natgillin/translations-raw huggingface dataset:
26In that ruling, the Court assessed whether a regulation that was adopted to implement a Security Council resolution which imposed a trade embargo on the Federal Republic of Yugoslavia infringed fundamental rights and the principle of proportionality.
În acea hotărâre, Curtea a examinat dacă un regulament adoptat pentru punerea în aplicare a unei rezoluții a Consiliului de Securitate, care impunea un embargo comercial asupra Republicii Federale Iugoslavia, încălca drepturile fundamentale și principiul proporționalității.
The Court held that the interest of ‘putting an end to the state of war in the region and to the massive violations of human rights and humanitarian law in the Republic of Bosnia-Herzegovina’ outweighed the interest of a wholly innocent party to be able to pursue its economic activities using assets it had leased from a company based in the Federal Republic of Yugoslavia.
Curtea a stabilit că interesul de „a pune capăt stării de război din regiune și încălcărilor masive ale drepturilor omului și ale dreptului internațional umanitar în Republica Bosnia-Herțegovina” prima asupra interesului unei părți, chiar nevinovate, de a putea să își continue activitățile economice folosind active pe care le împrumutase de la o societate cu sediul în Republica Federală Iugoslavia 27.
27 The Court made no suggestion whatsoever that it might not have powers of review because the regulation was necessary in order to implement a sanctions regime that was drawn up by the Security Council. 28
Curtea nu a sugerat nicăieri că ar putea să nu aibă competența de a controla regulamentul pentru motivul că acesta ar fi fost necesar pentru punerea în aplicare a unui regim de sancțiuni adoptat de Consiliul de Securitate 28.
It follows that the present appeal turns fundamentally on the following question: is there any basis in the Treaty for holding that the contested regulation is exempt from the constitutional constraints normally imposed by Community law, since it implements a sanctions regime imposed by Security Council resolutions?
Rezultă că prezentul recurs se articulează, în esență, în jurul întrebării următoare: există vreun temei juridic în tratat pentru a putea considera că regulamentul atacat este exceptat de la constrângerile constituționale impuse în mod normal de dreptul comunitar, în măsura în care pune în aplicare un regim de sancțiuni impuse prin rezoluții ale Consiliului de Securitate?
Or, to put it differently: does the Community legal order accord supra-constitutional status to measures that are necessary for the implementation of resolutions adopted by the Security Council?
Sau, pentru a reformula: ordinea juridică comunitară acordă un statut supraconstituțional măsurilor necesare pentru punerea în aplicare a rezoluțiilor adoptate de Consiliul de Securitate?
Nevertheless, the Council, the Commission and the United Kingdom claim that the judgment in Bosphorus does not provide the authority the appellant seeks to ascribe to it.
Cu toate acestea, Consiliul, Comisia și Regatul Unit susțin că Hotărârea Bosphorus nu poate conduce la concluziile pe care recurentul încearcă să le deducă din aceasta.
They argue that the judgment is silent on the matter of the scope of the Court’s jurisdiction, because, at any rate, the regulation did not infringe fundamental rights.
Acestea susțin că hotărârea nu oferă niciun indiciu cu privire la sfera de competență a Curții, deoarece, în orice caz, regulamentul nu încălca drepturile fundamentale.
I do not consider this argument very persuasive.
Nu considerăm acest argument foarte convingător.
True, while the Advocate General dismissed the idea in passing, the Court did not explicitly address whether the fact that the
Întradevăr, în timp ce avocatul general a respins ideea în mod expeditiv, Curtea nu a abordat în mod explicit problema dacă faptul că regulamentul punea în aplicare
The appellant argues that the answer to that question can be inferred from the ruling
Recurentul susține că răspunsul la această întrebare poate fi dedus din
26 — Cited in footnote 16.27 — Bosphorus, cited in footnote 16, paragraph 26.
26 — Citată la nota de subsol 16.27 — Ibidem, punctul 26.
28 — The impounding of the aircraft of Bosphorus Airways took place in accordance with Security Council Resolution 820(1993).
28 — Punerea sub sechestru a aparatului de zbor aparținând Bosphorus Airways a fost făcută potrivit Rezoluției 820(1993) a Consiliului de Securitate.
The UN Sanctions Committee had decided that a failure on the part of the authorities to impound the aircraft would amount to a breach of the resolution.
Comitetul pentru sancțiuni al Națiunilor Unite a decis că nesechestrarea aparatului de zbor ar fi echivalat cu încălcarea rezoluției.
25 — See, for instance, Opinion 2/94, cited in footnote 22, paragraphs 30, 34 and 35.
