natgillin/translations-raw huggingface dataset:
12 — The Court has always refused to accept the ‘spider in the web’ theory elaborated, in particular by Dutch judges for the interpretation of Article 6(1) of Regulation No 44/2001.
12 — Într-adevăr, Curtea a refuzat să rețină teoria numită a „păianjenului în centrul pânzei” („spider in the web”) elaborată în special de judecătorii olandezi pentru interpretarea articolului 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001.
The Community Court clearly rejected that theory in Roche Nederland and Others.
Instanța comunitară a respins cu claritate această teorie în Hotărârea Roche Nederland și alții, citată anterior.
11 — See, inter alia, Ivenel, paragraph 11, and Pugliese, paragraph 17.
11 — A se vedea în special Hotărârile citate anterior Ivenel (punctul 11) și Pugliese (punctul 17).
13 — See the observations submitted by Mr Rouard, p. 7.
13 — A se vedea observațiile prezentate de domnul Rouard (p. 7).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-462/06
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-462/06 apreciată în mod global, luând în considerare toate împrejurările speței” 15. Instanța
As acknowledged by the Commission and the United Kingdom at the hearing, the solution to this problem must be sought in Pugliese.
Astfel cum Comisia și Regatul Unit au recunoscut în ședință, soluția acestei probleme trebuie căutată în Hotărârea Pugliese, citată anterior.
The Court, which was called to give a ruling on the interpretation of ‘the place where the employee habitually carries out his work’, incidentally provided guidance for determining the extent to which two contracts of employment concluded with different employers are linked.
Într-adevăr, Curtea, căreia i sa solicitat să se pronunțe cu privire la interpretarea noțiunii de loc în care angajatul își desfășoară în mod obișnuit activitatea, a adus, incidental, precizări care au permis să se stabilească în ce măsură există legătură între cele două contracte încheiate cu angajatori diferiți.
That caselaw strikes me as being particularly relevant as regards the factors which may be taken into account by the national court when verifying the connection between claims relating to contracts of employment that enables a number of defendants to be sued in the courts where any one of them is domiciled.
Jurisprudența menționată ni se pare deosebit de relevantă în raport cu criteriile pe care instanța națională le va putea lua în considerare pentru verificarea conexității dintre cereri în materia contractelor de muncă, conexitate care permite acționarea în justiție a mai multor pârâți la instanța competentă de la domiciliul unuia dintre aceștia 14.
14 that among the relevant factors may feature the following: ‘the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded; the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract; the fact that there is an organisational or economic link between the two employers; the fact that there is an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts; the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee; and the fact that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer’.
comunitară precizează în special că factorii relevanți pot include: „faptul că încheierea celui de al doilea contract a fost luată în considerare la încheierea primului contract, faptul că primul contract a fost modificat ținând seama de încheierea celui de al doilea contract, faptul că există o legătură organică sau economică între cei doi angajatori, faptul că între cei doi angajatori există un acord care creează un cadru privind coexistența celor două contracte, faptul că primul angajator își menține o putere de decizie asupra angajatului, faptul că primul angajator poate decide cu privire la durata activității salariatului la cel de al doilea angajator” 16.
16Consequently, it is in the light of all of those criteria, which are not exhaustive, that the national court will have to determine whether there is a sufficient connection between the two claims to enable the defendant in the main proceedings to sue the two appellant companies in the French courts.
Prin urmare, acestea sunt criteriile neexhaustive în lumina cărora instanța națională va trebui să stabilească dacă între cele două cereri există suficientă conexitate care să îl autorizeze pe pârâtul din acțiunea principală să acționeze în justiție cele două societăți reclamante din acțiunea principală în fața instanței franceze.
The Court thus ruled that, ‘when an employee is connected to two different employers, the first employer can be sued before the courts of the place where the employee carries out his work for the second employer only when, at the time of the conclusion of the second contract of employment, the first employer itself has an interest in the employee’s performance of the service for the second employer in a place decided on by the latter … [T]he existence of that interest does not have to be strictly verified according to formal and exclusive criteria, but must be determined in an overall manner taking into consideration all the facts of the case’.
