natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(31) See preceding footnote. (32) Council Directive 96/34/EC of 3 June 1996 (OJ 1996 L 145, p.
Regulamentul (CE) nr.©40/94 al Consiliului din 20 decembrie 1993 privind marca comunitară (JO 1994, L©11, p.©1, Ediţie specială, 17/vol.©1, p.©146).
15 December 1997 (OJ 1998 L 10, p. 24).
Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 (JO L©225, p.©16, Ediţie specială, 05/vol.©5, p.©95).
National legislation which would result in the rights ªowing from the employment relationship being reduced in the event of parental leave could discourage workers from taking such leave and could encourage employers to dismiss workers who are on parental leave rather than other workers.
Curtea de Justiie lucrătorilor ia naștere în sarcina lialei ce are calitatea de angajator numai atunci când este identicată această lială în cadrul căreia ar putea  efectuate concedieri colective.
The Court came to the conclusion that the framework agreement on parental leave precludes, where an employer unilaterally terminates a worker’s full-time employment contract of inde¤nite duration, without urgent cause or without observing the statutory period of notice, whilst the worker is on parttime parental leave, the compensation to be paid to the worker from being determined on the basis of the reduced salary being received when the dismissal takes place.
În ceea ce privește încheierea procesului de consultare, Curtea a precizat că, în cazul unui grup de întreprinderi, procedura de consultare trebuie încheiată de liala vizată de concedieri colective înainte ca aceasta să rezilieze, eventual la ordinul direct al societăii-mamă, contractele lucrătorilor vizai de aceste concedieri.
In its judgment, it found that such legislation, which establishes a di¥erence in treatment between persons based on the age at which they acquired their professional experience, establishes a difference in treatment directly based on the criterion of age, within the meaning of Article 2(1) and (2)(a) of Directive 2000/78/EC (33).
31 caz pentru prima dată, asupra aspectului dacă Directiva 98/59 conferă sau nu un drept individual salariailor care doresc să atace o încălcare a procedurii de informare și de consultare.
The Court then noted that the objectives pursued by the legislation at issue, namely to not treat a general secondary education less favourably than a vocational education and to promote integration into the labour market of young people who have pursued a vocational education, are legitimate objectives for the purposes of Article 6(1) of Directive 2000/78.
Potrivit Curii, dreptul la informare și la consultare prevăzut de Directiva 98/59, în special la articolul 2 din aceasta, este conceput în favoarea lucrătorilor considerai ca o colectivitate și are, așadar, o natură colectivă. Or, nivelul de protecie al acestui drept colectiv, impus de articolul 6 din această directivă, este atins în cazul în care reglementarea naională aplicabilă conferă reprezentanilor lucrătorilor un drept de a aciona care nu este însoit de limitări sau de condiii specice.
None the less, the Court found that those two objectives appeared contradictory in so far as the contested measure could not promote them both at the same time.
De asemenea, Curtea a amintit că, la aplicarea dreptului intern, instana naională trebuie, în aplicarea principiului interpretării conforme a dreptului naional, să ia în considerare totalitatea normelor acestuia și să le interpreteze pe cât posibil în lumina textului și a nalităii unei directive pentru a atinge rezultatul prevăzut de aceasta.
In addition, as regards the aim of not treating a general secondary education less favourably than a vocational education, the Court pointed out that the criterion of the age at which previous experience was acquired applied irrespective of the type of education pursued.
De aceea, în măsura în care articolul 2 din Directiva 98/59 se opune unei reglementări naionale care reduce obligaiile angajatorului care intenionează să iniieze concedieri colective în raport cu cele pe care le prevede, instana naională are obligaia de a asigura, în cadrul competenelor sale, că obligaiile care revin unui astfel de angajator nu sunt reduse în raport cu cele prevăzute la articolul 2 din directiva menionată.
In those circumstances, that criterion did not appear appropriate for achieving the aim.
În cauza Meerts (Hotărârea din 22 octombrie 2009, C-116/08), Curtea a avut ocazia de a preciza drepturile unui salariat concediat în timpul unui concediu parial pentru creșterea copilului, astfel cum rezultă din Directiva 96/34/CE privind acordul-cadru referitor la concediul pentru creșterea copilului încheiat de UNICE, CEEP și CES32.
