natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In any event, the considerations of Yusuf and Al Barakaat to which those claims relate, treated by the Court of First Instance as premisses of its reasoning with regard to the legal basis of the contested regulation, are reproduced in later paragraphs of that judgment and in Kadi and will be examined during the assessment of the grounds of appeal challenging those paragraphs.
În orice caz, considerentele Hotărârii Yusuf și Al Barakaat atacate la care se raportează aceste critici, calificate de Tribunal ca premise ale raționamentului său cu privire la temeiul juridic al regulamentului în litigiu, sunt reluate la punctele următoare ale hotărârii menționate, precum și în Hotărârea Kadi atacată și vor fi examinate în cadrul aprecierii motivelor îndreptate împotriva acestor puncte.
There is, therefore, no reason to examine those heads of claim in so far as they relate to the legal basis of Regulation No 467/2001.
Prin urmare, aceste critici nu trebuie examinate în măsura în care privesc temeiul juridic al Regulamentului nr. 467/2001.
It is appropriate to rule in the second place on the merits of the principal argument put forward by the Commission, that Articles 60 EC and 301 EC, in the light of their wording and context, are in themselves an appropriate and sufficient legal base for the contested regulation.
În al doilea rând, este necesară pronunțarea cu privire la temeinicia tezei susținute în principal de Comisie, în sensul că articolele 60 CE și 301 CE, având în vedere modul de redactare și contextul lor, constituie singure un temei juridic adecvat și suficient pentru regulamentul în litigiu.
That argument is directed against paragraphs 92 to 97 of Kadi and paragraphs 128 to 133 of Yusuf and Al Barakaat, in which the Court of First Instance ruled to the contrary.
Această teză este îndreptată împotriva punctelor 92-97 din Hotărârea Kadi atacată, precum și împotriva punctelor 128-133 din Hotărârea Yusuf și Al Barakaat atacată, în care Tribunalul sa pronunțat în sens contrar.
That argument must be rejected.
Teza menționată trebuie respinsă.
The Court of First Instance in fact rightly ruled that, having regard to the wording of Articles 60 EC and 301 EC, especially to the expressions ‘as regards the third countries concerned’ and ‘with one or more third countries’ used there, those provisions concern the adoption of measures vis-à-vis third countries, since that concept may include the rulers of such a country and also individuals and entities associated with or controlled, directly or indirectly, by them.
Întradevăr, Tribunalul a statuat în mod întemeiat că, având în vedere modul de redactare a articolelor 60 CE și 301 CE și în special expresiile „în raport cu țările terțe respective” și „cu una sau mai multe țări terțe” din cuprinsul acestora, aceste dispoziții vizează adoptarea de măsuri împotriva unor țări terțe, această din urmă noțiune putând să includă conducerea unei astfel de țări, precum și indivizii și entitățile care sunt asociate acestei conduceri sau care sunt controlate direct sau indirect de către aceasta.
The restrictive measures provided for by Resolution 1390 (2002), which the contested regulation was intended to put into effect, are measures notable for the absence of any link to the governing regime of a third country.
Or, măsurile restrictive prevăzute prin Rezoluția 1390 (2002), pe care regulamentul în litigiu urmărește să o pună în aplicare, constituie măsuri caracterizate de lipsa oricărei legături cu regimul aflat la conducere întro țară terță.
Following the collapse of the Taliban regime, those measures were aimed directly at Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the persons and entities associated with them, as they appear in the summary list.
Întradevăr, ca urmare a prăbușirii regimului taliban, aceste măsuri sunt îndreptate direct împotriva lui Osama ben Laden, a rețelei Al-Qaida, precum și a persoanelor și entităților asociate acestora, astfel cum figurează în lista recapitulativă.
They do not, therefore, as such, fall within the ambit of Articles 60 EC and 301 EC.
Prin urmare, ele nu se încadrează, ca atare, în domeniul de aplicare al articolelor 60 CE și 301 CE.
To accept the interpretation of Articles 60 EC and 301 EC proposed by the Commission, that it is enough for the restrictive measures at issue to be directed at persons or entities present in a third country or associated with one in some other way, would give those provisions an excessively broad meaning and would fail to take any account at all of the requirement, imposed by their very wording, that the measures decided on the basis of those provisions must be taken against third countries.