Astfel, Curtea a declarat că, „atunci când un salariat are raporturi de muncă cu doi angajatori diferiți, primul angajator poate să fie acționat în justiție în fața instanței de la locul unde salariatul își desfășoară activitatea pentru cel de al doilea angajator numai în cazul în care angajatorul inițial are el însuși, la momentul încheierii celui de al doilea contract, un interes în executarea prestației pe care salariatul o va furniza celui de al doilea angajator într-un loc stabilit de acesta din urmă […].
In the light of the above, the Court could conclude that a prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
Astfel cum demonstrează considerațiile care precedă, Curtea ar putea concluziona că articolul 6 punctul 1 din Regulamentul nr.
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is
44/2001 implică, în vederea aplicării sale, existența unei conexități între cereri de natură să asigure, indiferent de instanța sesizată, că aceasta are o legătură strânsă cu cauza. Pentru a aprecia conexitatea menționată în cadrul contractelor individuale de muncă, se va putea ține seama în special de faptul că încheierea celui de al
14 — A hint of such use of that judgment has already appeared in legal literature.
14 — Doctrina anticipa deja o astfel de utilizare a hotărârii menționate.
See, inter alia, Moizard. N, RJS, 10/03, p.
A se vedea în special Moizard, N., RJS, 10/03, p.
756, where it is stated: ‘It is highly likely that the criteria in Pugliese will be very useful for determining which courts have jurisdiction in a dispute following international relocation within a group of companies’.
756, unde se subliniază: „Este probabil să fie foarte utile criteriile din Hotărârea Pugliese pentru determinarea instanței competente în cazul unui litigiu rezultat în urma unei mobilități internaționale sau în cadrul unui grup de societăți.”
15 — Pugliese, paragraphs 23 and 24.
15 — Hotărârea Pugliese, citată anterior (punctele 23 și 24).16 — Ibidem (punctul 24).
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.
GLAXOSMITHKLINE ȘI LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE doilea contract a fost luată în considerare cu ocazia încheierii primului contract, de faptul că primul contract a fost modificat ținând seama de încheierea celui de al doilea contract, de împrejurarea că există o legătură organică sau economică între cei doi angajatori, de faptul că există între cei doi angajatori un acord care creează un cadru privind coexistența celor două contracte, de faptul că primul angajator își menține o putere de decizie asupra angajatului sau de împrejurarea că primul angajator poate decide cu privire la durata activității salariatului la cel de al doilea angajator.
In conclusion, I suggest that the Court should answer the question referred for a preliminary ruling as follows:
În concluzie, sugerăm Curții să răspundă la întrebarea preliminară după cum urmează:
‘The rule of special jurisdiction set out in Article 6(1) of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters can apply in the context of Section 5 relating to the rules relating to jurisdiction over individual contracts of employment.
„Norma de competență specială prevăzută la punctul 1 al articolului 6 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială se poate aplica în cadrul secțiunii 5 privitoare la normele de competență judiciară aplicabile în materia contractelor individuale de muncă.
A prerequisite for the application of Article 6(1) of Regulation No 44/2001 is a connection between the claims sufficient to ensure, whatever court is seised, that it has a close link to the case.
Articolul 6 punctul 1 din Regulamentul nr. 44/2001 implică, în vederea aplicării sale, existența unei conexități între cereri de natură să asigure, indiferent de instanța sesizată, că aceasta are o legătură strânsă cu cauza.
To assess such a connection in the context of individual contracts of employment, account could be taken, inter alia, of the fact that the conclusion of the second contract was envisaged when the first was being concluded, the fact that the first contract was amended on account of the conclusion of the second contract, the circumstance that there is an organisational or economic link between the two employers, the fact that there is an agreement between the two employers providing a framework for the coexistence of the two contracts, the fact that the first employer retains management powers in respect of the employee, or the circumstance that the first employer is able to decide the duration of the employee’s work for the second employer.’
