natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under Article 114(1) of the Rules of Procedure, the Court may, on the application of a party, rule on admissibility without considering the substance of the case.
Potrivit articolului 114 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, la cererea uneia dintre părți, Tribunalul poate să se pronunțe asupra inadmisibilității fără a intra în dezbaterea fondului.
Under Article 114(3), unless the Court otherwise decides, the remainder of the proceedings is to be oral.
Conform alineatului (3) din același articol, în continuare, procedura de judecare a cererii este orală, în afară de cazul în care Tribunalul decide altfel.
In the present case, the Court considers that it has sufficient information from the documents in the case and that it is not necessary to hear oral argument from the parties.
În speță, Tribunalul consideră că este suficient de lămurit de actele de la dosar și că nu este necesară ascultarea explicațiilor orale ale părților.
The Commission raises two pleas of inadmissibility alleging, first, the applicant’s lack of capacity to be a party to legal proceedings and, second, that the applicant is not validly represented by the two agents who signed the application.
Comisia a invocat două cauze de inadmisibilitate întemeiate, pe de o parte, pe lipsa capacității reclamantului de a sta în justiție și, pe de altă parte, pe lipsa reprezentării legale a reclamantului de către cei doi mandatari semnatari ai cererii introductive.
It must first be considered whether the applicant has capacity to be a party to legal proceedings.
Este necesar ca mai întâi să se examineze dacă reclamantul are capacitate de a sta în justiție.
The Commission contends that, in German public law, which is the only law relevant, Landtag Schleswig-Holstein indisputably does not have a legal personality of its own.
Comisia susține că, potrivit dreptului public german, singurul relevant, este neîndoielnic faptul că Landtag Schleswig-Holstein nu are personalitate juridică proprie.
Only the region, the Land of Schleswig-Holstein, as a regional authority, has legal personality under German public law, whereas the applicant is merely one of its institutions.
Numai regiunea, land Schleswig-Holstein, ar constitui, în calitate de colectivitate teritorială, o persoană juridică în temeiul dreptului public german, în timp ce reclamantul nu ar fi decât unul dintre organele acesteia.
In the Commission’s view, the position of regional parliaments in regard to Article 230 EC cannot be more favourable that that of the national parliaments of the Member States.
În opinia Comisiei, poziția parlamentelor regionale, prin raportare la aplicarea articolului 230 CE, nu poate fi mai favorabilă decât cea a parlamentelor naționale ale statelor membre.
It is generally accepted that national parliaments do not have a right to be parties to legal proceedings independent of that of the Member States, since as institutions of the Member States they are part of the legal person which each State constitutes.
Or, ar fi în general admis că parlamentele naționale nu pot invoca un drept de a acționa în justiție, autonom de cel al statelor membre, întrucât, în calitate de organe ale statelor membre, ar face parte din persoana juridică pe care o constituie fiecare stat.
The ‘partial legal capacity’ claimed by the applicant cannot, in the Commission’s view, give it the status of a legal person.
În opinia Comisiei, „capacitatea juridică parțială” invocată de reclamant nu îi poate conferi statutul de persoană juridică.
The provisions of national law cited by the applicant certainly give it the capacity to be a party to legal proceedings and to bring actions in internal constitutional disputes in the Land of Schleswig-Holstein.
Dispozițiile de drept intern citate de reclamant iar conferi, desigur, capacitatea procesuală într-un litigiu și capacitatea de a sta în justiție în cadrul unor litigii constituționale interne din land Schleswig-Holstein.
However, such disputes are merely internal disputes between the institutions of a regional authority and not the defence in legal proceedings of that authority in regard to third parties.
Cu toate acestea, în aceste situații, nu ar fi vorba decât de litigii interne ale unei colectivități teritoriale între diferitele organe ale acesteia, iar nu de apărarea în justiție a acestei colectivități față de un terț.
In the latter case, German law permits only the Land itself, and not one of its institutions, to bring legal proceedings.
În acest din urmă caz, dreptul german ar abilita numai landul însuși să introducă o acțiune în justiție, iar nu un organ individual al acestuia din urmă.
Similarly, the organisational autonomy granted to the regional parliament under the constitution of the Land is valid only within the Land and in regard to its other institutions, but not outside it.