25 — A se vedea, de exemplu, Avizul 2/94, citat la nota de subsol 22, punctele 30, 34 și 35.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION regulation implemented a Security Council resolution could preclude it from exercising judicial review.
KADI/CONSILIUL ŞI COMISIA o rezoluție a Consiliului de Securitate ar fi putut să o împiedice să își exercite controlul jurisdicțional.
None the less, I would suppose that, instead of deliberately leaving the matter undecided, the Court accepted as self-evident what the Advocate General had felt useful to spell out, namely that ‘respect for fundamental rights is … a condition of the lawfulness of Community acts’. 29
Totuși, presupunem că, în loc să lase această problemă în mod deliberat nelămurită, Curtea a acceptat ca fiind de la sine înțeles ceea ce avocatul general a considerat util să menționeze, mai precis faptul că „respectarea drepturilor fundamentale este […] o condiție a legalității actelor Comunității” 29.
Article 307 EC.
jurisdicțional poate fi dedusă din articolul 307 CE.
The first paragraph of that article provides: ‘The rights and obligations arising from agreements concluded before 1 January 1958 or, for acceding States, before the date of their accession, between one or more Member States on the one hand, and one or more third countries on the other, shall not be affected by the provisions of this Treaty.’
Primul alineat al acestui articol prevede: „Dispozițiile prezentului tratat nu aduc atingere drepturilor și obligațiilor care rezultă din convențiile încheiate până la 1 ianuarie 1958 sau, pentru statele membre aderente, înainte de data aderării acestora, între unul sau mai multe state membre pe de o parte și unul sau mai multe state terțe pe de altă parte.”
In the view of the United Kingdom, that provision, read in conjunction with Article 10 EC, would impose on the Community an obligation not to impair Member State compliance with Security Council resolutions.
Potrivit Regatului Unit, această prevedere coroborată cu articolul 10 CE ar impune Comunității o obligație de a nu aduce atingere respectării de către statele membre a rezoluțiilor Consiliului de Securitate.
In consequence, the Court should abstain from judicial review of the contested regulation.
În consecință, Curtea ar trebui să se abțină de la exercitarea controlului jurisdicțional în privința regulamentului atacat.
I shall state at the outset that I am not convinced by that argument, but it is nevertheless worth looking into the matter in some detail, particularly since Article 307 EC figured prominently in the reasoning of the Court of First Instance. 30
Trebuie să indicăm de la început că nu suntem convinși de acest argument, însă, cu toate acestea, merită să analizăm problema mai în amănunt, îndeosebi pentru că articolul 307 CE constituie un element de prim rang în raționamentul Tribunalului de Primă Instanță 30.
In any event, even if one were to accept the suggestion that the Court sidestepped the problem of its jurisdiction in Bosphorus, the fact remains that the Council, the Commission and the United Kingdom fail to identify any basis in the Treaty from which it could logically follow that measures taken for the implementation of Security Council resolutions have supra-constitutional status and are hence accorded immunity from judicial review.
În orice caz, chiar dacă ar fi să acceptăm sugestia potrivit căreia Curtea a evitat problema propriei competențe în Hotărârea Bosphorus, nu este mai puțin adevărat că Regatul Unit, Consiliul și Comisia nu au reușit să identifice niciun temei în tratat din care să poată rezulta în mod logic că măsurile luate în vederea punerii în aplicare a rezoluțiilor Consiliului de Securitate au statut supraconstituțional și beneficiază astfel de imunitate în privința controlului jurisdicțional.
The United Kingdom suggests that such immunity from review can be derived from
Regatul Unit sugerează că o asemenea imunitate în privința controlului
At first sight, it may not be entirely clear how Member States would be prevented from fulfilling their obligations under the United Nations Charter if the Court were to annul the contested regulation.
La prima vedere, motivul pentru care statele membre ar putea fi împiedicate să își îndeplinească obligațiile care le revin potrivit Cartei Națiunilor Unite în cazul în care Curtea ar anula regulamentul atacat ar putea să nu fie foarte clar.
Indeed, in the absence of a Community measure, it would in principle be open to the Member States to take their own implementing measures, since they are allowed, under the Treaty, to adopt measures which, though affecting the functioning of the common market, may be necessary for the maintenance of inter-
Întradevăr, în lipsa unei măsuri comunitare, ar fi în principiu la latitudinea statelor membre să adopte propriile măsuri de punere în aplicare, întrucât acestea sunt autorizate, potrivit tratatului, să adopte măsuri care, deși afectează funcționarea pieței comune, pot fi necesare pentru menținerea
29 — Opinion of Advocate General Jacobs in Bosphorus, cited in footnote 16, paragraph 53.