As regards the aim of promoting integration into the labour market of young people who have pursued a vocational education, the Court pointed out that non-accreditation of experience acquired before the age of 18 applied without distinction to all contractual public servants, whatever the age at which they were recruited. Since it did not take into account people’s age at the time of their recruitment, that rule was not therefore appropriate
Plecând de la constatarea că clauza 2 punctul (6) din acordul-cadru menionat prevede că drepturile dobândite sau în curs de a  dobândite de lucrător la data la care începe concediul pentru creșterea copilului se menin ca atare până la sfârșitul acestui concediu, Curtea a statuat că atât din textul acestei prevederi, cât și din contextul în care aceasta se înscrie reiese că această dispoziie are drept obiectiv evitarea pierderii sau a reducerii drepturilor derivate din raportul
) Council Directive 2000/78/EC of 27 November 2000 establishing a general framework for equal treatment in employment and occupation (OJ 2000 L 303, p. 16).
Directiva 96/34/CE a Consiliului din 3 iunie 1996 (JO L©145, p.©4, Ediţie specială, 05/vol.©3, p.©160), astfel cum a fost modicată prin Directiva 97/75/CE a Consiliului din 15 decembrie 1997 (JO 1998, L©10, p.©24, Ediţie specială, 05/vol.©5, p.©31).
Proceedings for the purposes of promoting the entry into the labour market of a category of workers de¤ned by their youth.
Acest ansamblu de drepturi și avantaje ar  lipsit de efect dacă, în ipoteza nerespectării perioadei legale de preaviz în cazul unei concedieri care intervine în cursul concediului parial pentru creșterea copilului, un lucrător angajat cu normă întreagă ar pierde dreptul de a primi o indemnizaie de concediere stabilită pe baza remuneraiei aferente contractului său de muncă.
The Court came to the conclusion that the discrimination brought about by the legislation at issue could not be regarded as justi¤ed and was, therefore, contrary to Articles 1, 2 and 6 of Directive 2000/78.
Curtea a concluzionat că acordul-cadru se opune ca, în cazul unei rezilieri unilaterale de către angajator, fără motiv grav sau fără a respecta termenul legal de preaviz, a contractului de muncă al unui lucrător angajat pe durată nedeterminată și cu normă întreagă, în perioada în care acesta din urmă beneciază de un concediu parial pentru creșterea copilului, indemnizaia care trebuie plătită acestui lucrător să e determinată pe baza remuneraiei reduse pe care o primește în momentul concedierii.
As in previous years, disputes relating to environmental law have been very prominent before the Court.
În cuprinsul hotărârii sale, Curtea constată că o asemenea reglementare care instituie o diferenă de tratament între persoane în funcie de vârsta la care acestea au dobândit experiena profesională stabilește un tratament difereniat bazat în mod direct pe criteriul vârstei în sensul articolului 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) din Directiva 2000/7833.
In Case C-76/08 Commission v Malta (judgment of 10 September 2009), the Court was required to examine whether, as submitted by the Commission, the Republic of Malta had failed to ful-¤l its obligations under Council Directive 79/409/EEC of 2 April 1979 on the conservation of wild birds (34), by authorising the opening of the spring hunting season for quails and turtle doves from 2004 to 2007.
Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalităţii de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forţei de muncă (JO L©303, p.©16, Ediţie specială, 05/vol.©6, p.©7).
Under Article 7(1) and (4) of that directive, those two species must not be hunted during their return to their rearing grounds. However, Article 9(1) provides for a system of exemptions to those prohibitions where there is no other satisfactory solution.
În continuare, Curtea subliniază că obiectivele vizate prin reglementarea în cauză, și anume obiectivul prin care se urmărește ca învăământul secundar general să nu e defavorizat în raport cu învăământul profesional și obiectivul prin care se tinde la favorizarea integrării pe piaa muncii a tinerilor care au urmat studii în învăământul profesional, sunt obiective legitime în sensul articolului 6 alineatul (1) din Directiva 2000/78.
The Court stated that, even though the two species at issue are actually present in autumn in Malta, in the years in question hunters were able to capture only an inconsiderable number of birds during that period.
Cu toate acestea, Curtea constată că aceste două obiective par antinomice în condiiile în care măsura în litigiu nu le poate favoriza în mod simultan.
Moreover, in autumn, only a restricted part of Malta is visited by those birds.
În plus, în ceea ce privește obiectivul prin care se urmărește ca învăământul general să nu e defavorizat în raport cu învăământul profesional, Curtea subliniază că criteriul vârstei la care a fost dobândită experiena profesională se aplică indiferent de tipul de învăământ urmat.
Finally, the population of those two species of bird is not below a satisfactory level.