În mod similar, autonomia organizațională acordată parlamentului regional în temeiul constituției landului nu ar fi valabilă decât pe teritoriul landului și față de alte organe ale acestuia, însă nu în afara sa.
The Commission concludes that the applicant does not have the capacity to be a party to legal proceedings and that the action should be dismissed as manifestly inadmissible.
Față de cele arătate, Comisia concluzionează că reclamantul nu are capacitatea de a sta în justiție și că acțiunea trebuie respinsă ca vădit inadmisibilă.
Moreover, the action cannot be reinterpreted as having been brought by the Land itself, represented by Landtag Schleswig-Holstein, because the latter has clearly expressed its wish, both in the way in which it has designated itself as applicant and in the entire text of its application, to act in its own name.
Pe de altă parte, acțiunea nu poate fi reinterpretată ca fiind formulată de însuși landul, reprezentat de Landtag Schleswig-Holstein, întrucât acesta din urmă exprimă cu claritate, prin însăși desemnarea sa în calitate de reclamant, precum și în cuprinsul cererii introductive, voința de a acționa în nume propriu.
In reply to the Commission’s arguments, the applicant points out that, in its order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission (paragraph 9), the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the following terms:
Răspunzând argumentelor Comisiei, reclamantul arată că, în Ordonanța din 8 februarie 2007, Landtag Schleswig-Holstein/Comisia, citată anterior (punctul 9), Curtea ar fi recunoscut în mod expres personalitatea sa juridică în următorii termeni:
‘On the other hand, in accordance with the Court’s caselaw concerning the right of action of regions and other local authorities … Landtag Schleswig-Holstein must be regarded as a legal person entitled to bring an action before the Court of First Instance against decisions addressed to it or which, although in the form of a regulation or a decision addressed to another person, are of direct and individual concern to it, pursuant to the fourth paragraph of Article 230 EC.’
„În schimb, conform jurisprudenței Curții privind calitatea procesuală activă a regiunilor și a altor colectivități teritoriale […], Landtag Schleswig-Holstein trebuie privit ca fiind o persoană juridică ce, în temeiul articolului 230 al patrulea paragraf CE, poate formula o acțiune la Tribunal împotriva deciziilor al căror destinatar este sau care, deși luate sub aparența unui regulament sau a unei decizii adresate unei alte persoane, o privesc în mod direct și individual.”
It concludes that the first plea of inadmissibility raised by the Commission must be rejected.
Față de cele arătate, reclamantul concluzionează că această cauză de inadmisibilitate invocată de Comisie trebuie respinsă.
In its application, the applicant also claims that it fulfils the criteria for the independent Community concept of a legal person developed by the Community judicature.
În cererea introductivă, reclamantul susține în plus că răspunde criteriilor noțiunii comunitare autonome de persoană juridică, dezvoltată de instanțele comunitare.
Pursuant to that case-law, the applicant will have capacity to bring legal proceedings if it has the characteristic attributes of legal personality.
În temeiul acestei jurisprudențe, pentru a i se recunoaște capacitatea procesuală activă, ar fi suficient ca reclamantul să dețină atribuții caracteristice ale personalității juridice.
The applicant deduces from the order of the Court of Justice in Case 15/63 Lassalle v Parliament [1964] ECR 50, at p.
Din Ordonanța Curții din 14 noiembrie 1963, Lassalle/Parlamentul European (15/63, Rec., p.
51, that those attributes include independence and responsibility, even if limited, which has already led the Community judicature to recognise that local and regional authorities under public law, such as the German Länder and municipalities, have the capacity to bring legal proceedings under the fourth paragraph of Article 230 EC.
94, 100), reclamantul deduce că este vorba în special de autonomie și de responsabilitate, chiar restrânse, ceea ce ar fi determinat deja instanțele comunitare să recunoască, în temeiul articolului 230 al patrulea paragraf CE, capacitatea procesuală activă colectivităților teritoriale de drept public, precum landurile și comunele germane.
The applicant adds that as the highest institution elected by the people in the Land of Schleswig-Holstein, it is of the same rank as the other highest institutions of the Land, in particular its government.
Reclamantul adaugă faptul că, în calitate de organ suprem ales de locuitorii landului Schleswig-Holstein, se găsește pe același nivel cu celelalte organe de stat supreme ale landului menționat, în mod specific cu guvernul acestuia.
