natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Devolution to academic units has also been a constant theme; devolving power to schools, faculties or departments can be a powerful agent for change in institutions that are seeking to create a more entrepreneurial culture.
Din organele de supervizare din Danemarca, Cipru, Portugalia, Slovenia şi Norvegia fac parte, de asemenea, reprezentanţi ai personalului non-academic.
In Portugal and Norway, where the private higher education sector is accorded a relatively high level of recognition, there is a national-level body that convenes the executive heads of private HEIs, similar to the public universities’ Rectors Conferences.
Majoritatea ţărilor au stabilit mandate cu durata de patru sau cinci ani, în general cu posibilitatea reînnoirii acestora.
The institutional governance bodies at independent private HEIs in eleven countries are regulated in the same way as public HEIs, namely: Bulgaria, the Czech Republic, Italy, Latvia, the Netherlands, Portugal (as of 2007/08), Romania, Slovenia, Slovakia, Sweden and the United Kingdom (England).
Rectorul şi organele de guvernare instituţională se schimbă în acelaşi timp în Bulgaria, ţară în care rectorul este ales de către Adunarea Generală şi în care mandatul său se încheie automat atunci când se termină şi mandatul Adunării Generale.
In the Flemish Community of Belgium, Germany, Spain, France, Lithuania, Hungary, Malta and Austria, private HEIs can determine their own institutional governance structure.
Structurile de guvernare ale unităţilor de bază (facultăţi, secţii, institute, etc.) reflectă în mod caracteristic structura internă a instituţiei, la nivel central.
In several countries, there are certain specific differences in the institutional governance structure of independent private HEIs.
Decanii şi cadrele intermediare sunt reprezentative în legătură cu toate aspectele activităţii instituţionale.
In the Flemish Community of Belgium, all institutions have a management structure based on representation of all staff, students and external stakeholders.
Odată cu noile structuri de guvernare, sa produs o schimbare în privinţa autorităţii decanilor.
The Private Schools Act of Estonia defines the management bodies of independent private HEIs, but it does not identify the areas in which they have decision-making powers.
În mod tradiţional, decanul era ales ca reprezentant al corpului academic al unităţii de bază respective, el având adesea o mare influenţă, dar puţină autoritate.
The management bodies are listed in the Act as the Rector and the Council without reference to a governing body that includes any external stakeholders; however, some independent private institutions have established an advisory body that includes external stakeholders.
Astăzi, decanii deţin funcţii executive asemănătoare celei de director executiv şi sunt în general numiţi mai degrabă decât aleşi.
There is a national legal framework in place in Cyprus, including official regulations that define the institutional governance bodies for private HEIs. The first three private universities opened in September 2007.
Decanii deţin funcţii manageriale şi bugetare şi sunt nevoiţi din ce în ce mai mult să împace rolul tradiţional de protectori ai intereselor corpului academic cu acela managerial, care devine din ce în ce mai pregnant.
There are no regulations for private higher education in Malta beyond the requirement for each HEI to obtain an operating license.
În Italia, facultăţile au jucat în mod tradiţional un rol important în guvernarea universităţilor.
The National Commission for Higher Education recommended reforming regulations for the private higher education sector in 2007.
De fapt, facultatea este adevăratul centru al puterii în universităţile italiene. Inovaţia curiculei, recrutarea
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance
Capitolul 2: Structuri ale guvernăriiînvăţământuluisuperior angajaţilor, promovarea în carieră, gestionarea operaţională a fondurilor-toate acestea ţin de competenţa facultăţii şi a organului decizional academic.
In Poland, private HEIs are not required by law to have senates, but if they do not, they must set up some other supreme collective body and appoint a rector.
Mai mult, procesul intern de alocare a a resurselor se bazează (adesea în mod neoficial) pe negocierile dintre unităţile academice şi organele de guvernare instituţională.
In Norway, private HEIs are legally required to have a Board with at least five members while public universities must have eleven members; however, most regulations are the same for both sectors.
Facultăţile au de asemenea, o relaţie privilegiată cu Consiliul Universitar Naţional.
Figure 2.4: External regulations on institutional governance, independent private higher education, 2006/07
Instituţiile de învăţământ superior separă, de asemenea, aspectul managerial de acela al dezvoltării profesionale sau al carierei.