A reține interpretarea articolelor 60 CE și 301 CE propusă de Comisie, potrivit căreia ar fi suficient ca măsurile restrictive în cauză să vizeze persoane sau entități care se află întro țară terță sau care sunt asociate acesteia în alt temei, ar avea ca efect recunoașterea unui domeniu de aplicare excesiv de larg acestor dispoziții și nu ar ține seama în niciun mod de exigența, care rezultă chiar din termenii acestora, ca măsurile luate în temeiul acestor dispoziții să fie adoptate împotriva unor țări terțe.
In addition, the essential purpose and object of the contested regulation is to combat international terrorism, in particular to cut it off from its financial resources by freezing the economic funds and resources of persons or entities suspected of involvement in activities linked to terrorism, and not to affect economic relations between the Community and each of the third countries where those persons or entities are, always supposing, moreover, that their place of residence is known.
În plus, scopul esențial și obiectul regulamentului în litigiu îl reprezintă combaterea terorismului internațional, în special întreruperea resurselor financiare prin înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale persoanelor sau entităților bănuite de implicarea în activități care au legătură cu terorismul, iar nu afectarea relațiilor economice dintre Comunitate și fiecare dintre țările terțe în care se află aceste persoane sau entități, presupunând, de altfel, că locul de reședință al acestora este cunoscut.
The restrictive measures provided for by Resolution 1390 (2002) and put into effect by the contested regulation cannot be considered to be measures intended to reduce economic relations with each of those third countries, or, indeed, with certain Member States of the Community, in which are to be found persons or entities whose names are included in the list reproduced in Annex I to that regulation.
Întradevăr, măsurile restrictive prevăzute în Rezoluția 1390 (2002) și puse în aplicare prin regulamentul în litigiu nu ar putea fi considerate măsuri care urmăresc reducerea relațiilor economice cu fiecare din aceste țări terțe și nici, de altfel, cu anumite state membre ale Comunității în care se află persoanele sau entitățile ale căror nume sunt incluse în lista recapitulativă, cuprinsă în anexa I la acest regulament.
Nor can the argument supported by the Commission be justified by the expression ‘in part’ appearing in Article 301 EC.
În plus, teza susținută de Comisie nu ar putea fi justificată prin expresia „în parte” care figurează la articolul 301 CE.
In point of fact, that expression refers to the possible limitation of the scope ratione materiae or personae of the measures that might, by definition, be taken under that provision.
Această expresie se referă în fapt la o eventuală limitare a domeniului de aplicare materială sau personală al măsurilor, care ipotetic pot fi luate în cadrul acestei dispoziții.
It has, however, no effect on the necessary status of the persons to whom those measures might be addressed and cannot, therefore, warrant extending the application of the measures to such persons who are in no way linked to the governing regime of a third country and who, by the same token, do not fall within the ambit of that provision.
Totuși, aceasta nu are incidență asupra calității impuse destinatarilor potențiali ai acestor măsuri și nu ar putea justifica, așadar, o extindere a aplicării acestora la destinatari care nu au nicio legătură cu regimul aflat la conducerea unei țări terțe și care, din această cauză, nu se încadrează în domeniul de aplicare al dispoziției menționate.
The Commission’s argument relating to the similarity of the words used in Article 41 of the Charter of the United Nations and in Article 301 EC, from which it deduces that the latter provision constitutes a platform for the implementation by the Community of all measures adopted by the Security Council that call for action by the Community, cannot succeed either.
Nu poate fi admis nici argumentul Comisiei privind coincidența terminologică dintre articolul 41 din Carta Națiunilor Unite și articolul 301 CE, din care instituția comunitară deduce că această din urmă dispoziție constituie o platformă pentru punerea în aplicare de către Comunitate a oricărei măsuri adoptate de Consiliul de Securitate care necesită o acțiune comunitară.
Article 301 EC specifically refers to the interruption of economic relations ‘with one or more third countries’, whereas such an expression is not used in Article 41 of the Charter of the United Nations.
Întradevăr, articolul 301 CE se referă expres la întreruperea relațiilor economice „cu una sau mai multe țări terțe”, în timp ce la articolul 41 din Carta Națiunilor Unite nu figurează o expresie similară.