Landtag Schleswig-Holstein has partial legal capacity because the constitution of the Land grants it organisational independence, permitting it to constitute itself, organise itself and determine its procedure.
Landtag Schleswig-Holstein ar avea o capacitate juridică parțială, întrucât constituția landului îi recunoaște o autonomie organizațională care îi permite să se constituie, să se organizeze și să își stabilească regulile de procedură.
In constitutional matters, the applicant has the capacity to bring legal proceedings or be a party before the Bundesverfassungsgericht (Federal Constitutional Court) and the Landesverfassungsgericht (Constitutional Court of the Land).
În cazul litigiilor constituționale, reclamantul ar avea capacitatea de a sta în justiție sau de a avea calitatea de parte în fața Bundesverfassungsgericht (Curtea Constituțională federală germană) și a Landesverfassungsgericht (Tribunalul Constituțional al landului).
Finally, the applicant claims that, in the same way as the Land of Schleswig-Holstein, it has the capacity to be a party to the present proceedings, because, pursuant to the second sentence of Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, the president of the Landtag directly represents the Land of Schleswig-Holstein in all the legal acts and legal disputes of the Landtag.
În sfârșit, reclamantul susține că, asemănător landului Schleswig-Holstein, are capacitatea de a sta în justiție în prezenta cauză, deoarece, în conformitate cu a doua teză a articolului 14 alineatul 3 din Constituția landului Schleswig-Holstein, președintele parlamentului regional reprezintă în mod direct landul Schleswig-Holstein în toate actele juridice și în litigiile parlamentului regional.
To that extent, the
În această măsură, a doua teză a
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v COMMISSION second sentence of Article 14(3) of the constitution constitutes a lex specialis in relation to Article 30 of the constitution, under which the Land is represented by its first minister.
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN/COMISIA articolului 14 alineatul 3 din constituție ar reprezenta o lex specialis față de articolul 30 din constituție, în temeiul căruia șeful guvernului landului reprezintă landul.
Consequently, whether the applicant has legal personality must be considered in the light of German national law.
În consecință, existența personalității juridice a reclamantului trebuie examinată prin raportare la dreptul intern german.
Community law cannot trespass on the constitutional independence of the Member States by deciding that their national public-law bodies have legal personality, which could confer on them rights at Community level which they do not enjoy at national level.
Întradevăr, dreptul comunitar nu poate să aducă atingere autonomiei constituționale a statelor membre, stabilind existența personalității juridice a organismelor naționale de drept public, ceea ce ar putea conduce la conferirea către acestea din urmă, la nivel comunitar, de drepturi de care nu dispun la nivel național.
It follows that the applicant cannot find support in the order in Lassalle v Parliament, because in that case the body in question, the Staff Committee of the European Parliament, was exclusively governed by Community law.
Rezultă că reclamantul nu poate să își întemeieze argumentul pe Ordonanța Lasalle/Parlamentul European, citată anterior, deoarece, în cauza în care a fost pronunțată acea ordonanță, entitatea în discuție, respectiv comitetul personalului din cadrul Parlamentului European, era reglementată exclusiv de dreptul comunitar.
In that context, the applicant’s argument that the Court of Justice expressly recognised its legal personality in the order in Case C-406/06 Landtag Schleswig-Holstein v Commission must be rejected.
În acest context, trebuie respins argumentul reclamantului conform căruia Curtea ar fi recunoscut în mod expres personalitatea juridică a acestuia în Ordonanța din 8 februarie 2007, Landtag Schleswig-Holstein/Comisia, citată anterior.
In paragraph 9 of that order, the concept of ‘legal person’ in the fourth paragraph of Article 230 EC was referred to only by way of contrast with the concepts of ‘Member State’ and ‘Community institution’ in the second paragraph of that article, which are referred to in paragraph 8 of the order,
Întradevăr, menționarea, la punctul 9 din această ordonanță, a noțiunii „persoană juridică” ce figurează la articolul 230 al patrulea paragraf CE nu a fost efectuată decât în contrast cu noțiunile „stat membru” și „instituție comunitară” care figurează la articolul 230
It follows that the Court of Justice did not intend, in the passage cited, to recognise that the applicant had the capacity to bring legal proceedings, but merely intended to note that since the applicant was neither a Member State nor a Community institution it could not, in any event, bring a direct action before the Court of Justice and was therefore required to bring it before the Court of First Instance.
