natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Those two marks, registered on 21 August 1954 and 30 November 1966 respectively for goods in Classes 3 and 5 and protected, in par -ticular, in Italy, look like this:
Aceste două mărci, înregistrate la 21 august 1954 și, respectiv, la 30 noiembrie 1966 pentru produse din clasele 3 și 5 și protejate, printre altele, în Italia, arată în felul următor:
By decision of 25 February 2003, OHIM’s Opposition Division rejected the opposition in its entirety.
Prin Decizia din 25 februarie 2003, divizia de opoziție a OAPI a respins opoziția în totalitate.
In this connection, it considered, essentially, that the shape of a fir tree, as the element shared by the two marks, was descriptive with regard to deodorising or air freshener goods and, therefore, was not very distinctive.
În această privință, divizia de opoziție a considerat, în esență, că forma unui brad, ca element comun între cele două mărci, este descriptivă pentru produse deodorante și parfumuri de ambient și, prin urmare, prezintă un caracter distinctiv redus.
The significant graphic and verbal differences between the two marks thus outweighed the weakly distinctive similarities, creating an overall impression that was sufficiently different to rule out any likelihood of confusion or association.
Diferențele grafice și verbale semnificative dintre cele două mărci ar prevala astfel în raport cu similitudinile puțin distinctive, impresia de ansamblu astfel produsă fiind suficient de diferită pentru a înlătura orice risc de confuzie sau de asociere.
Having reached that conclusion, the Opposition Division considered that it was not necessary to examine the other earlier marks relied on by Sämann, since those marks displayed even greater differences in relation to the Aire Limpio mark than did mark No 91 991.
Ajungând la această concluzie, divizia de opoziție a considerat că nu este necesar să examineze celelalte mărci anterioare invocate de Sämann întrucât aceste mărci prezentau, în raport cu marca Aire Limpio, diferențe și mai mari decât marca nr. 91.991.
By the contested decision of 15 March 2004, the Second Board of Appeal of OHIM allowed in part the appeal brought by Sämann against the Opposition Division’s decision.
Prin decizia în litigiu din 15 martie 2004, Camera a doua de recurs a OAPI a admis în parte recursul formulat de Sämann împotriva deciziei diviziei de opoziție.
In accepting the ground of appeal alleging infringement of Article 8(1)(b) of Regulation No 40/94, the Board of Appeal allowed the opposition in part and refused to
Admițând motivul de recurs întemeiat pe o încălcare a articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94, aceasta a admis în parte opoziția și a refuzat
As regards, by contrast, the services in Class 35, it confirmed the Opposition Division’s decision and rejected the opposition.
În schimb, în ceea ce privește serviciile din clasa 35, aceasta a confirmat decizia diviziei de opoziție și a respins opoziția.
In its assessment, however, it reached the opposite conclusion to that of the Opposition Division.
În aprecierea sa, aceasta a ajuns totuși la concluzia opusă celei reținute de divizia de opoziție.
Thus, it held that the prolonged use and wellknown nature in Italy of the ‘earlier mark’ gave it a particularly distinctive character and that there was, having regard to that distinctiveness and the conceptual similarity between the two marks, a likelihood of confusion, at least on the part of the Italian public.
Astfel, camera de recurs a considerat că utilizarea îndelungată și notorietatea de care se bucura în Italia „marca anterioară” îi conferă acesteia un caracter distinctiv special și că există, având în vedere acest caracter și similitudinea conceptuală dintre cele două mărci, un risc de confuzie, cel puțin în percepția publicului italian.
To reach that conclusion, it relied, first, on data relating to Sämann’s advertising and sales of car air fresheners and, secondly, on the fact that the CAR-FRESHNER mark had been protected since 1954.
Pentru a ajunge la aceste concluzii, camera de recurs sa bazat, pe de o parte, pe date privind publicitatea și vânzările deodorantelor pentru mașină Sämann, precum și, pe de altă parte, pe faptul că marca CAR-FRESHNER se bucura de protecție din anul 1954.
By application lodged at the Registry of the Court of First Instance on 14 May 2004, L & D brought an action against the contested decision. It raised two pleas to that end, alleging infringement of Articles 8(1)(b) and 73 of Regulation No 40/94 respectively. By the judgment under appeal, the Court of First Instance dismissed that action. I - 5766
Prin cererea depusă la grefa Tribunalului la 14 mai 2004, L & D a introdus o acțiune având ca obiect anularea deciziei în litigiu. Aceasta a invocat în acest scop două motive întemeiate pe încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) și, respectiv, a articolului 73 din Regulamentul nr. 40/94. Prin hotărârea atacată, Tribunalul a respins acțiunea. I - 5766
As regards the first plea, the Court first observed, in paragraph 70 of the judgment under appeal, that the finding of the Board of Appeal to the effect that mark No 91 991 had a particularly distinctive character in Italy was based on the acceptance of the prolonged use and wellknown nature of the ARBRE MAGIQUE mark.