Independent private higher education with different regulations than public
În Norvegia, există o tendinţă către delegarea responsabilităţilor administrative şi academice de la nivelul unităţilor de bază unor lideri academici numiţi care conduc departamentele.
Independent private higher education with same regulations as public
În Regatul Unit, multe universităţi dezvoltă structuri de conducere puternice pentru a înlocui managerierea de către o comisie.
No independent private higher education
În multe universităţi, numărul subordonaţilor din administraţie a fost redus în dorinţa de a se simplifica structurile manageriale.
Portugal: As of 2007/08 and the introduction of the new law, the structure and process of establishing HEIs are now identical for independent private and public HEIs.
Organele de guvernare instituţională ale instituţiilor de învăţământ superior private şi independente sunt reglementate în acelaşi mod ca şi cele ale instituţiilor de învăţământ superior publice, în următoarele unsprezece ţări: Bulgaria, Republica Cehă, Italia, Letonia, Ţările de Jos, Portugalia (începând cu 2007/2008), România, Slovenia, Slovacia, Suedia şi Regatul Unit (Anglia).
United Kingdom (ENG): All HEIs are classed as private institutions.
În câteva ţări, există anumite diferenţe specifice în structurile de guvernare ale instituţiilor de învăţământ superior private şi independente.
Institutional governance does not differ according to whether an institution is governmentdependent or not, but financial regulation does differ as independent HEIs receive no public funds and are therefore not subject to financial regulation by the funding body.
În Comunitatea flamandă din Belgia, toate instituţiile au o structură managerială din care fac parte reprezentanţii întregului personal, studenţi şi părţi implicate externe.
In order for an HEI to function successfully, all of the institutionallevel governance bodies must co-operate with each other, share information via open lines of communication and have transparent, trust-worthy processes of operation.
Legea şcolilor Private din Estonia defineşte organale manageriale ale instituţiilor de învăţământ superior private şi independente, dar nu identifică domeniile în care acestea deţin puterea decizională.
The institutional governance can be problematic if one or the other governance body is too dominant over the others. Instead, there must be a ‘balance of power’ between the various authorities (Bargh et al 1996; Shattock 2003).
Organele manageriale sunt trecute în lege drept rector şi consiliu, fără a se face referire la un organ de guvernare din care fac parte şi părţi implicate externe totuşi, anumite instituţii private independente au instituit un organ consultativ din care fac parte şi părţi implicate externe.
External stakeholders bring outside perspectives, expertise and additional transparency to HEIs and also serve to link higher education activities with society.
În Cipru, există un cadru juridic naţional în vigoare care include regulamente oficiale ce definesc organele de guvernare instituţională ale instituţiilor de învăţământ superior private.
Like at all expert organisations, members of HEIs are resistant to directives that come ‘top-down’ (Pellert 2007).
Primele trei universităţi private au fost înfiinţate în septembrie 2007.
In several countries, the supervisory body is composed of equal proportions of internal and external stakeholders, or of a majority of internal stakeholders.
În Malta, nu există reglementări privind învăţământul superior privat în afara cerinţei ca fiecare instituţie să obţină o autorizaţie de funcţionare.
These boards represent something of a mix between the mechanisms of external guidance and managerial self-governance.
Comisia Naţională pentru Învăţământul Superior a recomandat în anul 2007 reformarea reglementărilor privind sectorul învăţământului superior privat.
In these cases, there is significantly less controversy over the issue of institutional autonomy due to the high level of involvement from within the institution.
În Polonia, instituţiile de învăţământ superior private nu sunt obligate prin lege să aibă senate, dar dacă nu au, ele trebuie să-şi creeze un alt fel de organ de conducere colectivă şi să numească un rector.
Additionally, the aspect of selfgovernance can also provide the institution with a sense of ownership over the governance processes: instead of being held accountable to a (primarily) external body, the institution holds chief responsibility for the direction, planning, and monitoring of its activities.
În Norvegia, instituţiile de învăţământ superior private au obligaţia legală de a avea un consiliu de conducere cu cel puţin cinci membri, în timp ce consiliile universităţilor publice trebuie să aibă unsprezece membri şi totuşi, majoritatea reglementărilor se aplică ambelor sectoare.
Higher education officials, leaders, experts and researchers have expressed concern about the lack of professional management experience on the part of academic experts in senior-level positions in light of the ‘New Public Management’ movement that has accompanied institutional autonomy (Davies 1985; Pellert 2007; Zechlin 2007).
