natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The adverse result follows straightforwardly
Dezavantajul rezultă direct din aplicarea unui criteriu întemeiat pe vârstă (mai exact, o diferență de vârstă de
Analysis under Directive 2000/78 the general principle.
Analiză din perspectiva Directivei 2000/78 ca și în cazul analizei pe baza principiului general.
They are confirmed by a number of specific characteristics of the directive.
Acestea sunt confirmate de o serie de caracteristici specifice directivei.
Article 3(1) applies the directive to ‘all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to … (c) employment and working conditions, including … pay’.
Articolul 3 alineatul (1) prevede că directiva se aplică „tuturor persoanelor, atât în sectorul public, cât și în cel privat, inclusiv organismelor publice, în ceea ce privește: […] (c) condițiile de încadrare și de muncă, inclusiv condițiile […] de remunerare”.
According to established caselaw, a survivor’s pension falls within the concept of ‘pay’ under Article 141 EC as a benefit deriving from the deceased spouse’s employment relationship. 93
Conform unei jurisprudențe constante, pensiile de soț supraviețuitor sunt cuprinse în noțiunea „remunerație” în sensul articolului 141 CE în calitate de prestații care rezultă din raportul de muncă al soțului decedat 93.
The contract of employment created an employment relationship between Mr Bartsch and BSH.
Contractul de muncă a condus la crearea unui raport de muncă între domnul Bartsch și BSH.
The survivors’ pension is ‘pay’ under Article 141 EC and therefore ‘pay’ for the purposes of Article 3(1) of Directive 2000/78.
Pensia de supraviețuitor este o „remunerație” în sensul articolului 141 CE și, prin urmare, o „remunerație” potrivit articolului 3 alineatul (1) din Directiva 2000/78.
After the expiry of the period for transposing Directive 2000/78, the validity of the age-gap clause would therefore fall to be assessed under the directive.
De la expirarea termenului de transpunere a acesteia, validitatea clauzei privind diferența de vârstă urmează a fi, așadar, evaluată din perspectiva prevederilor directivei.
First, recital 25 makes it clear that age discrimination within the meaning of the Directive is a broad concept. That is also consistent with standard principles of interpretation, which dictate that the concept of discrimination in Article 2 should be read broadly, while the justifications and derogations under Article 2(2)(b)(i) and under Article 6 should be construed narrowly.
În primul rând, considerentul (25) indică în mod clar că noțiunea de discriminare pe motive de vârstă în sensul directivei este o noțiune largă, ceea ce este de asemenea conform cu principiile generale de interpretare, potrivit cărora este necesar să se considere că noțiunea de discriminare de la articolul 2 trebuie interpretată în mod extensiv, în timp ce justificările și derogările de la articolul 2 alineatul (2) literele (b) și (i) sunt de strictă interpretare.
To read Article 2 as applying only to absolute ages (‘the employer treats a 50-year-old less favourably than a 40-year-old’), would be to interpret the principle in that article narrowly.
A interpreta articolul 2 în sensul că se aplică exclusiv vârstei ca valoare absolută („angajatorul tratează mai puțin favorabil un lucrător în vârstă de 50 de ani decât un lucrător în vârstă de 40 de ani”) ar reprezenta o interpretare restrictivă a principiului enunțat în acest articol.
That is not the way in which the Court has interpreted sex discrimination, 94or any fundamental Treaty-based freedom.
Nu acesta este modul în care a interpretat Curtea discriminările pe motive de sex 94sau vreuna dintre libertățile deduse din prevederile tratatului.
It seems to me that, as regards the question what types of age-related discrimination are covered, the same arguments apply under the directive as applied in the analysis under
Suntem de părere că, pentru a ști care anume tipuri de discriminare pe motive de vârstă sunt acoperite, se aplică în analiza din perspectiva directivei aceleași argumente
94 — Thus, sex discrimination includes discrimination arising from gender reassignment.
94 — Astfel, discriminarea pe criterii de sex include discriminările care rezultă din schimbarea de sex în cazul unui transsexual.
In Grant, cited in footnote 21, paragraph 42 (which, however, predates the entry into force of the Treaty of Amsterdam and hence the introduction of Article 13 in the EC Treaty), the Court took the view that it did not extend to differences of treatment based on a person’s sexual orientation.
I-3585, punctul 24). În cauza Grant, citată la nota de subsol 21, punctul 42 (anterioară totuși intrării în vigoare a Tratatului de la Amsterdam și, așadar, introducerii articolului 13 în cadrul Tratatului CE), Curtea a considerat că raționamentul său nu se extindea la tratamentul diferențiat întemeiat pe orientarea sexuală a unei persoane.