În ceea ce privește primul motiv, Tribunalul a observat mai întâi, la punctul 70 din hotărârea atacată, că afirmația camerei de recurs potrivit căreia marca nr. 91.991 are un caracter distinctiv special în Italia se întemeiază pe acceptarea utilizării îndelungate și a notorietății mărcii ARBRE MAGIQUE.
In paragraphs 72 to 77 of the judgment under appeal, it then examined whether that finding, according to which the distinctive character of mark No 91 991 is inferred from the use of another mark, was legitimate.
La punctele 72-77 din hotărârea atacată, Tribunalul a examinat apoi valabilitatea considerației potrivit căreia caracterul distinctiv al mărcii nr. 91.991 se deduce din utilizarea unei alte mărci.
Referring to paragraphs 30 and 32 of the judgment in Case C-353/03 Nestlé [2005] ECR I-6135, the Court held that the answer to that question was yes if mark No 91 991 could be regarded as part of the ARBRE MAGIQUE mark.
Referindu-se la punctele 30 și 32 din Hotărârea Curții din 7 iulie 2005, Nestlé (C-353/03, Rec., p. I-6135), Tribunalul a constatat că această întrebare impune un răspuns pozitiv în ipoteza în care marca nr.
It considered in that regard that the Board of Appeal was right to hold that the representation of the silhouette of the fir tree, which plays a significant or even predominant role in the ARBRE MAGIQUE mark, corresponds to the sign of mark No 91 991.
În această privință, în opinia Tribunalului, camera de recurs a considerat pe bună dreptate că reprezentarea conturului bradului, care joacă un rol semnificativ, chiar predominant în marca ARBRE MAGIQUE, corespunde semnului mărcii nr. 91.991.
As a result, it held that the Board of Appeal had been fully entitled to hold that mark No 91 991 constituted part of the ARBRE MAGIQUE mark.
Prin urmare, acesta a apreciat că pe bună dreptate camera de recurs a considerat că marca nr. 91.991 constituie o parte din marca ARBRE MAGIQUE.
Accordingly, the first mark could have acquired a distinctive character following its use as part of the second mark.
Astfel, prima marcă ar fi putut dobândi un caracter distinctiv în urma utilizării sale ca parte a celei de a doua mărci.
The Court concluded that the Board of Appeal had rightly examined all the evidence relating to the use and wellknown nature of the ARBRE MAGIQUE mark in order to establish the prolonged use, the wellknown nature and, therefore, the particularly distinctive character of mark No 91 991.
Tribunalul a concluzionat că, în scopul stabilirii utilizării îndelungate, a notorietății și, prin urmare, a caracterului distinctiv al mărcii nr. 91.991, camera de recurs examinase corect ansamblul probelor privind utilizarea și notorietatea mărcii ARBRE MAGIQUE.
As regards the actual examination of the evidence, the Court of First Instance held, in paragraph 78 of the judgment under appeal, that the contested decision had rightly stated that it was apparent from the evidence in the case-file that mark No 91 991, as part of the ARBRE MAGIQUE mark, had been the subject of prolonged use in Italy, was well known there and therefore had a particularly distinctive character.
În ceea ce privește examinarea propriu-zisă a probelor, Tribunalul a considerat, la punctul 78 din hotărârea atacată, că în decizia în litigiu se indicase pe bună dreptate că din elementele de probă cuprinse în dosar reiese că marca nr. 91.991, ca parte a mărcii ARBRE MAGIQUE, a făcut obiectul unei utilizări îndelungate în Italia, este notorie în această țară și, prin urmare, prezintă un caracter distinctiv special.
In that regard, in paragraphs 80 to 84 of the judgment under appeal, it rejected the argument seeking to call into question the evidential force of that evidence on the ground that it referred to a period after the appellant’s filing of the application for registration of the trade mark.
În această privință, Tribunalul, la punctele 80-84 din hotărârea atacată, a respins argumentul prin care se urmărea repunerea în discuție a forței probante a acestor elemente pentru motivul că se referă la o perioadă ulterioară depunerii cererii de înregistrare a mărcii de către recurentă.