În aceste condiii, acest criteriu nu este corespunzător pentru realizarea acestui obiectiv.
It is apparent, in particular, from the International Union for Conservation of Nature and Natural Resources’ Red List of Threatened Species that the species in question are listed in the ‘least concern’ category.
În ceea ce privește obiectivul prin care se urmărește favorizarea integrării pe piaa muncii a tinerilor care au urmat studii în învăământul profesional, Curtea subliniază că excluderea luării în considerare a experienei dobândite înaintea împlinirii vârstei de 18 ani se aplică fără distincie tuturor agenilor contractuali ai funciei publice, indiferent de vârsta la care au fost recrutai.
The Court considered that, in those very speci¤c circumstances, the hunting of those two species during the autumn season could not be regarded as constituting, in Malta, a satisfactory alternative solution to the opening of the spring hunting season.
În măsura în care nu ia în considerare vârsta persoanelor la momentul recrutării lor, această normă nu este corespunzătoare în vederea favorizării intrării pe piaa muncii a unei categorii de lucrători denite prin vârsta lor tânără.
However, that ¤nding, far from opening up, without limit, the possibility of authorising hunting in spring, does so only so far as it is strictly necessary and provided that the other objectives pursued by the directive are not jeopardised.
Curtea a concluzionat că discriminarea instituită de reglementarea în cauză nu poate  considerată justicată și este, așadar, contrară articolelor 1, 2 și 6 din Directiva 2000/78.
Thus, the Court considered that the opening of a spring hunting season — during which the two hunted species are returning to their rearing grounds — which resulted in a mortality rate three times higher for quails and eight times higher for turtle doves than for the autumn hunting season did not constitute an adequate solution that was strictly proportionate to the directive’s objective of conservation of the species.
În cauza Comisia/Malta (Hotărârea din 10 septembrie 2009, C-76/08), Curtea a trebuit să examineze dacă, astfel cum susinea Comisia, Republica Malta nu își îndeplinise obligaiile care îi revin în temeiul Directivei 79/409/CEE a Consiliului din 2 aprilie 1979 privind conservarea păsărilor sălbatice34, prin autorizarea deschiderii vânătorii de primăvară la prepeliă și la turturea între 2004 și 2007.
In those circumstances, the Court found that the Republic of Malta had failed to comply with the conditions for a derogation and, therefore, had failed to ful¤l its obligations under the directive.
Astfel, în temeiul articolului 7 alineatele (1) și (4) din directivă, aceste două specii nu trebuie vânate pe parcursul rutei de întoarcere spre ariile de creștere.
In Case C-165/08 Commission v Poland (judgment of 16 July 2009), the Court was required to examine whether, as claimed by the Commission, the Republic of Poland had failed to ful¤l its obli-
Din cuprinsul listei roșii a speciilor ameninate, stabilită de Uniunea Internaională pentru Conservarea Naturii, rezultă că speciile în cauză gurează în categoria denumită de „preocupare minoră”.
36 gations under Directives 2001/18/EC (
36 care îi revin în temeiul Directivei 2001/18/CE
) by imposing a general prohibition on the marketing of genetically modi¤ed seed varieties and their inclusion in the national catalogue of varieties.
, precum și în temeiul Directivei 2002/53/CE prin interzicerea, în general, a comercializării seminelor soiurilor modicate genetic și a înscrierii lor în catalogul naional al soiurilor.
The Republic of Poland submitted, in an original manner, that Directives 2001/18 and 2002/53 could not be applied in the case in point because they pursued the objectives of freedom of movement, protection of the environment and public health, whereas the national legislation pursued ethical or religious objectives.
Republica Polonă susinea, într-un mod original, că Directivele 2001/18 și 2002/53 nu puteau  aplicate în speă deoarece urmăresc obiective legate de libera circulaie, de protecia mediului și a sănătăii publice, în timp ce legislaia naională urmărea nalităi de ordin etic sau religios.
In other words, the contested national provisions were actually outside the scope of those directives, which meant that the obstacles to the free circulation of GMOs to which they gave rise, potentially in breach of Article 28 EC, could in some circumstances be justi-¤ed under Article 30 EC.
În ali termeni, dispoziiile naionale în litigiu erau exterioare domeniului de aplicare al directivelor menionate, astfel încât obstacolele în calea liberei circulaii a OMG-urilor pe care le impun, cu încălcarea potenială a articolului 28 CE, pot  justicate, eventual, în temeiul articolului 30 CE.
The Court considered that, for the purposes of deciding the case, it was not necessary to rule on the question whether the Member States retained an option to rely on ethical or religious arguments in order to justify the adoption of internal measures which derogated from the provisions of Directives 2001/18 or 2002/53.
Curtea a apreciat că pentru soluionarea cauzei nu era necesar să se pronune asupra aspectului dacă statele membre păstrează dreptul de a invoca argumente de ordin etic sau religios pentru a justica adoptarea unor măsuri interne care derogă de la prevederile Directivelor 2001/18 și 2002/53.
It was sucient to hold that the Republic of Poland had failed to establish that the true purpose of the contested national provisions was in fact to pursue the objectives relied upon.
Era sucient să se constate că Republica Polonă nu a dovedit faptul că dispoziiile naionale în discuie ar  urmărit cu adevărat nalităile pretinse.
In those circumstances, general prohibitions such as those laid down in the contested national provisions infringed the obligations of the Republic of Poland under Articles 22 and 23 of Directive 2001/18 and Articles 4(4) and 16 of Directive 2002/53.
În aceste condiii, interdicii generale precum cele cuprinse în dispoziiile naionale în discuie încalcă obligaiile care decurg pentru Republica Polonă atât din articolele 22 și 23 din Directiva 2001/18, cât și din articolul 4 alineatul (4) și din articolul 16 din Directiva 2002/53.
The Court concluded that a Member State which prohibited the free circulation of genetically modi¤ed seed varieties and the inclusion of genetically modi¤ed varieties in the national catalogue of varieties failed to ful¤l its obligations under Articles 22 and 23 of Directive 2001/18 and under Articles 4(4) and 16 of Directive 2002/53.
Curtea a concluzionat că un stat membru care interzice libera circulaie a seminelor soiurilor modicate genetic, precum și înscrierea soiurilor modicate genetic în catalogul naional al soiurilor nu își îndeplinește obligaiile care îi revin în temeiul articolelor 22 și 23 din Directiva 2001/18, precum și în temeiul articolului 4 alineatul (4) și al articolului 16 din Directiva 2002/53.
In Case C-254/08 Futura Imobiliare and Others (judgment of 16 July 2009) which concerned the calculation of waste tax, giving rise to the application of the ‘polluter pays’ principle, the Court interpreted Article 15(a) of Directive 2006/12/EC (37) as meaning that, as Community law currently stands, that provision does not preclude national legislation which, for the purposes of ¤nancing an urban waste management and disposal service, provides for a tax or charge calculated on the basis of an estimate of the volume of waste generated by users of that service and not on the basis of the quantity of waste which they have actually produced and presented for collection.
În cadrul unei cauze referitoare la calculul taxei asupra deșeurilor (Hotărârea din 16 iulie 2009, Futura Imobiliare și alii, C-254/08), care a determinat aplicarea principiului „poluatorul plătește”,
The national court based its reasoning on the fact that, in a situation where holders of waste have it handled by a collector, Article 15(a) of Directive 2006/12 provides that, in accordance with the ‘polluter pays’ principle, the cost of disposing of the waste must be borne by those holders.
Curtea a interpretat articolul 15 litera (a) din Directiva 2006/12/CE al dreptului comunitar, nu se opune unei reglementări naionale care prevede, în scopul nanării
) Directive 2001/18/EC of the European Parliament and of the Council of 12 March 2001 on the deliberate release into the environment of genetically modi¤ed organisms and repealing Council Directive 90/220/EEC (OJ 2001 L 106, p. 1).
Directiva 2001/18/CE Parlamentului European și a Consiliului din 12 martie 2001 privind diseminarea deliberată în mediu a organismelor modicate genetic și de abrogare a Directivei 90/220/CEE a Consiliului (JO L©106, p.©1, Ediţie specială, 15/vol.©7, p.©75).
) Council Directive 2002/53/EC of 13 June 2002 on the common catalogue of varieties of agricultural plant spe- cies (OJ 2002 L 193, p. 1).
Directiva 2002/53/CE a Consiliului din 13 iunie 2002 privind Catalogul comun al soiurilor de plante agricole (JO L©193, p.©1, Ediţie specială, 03/vol.©143, p.©139).
) Directive 2006/12/EC of the European Parliament and of the Council of 5 April 2006 on waste (OJ 2006 L 114, p. 9).
Directiva 2006/12/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 aprilie 2006 privind deșeurile (JO L©114, p.©9, Ediţie specială, 15/vol.©16, p.©45).