BARTSCH ive 2000/78, 97 in respect of both Mr Bartsch and the survivor, Mrs Bartsch.
BARTSCH atul (2) litera (a) din Directiva 2000/78 97atât în privința domnului Bartsch, cât și a soției supraviețuitoare, doamna Bartsch.
It must, however, be remembered that at the material time the period for transposing that dir -ective into national law in Germany had not yet expired.
Nu trebuie totuși uitat că, la data producerii faptelor din cauza principală, termenul de transpunere a directivei în dreptul național nu expirase încă în privința Germaniei.
Secondly, as the Commission observes, reading Article 2 as applying only to absolute ages would make it easier to evade the pro -hibition on discrimination that it contains.
În al doilea rând, astfel cum a indicat Comisia, a interpreta articolul 2 în sensul că se aplică exclusiv vârstei ca valoare absolută ar face posibilă o mai ușoară eludare a interdicției discriminării instituite.
An astute employer might get round the prohibition by recasting his existing discriminatory practices in terms of relative, rather than absolute, ages.
Un angajator iscusit ar putea să se sustragă de la această interdicție redefinindu-și practicile discriminatorii în termeni de vârstă relativă mai degrabă decât de vârstă absolută.
I therefore read the directive as prohibiting discrimination based both on absolute and relative age.
Acesta este motivul pentru care considerăm că directiva interzice orice formă de discriminare pe motive de vârstă, atât absolută, cât și relativă.
In my analysis of the general principle, I have suggested that ‘discrimination on grounds of relative age’ would cover both discriminatory treatment affecting the deceased employee and discriminatory treatment affecting the survivor.
Când am analizat principiul general, am indicat că „discriminările întemeiate pe vârsta relativă” ar acoperi atât tratamentul discriminatoriu al lucrătorului decedat, cât și tratamentul discriminatoriu al soțului supraviețuitor 95.
95I cannot conceive that the principle contained in Article 2 of Directive 2000/78, which is intended to ‘put into effect’ the principle of equal treatment, 96is to be construed more narrowly in this respect than that general principle.
Nu putem concepe posibilitatea ca principiul enunțat la articolul 2 din Directiva 2000/78, care urmărește „punerea în aplicare” a principiului egalității de tratament 96, să fie interpretat în mod mai restrictiv în această privință decât principiul general.
The referring court asks whether, if a provision like the age-gap clause gives rise to differential treatment, that discrimination can be justified by the employer’s interest in limiting risks assumed by voluntary pension schemes (and his desire to make those risks more quantifiable).
Instanța de trimitere dorește să afle dacă, în cazul în care o prevedere precum clauza privind diferența de vârstă determină un tratament diferit, această discriminare poate fi justificată prin interesul angajatorului de a limita riscurile acoperite de sistemele de pensii de întreprindere (și prin necesitatea ca acestea să fie mai ușor cuantificabile) 98.
98However, it seems to me that, once a risk is quantified, it is no longer a ‘risk’ but a foreseeable obligation for which provision can be made.
Considerăm însă că, de îndată ce un risc este calculat, acesta nu mai reprezintă un „risc”, ci o obligație previzibilă pentru care pot fi dispuse măsuri.
It also seems clear that actuarial analysis will quantify the obligations likely to arise as a result of ‘age gaps’.
Pare deopotrivă clar că o analiză actuarială ar permite cuantificarea obligațiilor care pot rezulta din astfel de „diferențe de vârstă”.
I therefore proceed on the basis that the referring court essentially wishes to know whether discrimination can be justified by the employer’s interest in placing an overall
Prin urmare, pornim de la premisa că instanța de trimitere dorește să se precizeze în esență dacă o discriminare poate fi justificată prin interesul angajatorului
I therefore proceed upon the basis that an age-gap clause such as that at issue in the proceedings before the national court is capable of constituting direct discrimination for the purposes of Article 2(2)(a) of Direct-
Continuăm, prin urmare, analiza de la premisa că o clauză privind diferența de vârstă precum cea în discuție în acțiunea principală poate constitui o formă de discriminare directă în sensul articolului 2 aline-
97 — Under this provision, direct discrimination is taken to occur ‘where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation’ on grounds, inter alia, of age.
97 — Potrivit acestei dispoziții, o discriminare directă se produce „atunci când o persoană este tratată într-un mod mai puțin favorabil decât este, a fost sau va fi tratată într-o situație asemănătoare o altă persoană”, între altele, pe motiv de vârstă.
Indirect discrimination is defined in Article 2(2)(b). See point 109.