What is more, in other respects the ambit of Article 41 of the Charter of the United Nations does not coincide with that of Article 301 EC, for the first provision enables the adoption of a series of measures other than those referred to by the second, including measures of a fundamentally different nature from those intended to interrupt or reduce economic relations with third countries, such as the breaking off of diplomatic relations.
În plus, din alt punct de vedere, nici domeniul de aplicare al articolului 41 din Carta Națiunilor Unite nu coincide cu acela al articolului 301 CE, întrucât prima dispoziție permite adoptarea unei serii de măsuri, altele decât cele la care se referă a doua dispoziție, inclusiv măsuri de natură esențialmente diferită de cele care urmăresc întreruperea sau reducerea relațiilor economice cu țări terțe, precum ruperea relațiilor diplomatice.
The Commission’s argument that Article 301 EC builds a procedural bridge between the Community and the European Union, so that it must be interpreted as broadly as the relevant Community competences, including those relating to the common commercial policy and the free movement of capital, must also be rejected.
Trebuie respins de asemenea argumentul Comisiei potrivit căruia articolul 301 CE ar crea o pasarelă procedurală între Comunitate și Uniune, astfel încât această dispoziție ar trebui interpretată la fel de extensiv precum competențele comunitare relevante, printre care cele referitoare la politica comercială comună și la libera circulație a capitalurilor.
That interpretation of Article 301 EC threatens to reduce the ambit and, therefore, the practical effect of that provision, for, having regard to its actual wording, the subject of that provision is the adoption of potentially very diverse measures affecting economic relations with third countries which, therefore, by necessary inference, must not be limited to spheres falling within other material powers of the Community such as those in the domain of the common commercial policy or of the free movement of capital.
Întradevăr, această interpretare a articolului 301 CE este de natură să reducă domeniul de aplicare și, prin urmare, efectul util al acestei dispoziții, întrucât aceasta, având în vedere înșiși termenii săi, vizează adoptarea de măsuri care afectează relațiile economice cu țările terțe, care pot fi foarte diverse și care a priori nu trebuie, așadar, să fie limitate la domenii care aparțin altor competențe materiale comunitare, precum cele în materie de politică comercială comună sau de liberă circulație a capitalurilor.
Moreover, that interpretation finds no support in the wording of Article 301 EC, which confers a material competence on the Community the scope of which is, in theory, autonomous in relation to that of other Community competences.
Interpretarea menționată nu își găsește, de altfel, susținere în modul de redactare a articolului 301 CE, deoarece acesta conferă Comunității o competență materială a cărei sferă este, în principiu, autonomă în raport cu celelalte competențe comunitare.
It is necessary to examine in the third place the alternative argument raised by the Commission that, if it was not possible for the contested regulation to be adopted on the sole legal basis of Articles 60 EC and 301 EC, recourse to Article 308 EC would not be justified, for that latter provision is, in particular, applicable only if no other provision of the EC Treaty confers the powers necessary to adopt the measure concerned.
În al treilea rând, trebuie examinată teza prezentată de Comisie în subsidiar, potrivit căreia dacă regulamentul în litigiu nu putea fi adoptat având ca temei juridic numai articolele 60 CE și 301 CE, recurgerea la articolul 308 CE nu ar fi justificată, întrucât această din urmă dispoziție este aplicabilă, în special, numai în cazul în care nicio altă dispoziție din Tratatul CE nu conferă competența necesară pentru a adopta actul respectiv.
The restrictive measures imposed by the contested regulation fall within the Community’s powers of action, in particular its powers in the sphere of the common commercial policy and free movement of capital.
Or, măsurile restrictive impuse prin regulamentul menționat se încadrează în prerogativa de acțiune a Comunității, în special în competența Comunității în materia politicii comerciale comune și a circulației capitalurilor și a plăților.
In this connection, the Court of First Instance held, in paragraphs 100 of Kadi and 136 of Yusuf and Al Barakaat, that no specific provision of the EC Treaty provides for the adoption of measures of the kind laid down in the contested regulation relating to the campaign against international terrorism and, more particularly, to the imposition of economic and financial sanctions, such as the freezing of funds, in respect of individuals and entities suspected of contributing to the funding of international terrorism, where no connection whatsoever has been established with the governing regime of a third State, with the result that the first condition for the applicability of Article 301 EC was satisfied in the case in point.
