natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In those circumstances, by order of 16 August 2006, the Bundesgerichtshof stayed proceedings and referred the following question to the Court of Justice for a prelim -inary ruling:
În aceste condiții, prin Decizia din 16 august 2006, instanța de trimitere a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară:
8 — Draft Law on the modernisation of the law of obligations, German Bundestag, paper number 14/6040, 14 May 2001, p. 232.
8 — Proiect de lege privind modernizarea dreptului obligațiilor (Entwurf eines Gesetzes zur Modernisierung des Schuld-rechts), Deutscher Bundestag, Drucksache 14/6040, 14 mai 2001, p. 232. A se vedea și Decizia de trimitere a Bundesgerichtshof din 16 august 2006, p. 8.
IV — Proceedings before the Court
IV — Procedura în fața Curții
The order for reference was received at the Court on 28 September 2006.
Decizia de trimitere a fost primită la Curte la 28 septembrie 2006.
In the written procedure, observations were submitted by the Bundesverband, the German Government, the Spanish Government, the Austrian Government and the Commission.
În procedura scrisă, și-au depus observațiile Bundesverband, guvernele german, spaniol și austriac, precum și Comisia.
At the hearing on 4 October 2007, Quelle, the Bundesverband, the German Government and the Commission presented oral argument and answered questions from the Court.
În ședința din 4 octombrie 2007, Quelle, Bundesverband, guvernul german și Comisia și-au depus observațiile și au răspuns la întrebările Curții.
At the hearing, the Bundesverband contended that the question referred for a preliminary ruling is admissible, because the issue in the present case is not how to interpret national law in accordance with Direct ive 1999/44, but how the Directive itself is to be interpreted.
În ședință, Bundesverband a susținut că cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare este admisibilă și că, în prezenta cauză, nu ar fi vorba de o interpretare a legislației naționale potrivit Directivei 1994/44, ci despre modul în care trebuie interpretată directiva în sine.
In its written observations, the Bundesverband explains that Directive 1999/44 was intended to ensure a high level of consumer protection and that goods have to be replaced ‘free of charge’
În observațiile sale scrise, Bundesverband arată că Directiva 1999/44 ar trebui să asigure un nivel ridicat de protecție a consumatorului și că înlocuirea bunului ar trebui să aibă loc „gratuit” și „fără vreun inconvenient semnificativ pentru
12 — Case C-105/03 [2005] ECR I-5285, paragraph 47.13 — Case C-212/04 [2006] ECR I-6057, paragraph 110.
12 — Hotărârea din 16 iunie 2005, Pupino (C-105/03, Rec., p. I-5285, punctul 47).
At the oral hearing, Quelle submitted that the reference for a preliminary ruling was inadmissible, because in the present case the Bundesgerichtshof has no option but to interpret the relevant provisions of the BGB to the effect that it is permissible to claim compensation for use.
În ședință, Quelle a susținut că cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare ar fi inadmisibilă, deoarece, în speță, Bundesgerichtshof nu avea altă posibilitate decât să interpreteze dispozițiile invocate din BGB în sensul că este permisă solicitarea unei despăgubiri pentru utilizare.
If the Court were to decide that Directive 1999/44 precludes the German legislation, the Bundesgerichtshof would be unable to abide by its ruling,
În cazul în care Curtea ar urma să decidă că Directiva 1999/44 se opune dispozițiilor legale germane, Bundesgerichtshof nu ar putea să se conformeze unei asemenea decizii, deoarece acest fapt iar fi interzis prin articolul 20 din Constituție
QUELLE and ‘without significant inconvenience to the consumer’, which implies a prohibition on requiring the consumer to pay compensation for the use of defective consumer goods.
QUELLE consumator”, ceea ce ar include interdicția de a pretinde de la consumator o despăgubire pentru utilizarea bunului neconform.
In addition, the uncertainty surrounding the amount of compensation payable could deter consumers from asserting their rights under the Directive.
În plus, faptul că întinderea despăgubirii nu este determinată ar putea să îl descurajeze pe consumator să își invoce drepturile în temeiul Directivei 1999/44.