29 — Concluziile avocatului general Jacobs prezentate în cauza Bosphorus, citată la nota de subsol 16, punctul 53.
See also paragraph 34 of Opinion 2/94, cited in footnote 22.
A se vedea de asemenea punctul 34 din Avizul 2/94, citat la nota de subsol 22.
30 — Paragraphs 185 to 191 and 196 of the judgment under appeal.
30 — Punctele 185-191 și 196 din hotărârea recurată.
31 None the less, national peace and security.
31 păcii și a securității internaționale
32 In the light of the Court’s ruling in ERT, 33 it may be assumed that, to the extent that their actions come within the scope of Community law, Member States are subject to the same Community rules for the protection of fundamental rights as the Community institutions themselves.
În lumina Hotărârii pronunțate de Curte în cauza ERT 33, se poate presupune că, în măsura în care acțiunile acestora intră în domeniul dreptului comunitar, statele membre sunt supuse acelorași norme comunitare de protecție a drepturilor fundamentale ca și instituțiile comunitare înseși.
On that assumption, if the Court were to annul the contested regulation on the ground that it infringed Community rules for the protection of fundamental rights, then, by implication, Member States could not possibly adopt the same measures without — in so far as those measures came within the scope of Community law — acting in breach of fundamental rights as protected by the Court.
Pe baza acestei supoziții, în cazul în care Curtea ar fi să anuleze regulamentul atacat pentru motivul că încalcă normele comunitare de protecție a drepturilor fundamentale, aceasta ar implica faptul că statele membre nu ar putea adopta aceleași măsuri fără a acționa – în măsura în care aceste măsuri se află în sfera de aplicare a dreptului comunitar – cu nesocotirea drepturilor fundamentale astfel cum sunt acestea protejate de Curte.
Thus, the argument based on Article 307 EC is of indirect relevance only.
Prin urmare, argumentul întemeiat pe articolul 307 CE prezintă doar o relevanță indirectă.
I see no basis for such an interpretation of Article 307 EC.
asemenea interpretare a articolului 307 CE.
Moreover, it would be irreconcilable with Article 49 EU, which renders accession to the Union conditional on respect for the principles set out in Article 6(1) EU.
În plus, ar fi incompatibil cu articolul 49 UE, care condiționează aderarea la Uniune de respectarea principiilor stabilite la articolul 6 alineatul (1) UE.
Furthermore, it would potentially enable national authorities to use the Community to circumvent fundamental rights which are guaranteed in their national legal orders even in respect of acts implementing international obligations.
Mai mult, aceasta ar putea eventual permite autorităților naționale să utilizeze Comunitatea pentru a eluda drepturile fundamentale care sunt garantate în ordinile juridice naționale, chiar în privința actelor care pun în aplicare obligații internaționale 34.
34This would plainly run counter to firmly established caselaw of this Court, according to which the Community guarantees a complete system of judicial protection in which fundamental rights are safeguarded in consonance with the constitutional traditions of the Member States.
Această situație ar fi contrară jurisprudenței constante a Curții, potrivit căreia Comunitatea garantează un sistem complet de protecție jurisdicțională în interiorul căruia drepturile fundamentale sunt garantate potrivit tradițiilor constituționale ale statelor membre.
As the Court stated in Les Verts, ‘the European Community is a community based on the rule of law inasmuch as neither its Member States nor its institutions can avoid a review of the question whether the measures adopted by them are in conformity with the basic
După cum Curtea a afirmat în Hotărârea Les Verts, „Comunitatea Europeană este o comunitate bazată pe ordinea de drept, întrucât nici statele sale membre, nici instituțiile sale nu pot să se sustragă controlului ce vizează conformitatea actelor adoptate de acestea cu carta constituțională fundamentală,
The crucial problem with the argument raised by the United Kingdom, however, is that it presents Article 307 EC as the source of a possible derogation from Article 6(1) EU, according to which ‘the Union is founded on the principles of liberty, democracy, respect
Problema crucială a argumentului invocat de Regatul Unit este totuși aceea că articolul 307 CE este prezentat drept o sursă a unei posibile derogări de la articolul 6 alineatul (1) UE, potrivit căruia „Uniunea se întemeiază pe principiile libertății, democrației, respectării drepturilor omului și a libertăților fundamentale, precum și ale statului de drept […]”. Nu vedem niciun fundament pentru o
31 — Articles 297 EC and 60(2) EC.
31 — Articolul 297 CE și articolul 60 alineatul (2) CE.
32 — Case C-124/95 Centro­Com [1997] ECR I-81, paragraph 25.
32 — Hotărârea din 14 ianuarie 1997, Centro-Com (C-124/95, Rec., p. I-81, punctul 25).
34 — In certain legal systems, it seems very unlikely that national measures for the implementation of Security Council resolutions would enjoy immunity from judicial review (which incidentally shows that a decision by this Court to exclude measures such as the contested regulation from judicial review might create difficulties for the reception of Community law in some national legal orders).
34 — În anumite sisteme juridice, este foarte puțin probabil ca măsurile naționale de punere în aplicare a rezoluțiilor Consiliului de Securitate să beneficieze de imunitate de control jurisdicțional (ceea ce arată în mod indirect că o decizie a Curții de excludere a unor măsuri precum regulamentul atacat de la posibilitatea unui control jurisdicțional ar putea antrena dificultăți pentru receptarea dreptului comunitar în anumite ordini juridice naționale).
See, for instance, the following sources. Germany: Bundesverfassungsgericht, Order of 14 October 2004 (Görgülü) 2 BvR 1481/04, reported in NJW 2004, p. 3407-3412. The Czech Republic: Ústavní soud, 15 April 2003 (I. ÚS 752/02); Ústavní soud, 21 February 2007 (I. ÚS 604/04). Italy: Corte Costituzionale, 19 March 2001, No 73.
A se vedea, de exemplu, sursele următoare. Germania: Bundesverfassungsgericht, Ordonanța din 14 octombrie 2004 (Görgülü) 2 BvR 1481/04, publicată în NJW 2004, p. 34073412; Republica Cehă: Ústavní soud, 15 aprilie 2003 (I. ÚS 752/02), și Ústavní soud, 21 februarie 2007 (I. ÚS 604/04); Italia: Corte Costituzionale, 19 martie 2001, No 73; Ungaria: 4/1997 (I. 22.) AB határozat; Polonia: Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 27 aprilie 2005, P 1/05, pkt 5.5, Seria A, 2005, Nr 4, poz. 42, și Orzecznictwo Trybunału Konstytucyjnego (zbiór urzędowy), 2 iulie 2007, K 41/05, Seria A, 2007, Nr 7, poz. 72.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION constitutional charter, the Treaty’.
KADI/CONSILIUL ŞI COMISIA reprezentată de tratat” 35.
35More straightforwardly, in Schmidberger, the Court reaffirmed that ‘measures which are incompatible with the observance of human rights … are not acceptable in the Community’.
Într-un mod mai direct, în Hotărârea Schmidberger, Curtea a reafirmat că „măsurile incompatibile cu respectarea drepturilor omului […] nu pot fi admise în Comunitate” 36.
36In short, the United Kingdom’s reading of Article 307 EC would break away from the very principles on which the Union is founded, while there is nothing in the Treaty to suggest that Article 307 EC has a special status — let alone a special status of that magnitude — in the constitutional framework of the Community.
Pe scurt, interpre- tarea pe care Regatul Unit o dă articolului 307 CE s-ar îndepărta de la principiile pe care se întemeiază Uniunea, deși în tratat nu există nicio prevedere care să sugereze că articolul 307 CE ar beneficia de un regim special – cu atât mai puțin de o asemenea amploare – în cadrul constituțional al Comunității.
Member States to exercise their powers and responsibilities in an international organisation such as the United Nations in a manner that is compatible with the conditions set by the primary rules and the general principles of Community law.
organizație internațională precum Națiunile Unite într-un mod care să fie compatibil cu condițiile stabilite de normele primare și de principiile generale ale dreptului comunitar 38.
38As Members of the United Nations, the Member States, and particularly — in the context of the present case — those belonging to the Security Council, have to act in such a way as to prevent, as far as possible, the adoption of decisions by organs of the United Nations that are liable to enter into conflict with the core principles of the Community legal order.
În calitate de membri ai Națiunilor Unite, statele membre și în special – în contextul prezentei cauze – cele care fac parte din Consiliul de Securitate, trebuie să acționeze astfel încât să prevină, pe cât este posibil, adoptarea unor decizii de către organele Națiunilor Unite care sunt susceptibile de a intra în conflict cu principiile fundamentale ale ordinii juridice comunitare.
The Member States themselves, therefore, carry a responsibility to minimise the risk of conflicts between the Community legal order and international law.