Pentru a aprecia conexitatea menționată în cadrul contractelor individuale de muncă, se va putea ține seama în special de faptul că încheierea celui de al doilea contract a fost luată în considerare cu ocazia încheierii primului contract, de faptul că primul contract a fost modificat ținând seama de încheierea celui de al doilea contract, de împrejurarea că există o legătură organică sau economică între cei doi angajatori, de faptul că există un acord între cei doi angajatori care creează un cadru privind coexistența celor două contracte, de faptul că primul angajator își menține o putere de decizie asupra angajatului sau de împrejurarea că primul angajator poate decide cu privire la durata activității salariatului la al doilea angajator.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Cour de cassation (France), made by decision of 7 November 2006, received at the Court on 20 November 2006, in the proceedings
În cauza C-462/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Cour de cassation (Franța), prin Decizia din 7 noiembrie 2006, primită de Curte la 20 noiembrie 2006, în procedura
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann (Rapporteur), President of the Chamber, A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
CURTEA (Camera întâi), compusă din domnul P. Jann (raportor), președinte de cameră, domnii A. Tizzano, A. Borg Barthet, M. Ilešič și E. Levits, judecători, avocat general: domnul M. Poiares Maduro, grefier: doamna C. Strömholm, administrator,
GLAXOSMITHKLINE AND LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE having regard to the written procedure and further to the hearing on 15 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
GLAXOSMITHKLINE ȘI LABORATOIRES GLAXOSMITHKLINE având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 15 noiembrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— Glaxosmithkline and Laboratoires Glaxosmithkline, by B. Soltner, avocat,
— pentru Glaxosmithkline și Laboratoires Glaxosmithkline, de B. Soltner, avocat;
— M. Rouard, by C. Waquet, avocat,
— pentru domnul Rouard, de C. Waquet, avocat;
— the Italian Government, by I.M. Braguglia, acting as Agent, and by W. Ferrante, avvocato dello Stato,
— pentru guvernul italian, de domnul I. M. Braguglia, în calitate de agent, asistat de doamna W. Ferrante, avvocato dello Stato;
— the United Kingdom Government, by Z. Bryanston-Cross, acting as Agent, and by A. Howard, barrister,
— pentru guvernul Regatului Unit, de doamna Z. Bryanston-Cross, în calitate de agent, asistată de domnul A. Howard, barrister;
— the Commission of the European Communities, by A.-M. Rouchaud-Joët, acting as Agent, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 17 January 2008, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de doamna A.-M. Rouchaud-Joët, în calitate de agent, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 17 ianuarie 2008, pronunță prezenta
This reference for a preliminary ruling relates to the interpretation of Article 6, point 1, and Section 5 of Chapter II of Council Regulation (EC) No 44/2001 of 22 December 2000 on jurisdiction and the recognition and enforcement of judgments in civil and commercial matters (OJ 2001 L 12, p.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește interpretarea articolului 6 punctul 1, precum și a secțiunii 5 din capitolul II din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p.
The reference was made in the course of proceedings between Mr Rouard and Glaxosmithkline and Laboratoires Glaxosmithkline, established in the United Kingdom and France respectively, considered by Mr Rouard, by virtue of a term in his contract of employment, to have been his joint employers and from which he seeks the payment of various amounts by way of compensation for dismissal and damages for wrongful breach of that contract.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între domnul Rouard, pe de o parte, și societățile Glaxosmithkline și Laboratoires Glaxosmithkline, stabilite în Regatul Unit și, respectiv, în Franța, pe de altă parte, despre care domnul Rouard, în temeiul unei clauze din contractul său de muncă, consideră că au deținut calitatea de coangajatori ai săi și din partea cărora solicită plata mai multor sume de bani cu titlu de despăgubiri pentru concediere și daune-interese pentru desfacerea abuzivă a contractului amintit.