‘the goods brought into conformity free of charge’ and ‘to replace them … free of charge’ in Article 3(2) and (3) of Directive 1999/44 refer — according to the German Government — solely to the right to delivery free of charge (the act of delivering the replacement goods), and that is consistent with Article 3(4) of the Directive, which provides that the term ‘free of charge’ is to cover ‘particularly the cost of postage’.
de livrare gratuită, adică la executarea înlocuirii, ceea ce ar corespunde articolului 3 alineatul (4) din Directiva 1999/44, potrivit căruia termenul „gratuit” ar cuprinde „în special costul expedierii prin poștă”.
The phrase ‘without any significant inconvenience to the consumer’, in the third subparagraph of Article 3(3) of the Directive, simply means that the seller is not permitted to put any practical obstacles in the way of the purchaser as regards the exercise of his right to delivery of replacement goods.
Expresia „fără vreun inconvenient semnificativ pentru consumator” din articolul 3 alineatul (3) a treia liniuță din Directiva 1999/44 semnifică doar că vânzătorul nu ar trebui să creeze consumatorului niciun fel de obstacole de ordin practic în exercitarea dreptului la înlocuirea bunului.
C — The German Government
C — Guvernul german
The German Government regards the reference for a preliminary ruling as admissible, because it is necessary for the Court to interpret Directive 1999/44 in order to enable a decision to be reached in the main proceedings.
Guvernul german consideră că cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare este admisibilă, deoarece pentru pronunțarea unei hotărâri în acțiunea principală ar fi necesară o interpretare a Directivei 1999/44 de către Curte.
As to substance, the German Government maintains that the Directive does not preclude the German legislation at issue.
Pe fond, guvernul german consideră că Directiva 1999/44 nu se opune reglementării germane în litigiu.
In its written observations in support of that view, the German Government referred to four means of interpretation: literal, contextual, historical and teleological.
În observațiile sale scrise în susținerea acestei opinii, guvernul german invocă patru tipuri de interpretare: literală, sistematică, istorică și teleologică.
Construing Directive 1999/44 by reference to its context, the German Government predicates its interpretation on the assumption that the first clause of the 15th recital in the preamble to the Directive does not refer exclusively to cases in which the contract has been terminated, but lays down a general legal principle.
În interpretarea sistematică a Directivei 1999/44, guvernul german pleacă de la premisa că prima teză a considerentului (15) nu s-ar referi exclusiv la cazul rezoluțiunii contractului, ci exprimă un principiu general de drept, din două motive.
The reasons for that assumption are twofold. First, the clear statement in the common position adopted by the Council on 24 September 1998 14that the Member States were free ‘to adopt rules on the reimbursement in the case of goods already used by the consumer as well as on the detailed arrangements of the rescission of the contract’ indicates that these two cases are to be considered separately.
În primul rând, din Poziția comună adoptată de Consiliu la 24 septembrie 1998 14, potrivit căreia statele membre au posibilitatea de a edicta reglementări „în materie de rambursare pentru bunurile deja utilizate de consumator, precum și modalități de rezoluțiune a contractului”, rezultă că cele două cazuri trebuie să fie examinate separat.
Second, in the 15th recital, rescission of the contract is first mentioned, separately, in the second clause,
În al doilea rând, rezoluțiunea contractului este menționată pentru prima oară în mod distinct în considerentul (15) abia în a doua teză, în timp ce dreptul la reducerea
As regards a literal interpretation, the German Government submits that Direct- ive 1999/44 is silent as to whether, in the case of replacement, the seller may require the purchaser to pay compensation for use of the defective goods.
În cadrul interpretării literale, guvernul german remarcă faptul că textul Directivei 1999/44 nu reglementează aspectul dacă vânzătorul poate solicita consumatorului, în cazul înlocuirii unui bun neconform, o despăgubire pentru utilizarea acestuia.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-404/06 whereas the right to reduce the reimbursement to the consumer is mentioned in the first clause, which also suggests that reduction of the reimbursement is not restricted to cases in which the contract is rescinded.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-404/06 rambursării, în prima teză, ceea ce indică, de asemenea, că reducerea rambursării nu ar fi posibilă numai în cazul rezoluțiunii contractului.
the consumer, in the event of cancellation of a credit agreement, not only to repay the amounts received under the contract but also to pay interest.
eficiența protecției consumatorului european nu este pusă în pericol dacă, în cazul revocării unui contract de creditare, consumatorul nu trebuie să plătească doar sumele obținute pe baza acestui contract, ci trebuie să plătească și dobânzi.
The German Government maintains that the principle of effect- ive consumer protection does not preclude the claim to compensation for use, because payment of such compensation is a lesser burden than repayment of the loan in Schulte.