Figura 2.4: Regulamentele externe privind guvernarea instituţională în instituţiile de învăţământ superior private şi independente, 2006/2007
However, academic expertise and a vested interest in the mission and standards of higher education do not necessarily imply competence for handling the diverse demands facing higher education leaders today.
Instituţii de învăţământ superior private şi independente cu regulamente diferite de regulamentele instituţiilor publice
There are various different responses throughout Europe to the need for increased professional management competencies in higher education.
Instituţii de învăţământ superior private şi independente care urmează regulamentele instituţiilor publice
In Poland, there are currently several venues for management staff to receive training in professional management.
Instituţii de învăţământ superior private care nu sunt independente
Chapter 2: Structures of Higher Education Governance society and diversified their funding base, they have had to increase and professionalize their staff who support external activities and administer external funding.
Capitolul 2: Structuri ale guvernăriiînvăţământuluisuperior
In general, the balance between individual leadership and collegial councils is changing, and the power of individual leaders is increasing.
Portugalia: Începând cu 2007/2008, odată cu introducerea unei noi legi, structura şi procesul de înfiinţare a instituţiilor de învăţământ superior sunt identice pentru instituţiile private sau publice.
Currently, a two-person working committee dealing with the issue of financial autonomy of universities is also discussing the issue of making institutional leadership more professional and of the election or appointment models for governance bodies and academic leaders (Rector, deans).
Guvernarea instituţională poate ridica probleme dacă unul sau altul dintre organele de guvernare este mult prea pregnant faţă de celelalte. Dimpotrivă, trebuie să existe un echilibru de forţă între diferitele autorităţi (Bargh et al 1996; Shattock 2003).
HEIs in Norway began recruiting specialised administrative staff to prepare management decisions in the 1990s.
Pentru organizaţiile educaţionale, acest tip de conducere externă se poate ciocni de stilul tradiţional de conducere colegială, în special atunci când instituţia şi corpul său profesoral au o influenţă limitată sau indirectă asupra acestui organ de guvernare la nivel înalt.
The institutions in this country have had time to assess and appreciate the resulting improvements in professional administration.
Asemenea tuturor organizaţiilor experte, membrii instituţiilor de învăţământ superior sunt refractari la directivele care vin „de sus în jos” (Pellert 2007).
Higher education management has been a field of study at HEIs in Europe since 1999, although most study programmes began in 2002 or later.
În câteva ţări, organul de supervizare est alcătuit proporţional din părţi implicate interne şi externe sau are o majoritate de părţi implicate interne.
Master’s level programmes are currently offered at certain universities in Germany, Spain, the Netherlands, Austria, the United Kingdom and Norway.
În aceste cazuri, există semnificativ mai puţină controversă privind problema autonomiei instituţionale, datorită gradului mare de implicare din interiorul instituţiei.
CHAPTER 3: DIRECT PUBLIC FUNDING OF HIGHER EDUCATION INSTITUTIONS
În Polonia, există în momentul de faţă mai multe modalităţi prin care personalul de conducere poate beneficia de pregătire în domeniul managementului profesionist.
Although the majority of European national policies are now encouraging higher education institutions (HEIs) to rely increasingly on private sources of funding (see Chapter 4), direct public funding continues to
În momentul de faţă, comisia de lucru alcătuită din două persoane, care tratează problema autonomiei financiare a universităţilor, discută modalitatea prin care conducerea instituţională poate să-şi mărească gradul de profesionalism şi chestiunea modelelor pentru alegerea sau numirea organelor de guvernare şi a liderilor academici (rector, decani).
1), within the 27 Member States of the represent a substantial share of the higher education budget.
Gestiunea învăţământului superior a constituit un obiect de studiu în instituţiile de învăţământ superior din Europa din 1999 încoace, deşi majoritatea programelor de studii au fost introduse cel mai devreme în anul 2002.
European Union, 79.9 % of the funding for HEIs came from public sources.
În 20031, în cele 27 de state membre ale UE, 79,9% din finanţarea pentru instituţiile de învăţământ superior a provenit din surse publice.
In five countries, this proportion was below 70 %: Poland (69 %), Cyprus (65.8 %), Lithuania (61.8 %), Bulgaria (55.2 %) and Latvia (44.9 %).
