natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is clear from the disputed provisions that it was illegal to impose the additional connection cost contribution in Germany after 1 January 1998 (Article 4c of Dir -ective 90/388), in accordance with the cost orientation rule (Articles 7(2) and 12(7) of Directive 97/33).
Dispozițiile în litigiu arată că perceperea unei contribuții suplimentare în raport cu costul conectării era ilegală în Germania începând cu 1 ianuarie 1998 (articolul 4c din Directiva 90/388), potrivit criteriului orientării în funcție de costuri [articolul 7 alineatul (2) și articolul 12 alineatul (7) din Directiva 97/33].
Mark Hoskins & William Robinson, Oxford and Portland, Oregon, 2003, p. 370, maintains that the requirement that a directive must be precise and unconditional needs to be satisfied only where, by relying on the Community provision, the intention is to replace the national provision, but not where the aim is merely to exclude it, despite the fact that the Court has held that the requirement must be satisfied in both cases. 71 — Judgments in Case 103/88 Fratelli Costanzo [1989] ECR 1839, and Case C-319/97 Kortas [1999] ECR I-3143.
Mark Hoskins & William Robinson, Oxford și Portland, Oregon, 2003, p. 370, consideră că precizia și caracterul necondiționat al directivei nu trebuie să fie întrunite decât în cazul în care se invocă norma europeană pentru a înlocui norma națională, iar nu atunci când se urmărește pur și simplu excluderea acesteia din urmă, deși jurisprudența le impune în ambele cazuri. 72 — În această privință, subscriem la opinia instanței de trimitere (punctul 44 și următoarele din ordonanță) care, desigur, nu pare să se îndoiască de faptul că aceste directive conferă drepturi precise și necondiționate.
The present case does not concern abstract principles but rather specific legislative provisions which confer on telecommunications operators the right to include only the costs of connection to the local loop in the interconnection charge.
Nu utilizăm aici principii abstracte, ci norme precise, care creează pentru operatorul de telecomunicații dreptul ca prețul interconectării să cuprindă numai costurile de racordare la linia abonaților.
Accordingly, the national regulatory authority sets the amount of the charge using a legal basis which is so precise and unconditional (the prohibition of unnecessary additional charges to cover the cost) that it does not need to be supplemented by any further Community or national legislation.
Prin urmare, autoritatea națională de reglementare stabilește tariful, dar pe un temei juridic atât de precis și de necondiționat (interzicerea suplimentelor care nu sunt necesare pentru a acoperi costul) încât nu este necesar niciun supliment normativ, comunitar sau național.
Furthermore, the legal proposition in those provisions is founded on the principle of free competition, 74 which the Court has held 75is capable of creating directly effect- as Advocate General Mázak points out in his
Mai mult, axioma juridică a acestor dispoziții se bazează pe principiul liberei concurențe 74, în legătură cu care Curtea a declarat 75 că poate să confere în mod valabil
Opinion in Palacios de la Villa, that, in ive rights, including in (horizontal) relations between individuals, which the national courts are responsible for safeguarding.
În orice caz, trebuie să se ia în considerare faptul că, astfel cum arată avocatul general Mázak în Concluziile 76 prezentate în cauza Palacios de la Villa 77, nici jurisprudența drepturi cu efect direct, inclusiv în relațiile dintre particulari (relații orizontale), însărcinând instanțele naționale să îi asigure protecția.
accordance with caselaw, the fact that provisions of a directive are subject to exceptions or provide for justifications does not mean that the directive lacks direct effect.
nu îndepărtează efectul direct al dispozițiilor unei directive supuse unor excepții sau care necesită o justificare.
The specific definition of the concept of ‘cost orientation for tariffs’ is held up as a mirror when the final price is set, although it does not cloud the substance of the right concerned.
Concretizarea noțiunii „orientare a tarifelor în funcție de costuri” stă la baza stabilirii finale a sumei, deși aceasta nu afectează substanța dreptului respectiv.
Vertical, relationships
Relații verticale, orizontale și triangulare
The forceful argument put forward by the German Government and Deutsche Telekom in an attempt to conceal the fact that those provisions are precise is vitiated by serious confusion in its drafting, which is dispelled by the realisation that it contains the error of likening the task of ‘incorporating’ an indeterminate concept to that of ‘implementing’ a directive.
Argumentarea prezentată de guvernul german și de Deutsche Telekom pentru a disimula precizia acestor norme este afectată de o gravă confuzie în formularea sa, care se risipește atunci când se observă eroarea care constă în asimilarea operațiunii de „definire” a unei noțiuni nedeterminate celei de „aplicare” a unei directive.
The doctrine of direct effect operates on a vertical, one-way plane (from an individual to the State), in that traffic in the opposite direction (reverse vertical relationships) 78and perpendicular routes which would enable a directive to be relied on between individuals (horizontal direct effect) are both prohibited. 79
Teoria efectului direct operează întrun plan vertical în sens unic (de la particular către stat), interzicând atât circulația în sens opus (relații verticale inverse) 78, cât și căile perpendiculare care ar permite să se invoce o directivă între persoane private (efect orizontal) 79.
74 — Article 82 EC.