În această privință, Tribunalul sa pronunțat, la punctul 100 din Hotărârea Kadi atacată și la punctul 136 din Hotărârea Yusuf și Al Barakaat atacată, în sensul că nicio dispoziție din Tratatul CE nu prevede adoptarea unor măsuri comparabile cu cele dispuse prin regulamentul în litigiu, care urmăresc lupta împotriva terorismului internațional și, mai precis, impunerea de sancțiuni economice și financiare, precum înghețarea fondurilor, împotriva unor indivizi și entități despre care se bănuiește că contribuie la finanțarea terorismului internațional și care nu au nicio legătură cu regimul aflat la conducerea unei țări terțe, astfel încât prima condiție de aplicare a articolului 308 CE este îndeplinită în speță.
That conclusion must be upheld.
Această concluzie trebuie acceptată.
According to the Court’s settled caselaw, the choice of legal basis for a Community measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review, including, in particular, the aim and the content of the measure (see, inter alia, Case C-440/05 Commission v Council [2007] ECR I-9097, paragraph 61 and the caselaw there cited).
Întradevăr, potrivit unei jurisprudențe constante a Curții, alegerea temeiului juridic al unui act comunitar trebuie să se bazeze pe elemente obiective care pot fi supuse controlului jurisdicțional, printre care figurează în special scopul și conținutul actului (a se vedea în special Hotărârea din 23 octombrie 2007, Comisia/Consiliul, C-440/05, Rep., p. I-9097, punctul 61 și jurisprudența citată).
A Community measure falls within the competence in the field of the common commercial policy provided for in Article 133 EC only if it relates specifically to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade and has direct and immediate effects on trade in the products concerned (see, inter alia, Case C-347/03 Regione autonoma Friuli­Venezia Giulia and ERSA [2005] ECR I-3785, paragraph 75 and the caselaw there cited).
Or, pe de o parte, un act comunitar nu intră sub incidența competenței în materie de politică comercială comună prevăzută la articolul 133 CE decât dacă privește în mod expres schimburile internaționale, în sensul că este destinat în principal să promoveze, să faciliteze sau să reglementeze schimburile comerciale și are efecte directe și imediate asupra comerțului sau a schimburilor cu produsele respective (a se vedea în special Hotărârea din 12 mai 2005, Regione autonoma Friuli-Venezia Giulia și ERSA, C-347/03, Rec., p. I-3785, punctul 75 și jurisprudența citată).
With regard to its essential purpose and object, as explained in paragraph 169 above, the contested regulation is intended to combat international terrorism and it provides to that end a series of restrictive measures of an economic and financial kind, such as freezing the economic funds and resources of persons or entities suspected of contributing to the funding of international terrorism.
În ceea ce privește scopul esențial și obiectul regulamentului în litigiu, astfel cum a fost expus la punctul 169 din prezenta hotărâre, regulamentul urmărește să lupte împotriva terorismului internațional și să prevadă în acest scop impunerea unui ansamblu de măsuri restrictive de natură economică și financiară, precum înghețarea fondurilor și a resurselor economice, împotriva unor persoane sau entități bănuite că contribuie la finanțarea terorismului internațional.
Having regard to that purpose and object, it cannot be considered that the regulation relates specifically to international trade in that it is essentially intended to promote, facilitate or govern trade.
Având în vedere acest scop și acest conținut, nu s-ar putea considera că regulamentul privește în mod expres schimburile internaționale, în sensul că ar fi destinat în principal să promoveze, să faciliteze sau să reglementeze schimburile comerciale.
Furthermore, although that regulation may indeed produce effects on international trade, it is plainly not its purpose to give rise to direct and immediate effects of that nature.
În plus, deși acest regulament poate avea cu siguranță efecte asupra comerțului sau a schimburilor internaționale, scopul său nu este în mod vădit acela de a genera efecte directe și imediate de această natură.
The contested regulation could not, therefore, be based on the powers of the Community in the sphere of the common commercial policy.
Regulamentul în litigiu nu se putea întemeia, așadar, pe competența comunitară în materie de politică comercială comună.
On the other hand, according to the Commission, in so far as the contested regulation prohibits the transfer of economic resources to individuals in third countries, it
Pe de altă parte, potrivit Comisiei, în măsura în care interzice transferul de resurse economice unor particulari din țări terțe, regulamentul în litigiu se încadrează în
That assertion too must be rejected.