În opinia guvernului german, dreptul la despăgubire pentru utilizare nu contravine unei protecții efective a consumatorului, deoarece plata unei asemenea despăgubiri ar reprezenta o sarcină mai redusă decât rambursarea împrumutului în cauza Schulte.
Lastly, the German Government argues that the consumer should not profit from the fact that the goods have been replaced.
În final, guvernul german relevă că un consumator nu ar trebui să obțină foloase din înlocuirea bunului.
By way of historical interpretation, the German Government refers to the proposal 15and the amended proposal 16for Direct- ive 1999/44, which show how the wording of Article 3(2) of the Directive developed, and that the Directive required only repair of goods — and not their replacement — to be free of charge.
În cadrul interpretării istorice, guvernul german se referă la propunerea 15 și la propunerea modificată 16 pentru Directiva 1999/44, care evidențiază evoluția formulării articolului 3 alineatul (2) din Directiva 1999/44, evoluție care arată că directiva impune numai gratuitatea reparației, nu și gratuitatea înlocuirii bunului.
D — The Austrian Government, the Spanish Government and the Commission
D — Guvernul austriac și guvernul spaniol, precum și Comisia
According to the German Government, a teleological interpretation of Article 3 of Directive 1999/44 indicates only that the consumer is not intended to bear any of the actual costs for bringing goods into conformity with the contract.
Din interpretarea teleologică a articolului 3 din Directiva 1999/44 ar rezulta numai că, pentru ca bunurile să fie repuse în conformitate, consumatorul nu ar trebui să suporte niciun fel de costuri concrete.
The German legislation is not at odds with the purpose of Directive 1999/44 — to complete the internal market and to protect consumers — because it is possible to exercise the right to delivery of replacement goods without bureaucratic problems or hindrance.
Reglementarea germană nu este contrară scopului Directivei 1999/44 – realizarea pieței interne și protecția consumatorilor – deoarece exercitarea dreptului la înlocuirea bunului ar fi posibilă fără probleme și fără obstacole birocratice.
Moreover, the Court held in Schulte 17that the effectiveness of European consumer protection was not endangered by an obligation on
În cauza Schulte 17, Curtea a decis că
15 — Proposal for a European Parliament and Council directive on the sale of consumer goods and associated guarantees (COM(95) 0520 final — COD 96/0161, OJ 1996 C 307, p. 8).
15 — Propunerea de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind vânzarea de bunuri de consum și garanțiile conexe [COM (95) 0520 final – COD 96/0161, JO 1996, C 307, p. 8].
16 — Amended proposal for a European Parliament and Council directive on the sale of consumer goods and associated guarantees (COM(1998) 0217 final — COD 96/0161, OJ 1998 C 148, p. 12).
16 — Propunerea modificată de directivă a Parlamentului European și a Consiliului privind vânzarea de bunuri de consum și garanțiile conexe [COM (98) 217 final – COD 96/0161, JO 1998, C 148, p. 12].
The Austrian Government maintains that claims for compensation for use can be lawful only in cases where the contract has been terminated, but not in cases where the goods have been replaced.
Guvernul austriac consideră că dreptul la plata unei sume pentru utilizare ar fi permisă numai în cazul rezoluțiunii contractului, nu și în cazul înlocuirii bunului.
If it were possible to require compensation for use, there would be an imbalance between the right to repair and the right to replacement, whereas those rights ought to be equally weighted, the consumer having a right to choose between them.
Posibilitatea de a pretinde o despăgubire pentru utilizare ar conduce la un dezechilibru între dreptul la reparare și dreptul la înlocuirea bunului care ar trebui să fie echivalente, consumatorului revenindu-i dreptul de a opta pentru unul dintre acestea.
In economic terms, there is no real choice if repair is free of charge but replacement entails additional costs in the form of the obligation to pay compensation for use.
Dreptul de opțiune nu ar fi asigurat din punct de vedere economic atât timp cât repararea ar fi gratuită, iar înlocuirea bunului ar presupune costuri suplimentare, mai precis o despăgubire pentru utilizare.
QUELLE the consumer fulfils his contractual obligations and that a claim for compensation for use would disrupt the balance between seller and consumer.
QUELLE ridicat de protecție a consumatorului în dreptul comunitar și arată că, prin plata prețului de vânzare, cumpărătorul și-a îndeplinit obligațiile și că dreptul la despăgubire pentru utilizare ar perturba echilibrul dintre vânzător și consumator.