Discriminările indirecte sunt definite la articolul 2 alineatul (2) litera (b).
95 — See point 98.96 — Article 1 of Directive 2000/78.
95 — A se vedea punctul 98.96 — Articolul 1 din Directiva 2000/78.
98 — See point 17 above.
98 — A se vedea punctul 17 de mai sus.
OPINION OF MS SHARPSTON — CASE C-427/06 limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL SHARPSTON — CAUZA C-427/06 de a plafona în mod global costurile suportate de un sistem de pensii de întreprindere.
At first sight, that would appear to suggest (a contrario) that discrimination falling within Article 2(2)(a) is not capable of objective justification.
articolul 2 alineatul (2) litera (a) nu pot avea justificare obiectivă.
There is, however, obviously an overlap between the terms of Article 2(2)(b) and the framing of the (extensive) justification on objective grounds for age discrimination that is set out in Article 6.
Cu toate acestea, între termenii utilizați la articolul 2 alineatul (2) litera (b) și cadrul (larg) al justificării pentru motive obiective a discriminărilor pe motive de vârstă de la articolul 6 există în mod evident o suprapunere.
Directive 2000/78 provides a convenient analytical framework for approaching this question.
Directiva 2000/78 furnizează un cadru adecvat de analiză care permite abordarea acestei întrebări.
If the events giving rise to the present reference had occurred after the expiry of the transposition period for Dir -ective 2000/78, would an age-gap clause in a private supplementary pension scheme of the kind operated by BSH have been capable of justification?
Dacă faptele care au determinat prezenta trimitere preliminară s-ar fi derulat după expirarea termenului de transpunere a Directivei 2000/78, ar fi putut primi justificare o clauză privind diferența de vârstă cuprinsă într-un sistem de pensii suplimentare private precum cel gestionat de BSH?
Directive 2000/78 defines both direct and indirect discrimination within Article 2. The two limbs of Article 2(2) start in the same way: ‘… discrimination shall be taken to occur where …’.
Directiva 2000/78 definește discriminările directe și indirecte la articolul 2 alineatul (2), utilizând în ambele cazuri aceeași formulă de început „o discriminare […] se produce atunci când […]”.
Article 2(2)(a) defines direct discrimination without going on to suggest that it may, in principle, be capable of justification.
Articolul 2 alineatul (2) litera (a) definește discriminările directe fără a adăuga că acestea pot, în principiu, să fie justificate.
Article 2(2)(b), in contrast, states that ‘indirect discrimination shall be taken to occur where an apparently neutral provision, criterion or practice would put persons having … a particular age … at a particular disadvantage unless … that provision, criter- ion or practice is objectively justified by a legitimate aim and the means of achieving that aim are appropriate and necessary …’.
Articolul 2 alineatul (2) litera (b) prevede, în schimb, că „o discriminare indirectă se produce atunci când o dispoziție, un criteriu sau o practică aparent neutră poate avea drept consecință un dezavantaj special pentru persoane […] de o anumită vârstă […], în raport cu alte persoane, cu excepția cazului în care […] această dispoziție, acest criteriu sau această practică este obiectiv justificată de un obiectiv legitim, iar mijloacele de realizare a acestui obiectiv sunt adecvate și necesare […]”.
In other words, if the proviso in Article 2(2)(b)
Cu alte cuvinte, dacă sunt îndeplinite condițiile de la articolul 2 alineatul (2) litera (b), se consideră că nu a fost comisă nicio discriminare.
Article 6(1) of Directive 2000/78 deals exclusively with justification for one specific type of differential treatment: discrimination on grounds of age.
Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78 are ca obiect exclusiv justificarea unei anumite categorii de tratament diferit, mai precis, discriminările pe motive de vârstă.
It opens with the words, ‘Notwithstanding Article 2(2), Member States may provide …’.
Textul articolului se deschide cu cuvintele „[f]ără a aduce atingere dispozițiilor articolului 2 alineatul (2), statele membre pot prevedea […]”.
Here, no distinction is drawn by the legislator between Article 2(2)(a) (direct discrimination) and Article 2(2)(b) (indirect discrimination).
În acest caz, legiuitorul nu face nicio distincție între articolul 2 alineatul (2) litera (a) (discriminarea directă) și articolul 2 alineatul (2) litera (b) (discriminarea indirectă).
Rather, Member States are permitted to provide that any differences of treatment caught by Article 2(2) ‘shall not constitute discrimination if, within the context of national law, they are objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
Dimpotrivă, statele membre pot prevedea că tratamentul diferențiat pe motive de vârstă, de oricare categorie, „nu constituie o discriminare atunci când este justificat în mod obiectiv și rezonabil, în cadrul dreptului național, de un obiectiv legitim […], iar mijloacele de realizare a acestui obiectiv sunt corespunzătoare și necesare”.