Și această afirmație trebuie respinsă.
With regard, first of all, to Article 57(2) EC, the restrictive measures imposed by the contested regulation do not fall within one of the categories of measures listed in that provision.
Mai întâi, în ceea ce privește articolul 57 alineatul (2) CE, trebuie să se constate că măsurile restrictive pe care le impune regulamentul în litigiu nu se încadrează în vreuna dintre categoriile de măsuri menționate în această dispoziție.
Nor can Article 60(1) EC furnish the basis for the contested regulation, for its ambit is determined by that of Article 301 EC.
Apoi, în ceea ce privește articolul 60 alineatul (1) CE, nici această dispoziție nu ar putea constitui temeiul regulamentului în litigiu, întrucât domeniul său de aplicare este determinat de cel al articolului 301 CE.
As has earlier been held in paragraph 167 above, that latter provision is not concerned with the adoption of restrictive measures such as those at issue, which are notable for the absence of any link to the governing regime of a third country.
Or, astfel cum sa decis deja la punctul 167 din prezenta hotărâre, această din urmă dispoziție nu urmărește adoptarea de măsuri restrictive precum cele în cauză, care sunt caracterizate prin lipsa oricărei legături cu regimul aflat la conducere întro țară terță.
As regards, finally, Article 60(2) EC, this provision does not include any Community competence to that end, given that it does no more than enable the Member States to take, on certain exceptional grounds, unilateral measures against a third country with regard to capital movements and payments, subject to the power of the Council to require a Member State to amend or abolish such measures.
În sfârșit, în ceea ce privește articolul 60 alineatul 2 CE, trebuie să se constate că această dispoziție nu conține o competență comunitară în acest sens, întrucât se limitează să dea posibilitatea statelor membre să adopte, din anumite motive excepționale, măsuri unilaterale împotriva unei țări terțe în ceea ce privește circulația capitalurilor și plățile, sub rezerva puterii Consiliului de a impune unui stat membru să modifice sau să revoce astfel de măsuri.
In the fourth place it is appropriate to examine the claims directed by Mr Kadi, in the second and third parts of his first ground of appeal, against paragraphs 122 to 135 of Kadi, by Al Barakaat against paragraphs 158 to 170 of Yusuf and Al Barakaat, and the Commission’s criticisms of those same paragraphs of the judgments under appeal.
În al patrulea rând, trebuie examinate criticile formulate de domnul Kadi, în cadrul celui de al doilea și al celui de al treilea aspect ale primului motiv, împotriva punctelor 122-135 din Hotărârea Kadi atacată, de Al Barakaat împotriva punctelor 158-170 din Hotărârea Yusuf și Al Barakaat atacată, precum și criticile Comisiei care se referă la aceleași puncte din hotărârile atacate.
In those paragraphs, the Court of First Instance ruled that it was possible for the contested regulation to be adopted on the joint basis of Articles 60 EC, 301 EC and 308 EC, on the ground that, by reason of the bridge explicitly established between Community actions imposing economic sanctions under Articles 60 EC and 301 EC, on the one hand, and the objectives of the EU Treaty in the sphere of external relations, on the other, recourse to Article 308 EC in the particular context envisaged by the two former articles is justified in order to attain such objectives, in this instance the objective of the CFSP pursued by the contested regulation, that is to say, the campaign against international terrorism and its funding.
La aceste puncte, Tribunalul a statuat că regulamentul în litigiu a putut fi adoptat în temeiul articolelor 60 CE, 301 CE și 308 CE coroborate deoarece, în considerarea pasarelei create în mod specific între acțiunile Comunității având ca obiect sancțiuni economice în temeiul articolelor 60 CE și 301 CE, pe de o parte, și obiectivele Tratatului UE în domeniul relațiilor externe, pe de altă parte, recurgerea la articolul 308 CE, în contextul special prevăzut de primele două articole, este justificată pentru atingerea acestor obiective și, în acest caz, a obiectivului PESC vizat prin regulamentul în litigiu, mai precis lupta împotriva terorismului internațional și finanțarea acestuia.
In this regard it must be held that the judgments under appeal are indeed vitiated by an error of law.
În această privință, trebuie constatat că hotărârile atacate sunt întradevăr viciate de o eroare de drept.