According to the Commission, the financial interests of the seller are sufficiently protected by the fact that he can rely on any lack of proportionality involved in replacing the goods.
Interesele financiare ale vânzătorului ar fi protejate suficient prin faptul că acesta se poate prevala de lipsa de proporționalitate a înlocuirii.
The Spanish Government argues that, as a matter of law, compensation for use is not one of the ‘costs’ referred to in Article 3(4) of Directive 1999/44, but it none the less entails economic consequences for the consumer and for that reason conflicts with the principle that replacement of defective goods is to be free of charge.
În opinia guvernului spaniol, despăgubirea pentru utilizare nu intră, desigur, sub incidența „costurilor” în sensul articolului 3 alineatul (4) din Directiva 1999/44, însă are consecințe economice pentru consumator și, din acest motiv, intră în contradicție cu principiul înlocuirii gratuite a bunului.
Article 3(4) of Directive 1999/44 should be interpreted as meaning that the consumer is not obliged to pay costs which are directly linked to replacement of the goods.
Articolul 3 alineatul (4) din Directiva 1999/44 ar trebui interpretat în sensul că niciun consumator nu este obligat să suporte costuri care sunt în mod direct legate de înlocuirea bunului.
VI — Analysis by the Advocate General
VI — Aprecierea avocatului general
At the hearing, the Commission pointed out that the reference for a preliminary ruling is admissible, because, where there are doubts as to the compatibility of national law with a directive, the question whether the Member State has fulfilled its obligations under Community law is reviewed indirectly by means of the preliminary ruling proced- ure.
Comisia a susținut, în cadrul ședinței, că cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare este admisibilă, deoarece, în cazul când există dubii privind compatibilitatea dreptului național cu o directivă, trebuie examinat indirect, printr-o procedură a întrebărilor preliminare, dacă statul membru își îndeplinește obligațiile care îi revin în temeiul dreptului comunitar.
According to the Commission, the admissibility of a reference for a preliminary ruling cannot be conditional upon whether national law can be interpreted so as to be consistent with Community law.
Admisibilitatea unei cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare nu ar trebui să depindă de aspectul dacă dreptul național poate fi interpretat în conformitate cu dispozițiile comunitare.
In its written observations, the Commission argues that the expression ‘free of charge’ cannot apply exclusively to the delivery of the goods.
În observațiile sale scrise, Comisia relevă că termenul „gratuit” nu ar putea fi limitat la livrarea gratuită a bunului.
Article 3(1) of Directive 1999/44 provides that the seller is to be liable for any lack of conformity which exists at the time the goods are delivered and is therefore required, under Article 3(4) of the Directive, to pay all the necessary costs incurred in order to bring the goods into conformity with the contract.
În conformitate cu articolul 3 alineatul (1) din Directiva 1999/44, vânzătorul este răspunzător pentru orice neconformitate existentă în momentul livrării bunurilor și pentru acest motiv, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din Directiva 1999/44, trebuie să suporte costurile necesare pentru a aduce bunurile la conformitate.
The possibility of a reduction in reimbursement is mentioned in the 15th recital in the preamble to the Directive only in the context of rescission of the contract.
Reducerea rambursării, în conformitate cu considerentul (15) al Directivei 1999/44, s-ar referi numai la rezoluțiunea contractului.
The Commission underlines the importance of a high level of consumer protection in Community law, and points out that by paying the price
Comisia subliniază importanța realizării unui nivel
The national court is in essence asking whether Directive 1999/44 precludes national legislation under which, in the case of the replacement of defective goods, the seller may require the consumer to pay compensation for the use of those goods.
Instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă Directiva 1999/44 se opune unei legislații naționale care permite vânzătorului ca, în cazul înlocuirii bunului neconform, să solicite consumatorului plata unei despăgubiri pentru utilizarea bunului respectiv.
That right is conferred on the seller by Paragraph 439(4) of the BGB, which concerns subsequent performance, read in conjunction with Paragraph 346(1) of the BGB and the first subparagraph of Paragraph 346(2), which govern the effects of termination of the contract.
Acest drept al vânzătorului rezultă din articolul 439 alineatul 4 din BGB, care se referă la executarea a posteriori, coroborat cu articolul 346 alineatul 1 și cu articolul 346 alineatul 2 primul paragraf din BGB, care reglementează efectele rezoluțiunii contractului.