În cinci ţări, sa înregistrat un procent de sub 70%: Polonia (69 %), Cipru (65.8 %), Lituania (61.8 %), Bulgaria (55.2 %) and Letonia (44.9 %).
The methods public authorities use to fund HEIs should be analysed closely, as they are likely to significantly influence the institutional strategies.
Metodele folosite de autorităţile publice pentru finanţarea instituţiilor de învăţământ superior trebuie analizate îndeaproape, deoarece ele pot influenţa semnificativ strategiile instituţionale.
Very broadly speaking, some degree of change in the traditional higher education funding mechanisms has become apparent in Europe.
Ca o tendinţă foarte generală, un anumit grad de schimbare a devenit vizibil în Europa, în privinţa mecanismelor de finanţare a învăţământului superior.
For example, funding mechanisms have traditionally involved negotiations between HEIs and the State on the amount to be awarded, the calculation of this amount on the basis of real costs incurred by institutions and the award of grants compartmentalised by budget heading.
De exemplu, mecanismele de finanţare implicau în mod tradiţional negocieri între instituţiile de învăţământ superior şi stat asupra sumelor acordate, calcularea acestor sume pe baza costurilor reale suportate de instituţii şi acordarea granturilor împărţie pe categorii bugetare.
In contrast, for around 15 years, many countries have developed block grants and formulas to calculate the sums awarded as well as measures to tie the level of public funding to institutional performance.
În schimb, timp de aproximativ 15 ani, multe ţări au introdus subvenţii globale şi formule de calcul a sumelor acordate precum şi măsuri pentru corelarea cuantumului finanţării publice cu performanţa instituţiei.
This trend has often gone hand in hand with new monitoring and accountability procedures.
Această tendinţă a mers adesea în paralel cu noile proceduri de monitorizare şi de asumare a răspunderii.
Agenda for Universities: education, research and innovation, the European Commission emphasised the importance of basing higher education funding more on results than on actual expenditure as well as granting institutions real autonomy and making them fully accountable to society for their performance.
În raportul său din mai 2006 privind modernizarea universităţilor2, Delivering on the Modernisation Agenda for Universities: education, research and innovation, (Despre agenda de modernizare a universităţilor: educaţie, cercetare şi inovare), Comisia Europeană a subliniat importanţa acordării fondurilor ţinând cont mai mult de rezultate decât de cheltuielile reale, precum şi importanţa acordării unei autonomii reale instituţiilor şi a asumării depline a răspunderii în faţa societăţii, privind funcţionarea acestora.
This chapter attempts to answer the following questions at the European country level:
Acest capitol încearcă să răspundă la următoarele întrebări adresate la nivelul fiecărei ţări din Europa:
Is the public funding of HEIs based on their performance?
Se bazează finanţarea publică a instituţiilor de învăţământ superior pe performanţa acestora?
What are the other criteria considered?
Care sunt celelalte criterii luate în calcul?
Does allocated public funding serve as an incentive for HEIs to meet strategic objectives determined at national level, for example via a performance contract?
Funcţionează alocarea fondurilor publice ca un stimulent pentru instituţiile publice pentru îndeplinirea obiectivelor strategice stabilite la nivel naţional, de exemplu printr-un contract de performanţă?
Does research funded by the public authorities serve to support infrastructures and ongoing activities, or is it limited to grants for specific projects?
Serveşte cercetarea finanţată de autorităţile publice la sprijinirea infrastructurilor şi a activităţilor în desfăşurare sau se limitează la subvenţiile acordate pentru proiectele specifice?
How are HEIs held accountable for the public funding they have received?
Cum îşi asumă instituţiile de învăţământ superior răspunderea pentru fondurile publice primite?
Can HEIs transfer unspent public funding from one year to the next?
Pot instituţiile de învăţământ superior să-şi reporteze fondurile neutilizate, de la un an la următorul?
Do independent private HEIs have access to public funding?
Au instituţiile de învăţământ superior private acces la fondurile publice?
Decisions taken by governments with respect to these questions enable different aims to be pursued, including the enhancement of quality and rationalisation of the use of resources.
Deciziile luate de guverne cu privire la aceste întrebări autorizează urmărirea anumitor scopuri, incluzând sporirea calităţii şi raţionalizarea folosirii resurselor. use of resources.