Article 2, point 1, in Section 1, entitled ‘General provisions’ of Chapter II of the Regulation, provides:
Secțiunea 1 din capitolul II din regulament, intitulată „Dispoziții generale”, cuprinde articolul 2, care, la alineatul (1), prevede:
‘Subject to the provisions of this regulation, persons domiciled in a Member State shall, whatever their nationality, be sued in the courts of that Member State.’
„Sub rezerva dispozițiilor prezentului regulament, persoanele domiciliate pe teritoriul unui stat membru sunt acționate în justiție, indiferent de naționalitatea lor, în fața instanțelor statului membru în cauză.”
Article 6 of the Regulation, in Section 2 of Chapter II thereof, entitled ‘Special jurisdiction’, states:
Articolul 6 din regulament, cuprins în secțiunea 2 din capitolul II, intitulată „Competențe speciale”, precizează:
‘A person domiciled in a Member State may also be sued:
„O persoană care are domiciliul pe teritoriul unui stat membru mai poate fi acționată în justiție:
(1) where he is one of a number of defendants, in the courts for the place where any one of them is domiciled, provided the claims are so closely connected that it is expedient to hear and determine them together to avoid the risk of irreconcilable judgments resulting from separate proceedings;
1. atunci când există mai mulți pârâți, în fața instanței domiciliului oricăruia dintre aceștia, cu condiția ca cererile să fie atât de strâns legate între ele încât să fie oportună instrumentarea și judecarea lor în același timp, pentru a se evita riscul pronunțării unor hotărâri ireconciliabile în cazul judecării separate a cauzelor;
(3) on a counter-claim arising from the same contract or facts on which the original claim was based, in the court in which the original claim is pending;
3. în cazul unei cereri reconvenționale rezultate în urma aceluiași contract sau fapt pe care sa bazat cererea principală, în fața instanței sesizate prin cererea principală;
Among the objectives of the Regulation, recital 13 states:
Între obiectivele regulamentului, considerentul (13) indică:
‘In relation to insurance, consumer contracts and employment, the weaker party should be protected by rules of jurisdiction more favourable to his interests than the general rules provide for.’
„În cazul contractelor de asigurare, al contractelor încheiate cu consumatorii și al contractelor de muncă, partea defavorizată trebuie să fie protejată prin norme de competență mai favorabile intereselor sale decât normele generale prevăzute în prezentul regulament.”
Section 5 of Chapter II of the Regulation, entitled ‘Jurisdiction over individual contracts of employment’, contains in particular the following provisions:
Secțiunea 5 din capitolul II din regulament, intitulată „Competența în materia contractelor individuale de muncă”, cuprinde în special următoarele dispoziții:
(1) in the courts of the Member State where he is domiciled; or
1. înaintea instanțelor din statul membru pe teritoriul căruia este domiciliat sau
(2) in another Member State:
2. în alt stat membru:
(b) if the employee does not or did not habitually carry out his work in any one country, in the courts for the place where the business which engaged the employee is or was situated.
(b) dacă angajatul nu își desfășoară sau nu și-a desfășurat în mod obișnuit activitatea pe teritoriul aceleiași țări, înaintea instanțelor din locul unde este sau a fost situată întreprinderea care la angajat pe acesta.
The dispute in the main proceedings and the question referred to the Court
Acțiunea principală și întrebarea preliminară
Mr Rouard was engaged in 1977 by the company Laboratoires Beecham Sévigné, the seat of which was in France, and he was posted to various African States.
Domnul Rouard a fost angajat în anul 1977 de societatea Laboratoires Beecham Sévigné, al cărei sediu social era situat în Franța, fiind repartizat în diferite state din Africa.