Those provisions of the BGB thus transpose the rules which apply where a contract is terminated to cases where
Dispozițiile menționate din BGB extind astfel asupra înlocuirii bunului reglementarea valabilă în cazul rezoluțiunii contractului. În
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-404/06 goods are replaced. This is the first time in the context of a reference for a preliminary ruling that the Court has been called upon to interpret Directive 1999/44. 18
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-404/06 numeroși autori au susținut și că reglementarea germană încalcă Directiva 1999/44 22.
In German legal literature, the question whether the right to compensation for use is well founded has provoked wide academic discussion.
În literatura germană de specialitate, problema temeiniciei dreptului la despăgubire pentru utilizare a constituit subiectul unei largi dezbateri academice.
In support of the national legislation, writers mostly refer to the parts of the explanatory memorandum which relate to the relevant provisions of the BGB, 19 on the basis of which they argue that the purchaser obtains economic benefits from the replacement of the goods.
În favoarea acestei reglementări, autorii evocă de cele mai multe ori motivarea legiuitorului pentru dispozițiile relevante din BGB 19, din care rețin argumentul că, prin înlocuirea bunului, cumpărătorul obține avantaje economice 20.
20The proposition that this is compatible with Directive 1999/44 is most often justified by reference to the 15th recital in the preamble thereto and the argument that payment of compensation for use is not one of the necessary costs incurred for the purposes of bringing the goods into conformity with the contract within the meaning of Article 3(4) of the Directive.
În legătură cu compatibilitatea cu Directiva 1999/44, este evocat de cele mai multe ori considerentul (15), argumentându-se că plata despăgubirii pentru utilizare nu face parte dintre costurile necesare pentru a aduce bunurile la conformitate, în sensul articolului 3 alineatul (4) din directivă 21.
As regards admissibility, it should be noted — as the Commission correctly pointed out at the hearing — that the admissibility of a reference for a preliminary ruling cannot depend on whether at national level it is possible to interpret a provision of national law in such a way that it is compatible with a directive.
În ceea ce privește admisibilitatea, trebuie constatat că, astfel cum a observat corect Comisia în cursul ședinței, admisibilitatea unei cereri de pronunțare a unei hotărâri preliminare nu poate depinde de faptul dacă este posibil ca, la nivel național, o dispoziție să fie interpretată în conformitate cu o directivă.
The principle prohibiting interpretation contra legem comes into play only where the national court is seeking
Principiul potrivit căruia o interpretare contra legem este interzisă este valabil numai atunci când instanța națională interpretează dreptul național în
18 — So far the Court has had to discuss Directive 1999/44 only in infringement proceedings.
18 — Până în prezent, Curtea a examinat Directiva 1999/44 numai în procedura de constatare a nerespectării obligațiilor.
19 — Draft Law on the modernisation of the law of obligations (cited above, footnote 8), pp. 230 to 233.
19 — Proiect de lege privind modernizarea legislației referitoare la datorii, citat la nota de subsol 8, p. 230-233.
QUELLE and ‘seller’, Directive 1999/44 refers to ‘consumers’ and ‘sellers’ who sell consumer goods.
QUELLE conformitate cu dreptul comunitar.
In the present case, it is possible to place the purchaser within the category covered by the term ‘consumers’ 25and the to interpret national law in conformity with Community law.
Sensul interpretării în procedura întrebărilor preliminare constă în asigurarea, prin interpretarea dreptului comunitar, a unei aplicări corecte și uniforme a acestuia în toate statele membre 24.
The purpose of the interpretation given by way of a preliminary ruling is to ensure, through the interpretation of Community law, its correct and uniform application throughout the Member States.
„cumpărător” și „vânzător”, iar în Directiva 1999/44 „consumator” și „vânzător” care vinde bunuri de consum.
24 seller within that covered by the term ‘sellers’ 26for the purposes of Directive 1999/44; moreover, the sale of the stove-set for private use constitutes a sale of ‘consumer goods’ 27 within the meaning of the Directive.
În speță, se poate asimila cumpărătorul cu noțiunea „consumator” 25și vânzătorul cu noțiunea „vânzător” 26 în sensul Directivei 1999/44, iar în cazul vânzării unei mașini de gătit pentru folosință proprie este vorba de vânzarea unui „bun de consum” 27 în sensul directivei.