of the Directive for ‘micro isolated systems’ serve as a basis for Paragraph 110(1)(1) EnWG because, inter alia, no request has been submitted to the Commission for that purpose.
Nici excepția prevăzută la articolul 26 alineatul (1) din directivă pentru „microsistemele izolate” nu trebuie să servească drept temei pentru articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG, în special pentru că nu i sa adresat Comisiei nicio cerere în acest scop.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-439/06 serve to supply the energy needs of the undertaking itself or of connected undertakings.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÁK — CAUZA C-439/06 la compatibilitatea articolului 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG, astfel cum este formulat, cu articolul 20 alineatul (1) din directivă.
stands, is compatible with Article 20(1) of the Directive.
așa-numitele „rețele de exploatare”, instalate într-o zonă de exploatare care constituie, din punct de vedere spațial, o unitate funcțională și care sunt în special destinate transportului de energie în interiorul întreprinderii sau către întreprinderi conexe.
VI — Substance
VI — Cu privire la fond
Directive 2003/54 marks the second phase of the liberalisation of the market in electricity within the European Community.
Directiva marchează cea de a doua etapă a liberalizării pieței de energie electrică în cadrul Comunității Europene.
Its objective is to complete the internal market in electricity launched by Directive 96/92/EC 8(the ‘first electricity directive’). 9
Aceasta are ca obiectiv să realizeze piața internă de energie electrică, obiectiv început deja prin Directiva 96/92/CE 8(denumită în continuare „Prima directivă privind energia electrică”) 9.
It is true that the question referred to the Court not only refers to the actual formulation of Paragraph 110(1)(1) of the EnWG, but adds the phrase ‘even where such system access would not impose an unreasonable burden’.
Este adevărat că întrebarea adresată Curții nu se referă numai la articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG, astfel cum este formulat, ci adaugă mențiunea „chiar în cazul în care accesul liber la rețea nu poate să determine nicio complicație excesivă”.
By such a statement the referring court merely identifies where in its view the problem of compatibility of the implementing national law with the directive arises, namely in the fact that the derogation from third party access obligations is granted without further consideration of the actual burden that compliance with such obligations may actually impose on the system operator, whereas, in the referring court’s view, a requirement to take that burden into account follows from the directive.
Prin această formulare, instanța de trimitere a identificat pur și simplu ceea ce, în opinia sa, constituie sursa problemei privind compatibilitatea legislației naționale de transpunere cu directiva, și anume faptul că derogarea de la obligația privind accesul terților este acordată fără o altă analiză a sarcinilor reale pe care le poate implica în realitate pentru operatorul rețelei respectarea unor astfel de obligații, în timp ce, în opinia instanței de trimitere, directiva impune ca aceste sarcini să fie luate în considerare.
However, this does not make the question hypothetical.
Totuși aceasta nu are ca efect să confere întrebării o natură ipotetică.
One of the key elements of the liberalisation of the internal market for electricity is third party access to the network.
Unul dintre elementele cheie ale liberalizării pieței interne a energiei electrice este accesul terților la rețea.
In the directive the principle of third party access is reflected in Article 20(1), which requires Member States to ensure the implementation of third party access to transmission
În directivă, principiul accesului terților este exprimat la articolul 20 alineatul (1), care impune statelor membre să asigure implementarea unui
8 — Directive of the European Parliament and of the Council of 19 December 1996 concerning common rules for the internal marked in electricity (OJ 1997 L 27, p. 20).
8 — Directiva Parlamentului European şi a Consiliului din 19 decembrie 1996 privind normele comune pentru piaţa internă de energie electrică (JO 1997, L 27, p. 20).
9 — A third legislative package has been presented by the Commission on 19 September 2007 (see Commission press release IP/07/1361 and Explanatory Memorandum of the third energy package, available at http://ec.europa.eu/energy/ electricity/package_2007/doc/2007_09_19_explanatory_ memorandum_en.pdf).
9 — Un al treilea pachet legislativ a fost prezentat de Comisie la 19 septembrie 2007 (a se vedea Comunicatul de presă al Comisiei IP/07/1361 şi expunerea de motive privind cel de al treilea pachet referitor la energie, care poate fi consultată la adresa http://ec.europa.eu/energy/electricity/package_2007/ doc/2007_09_19_explanatory_memorandum_en.pdf).
It appears that the changes proposed do not concern the provision at issue in the present proceedings.
Se pare că modificările propuse nu privesc dispoziţia în litigiu din prezenta cauză.
Thus, the reference for a preliminary ruling is admissible and the question to be answered by the Court is, in essence, whether Article 20(1) of the Directive precludes national legislation, such as Paragraph 110(1)(1) EnWG, which excludes, as a rule, the application of the provisions on third party access to so called ‘operation networks’ which are located on a geographically connected operation zone and which predominantly
Prin urmare, cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare este admisibilă și întrebarea adresată Curții este, în esență, aceea dacă articolul 20 alineatul (1) din directivă este contrar unei legislații naționale precum articolul 110 alineatul 1 punctul 1 din EnWG, care exclude, în principiu, aplicarea dispozițiilor privind accesul terților la
Therefore the relevant issue in the present case is whether a system, such as that operated by FLH and which may be exempted in application of contested German legislation, is in fact a ‘distribution system’ within the meaning of the directive.
Prin urmare, întrebarea relevantă în prezenta cauză este aceea dacă o rețea precum cea gestionată de FLH și care poate fi exceptată în aplicarea legislației germane contestate este de fapt o „rețea de distribuție” în sensul directivei.
It is undisputed that a system such as that operated by FLH is not a transmission 10
Este necontestat faptul că o rețea precum cea gestionată de FLH nu constituie o rețea de transport 10.
11 system. In order to ascertain whether it is nevertheless required to give access to third parties in accordance with Article 20(1) of the Directive it remains to be determined whether the system in question could be a distribution system.
Pentru a se confirma dacă FLH este totuși obligată să permită accesul terților la rețea în conformitate cu articolul 20 alineatul (1) din directivă, rămâne să se stabilească dacă sistemul în discuție ar putea fi un sistem de distribuție.
In these circumstances it is necessary, in order to determine the scope of the concept of ‘distribution system’ as used in the directive, to consider not only the wording of the relevant provision of the directive but also the context in which it occurs and the objects of the rules of which it forms part. 12
În aceste condiții, este necesar, pentru a stabili conținutul noțiunii „rețea de distribuție” în sensul directivei, să se analizeze nu numai formularea dispoziției relevante din directivă, dar și contextul acesteia și obiectivele urmărite de reglementarea din care aceasta face parte 12.
The directive aims at the completion of the internal market for energy, by liber-
Directiva are ca obiectiv realizarea pieței interne de energie electrică, liberalizând și
In this connection, it may be briefly pointed out that it is debatable whether FLH may, for example, also be regarded as a ‘supplier’ and/or a ‘wholesaler’ of electricity within the meaning of the directive.
În această privință, se va arăta pe scurt că posibilitatea de a califica și FLH, de exemplu, ca fiind „furnizor” și/sau „vânzător angro” de energie electrică în sensul directivei rămâne în discuție.