Certain specific ‘legitimate aims’ are expressly identified (‘including legitimate employment policy, labour market and vocational training objectives’), in what is (given the use of the word ‘including’) meant not to be an exhaustive list.
Anumite „obiective legitime” sunt denumite în mod expres („în special […] obiective legitime de politică a ocupării forței de muncă, a pieței muncii și a formării profesionale”) în cadrul unei liste lipsite de caracter exhaustiv (deoarece legiuitorul a utilizat expresia „în special”).
After this introduction, subparagraphs (a), (b) and (c) then identify (again, non-exhaustively) certain types of differential treatment which appear to
În continuarea acestei introduceri, literele (a), (b) și (c) identifică (de asemenea neexhaustiv) anumite tratamente diferențiate care includ discriminări pe motive de vârstă
BARTSCH involve partly direct discrimination, 99 partly indirect discrimination 100on grounds of age.
99, cât și indirecte
particular kinds of differential treatment based directly on grounds of age, provided that they are ‘objectively and reasonably justified by a legitimate aim … and if the means of achieving that aim are appropriate and necessary’.
autorizează în mod expres anumite forme de tratament diferențiat întemeiate în mod direct pe vârstă, cu condiția să fie „justificat[e] în mod obiectiv și rezonabil […], iar mijloacele de realizare […] [să fie] corespunzătoare și necesare”.
This analysis of the text is borne out by the Court’s judgment in Palacios de la Villa, 102which concerned a compulsory retirement clause in national legislation.
Curtea a confirmat această interpretare a textului legal prin Hotărârea Palacios de la Villa 102, care privea o clauză de pensionare obligatorie cuprinsă în dreptul național 103.
103Recital 14 of Directive 2000/78 states that ‘[t]his Directive shall [ 104] be without prejudice to national provisions laying down retirement ages’.
În considerentul (14) al Directivei 2000/78, legiuitorul afirmă că „[p]rezenta directivă nu aduce 104atingere dispozițiilor naționale de stabilire a vârstei de pensionare”.
However, no substantive provision in the directive exempts retirement clauses from its scope.
Cu toate acestea, nicio prevedere de drept material din cadrul directivei nu exclude clauzele de pensionare din domeniul de aplicare al acesteia.
The Court found that such a clause fell within the directive and constituted direct age discrimination.
Curtea a decis că o astfel de clauză este cuprinsă în domeniul de aplicare al directivei și constituie discriminare directă pe motive de vârstă 105.
105It nevertheless decided that it served an object- ive which could, under Article 6(1) of the directive, reasonably and objectively justify a difference in treatment on grounds of age. 106
Cu toate acestea, Curtea a hotărât că o astfel de discriminare urmărește un obiectiv care, potrivit articolului 6 alineatul (1), poate justifica obiectiv și rezonabil un tratament diferențiat pe motive de vârstă 106.
It would be fair to say that the majority of the specific illustrations of ‘acceptable’ differential treatment in Article 6(1) involve the direct use of age as a decision criterion (‘older workers’, ‘minimum conditions of age’, ‘a maximum age for recruitment’).
Prin urmare, se poate afirma pe bună dreptate că majoritatea ilustrărilor specifice ale diferențelor de tratament „acceptabil” furnizate de articolul 6 alineatul (1) presupun utilizarea vârstei în mod direct drept criteriu decisiv („lucrători în vârstă”, „condiții minime de vârstă”, „vârstă maximă pentru accesul la încadrarea în muncă”) 101.
101The decision criterion is thus not ‘an apparently neutral provision, criterion or practice’ (as identified, in Article 2(2)(b) within the definition of indirect discrimination).
Criteriul decisiv nu îl reprezintă, așadar, „o dispoziție, un criteriu sau o practică aparent neutră” [în sensul definiției discriminărilor directe prevăzute de articolul 2 alineatul (2) litera (b)].
Rather, it is often differential treatment on grounds of age, pure and simple.
Este mai curând vorba despre un tratament diferențiat întemeiat pur și simplu pe vârstă.
The age-gap clause does not fit neatly into any of the specific illustrations in
Clauza privind diferența de vârstă nu se încadrează perfect în niciunul dintre exem-
The only logical conclusion to be drawn is that Directive 2000/78 expressly permits
Singura concluzie logică ce se poate desprinde este aceea că Directiva 2000/78
103 — In Palacios de la Villa, cited in footnote 20, unlike the present case, the transposition period had of course already expired.