However, the Court stated that it was incumbent upon the national court to review, on the basis of the matters of fact and law placed before it, whether the tax for the disposal of private solid urban waste resulted in the allocation to certain ‘holders’, in the case in point hotel establishments, of costs which were manifestly disproportionate to the volumes or nature of the waste that they were liable to produce.
Curtea a precizat că revine însă instanei de trimitere sarcina de a verica, pe baza elementelor de fapt și de drept care iau fost prezentate, dacă taxa de eliminare a deșeurilor solide urbane nu conduce la a impune în sarcina anumitor deinători, în speă unităi hoteliere, costuri vădit disproporionate în raport cu volumele sau cu natura deșeurilor pe care le pot produce.
Cases in the ¤eld of asylum are increasing in number and the Court has had the opportunity to interpret several directives in this ¤eld for the ¤rst time.
Numărul cauzelor în materie de azil tinde să crească, iar Curtea a avut ocazia de a interpreta pentru prima dată mai multe directive din acest domeniu.
Thus, in Case C-19/08 Petrosian and Others (judgment of 29 January 2009), the Court dealt with the procedure for transferring an application for asylum and had the opportunity, in that regard, to interpret Regulation (EC) No 343/2003 (38).
Astfel, în cauza Petrosian și alii (Hotărârea din 29 ianuarie 2009, C-19/08), Curtea sa aplecat asupra procedurii transferului cererii de azil și a avut ocazia în acest temei de a interpreta Regulamentul
The Swedish national authorities wanted to send the family back to France.
Familia Petrosian, de origine armeană, introdusese o cerere de azil în Frana și ulterior în Suedia.
However, that decision was challenged several times by the Petrosian family, with the result that the six-month period laid down in Article 20(1)(d) of the regulation had expired.
Autorităile naionale suedeze au vrut să trimită familia în Frana, decizie care însă a fost atacată în mai multe rânduri de familia Petrosian, astfel încât termenul de șase luni prevăzut la articolul 20 alineatul (1) litera (d) din regulamentul menionat expirase.
That period, which‘runs as from the time of the decision on an appeal or review’, is intended to enable the Member State in which the application for asylum was made to transfer that application, whereas the expiry of that period makes that Member State responsible.
Acest termen, care curge de la„decizia privind calea de atac sau revizuirea”, este menit să permită statului membru la care a fost introdusă cererea de azil să procedeze la transfer, în timp ce expirarea sa are drept consecină atragerea responsabilităii aceluiași stat.
The main issue in the case was the determination of the event which could trigger the six-month period.
Problema centrală a hotărârii privea evenimentul susceptibil să facă să curgă termenul de șase luni.
In its answer the Court made a distinction between two hypotheses, namely where national legislation provides for an appeal with suspensive e¥ect and where it does not.
În răspunsul său, Curtea a făcut distincie între două ipoteze, după cum legislaiile naionale prevăd sau nu prevăd căi de atac cu efect suspensiv.
Thus, it decided that, where there is no provision for an appeal to have suspensive e¥ect, the period for implementation of the transfer starts to run as from the time of the decision, explicit or presumed, by which the Member State requested to agree to the transfer agrees to take back the person concerned.
Astfel, Curtea a decis că, atunci când nu este prevăzută nicio cale de atac susceptibilă de efect suspensiv, termenul de executare a transferului începe să curgă de la decizia, explicită sau prezumată, prin care statul membru solicitat să consimtă transferul acceptă să reprimească persoana în cauză.
In the light of the objective pursued by setting a period for the Member States, the start of that period should be determined in such a manner as to allow the Member States a six-month period which they are deemed to require in full in order to determine the practical details for carrying out the transfer. In addition, the Court took account of the observance of judicial protection and of the principle of procedural autonomy of the Member States.
Dimpotrivă, dacă legislaia statului membru solicitant al transferului prevede efectul suspensiv al unei căi de atac, termenul de executare a transferului nu începe să curgă încă de la decizia provizorie a instanei de suspendare a punerii în aplicare a procedurii de transfer, ci numai de la decizia instanei care statuează cu privire la caracterul întemeiat al procedurii și care nu mai poate împiedica această punere în aplicare.
The question referred asked whether the condition that there be a‘serious and individual threat to a civilian’s life or person by reason of indiscriminate violence in situations of international or internal armed conªict’ laid down in Article 15(c) must, as required by the European Court of Hu-
Astfel, având în vedere obiectivul urmărit prin stabilirea de către statele membre a unui termen, momentul de la