Statele membre înseși poartă, astfel, răspunderea minimizării riscului de conflict între ordinea juridică comunitară și dreptul internațional.
Besides, the obligations under Article 307 EC and the related duty of loyal cooperation flow in both directions: they apply to the Community as well as to the Member States.
În plus, obligațiile prevăzute la articolul 307 CE și datoria de cooperare loială care le este asociată se aplică în ambele direcții: atât Comunității, cât și statelor membre 37.
37 The second paragraph of Article 307 EC provides that ‘the Member State or States concerned shall take all appropriate steps to eliminate … incompatibilities’ between their prior treaty obligations and their obligations under Community law.
Articolul 307 al doilea paragraf CE prevede că „statul sau statele membre în cauză recurg la toate mijloacele corespunzătoare pentru a elimina incompatibilitățile […]” dintre obligațiile anterioare aderării și obligațiile acestora potrivit dreptului comunitar.
To this end, Member States shall ‘assist each other … and shall, where appropriate adopt a common attitude’.
În acest scop, „statele membre își acordă reciproc sprijin […] și adoptă, dacă este cazul, o poziție comună”.
If Article 307 EC cannot render the contested regulation exempt from judicial review, are there perhaps any other rules of Community law that can?
Dacă articolul 307 CE nu poate excepta regulamentul atacat de la controlul jurisdicțional, există oare alte norme de drept comunitar ce ar putea realiza acest lucru?
The Council, the Commission and the United Kingdom argue that, as a matter of general principle, it is not for the Court to cast doubt on Community measures that implement resolutions which the Security Council has considered necessary for the maintenance of international peace and security. In this connection, the
Consiliul, Comisia și Regatul Unit susțin că, la modul general, Curtea nu ar trebui să semene îndoială în privința măsurilor comunitare care pun în aplicare rezoluții pe care Consiliul de Securitate le-a considerat necesare pentru menținerea păcii și a securității
35 — Les Verts, cited in footnote 18, paragraph 23.
35 — Hotărârea Les Verts, citată la nota de subsol 18, punctul 23.
36 — Case C-112/00 paragraph 73.
I-935, punctul 59).
37 — For a recent example of a case concerning the obligations of Member States under Article 307 EC, see Case C-203/03 Commission v Austria [2005] ECR I-935, paragraph 59.
38 — A se vedea, în mod analog, cu privire la cerința unității de reprezentare internațională a Comunității, Avizul 1/94 din 15 noiembrie 1994 (Rec., p.
38 — See, in a similar vein, on the requirement of unity in the international representation of the Community, Opinion 1/94 [1994] ECR I-5267, paragraphs 106 to 109, and Commission v Council, cited in footnote 23, paragraphs 40 to 51.
I-5267, punctele 106-109) și Hotărârea Comisia/Consiliul, citată la nota de subsol 23, punctele 40-51.
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-402/05 P internaționale.
Commission evokes the notion of ‘political questions’.
În această privință, Comisia evocă noțiunea „probleme politice” 39.
39In brief, one could say that the
Pe rese la fel de importante pe care instanțele sunt chemate să le protejeze.
Commission, the Council and the United Kingdom contend that the specific subjectmatter at issue in the present case does not lend itself to judicial review.
După cum a indicat judecătorul Murphy în mod corect în opinia separată în cauza Korematsu judecată de Curtea Supremă a Statelor Unite: scurt, s-ar putea spune că Regatul Unit, Comisia și Consiliul susțin că subiectul specific aflat în discuție în prezenta cauză nu se pretează unui control jurisdicțional.
They claim that the European Court of Human Rights takes a similar position.
Aceștia susțin că o poziție similară este adoptată de Curtea Europeană a Drepturilor Omului.
and with the protection of which the courts are entrusted. As Justice Murphy rightly stated in his dissenting opinion in the Kore­matsu case of the United States Supreme Court: ‘Like other claims conflicting with the asserted constitutional rights of the individual, [that] claim must subject itself to the judicial process of having its reasonableness determined and its conflicts with other interests reconciled.
„La fel ca în cazul altor pretenții care se află în conflict cu drepturile constituționale recunoscute particularilor, [această] pretenție trebuie să fie supusă ea însăși unui proces judiciar care să constea în determinarea caracterului său rezonabil și în rezolvarea conflictului dintre aceasta și alte interese.
What are the allowable limits of [discretion], and whether or not they have been overstepped in a particular case, are judicial questions.’ 40
Limitele acceptabile [de discreție] și posibila depășire a acestora într-un caz determinat sunt probleme de ordin jurisdicțional.” 40