74 — Articolul 82 CE.
76 — In which he referred to paragraph 105 of the judgment in Pfeiffer and Others. In the second opinion in Pfeiffer (paragraph 36), I emphasised that it is important not to undo the progress made in relation to direct effect.
76 — Prezentate la 15 februarie 2007, în care se face trimitere la punctul 105 din Hotărârea Pfeiffer și alții, citată anterior, cauză în care, în al doilea set de concluzii, subliniem (la punctul 36) că nu trebuie să se revină asupra progreselor realizate în materia efectului direct.
78 — Joined Cases C-74/95 and C-129/95 X [1996] ECR I-6609.79 — Case 152/84 Marshall I [1986] ECR 723.
79 — Hotărârea din 26 februarie 1986, Marshall (152/84, Rec., p. 723).
ARCOR AND OTHERS ship, giving rise to the theory of triangular relationships. 87
ARCOR ȘI ALȚII rilor în afara relației verticale, ceea ce a dat naștere teoriei relațiilor triangulare 87.
According to the Court, extending the doctrine of the direct effect of directives to the sphere of relations between individuals would be tantamount to conferring on the Community a power to enact obligations for individuals, whereas that competence is limited to the adoption of regulations or decisions. 80
Potrivit Curții, a extinde jurisprudența în materia efectului direct al directivelor la domeniul raporturilor dintre particulari ar însemna să se acorde Comunității competența de a stabili obligații în sarcina particularilor, deși această competență se limitează la adoptarea de regulamente sau de decizii 80.
However, in Wells, 88a case which concerned the environment, 89a field in
Totuși, în cauza Wells 88, întrun domeniu precum cel al mediului 89, în care
Nevertheless, time has not succeeded in silencing the calls for horizontal direct effect to be recognised. Advocate General Lenz 81 made such a call in the opinion in Faccini Dori, 82relying in turn on the arguments previously put forward by advocates general
Cu toate acestea, anii nu au redus la tăcere vocile în favoarea recunoașterii efectului direct orizontal, precum cea a avocatului general Lenz 81în Concluziile prezentate în cauza Faccini Dori 82, sprijinindu-se la rândul său pe argumentele dezvoltate anterior de avocații generali Van Gerven 83 și Jacobs 84.
which the interests at stake are vague, the Court provided firmer guidance.
Asupra autorilor planează sentimentul unei ocazii pierdute 85, deși Curtea nu a ezitat să aplice jurisprudența 86atunci când direc-
The finding that the TKG is incompatible with Community law
Constatarea incompatibilității TKG cu dreptul comunitar tiva are efecte asupra drepturilor particula-
There is no room for disharmony in the repertoire of Community caselaw, although,
Repertoriul jurisprudenței comunitare nu admite disonanțele, chiar dacă, în situații
80 — Judgment in Case C-192/94 El Corte Inglés [1996] ECR I-1281.
82 — Hotărârea din 14 iulie 1994 (C-91/92, Rec., p. I-3325).
86 — I made that point in paragraph 41 of my second opinion in Pfeiffer and Others.
86 — Astfel cum subliniem la punctul 41 din al doilea set de concluzii pe care le-am prezentat în cauza Pfeiffer și alții, citată anterior.
OPINION OF MR RUIZ-JARABO — JOINED CASES C-152/07 TO C-154/07 in cases such as the present one, it will yield to the melody of triangular relationships.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL RUIZ-JARABO — CAUZELE CONEXATE C-152/07-C-154/07 precum cea din acțiunea principală, acesta cedează melodiei relațiilor triangulare.
relationship) and it acquires substantive connotations such that it becomes a separate problem.
relații contractuale) și dobândește caracteristici esențiale, astfel încât devine o problemă autonomă.
I see no grounds precluding such a finding.
Nu vedem nimic care să împiedice acest lucru.
It is important to recall that the factual and legal relationships underlying the present references for a preliminary ruling involve private persons (Arcor, TELE2 and Telekom GmbH) who have taken action not against another private person but against the State (Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post).
Trebuie amintit că raporturile de drept și de fapt care stau la baza acestor trimiteri preliminare au loc între persoane private (Arcor, TELE2 și Telekom GmbH) care se îndreaptă nu împotriva unui particular, ci direct împotriva statului (Regulierungsbehörde für Telekommunikation und Post).
There is no reason for the Bundesverwaltungsgericht to be disheartened because the right invoked in the present case is not one which is free of any link to the public authorities and liable to cause damage to another individual, as occurred in Busseni; 90instead, like in Wells and Fratelli Constanzo, the damage flows from the action of the State.
Nimic nu justifică descurajarea Bundesverwaltungsgericht; astfel, în acest caz dreptul invocat nu este lipsit de orice legătură cu autoritățile publice, capabil să producă un prejudiciu altor persoane, astfel cum era situația în cauza Busseni 90, ci, la fel ca în cauzele Wells și Constanzo, prejudiciul este imputabil acțiunii statului.
Therein lies the essential difference between this and other cases, particularly Telefónica O2 Czech Republic, which concerned a dispute between two telecommunications operators over access to the network, resulting in civil proceedings between them, while the regulatory authority was confined to the role of mediator.