Rezultă că, prin fragmentul citat, Curtea nu a avut intenția să recunoască o capacitate juridică a reclamantului, ci doar a dorit să constate că acesta, neavând nici calitate de stat membru, nici calitate de instituție comunitară, nu poate în nici un caz să sesizeze Curtea cu o acțiune directă, ci ar trebui prin urmare să introducă o asemenea acțiune la Tribunal.
However, the Court of First Instance has sole jurisdiction to consider the admissibility of such an action.
Or, Tribunalul are competența exclusivă să examineze admisibilitatea unei asemenea acțiuni.
Moreover, as the Commission has rightly pointed out, it does not seem possible to interpret the present action as having been brought on behalf of the Land of Schleswig-Holstein, with the result that the provisions, customs or caselaw applying to the Land of Schleswig-Holstein or to the Länder in general cannot be relied on in support of the applicant’s position.
Pe de altă parte, după cum Comisia a arătat în mod întemeiat, nu pare posibilă interpretarea prezentei acțiuni ca fiind formulată în numele landului Schleswig-Holstein, astfel încât dispozițiile, uzanțele sau jurisprudența, aplicabile landului Schleswig-Holstein sau landurilor în general, nu pot susține poziția reclamantului.
That is the case, in particular, in regard to the argument based on Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, in so far as that provision refers to the Land as a party to legal proceedings.
Acesta este în special cazul argumentului întemeiat pe articolul 14 alineatul 3 din Constituția landului Schleswig-Holstein, în măsura în care această dispoziție are în vedere landul în calitate de parte în litigii.
With regard to the argument that the applicant, as the highest institution elected by the people, holds the same rank as the other highest institutions of the State, in particular, the government of the Land, since there is nothing to show that those institutions would have the capacity to bring an action before the Community courts, the argument is irrelevant in regard to the applicant’s capacity to bring such an action.
În privința argumentului potrivit căruia reclamantul se găsește, în calitate de organ suprem ales de popor, pe același nivel cu celelalte organe de stat supreme, în special guvernul landului, în absența oricărui element de natură să indice că acestea din urmă ar dispune de capacitate procesuală în fața instanței comunitare, acest argument este lipsit de orice relevanță în ceea ce privește capacitatea procesuală a reclamantului.
Even supposing that the applicant has partial legal capacity under certain provisions of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein which grant it organisational independence, allowing it to constitute itself, organise itself and determine its internal procedure, it must be pointed out that Article 93(2a) of the German Basic Law and Article 44(1) and (2) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein,
În mod identic, dacă se presupune că reclamantul dispune de o capacitate juridică parțială prin prisma anumitor dispoziții ale Constituției landului Schleswig-Holstein care îi recunosc o autonomie organizațională permițându-i să se constituie, să se organizeze și să își stabilească regulile de procedură, trebuie subliniat că articolul 93 alineatul 2a din Constituția germană și articolul 44 alineatele 1 și 2 din Constituția
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN v COMMISSION relied on by the applicant as conferring on it the capacity to bring legal proceedings or to be a party before the Bundesverfassungsgericht and the Landesverfassungsgericht, concern only constitutional disputes at national level in which the rights and interests of the applicant as a parliament are not necessarily the same as those of the Land of Schleswig-Holstein, which is precisely not the situation in the present case.
LANDTAG SCHLESWIG-HOLSTEIN/COMISIA landului Schleswig-Holstein, invocate de reclamant în sensul că îi conferă capacitatea de a sta în justiție sau de a avea calitatea de parte în fața Bundesverfassungsgericht și a Landesverfassungsgericht, nu privesc decât litigii de ordin constituțional la nivel național în care drepturile și interesele reclamantului, în calitate de parlament, nu sunt în mod necesar identice cu cele ale landului Schleswig-Holstein, ceea ce, în mod evident, nu este cazul în speță.
Finally, with regard to the argument based on Article 14(3) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein, it is clear from the terms of that provision that the applicant’s argument that it has the capacity to be a party to legal proceedings in its own name cannot be accepted.
În sfârșit, în privința argumentului întemeiat pe articolul 14 alineatul 3 din Constituția landului Schleswig-Holstein, din modul de redactare a acestei dispoziții rezultă cu claritate că teza reclamantului potrivit căreia dispune de capacitatea de a sta în justiție în nume propriu nu poate fi reținută.