103 — În cauza Palacios de la Villa, citată la nota de subsol 20, termenul de transpunere expirase deja, ceea ce nu este cazul în prezenta speță.
See point 39 above.
A se vedea punctul 39 de mai sus.
100 — For example, the setting of minimum conditions of seniority in service for access to certain advantages linked to employment (Article 6(1)(a)).
100 — De exemplu, stabilirea unor condiții minime de vechime în muncă pentru accesul la anumite avantaje legate de angajarea în muncă [articolul 6 alineatul (1) litera (a)].
Seniority in service, although an ‘apparently neutral criterion’, is likely to operate indirectly as an age-based criterion.
Deși „aparent un criteriu neutru”, vechimea în muncă poate acționa indirect ca un criteriu întemeiat pe vârstă.
104 — This is a curious use of ‘shall’ (an enacting form) in a preamble (which is explanatory).
104 — [Nota privește numai versiunea în limba engleză a considerentului (14) al Directivei 2000/78: „Versiunea în limba engleză utilizează verbul «shall» (formulă dispozitivă) într-un mod ciudat pentru o expunere de motive (text cu vocație explicativă).
1), to which I referred in my Opinion of 10 April 2008 in Case C-345/06 Heinrich, points 28, 64, and 65.
112), la care am făcut trimitere în concluziile pe care le-am prezentat la 10 aprilie 2008 în cauza Heinrich, C-345/06, punctele 28, 64 și 65, aflată în prezent pe rolul Curții.”]
101 — Compare Advocate General Jacobs’s discussion of two types of justification for difference in treatment on grounds of sex, and their relation to direct and indirect discrimination, at points 34 to 35 of his Opinion in Case C-79/99 Schnorbus [2000] ECR I-10997.
101 — Pentru comparație, a se vedea analiza a două tipuri de justificări pentru tratamentul diferențiat pe motive de sex și legătura acestora cu discriminările directe și indirecte, efectuată de avocatul general Jacobs la punctele 34 și 35 din Concluziile pe care le-a prezentat în cauza Schnorbus (Hotărârea din 7 decembrie 2000, C-79/99, Rec., p. I-10997).
105 — Paragraph 51.106 — Paragraph 66.
105 — Punctul 51 din hotărâre.106 — Punctul 66 din hotărâre.
On the one hand, the present state of Community law allows Member States and, where appropriate, the two sides of industry at national level fairly broad discretion, not only in whether to pursue a particular aim in the field of social and employment policy, but also in the definition of measures capable of achieving it. 108
Pe de o parte, în stadiul actual al dreptului comunitar, statele membre, precum și, eventual, partenerii sociali la nivel național dispun de o largă marjă de apreciere nu numai în ceea ce privește decizia de a urmări un anumit obiectiv din domeniul politicii sociale și de încadrare în muncă, ci și în ceea ce privește definirea măsurilor pentru aducerea la îndeplinire a acestui obiectiv 108.
Article 6(1)(a), (b) or (c).
plele de la articolul 6 alineatul (1) literele (a), (b) sau (c).
The employer’s interest in placing an overall limitation on the costs borne by a voluntary pension scheme 107is reminiscent of the factors behind the Article 6(2) derogation.
Interesul angajatorului de a limita costurile globale suportate de un sistem de pensii facultative 107amintește de factorii care stau la baza derogării de la articolul 6 alineatul (2).
Derogations are, as a general principle of construction, to be interpreted restrictively.
Ca principiu general, derogările sunt de strictă interpretare.
At the same time, it is clear that Article 6 does not contain an exhaustive list of permissible derogations.
Totodată însă, este clar că articolul 6 nu cuprinde o listă exhaustivă a exemplelor de derogări admise.
On the other hand, the Court has consistently taken a strict approach to pension schemes which, as in the present case, exclude certain categories of persons, as opposed to those which provide differential benefits.
Pe de altă parte, Curtea a dovedit în mod constant o deosebită strictețe în abordarea sistemelor de pensii care, precum în speță, exclud anumite categorii de persoane, spre deosebire de sistemele care oferă prestații diferențiate.
In particular, it circumscribed the non-retroactive effect of its ruling in Barber 109so as not to apply to the former type of scheme. 110 The Court has also been circumspect in accepting grounds based on
În special, Curtea a restrâns efectul neretroactiv al hotărârii pronunțate în cauza Barber 109astfel încât acesta să nu se aplice sistemului precedent 110. Totodată, Curtea a dat dovadă de circumspecție la admiterea motivelor întemeiate pe calcule