It held that the Board of Appeal was able legitimately to hold that the subsequent circumstances enabled conclusions to be drawn on the situation as it was on the date of L & D’s filing of the application for registration. 28
Tribunalul a considerat că, în mod valabil, camera de recurs a putut să considere că circumstanțe ulterioare permit să se tragă concluzii cu privire la situația de la data depunerii cererii de înregistrare de către L & D. 28
In paragraph 85 of the judgment under appeal, the Court also rejected the appellant’s argument to the effect that the Board of Appeal was wrong to find that the earlier mark had a particularly distinctive character in Italy by relying solely on general indications regarding the volume of advertising and sales figures.
La punctul 85 din hotărârea atacată, Tribunalul a respins de asemenea argumentul recurentei potrivit căruia camera de recurs ar fi reținut incorect caracterul distinctiv special al mărcii anterioare în Italia, întemeindu-se numai pe indicații generale privind volumul de publicitate și cifra vânzărilor.
It held, in this connection, first, that the caselaw relied on by L & D did not concern the assessment of whether a registered mark which has already acquired distinctive character is well known and, secondly, that the Board of Appeal took into account not only general indications, but also the prolonged use of the ARBRE MAGIQUE mark. 29
În această privință, acesta a reținut, pe de o parte, că jurisprudența invocată de L & D nu privește evaluarea notorietății unei mărci înregistrate care a dobândit deja un caracter distinctiv și, pe de altă parte, că au fost luate în considerare de către camera de recurs nu numai indicații generale, ci și utilizarea îndelungată a mărcii ARBRE MAGIQUE. 29
Finally, the Court, in paragraph 86 of the judgment under appeal, rejected L & D’s argument to the effect that the Board of Appeal was wrong to rely on the fact that the earlier mark had had protection in an essentially identical form since 1954, thereby placing the date of the application for registration of the mark on the same footing as the date of actual use of the CAR-FRESHNER mark. The Court found in that regard that, even though the contested decision states that the CAR-FRESHNER mark has been registered since 1954, the Board of Appeal, as regards prolonged use, relied on the established use in Italy of the ARBRE MAGIQUE mark. I - 5768
În sfârșit, Tribunalul a respins, la punctul 86 din hotărârea atacată, argumentul L & D, potrivit căruia camera de recurs s-ar fi bazat în mod greșit pe faptul că marca anterioară beneficiază de o protecție în principiu identică din anul 1954, asimilând în acest sens data cererii de înregistrare a mărcii celei de utilizare efectivă a mărcii CAR-FRESHNER. Tribunalul a reținut în această privință că, deși decizia în litigiu constată că marca CAR-FRESHNER a fost înregistrată în 1954, camera de recurs, în ceea ce privește utilizarea îndelungată, sa bazat pe utilizarea confirmată a mărcii ARBRE MAGIQUE în Italia. I - 5768
The Court then held, in paragraphs 89 to 96 of the judgment under appeal, that the goods designated by the ARBRE MAGIQUE mark and by the Aire Limpio mark, as well as those marks themselves, are similar.
În continuare, Tribunalul a constatat, la punctele 89-96 din hotărârea atacată, că produsele desemnate de marca ARBRE MAGIQUE și de marca Aire Limpio, precum și înseși aceste mărci sunt similare.
So far as the similarity of the marks is concerned, it pointed out that, visually, the graphic element in the Aire Limpio mark has a clearly dominant character in the overall impression given by the sign and noticeably prevails over the word element.
În ceea ce privește similitudinea mărcilor, acesta a arătat că, pe plan vizual, elementul grafic conținut în marca Aire Limpio prezintă un caracter dominant vădit în cadrul impresiei globale produse de semn și prevalează în mod semnificativ față de elementul verbal.
Contrary to L & D’s assertions, the overall impression given by the design is not that of a comical character, but actually that of an image resembling a fir tree. The graphic representation corresponding to a fir tree therefore appears, visually, as the dom -inant element in the overall impression given by the mark in respect of which registration is sought. Conceptually, the signs in question are both associated with the silhouette of a fir tree. In view of the impression given and the fact that the expression ‘aire limpio’ has no particular meaning for the Italian public, their conceptual similarity must be confirmed. 33
Contrar susținerilor L & D, impresia de ansamblu produsă de grafism nu ar fi aceea a unui personaj comic, ci aceea a unei imagini asemănătoare unui brad. Reprezentarea grafică corespunzătoare unui brad apare, așadar, pe plan vizual, ca element dominant în cadrul impresiei de ansamblu produse de marca a cărei înregistrare se solicită. Pe plan conceptual, semnele în cauză ar fi ambele asociate conturului unui brad. Ținând seama de impresia produsă și de lipsa vreunei semnificații speciale pentru publicul italian a expresiei „aire limpio”, similitudinea conceptuală a acestora ar trebui confirmată. 33
As regards the likelihood of confusion, the Court, in paragraphs 100 to 102 of the judgment under appeal, considered that the average consumer, which comprises the relevant public, will have a tendency to trust mainly the image of the mark applied to those goods, namely the silhouette of a fir tree.
În ceea ce privește riscul de confuzie, Tribunalul a considerat, la punctele 100-102 din hotărârea atacată, că un consumator mediu, care formează publicul relevant, va avea tendința să conteze în principal pe imaginea mărcii aplicate pe aceste produse, și anume conturul unui brad.
Consequently, in view of, first, the similarity of the goods in question and the visual and conceptual similarity of the marks in question and, secondly, the fact that the earlier mark has a particularly distinctive character in Italy, the Board of Appeal did not err in finding that there was a likelihood of confusion.
Prin urmare, ținând seama, pe de o parte, de similitudinea produselor în cauză și de similitudinea vizuală și conceptuală a mărcilor în cauză, precum și, pe de altă parte, de faptul că marca anterioară are un caracter distinctiv special în Italia, camera de recurs nu ar fi săvârșit o eroare concluzionând că există un risc de confuzie.
The Court then, in paragraph 104 of the judgment under appeal, rejected the appellant’s argument to the effect that the earlier mark has a weak distinctive character owing to the fact that the silhouette of the fir tree is descriptive of the goods in question, stating that the earlier mark is not the mere representation of a fir tree but is
În continuare, la punctul 104 din hotărârea atacată, Tribunalul a respins argumentul recurentei potrivit căruia marca anterioară ar avea un caracter distinctiv slab întrucât conturul bradului ar fi descriptiv pentru produsele în cauză, constatând că marca anterioară nu este simpla reprezentare a unui brad, ci este stilizată și prezintă alte
As regards the guidelines of the United Kingdom Patent Office, which the appellant claims confirm the descriptive character of the silhouette of the fir tree for the goods concerned, the Court held that they were of no relevance because of the autonomous nature of the Community trade mark regime.
În ceea ce privește Liniile directoare ale Oficiului brevetelor al Regatului Unit, care, în opinia recurentei, ar confirma caracterul descriptiv al conturului bradului pentru produsele în cauză, Tribunalul a considerat că acestea sunt lipsite de pertinență, dat fiind caracterul autonom al regimului comunitar al mărcilor.
The Court also rejected L & D’s arguments intended to show that the earlier mark should not have been registered because, first, it was made up only of the shape of the product which is marketed under that mark and, secondly, the shape of the earlier mark, namely the silhouette of a fir tree, was necessary to obtain the technical result sought by the product. In this connection, the Court observed in paragraph 105 of the judgment under appeal that the appellant could not, in any event, in opposition proceedings, rely on an absolute ground for refusal precluding valid registration of a sign by a national office or by OHIM. 36
În plus, Tribunalul a respins argumentele L & D care tind să demonstreze că înregistrarea mărcii anterioare ar fi trebuit respinsă, pentru motivul, pe de o parte, că este constituită doar de forma produsului comercializat sub această marcă și, pe de altă parte, că forma mărcii anterioare, și anume conturul unui brad, este necesară pentru obținerea rezultatului tehnic urmărit de produs. În această privință, Tribunalul a arătat, la punctul 105 din hotărârea atacată, că recurenta nu ar putea în niciun caz, în cadrul unei proceduri de opoziție, să invoce un motiv absolut de refuz la înregistrarea validă a unui semn de către un oficiu național sau de către OAPI. 36
As regards the second plea, alleging infringement of Article 73 of Regulation No 40/94, that was rejected in paragraphs 113 to 118 of the judgment under appeal.
În ceea ce privește al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 73 din Regulamentul nr. 40/94, acesta a fost respins, la punctele 113-118 din hotărârea atacată.
The Court held that the contested decision showed in a clear and unequivocal manner the reasoning of the Board of Appeal and that it was apparent from that decision that the appellant had had an opportunity to present its comments on all the factors on which the decision was based and on the use, by the Board of Appeal, of the evidence relating to the use of the earlier marks.
Tribunalul a considerat că decizia în litigiu prezintă în mod clar și neechivoc raționamentul camerei de recurs și că din această decizie reiese că recurenta sa putut exprima cu privire la ansamblul elementelor pe care sa întemeiat decizia, precum și cu privire la utilizarea de către camera de recurs a elementelor de probă referitoare la utilizarea mărcilor anterioare.
IV — Procedure before the Court of Justice and the forms of order sought
IV — Procedura în fața Curții și concluziile părților
In its appeal, L & D claims that the Court should: — set aside the judgment under appeal in its entirety;
Prin recursul formulat, L & D solicită Curții: — anularea în totalitate a hotărârii atacate;
L & D v OHIM — annul points 1 and 3 of the operative part of the contested decision, in so far as that decision, first, annuls in part the Opposition Division’s decision and refuses to register the Aire Limpio mark for goods in Classes 3 and 5 and, secondly, orders each of the parties to bear its own costs in connection with the opposition and appeal proceedings; and
L & D/OAPI — anularea punctelor 1 și 3 din dispozitivul deciziei în litigiu, în măsura în care prin aceasta, pe de o parte, se anulează în parte decizia diviziei de opoziție și se respinge înregistrarea mărcii Aire Limpio pentru produsele din clasele 3 și 5 și, pe de altă parte, părțile sunt obligate la plata cheltuielilor de judecată efectuate în procedura opoziției și în recurs, precum și
OHIM and Sämann contend that the Court should dismiss the appeal and order the appellant to pay the costs.
OAPI și Sämann solicită respingerea recursului și obligarea recurentei la plata cheltuielilor de judecată.
V — The appeal
V — Cu privire la recurs
As a preliminary point, OHIM and Sämann argue that the appeal is inadmissible, claiming that the pleas raised by L & D seek a review of the assessment of the facts made by the Court of First Instance. In addition, Sämann claims, the appeal identically reproduces the grounds of the action against the contested decision. 40
OAPI și Sämann invocă, în prealabil, inadmisibilitatea recursului susținând că motivele invocate de L & D tind să solicite reexaminarea aprecierii de fapt efectuate de Tribunal. În plus, în opinia Sämann, recursul reproduce în mod identic motivația acțiunii formulate împotriva deciziei în litigiu. 40
First of all, it is clear from Article 225 EC and the first paragraph of Article 58 of the Statute of the Court of Justice that an appeal lies on points of law only and that the appraisal of the facts thus does not constitute, save where they have been distorted, a
În această privință, trebuie amintit mai întâi că din articolul 225 CE și din articolul 58 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție reiese că recursul se limitează la chestiuni de drept și că aprecierea faptelor nu constituie, așadar, sub rezerva
2008 — CASE C-488/06 P point subject to review by the Court (see Case C-214/05 P Rossi v OHIM [2006] ECR I-7057, paragraph 26, and judgment of 20 September 2007 in Case C-193/06 P Nestlé v OHIM, paragraph 53).
I-7057, punctul 26, și Hotărârea din 20 septembrie 2007 Nestlé/OAPI, C-193/06 P, punctul 53).
However, it must be stated that, in the present case, the appeal brought by L & D does not seek only to challenge findings of a factual nature made by the Court of First Instance but seeks, at least in part, a declaration of errors of law in the judgment under appeal. 42
Totuși se impune constatarea că, în speță, recursul formulat de L & D nu vizează numai repunerea în discuție a constatărilor de fapt făcute de Tribunal, ci tinde, cel puțin parțial, să determine constatarea unor erori de drept în cadrul hotărârii atacate. 42
Secondly, the plea of inadmissibility alleging that the appeal identically reproduces the grounds of the action brought before the Court of First Instance, a plea which, moreover, Sämann has not further clarified, must also be rejected.
Apoi, în ceea ce privește excepția de inadmisibilitate întemeiată pe faptul că recursul ar reproduce în mod identic motivarea acțiunii formulate în fața Tribunalului, care, de altfel, nu a fost precizată nici de Sämann, aceasta trebuie de asemenea respinsă.
It is evident from the Court’s caselaw that, provided that the appellant challenges the interpretation or application of Community law by the Court of First Instance, as L & D does in its appeal, the points of law examined at first instance may be discussed again in the course of an appeal (see, inter alia, Case C-496/99 P Commission v CAS Succhi di Frutta [2004] ECR I-3801, paragraph 50). 44
Întradevăr, din jurisprudența Curții reiese că, în cazul în care un recurent contestă interpretarea sau aplicarea dreptului comunitar făcută de Tribunal, astfel cum procedează L & D prin recursul formulat, aspectele de drept examinate în primă instanță pot fi discutate din nou în cadrul recursului (a se vedea în acest sens în special Hotărârea din 29 aprilie 2004, Comisia/CAS Succhi di Frutta, C-496/99 P, Rec., p. I-3801, punctul 50). 44
Accordingly, the appeal must be declared admissible.
Rezultă că recursul trebuie admis.
L & D v OHIM B — Substance
L & D/OAPI B — Cu privire la fond