The provision in question, in so far as relevant to the present case, reads as follows:
Întradevăr, dispoziția menționată, în măsura în care este relevantă în speță, are următorul cuprins:
‘The President [of the Landtag] shall direct the activities of the Landtag.
„Președintele sau președinta [parlamentului regional] conduce activitățile parlamentului regional.
That includes … the representation of the Land in all the legal acts and legal disputes of the Landtag …’
În acest cadru, are obligația […] să reprezinte landul în toate actele juridice și în litigiile parlamentului regional […]”
It is apparent from that provision that, in disputes concerning Landtag Schleswig-Holstein, it is not the Landtag which is the party but the Land, represented, exceptionally, by the president of Landtag Schleswig-Holstein, inasmuch as the Land is normally represented by its first minister, as is clear from Article 30(1) of the constitution of the Land of Schleswig-Holstein.
Din această dispoziție rezultă că, în litigiile privind Landtag Schleswig-Holstein, nu acesta are calitatea de parte, ci landul, reprezentat excepțional în această situație de președintele Landtag Schleswig-Holstein, deoarece această reprezentare aparține în mod normal șefului guvernului landului, astfel cum rezultă din articolul 30 alineatul 1 din Constituția landului Schleswig-Holstein.
That conclusion is confirmed by German legal literature on the subject.
Această concluzie este confirmată de doctrina germană în domeniu.
The commentary on the constitution of the Land of Schleswig-Holstein cited by the applicant expressly states, first, that Landtag Schleswig-Holstein, as an institution of the Land, does not have legal capacity and, second, that Article 14(3) of the constitution
Întradevăr, comentariul Constituției landului Schleswig-Holstein citat de către reclamant prevede în mod expres, pe de o parte, că Landtag Schleswig-Holstein, în calitate de organ al landului, nu are capacitate juridică și, pe de altă parte, că articolul 14
It must therefore be concluded that the applicant does not have legal capacity under German national law.
Trebuie, așadar, să se concluzioneze că, în conformitate cu dreptul intern german, reclamantul nu dispune de capacitate juridică.
It therefore does not have the capacity to be a party to legal proceedings before the Community judicature.
Prin urmare, acesta nu are capacitate procesuală în fața instanței comunitare.
Consequently, the action must be dismissed as inadmissible without it being necessary to consider the other plea of inadmissibility raised by the Commission.
În consecință, acțiunea trebuie respinsă ca inadmisibilă, fără a fi necesară examinarea celeilalte cauze de inadmisibilitate care a fost invocată de Comisie.
Accordingly, it is not necessary to rule on the applications to intervene by the Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
În aceste condiții, nu este necesară pronunțarea asupra cererilor de intervenție ale Republicii Finlanda și Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
Under Article 87(2) of the Rules of Procedure, the unsuccessful party is to be ordered to pay the costs, if they have been asked for in the successful party’s pleadings.
Potrivit articolului 87 alineatul (2) din Regulamentul de procedură, partea care cade în pretenții este obligată, la cerere, la plata cheltuielilor de judecată.
Since the applicant has been unsuccessful, it must, having regard to the form of order sought by the Commission, be ordered to pay the costs.
Întrucât reclamantul a căzut în pretenții, se impune obligarea acestuia la plata cheltuielilor de judecată, conform concluziilor Comisiei.
Under Article 87(6) of the Rules of Procedure, where a case does not proceed to judgment, the costs are to be in the discretion of the Court.
Potrivit articolului 87 alineatul (6) din Regulamentul de procedură, cheltuielile de judecată rămân la aprecierea Tribunalului în cazul în care acesta nu se pronunță asupra fondului cauzei.
In this case, it must be decided that the parties and the applicants for leave to intervene are to bear their own costs in relation to the applications to intervene lodged by the Republic of Finland and the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland.
În speță, trebuie să se decidă că părțile, precum și autoarele cererilor de intervenție suportă propriile cheltuieli de judecată aferente acestor cereri formulate de Republica Finlanda și de Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord.
THE COURT OF FIRST INSTANCE (Second Chamber) hereby orders:
TRIBUNALUL (Camera a doua) dispune:
Case T-271/03
Cauza T-271/03
Deutsche Telekom AG v Commission of the European Communities
Deutsche Telekom AG împotriva Comisiei Comunităților Europene