1) See Eurydice (2007) Key Data on Higher Education in Europe – 2007 Edition, Chapter C, Figure C12.
1 A se vedea broşura Eurydice (2007) Key Data on Higher Education in Europe – Date esenţiale privind învăţământul superior din Europa, ediţia din 2007, capitolul C, figura C12.
2) European Commission (2006) Communication from the Commission to the Council and the European Parliament. Delivering on the Modernisation Agenda for Universities: education, research and innovation.
2 Comisia Europeană (2006) Raportul Comisiei către Consiliul European şi către Parlamentul European, Delivering on the Modernisation Agenda for Universities: education, research and innovation (Despre Agenda de Modernizare a Universităţilor: educaţie, cercetare şi inovare).
Before dealing with the various mechanisms for direct public funding (
Guvernareaînînvăţământulsuperior din Europa naştere unor dezbateri extinse privind repercusiunile intenţionate sau neintenţionate ale politicilor strategice ale instituţiilor de învăţământ superior (vezi subcapitolul 3.4).
) of HEIs in Europe, it must be pointed out that HEIs generally receive block grants, which are intended to cover several categories of expenditure.
Înainte de prezentarea diferitelor mecanisme de finanţare publică directă3 ale instituţiilor de învăţământ superior din Europa, trebuie subliniat faptul că în general, instituţiile de învăţământ superior primesc subvenţii globale, care sunt destinate acoperirii mai multor categorii de cheltuieli.
Detailed national information on criteria for the allocation of public funding to HEIs is provided in the annexe.
Anexa conţine informaţii naţionale detaliate despre criteriile de alocare a fondurilor publice către instituţiile de învăţământ superior.
Public funding is allocated under expenditure headings that have to be strictly complied with only in Bulgaria, Czech Republic (ISCED level 5B), Greece, Cyprus and Latvia.
Fondurile publice sunt alocate în baza unor categorii bugetare care trebuie respectate întocmai numai în Bulgaria, Republica Cehă (ISCED nivelul 5B), Grecia, Cipru şi Letonia.
In Greece, more autonomy in this respect is granted to HEIs from 2007/08, and there are similar plans in Latvia (from 2009).
În Grecia, din 2007/2008, instituţiile de învăţământ superior au primit mai multă autonomie în această privinţă, planuri similare existând şi pentru Letonia (din 2009).
In Greece, there are currently five headings: staff, operational expenses, student catering, temporary staff and public investments.
În Grecia, există în prezent cinci categorii: personal, cheltuielei operaţionale, cheltuieli pentru cantinele studenţeşti, perosnalul temporar şi investiţiile publice.
As of 2007/08, HEIs are allowed to make certain transfers inside the operational expenses and public investment budgets.
Din 2007/2008, instituţiilor li se permite să facă anumite transferuri între bugetele cheltuielilor operaţionale şi cele de investiţii.
In Bulgaria there are five headings: study costs; research; scholarships; costs for publishing textbooks, research results, etc.; and costs for capital investment.
În Bulgaria, există cinci categorii: costurile de studiu, cercetarea, bursele, costurile pentru publicarea manualelor şcolare, a rezultatelor cercetării, etc. şi costurile pentru investiţiile de capital.
In Latvia, HEIs are currently required to request permission from the state treasury to make transfers between amounts established for salaries, expenditure on immovables and other common costs.
În Letonia, instituţiile de învăţământ superior trebuie să ceară permisiunea Trezoreriei Naţionale pentru a efectua transferuri între sumele stabilite pentru salarii, cheltuieliele cu bunurile imobile şi alte costuri curente.
In all other countries, the block grant is divided between the categories of expenditure depending more on the internal governance of the institution concerned.
În toate celelalte ţări, subvenţia globală se împarte între categoriile de ceheltuieli în principal în funcţie de guvernarea internă a instituţiei respective.
In Belgium, Ireland (institutes of technology), France, Lithuania, Hungary, Poland and Slovenia, institutions receive block grants but they must spend them in compliance with the budget headings submitted to the funding or supervisory body.
În Belgia, Irlanda (institutele tehnologice), Franţa, Lituania, Ungaria, Polonia şi Slovenia, instituţiile primesc subvenţii globale pe care trebuie însă să le cheltuiască în conformitate cu categoriile bugetare prezentate organului finanţator sau de supervizare.