Pursuant to a new contract of employment concluded in 1984 with Beecham Research UK, another company in the group, which was registered in the United Kingdom, Mr Rouard was engaged by that company and sent to Morocco.
În temeiul unui nou contract de muncă încheiat în anul 1984 cu societatea Beecham Research UK, o altă societate din cadrul aceluiași grup, al cărei sediu social era situat în Regatul Unit, domnul Rouard a fost angajat de această din urmă întreprindere și repartizat în Maroc.
Under that contract of employment, his new employer undertook to maintain the contractual rights acquired by Mr Rouard under his initial contract of employment with Laboratoires Beecham Sévigné, and in particular to preserve his rights derived from length of service and his entitlement to compensation in the event of dismissal.
Potrivit clauzelor acestui contract de muncă, noul său angajator se obliga să păstreze drepturile contractuale dobândite de către domnul Rouard în cadrul contractului de muncă inițial încheiat cu societatea Laboratoires Beecham Sévigné, în special în ceea ce privește recunoașterea vechimii în muncă acumulate și a drepturilor la anumite indemnizații în caz de concediere.
Mr Rouard was dismissed in 2001.
Domnul Rouard a fost concediat în anul 2001.
In 2002 he brought an action before the Conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye (Employment Tribunal, Saint-Germain-en-Laye) against Laboratoires Glaxosmithkline, which has assumed the rights of Laboratoires Beecham Sévigné, the seat of which is in France, and Glaxosmithkline, which has assumed the rights of Beecham Research UK, the seat of which is in the United Kingdom.
În anul 2002, acesta a formulat în fața Conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye (Franța) o acțiune împotriva societății Laboratoires Glaxosmithkline, succesoare în drepturi a societății Laboratoires Beecham Sévigné, al cărei sediu social este situat în Franța, și împotriva societății Glaxosmithkline, succesoare în drepturi a societății Beecham Research UK, al cărei sediu social este situat în Regatul Unit.
Mr Rouard requests that those companies be ordered jointly and severally to pay him various amounts of compensation and damages for noncompliance with the dismissal procedure, dismissal without genuine and serious cause and wrongful breach of his employment contract.
Domnul Rouard solicită obligarea în solidar a acestor două societăți la plata mai multor indemnizații și daune interese pentru nerespectarea procedurii de concediere, pentru concedierea fără temei real și serios, precum și pentru desfacerea abuzivă a contractului de muncă.
Mr Rouard submits that those two companies were his joint employers.
Domnul Rouard susține că cele două societăți erau coangajatorii săi.
Since the French courts have jurisdiction in respect of Laboratoires Glaxosmithkline, the seat of which is in France, those courts, he submits, also have jurisdiction, pursuant to Article 6, point 1, of the Regulation, in respect of Glaxosmithkline.
Potrivit acestuia, întrucât instanța franceză este competentă să soluționeze acțiunea îndreptată împotriva Laboratoires Glaxosmithkline, al cărei sediu social este situat în Franța, aceasta este deopotrivă competentă în privința societății Glaxosmithkline în temeiul articolului 6 punctul 1 din regulament.
Those companies disputed the jurisdiction of the Conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye, which upheld that objection of lack of jurisdiction.
Societățile amintite au contestat competența Conseil de prud’hommes de Saint-Germain-en-Laye, care a admis această excepție de necompetență.
After the Cour d’appel de Versailles (Court of Appeal, Versailles) set aside the first instance judgment, those companies appealed in cassation against the judgment of 6 April 2004 of that latter court.
Deoarece Cour d’appel de Versailles (Curtea de Apel din Versailles) a anulat hotărârea pronunțată în primă instanță, cele două societăți au declarat recurs împotriva hotărârii pronunțate în apel la 6 aprilie 2004.
It is in those circumstances that the Cour de cassation decided to stay proceedings and to refer the following question to the Court for a preliminary ruling:
În aceste condiții, Cour de cassation (Curtea de Casație) a decis să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarea întrebare preliminară: