natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, other indicators might, in certain circumstances, be relevant in concluding that an aid measure taken by a public undertaking is imputable to the State, such as, in particular, its integration into the structures of the public administration, the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators, the legal status of the undertaking (in the sense of it being subject to public law or ordinary company law), the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking, or any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the
În plus, alte indicii ar putea eventual să fie pertinente pentru a se concluziona cu privire la imputabilitatea față de stat a unei măsuri de ajutor luate de o întreprindere publică, precum în special integrarea acesteia în structurile administrației publice, natura activităților sale și exercitarea acestora pe piață în condiții normale de concurență cu operatorii privați, statutul juridic al întreprinderii, dacă aceasta este reglementată de dreptul public sau de dreptul comun al societăților, intensitatea tutelei exercitate de autoritățile publice asupra administrării întreprinderii și orice alt indiciu care să evidențieze, în cazul concret, o implicare a autorităților publice sau improbabilitatea neimplicării în adoptarea unei măsuri, având în vedere și amploarea
However, the mere fact that a public undertaking has been constituted in the form of a capital company under ordinary law cannot, having regard to the autonomy which that legal form is capable of conferring upon it, be regarded as sufficient to exclude the possibility of an aid measure taken by such a company being imputable to the State.
Cu toate acestea, simpla împrejurare că o întreprindere publică a fost constituită sub forma unei societăți de capitaluri de drept comun, având în vedere autonomia pe care această formă juridică este susceptibilă să i-o confere, nu poate fi considerată suficientă pentru a exclude ipoteza ca o măsură de ajutor luată de o asemenea societate să fie imputabilă statului.
The existence of a situation of control and the real possibilities of exercising a dominant influence which that situation involves in practice makes it impossible to exclude from the outset any imputability to the State of a measure taken by such a company, and hence the risk of an infringement of the Treaty rules on State aid, notwithstanding the relevance, as such, of the legal form of the public undertaking as one indicator, amongst others, enabling it to be determined in a given case whether or not the State is involved (France v Commission, paragraph 43 above, paragraph 57 and the caselaw cited).
Întradevăr, existența unei situații de control și posibilitățile reale de exercitare a unei influențe dominante pe care aceasta le presupune în practică se opun excluderii de la bun început a oricărei imputabilități față de stat a unei măsuri luate de o asemenea societate și, pe cale de consecință, a riscului încălcării normelor tratatului referitoare la ajutoarele de stat, în pofida pertinenței ca atare a formei juridice a întreprinderii publice drept indiciu, printre altele, care permite stabilirea într-un caz concret a implicării sau nu a statului (Hotărârea Franța/Comisia, punctul 43 de mai sus, punctul 57 și jurisprudența citată).
In the present case, the Commission, after contending that, at least before the middle of 1997, the Portuguese Republic was in a position to control Portugal Telecom (recital 109 of the contested decision), concluded, however, that nothing indicated that the Portuguese public authorities were implicated in the adoption of the payment facilities for the fee (recital 116 of the contested decision).
În speță, după ce a arătat că, cel puțin înainte de mijlocul anului 1997, Republica Portugheză era în măsură să dețină controlul asupra Portugal Telecom [considerentul (109) al deciziei atacate], Comisia a considerat totuși că nimic nu indica faptul că autoritățile publice portugheze fuseseră implicate în adoptarea facilităților de plată a redevenței [considerentul (116) al deciziei atacate].
The Commission contended, in that respect, that the regulation of tariffs and services proposed by Portugal Telecom made no distinction between private operators and the public broadcaster and that Portugal Telecom did not have to provide RTP with an obligatory universal service in terms of a network service (recital 111 of the contested decision).
În acest context, Comisia a arătat că reglementarea tarifelor și a serviciilor propuse de Portugal Telecom nu făcea distincție între operatorii privați și radiodifuzorul public și că, în cadrul unei obligații de serviciu universal, Portugal Telecom nu avea obligația să furnizeze un serviciu de rețea către RTP [considerentul (111) al deciziei atacate].
It contended that Portugal Telecom, as a public limited company governed by company law, was not integrated into the structures of the public administrations (recital 113 of the contested decision).
Comisia a arătat că Portugal Telecom, societate pe acțiuni de drept privat, nu era integrată în cadrul serviciilor administrative [considerentul (113) al deciziei atacate].
It stated that, in response to a question on its part, the Portuguese authorities expressly stated that they had not intervened, directly or indirectly, in the grant of the payment facilities for the fee.
Comisia a constatat că, în răspunsul la o întrebare adresată de aceasta, autoritățile portugheze au declarat în mod explicit că nu au intervenit direct sau indirect în acordarea facilităților de plată a redevenței.
In addition, no third party had come forward with any indications of such an intervention (recital 114 of the contested decision).
În plus, niciun terț nu ar fi furnizat Comisiei informații privind o asemenea intervenție [considerentul (114) al deciziei atacate].
Lastly, the Commission, first, contended that Portugal Telecom’s behaviour did not change after the middle of 1997, since it continued to conclude agreements on payment facilities for the fee with RTP, and, second, stated that the main reason for those agreements was a dispute over the level of that fee.
În sfârșit, Comisia, pe de o parte, a susținut că atitudinea Portugal Telecom nu se modificase în a doua parte a anului 1997, întrucât continuase să încheie acorduri privind facilități de plată cu RTP și, pe de altă parte, a precizat că motivul principal al acestor acorduri ar consta într-un conflict privind cuantumul redevenței menționate.
That was confirmed by Anacom’s decision of 2003 (recital 115 of the contested decision).
Această situație ar fi confirmată prin decizia Anacom, adoptată în 2003 [considerentul (115) al deciziei atacate].
The Court notes that the applicant’s criticisms of the arguments and the evidence put forward by the Commission in the contested decision are limited.
Tribunalul constată că criticile formulate de reclamantă cu privire la raționamentul și la elementele invocate de către Comisie în decizia atacată sunt limitate.
Although the applicant’s argument that Portugal Telecom was controlled by the Portuguese Republic, as majority shareholder, constitutes an uncontested fact in the dispute, in view of the caselaw outlined above, it is not sufficient for a finding that the measure at issue was imputable to the State.
În privința argumentului reclamantei potrivit căruia Republica Portugheză deținea controlul asupra Portugal Telecom în calitate de acționar majoritar, acesta constituie, desigur, un fapt cert al litigiului, însă, având în vedere jurisprudența amintită mai sus, nu este suficient pentru constatarea imputabilității față de stat a măsurii în litigiu.
The applicant claims that the law contained a breach of the principle of equal treatment of private and public operators, with regard to the penalty incurred for late payment of the network fee.
Reclamanta susține că legea ar fi conținut o încălcare a principiului egalității între operatorii privați și operatorul public în privința sancțiunii aplicate în caz de întârziere de plată a redevenței.
Only private operators incurred the withdrawal of their licence for late payment.
Numai operatorii privați ar fi fost amenințați cu rezilierea licenței acestora în caz de întârziere de plată.
The Court notes that, even though, as the applicant claims, Article 13(1)(f) of Law No 58/90 relates solely to private operators, that fact is not such as to constitute evidence that the Portuguese Republic was implicated in the grant to RTP of the payment facilities for the fee.
Tribunalul constată că, deși operatorii privați ar fi, după cum susține reclamanta, singurii vizați de articolul 13 alineatul 1 litera f) din Legea nr. 58/90, acest fapt nu ar fi de natură să constituie un indiciu că Republica Portugheză s-ar implica în acordarea de facilități de plată a redevenței în favoarea RTP.
The Commission contends in that regard and the applicant does not contest that Portugal Telecom was, in any event, under no obligation
În această privință, Comisia susține, fără a fi contestată de reclamantă, că, în orice caz, Portugal Telecom nu era nicidecum obligată să furnizeze un serviciu de radiodifuziune față de RTP în cadrul
In other words, even though the law formally provided for withdrawal of the licence for late payment only in respect of private operators, Portugal Telecom was not prohibited from interrupting or suspending its services to RTP in the same situation.
Cu alte cuvinte, deși legea ar fi prevăzut în mod formal rezilierea licenței în caz de întârziere de plată numai în privința operatorilor privați, nimic nu interzicea Portugal Telecom să întrerupă sau să suspende furnizarea serviciilor proprii către RTP în aceeași ipoteză.
The Court notes, lastly, that the applicant does not contest the Commission’s assessment that the payment facilities were mainly caused by a dispute between RTP and Portugal Telecom as to the level of the network fee.
În sfârșit, Tribunalul constată că reclamanta nu contestă aprecierea Comisiei potrivit căreia facilitățile de plată ar fi fost cauzate în principal de un litigiu între RTP și Portugal Telecom privind cuantumul redevenței.
The applicant, at most, claims that the decision taken by Anacom in 2003 is without any relevance to this case.
În plus, reclamanta susține că decizia luată de Anacom în 2003 ar fi lipsită de relevanță în speță.
However, that objection, which does not, moreover, call into question the Commission’s assessment, is not relevant.
Însă, această obiecție, care nu contestă de altfel aprecierea Comisiei, nu este relevantă.
Nothing precludes the Commission from relying on that 2003 decision as evidence — tenuous certainly, but none the less relevant — in support of its assessment that it was a tariff dispute between RTP and Portugal Telecom that was at the origin of the payment facilities for the fee.
Întradevăr, nimic nu interzice Comisiei să invoce această decizie din 2003 în calitate de element, desigur îndepărtat, însă, cu toate acestea, relevant, care să susțină aprecierea potrivit căreia la originea facilităților de plată a redevenței se afla un litigiu tarifar între RTP și Portugal Telecom.
The applicant’s argument that the alleged fact that Portugal Telecom did not waive recovery of those debts or its claim for default interest is insufficient, in itself, to prevent the measures being classified as State aid is clearly not related to the question whether the measure at issue is imputable to the State, but, at most, to the question whether State resources were involved.
În ceea ce privește argumentul reclamantei, potrivit căruia, pentru a nu califica măsurile drept ajutoare de stat, nu ar fi suficientă numai susținerea că Portugal Telecom nu a renunțat la plata datoriei și a dobânzilor de întârziere, trebuie constatat că aceasta nu privește problema imputabilității măsurii în litigiu față de stat, ci, în plus, problema dacă au fost implicate resurse de stat.
That question is not at issue inasmuch as, in recital 107 of the contested decision, the Commission decided, essentially, to find that State resources may have been involved.
Or, această problemă nu este supusă dezbaterii, în măsura în care, în considerentul (107) al deciziei atacate, Comisia a hotărât, în esență, să considere că era posibilă implicarea unor resurse de stat.
Concerning, lastly, the applicant’s reference to the fact that RTP was in a state of technical insolvency, a reference which could be understood as suggesting that it is only because of the implication of the Portuguese Republic that Portugal Telecom accorded the payment facilities for the fee to RTP, it does not in itself, however, include any specific refutation of the Commission’s argument that payment facilities for the fee can be explained by a tariff dispute between RTP and Portugal Telecom.
În sfârșit, în ceea ce privește referirea reclamantei la împrejurarea că RTP se afla în situație de faliment tehnic, referire care poate fi interpretată în sensul că sugerează că Portugal Telecom a consimțit facilitățile de plată a redevenței față de RTP numai în urma unei intervenții a Republicii Portugheze, totuși aceasta nu reprezintă prin ea însăși o respingere concretă a tezei Comisiei potrivit căreia existența unui litigiu tarifar între RTP și Portugal Telecom ar explica facilitățile de plată a redevenței.
Accordingly, the Court of First Instance finds that the applicant has not succeeded in calling into question the Commission’s assessment, contained in the contested decision, according to which there was no information to permit it to conclude that the payment facilities for the fee could be imputed to the Portuguese Republic.
În aceste condiții, Tribunalul consideră că reclamanta nu reușește să conteste aprecierea Comisiei conținută în decizia atacată, potrivit căreia niciun indiciu nu îi permitea să concluzioneze că facilitățile de plată a redevenței erau imputabile Republicii Portugheze.
It is thus necessary to reject that part of the plea.
Este necesar, așadar, ca acest aspect al motivului să fie respins.
The third part, alleging failure to classify the 1994 bond issue as State aid
Cu privire la al treilea aspect, întemeiat pe lipsa calificării emisiunii de obligațiuni din 1994 drept ajutor de stat
The applicant disputes that the Commission’s finding that the information notice for the 1994 bond issue indicated that RTP guaranteed repayment of the loan with its own revenue entitled that institution to find that there was no State aid.
Reclamanta contestă că constatarea Comisiei, potrivit căreia anunțul de informare privind emisiunea de obligațiuni din 1994 ar fi evidențiat că RTP garanta rambursarea împrumutului cu încasările sale, a determinat această instituție să concluzioneze că nu era vorba despre un ajutor de stat.
It is apparent from the contested decision that RTP’s financial position was very poor in 1994.
Din decizia atacată ar reieși că, în 1994, situația financiară a RTP era foarte degradată.
It was solely because all its share capital was held by the State — and because it was thought that the State would not allow the undertaking to go into insolvency — that the 1994 bond issue was accepted by the market.
Întrucât numai statul deținea integral capitalul social – și întrucât se credea că statul nu ar permite ca întreprinderea să intre în stare faliment – emisiunea de obligațiuni din 1994 ar fi fost acceptată de piață.
That situation should have been properly taken into account in the assessment of the measure at issue.
Această situație ar fi trebuit luată în considerare în mod corect în cadrul aprecierii măsurii în cauză.
In the reply, the applicant cites the report of the Tribunal de Contas, from which it appears that the level of RTP’s bank indebtedness is explained by the fact that RTP is a public undertaking, entrusted with providing public service television and benefiting from the regular financial support of the State, which was sufficient guarantee for RTP’s various creditors.
În replică, reclamanta citează raportul întocmit de Tribunal de Contas din care ar rezulta că nivelul de îndatorare bancară a RTP s-ar explica prin faptul că RTP este o întreprindere publică, care are sarcina de a gestiona serviciul public de televiziune și care beneficiază de sprijinul financiar regulat al statului, ceea ce ar constitui o garanție suficientă pentru diverși creditori ai RTP.
The Commission contends that the applicant’s position is incorrect.
Comisia consideră că poziția reclamantei este eronată.
The Commission explained in the contested decision (recital 121) why it considered that the 1994 bond issue did not constitute State aid.
Comisia ar fi explicat în decizia atacată [considerentul (121)] motivul pentru care considera că emisiunea de obligațiuni din 1994 nu reprezenta un ajutor de stat.
No State guarantee was formally given, which is something which the applicant admits.
Nu ar fi fost acordată în mod formal nicio garanție de stat, aspect admis de reclamantă.
RTP itself guaranteed the servicing of the debt.
Însăși RTP ar fi garantat rambursarea datoriei.
RTP was a public limited company at the time and thus did not have a status which would have resulted in an implicit State guarantee.
RTP ar fi fost la acel moment o societate pe acțiuni și nu ar fi deținut un statut din care ar fi rezultat o garanție implicită a statului.
Consequently, the Commission contends that the 1994 bond issue was carried out under market conditions and that the State did not forgo revenue.
În consecință, Comisia consideră că emisiunea de obligațiuni din 1994 a fost efectuată în condițiile pieței și că statul nu a renunțat să obțină venituri.
Lastly, the fact that RTP was owned by the State in no way alters that finding in view of the neutrality of the Treaty as to whether the undertaking at issue is in public or private ownership.
În sfârșit, împrejurarea că RTP este deținută de stat nu ar modifica această concluzie, ținând seama de neutralitatea tratatului în privința proprietății publice sau private a întreprinderii în cauză.
The Commission maintains that the report of the Tribunal de Contas is inadmissible because it was not produced in the application, and notes that even the quotation from the report upon which the applicant relies shows that the Portuguese Republic did not provide any guarantee whatsoever.
Comisia susține că raportul întocmit de Tribunal de Contas este inadmisibil, întrucât nu a fost prezentat în cererea introductivă și observă că însăși citarea acestui raport invocat de reclamantă arată că Republica Portugheză nu a furnizat nici cea mai mică garanție.
In recital 121 of the contested decision, the Commission stated that it had received no information to show that the 1994 bond issue was accompanied by a State guarantee.
În considerentul (121) al deciziei atacate, Comisia a arătat că nu a primit nicio informație care să dovedească faptul că emisiunea de obligațiuni din 1994 era însoțită de o garanție de stat.
According to the prospectus for that bond issue, it was RTP itself which guaranteed repayment of the debt.
Potrivit prospectului acestei emisiuni de obligațiuni, însăși RTP garanta rambursarea acestei datorii.
RTP did not have a legal status which led to an implicit State guarantee.
RTP nu ar fi avut un statut legal care să determine o garanție implicită a statului.
It is not contested that RTP was a public limited company at the time of the 1994 bond issue.
Este cert că, în perioada emisiunii de obligațiuni din 1994, RTP era societate pe acțiuni.
As a result, RTP’s owner, the Portuguese Republic, was not subject to an unlimited obligation to repay that company’s debts.
Datorită acestei forme sociale, proprietarul RTP, Republica Portugheză, nu era supus obligației de rambursare nelimitată a datoriilor acestei societăți.
Neither is it contested that the prospectus for the 1994 bond issue provided for no guarantee on the part of the State.
Este de asemenea cert că prospectul emisiunii de obligațiuni din 1994 nu prevedea nicio garanție din partea statului.
The applicant claims, however, that the fact that the State had a 100% stake in RTP led to the existence of an implicit guarantee which alone explains how that company, despite its poor financial position, was successful in placing the 1994 bond issue on the market.
Reclamanta susține totuși că împrejurarea potrivit căreia statul era acționar unic al RTP presupune existența unei garanții implicite care, singură, ar explica faptul că această societate a reușit, în pofida unei situații financiare degradate, să introducă pe piață emisiunea de obligațiuni din 1994.
It is necessary, however, not to confuse the question whether the State granted, expressly or implicitly, a guarantee — the only question relevant to this case — with that of how the market reacted to the fact that the issuer of the bonds was not just another private operator, but RTP.
Cu toate acestea, nu trebuie confundată problema dacă statul a aprobat, explicit sau implicit, o garanție, singura problemă pertinentă în speță cu aceea de a se stabili cum a reacționat piața la faptul că emitentul obligațiunilor nu era un operator privat oarecare, ci RTP.
The fact that the market agreed to subscribe to the 1994 bond issue — in the applicant’s opinion, because it considered that the State would guarantee de facto its repayment — does not permit a finding that there is State aid, since it is not disputed that the State did not give its guarantee, either expressly or implicitly.
Împrejurarea că piața a acceptat să subscrie la emisiunea de obligațiuni din 1994 întrucât, în opinia reclamantei, ar fi considerat că statul garanta de facto rambursarea nu permite să se concluzioneze în sensul existenței unui ajutor de stat, din moment ce este cert că statul nu a acordat o garanție, indiferent dacă aceasta era explicită sau implicită.
Only objective findings leading to the conclusion that the State legally had to repay that issue in the event of default by RTP would permit a finding of the existence of a State guarantee.
Numai constatările obiective care conduc la concluzia ca statul ar fi obligat din punct de vedere juridic să ramburseze această emisiune în caz de încetare de plăți a RTP ar permite să se rețină existența unei garanții de stat.
It is not apparent from the court file or the applicant’s pleadings that the Portuguese Republic was under such an obligation.
Or, nici din dosar, nici din înscrisurile reclamantei nu reiese că Republica Portugheză avea o asemenea obligație.
Concerning the report of the Tribunal de Contas produced in the reply, that report, as noted in paragraphs 186 to 193 below, is not relevant to the assessment of the lawfulness of the contested decision.
În privința raportului întocmit de Tribunal de Contas, prezentat în replică, acest raport, după cum sa constatat la punctele 186-193 de mai jos, este lipsit de pertinență pentru aprecierea legalității deciziei atacate.
Thus, the applicant having, in its pleadings, submitted no evidence such as to call into question the Commission’s assessment set out in recital 121 of the contested decision, it is necessary to dismiss the applicant’s head of claim concerning the 1994 bond issue.
Prin urmare, întrucât reclamanta nu a furnizat prin înscrisurile sale niciun element de natură să conteste aprecierile Comisiei exprimate în considerentul (121) al deciziei atacate, critica reclamantei privind emisiunea de obligațiuni din 1994 trebuie respinsă.
Conclusion on the third plea in law
Concluzie cu privire la al treilea motiv
In view of all the foregoing considerations, it is necessary to uphold the present plea in part and to annul Article 2 of the contested decision inasmuch as it finds that the exemption from registration charges does not constitute State aid.
Ținând seama de toate considerațiile de mai sus, prezentul motiv trebuie admis parțial, iar articolul 2 din decizia atacată trebuie anulat, în măsura în care concluzionează că scutirea de cheltuielile notariale și de înregistrare nu reprezintă ajutor de stat.