Aici rezidă diferența esențială față de alte cauze și, în special, față de Telefónica O2 Czech Republic, privind litigiul între doi operatori de telecomunicații pentru a accede la rețea, care a condus la un proces civil între cei doi protagoniști, autoritatea de reglementare având un simplu rol de mediator.
Accordingly, the dominant undertaking suffers no horizontal direct effects or genuine damage.
Prin urmare, nu există efecte orizontale directe și nici veritabile prejudicii pentru societatea dominantă.
Moreover, the right that undertaking seeks to enforce was created by a provision which is contrary to Community law and its position is affected only indirectly, in that it is unable to impose unlawful charges.
În plus, dreptul pe care aceasta îl invocă ia fost conferit printro normă contrară dreptului comunitar, iar situația sa nu este afectată decât în mod indirect, în măsura în care aceasta nu va percepe sumele nelegale.
However, in the dispute which gave rise to the present case, there is no latitude for freedom of action or, therefore, for private law when it comes to setting the charge in question because, in accordance with Community and German law, exclusive competence in that regard rests with the State.
Cu toate acestea, în conflictul judiciar latent din prezenta cauză nu există nicio marjă pentru autonomia de voință și nici, prin urmare, pentru dreptul privat în ceea ce privește stabilirea tarifelor, întrucât, în temeiul ordinilor juridice comunitare și germane, competența exclusivă aparține statului.
An affirmative reply to the second question appears unavoidable in the light of the primacy of Community law, pursuant to which the national court must guarantee to individuals the rights flowing from directives where national law precludes respect for those rights.
Un răspuns afirmativ la a doua întrebare pare inevitabil, având în vedere supremația dreptului comunitar, care impune instanțelor naționale să garanteze justițiabililor drepturile care decurg din directivele sale, atunci când reglementarea națională împiedică respectarea acestora.
In those circumstances, the setting of the additional charge is independent of the prior approval of the interconnection charge (which certainly gave rise to a contractual
În acest context, determinarea taxei suplimentare se distinge de autorizarea prealabilă de interconectare (care a creat desigur
In the light of the foregoing considerations, I propose that the Court should reply to the questions referred for a preliminary ruling by the Bundesverwaltungsgericht, declaring that:
În lumina tuturor considerațiilor care precedă, propunem Curții să răspundă la întrebările preliminare adresate de Bundesverwaltungsgericht după cum urmează:
(1) Article 4c of Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services and Articles 7(2) and (4) and 12(7) of Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of Open Network Provision preclude a national regulatory authority from requiring the operator of a network interconnected with a public subscriber network to pay a contribution to the dominant operator to compensate that operator for the deficit incurred as a result of providing the local loop.
„1) Articolul 4c din Directiva 90/388/CEE a Comisiei din 28 iunie 1990 privind concurența pe piețele de servicii de telecomunicații și articolul 7 alineatele (2) și (4) și articolul 12 alineatul (7) din Directiva 97/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 privind interconectarea în telecomunicații în vederea asigurării unui serviciu universal și a interoperabilității prin aplicarea principiilor de furnizare a unei rețele deschise se opun faptului ca o autoritate națională de reglementare să oblige operatorul unei rețele interconectate la o rețea publică de abonați să plătească operatorului care domină piața o contribuție destinată să compenseze deficitul suportat de acesta prin furnizarea buclei locale.
(2) The national court must take into account the incompatibility with Community law of a provision of national law in proceedings in which the dominant operator seeks compliance with the aforementioned requirement.
2) Instanța națională trebuie să ia în considerare această incompatibilitate cu dreptul comunitar a unei norme din dreptul său intern în procedura prin care operatorul care domină piața solicită executarea obligației respective.”
THREE REFERENCES for a preliminary ruling under Article 234 EC from the Bundesverwaltungsgericht (Germany), made by decisions of 13 December 2006, received at the Court on 20 March 2007, in the proceedings
În cauzele conexate C-152/07, C-153/07 și C-154/07, având ca obiect trei cereri de pronunțare a unor hotărâri preliminare formulate în temeiul articolului 234 CE de Bundesverwaltungsgericht (Germania), prin deciziile din 13 decembrie 2006, primite de Curte la 20 martie 2007, în procedurile
ARCOR AND OTHERS
ARCOR ŞI ALŢII
THE COURT (Grand Chamber), composed of V. Skouris, President, P. Jann, C.W.A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts and L. Bay Larsen, Presidents of Chambers, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris (Rapporteur), E. Juhász, A. Ó Caoimh, P. Lindh and J.-C. Bonichot, Judges,
CURTEA (Marea Cameră), compusă din domnul V. Skouris, președinte, domnii P. Jann, C. W. A. Timmermans, A. Rosas, K. Lenaerts și L. Bay Larsen, președinți de cameră, domnii K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris (raportor), E. Juhász, A. Ó Caoimh, doamna P. Lindh și domnul J.-C. Bonichot, judecători, avocat general: domnul D. Ruiz-Jarabo Colomer, grefier: doamna K. Sztranc-Sławiczek, administrator, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 19 februarie 2008, luând în considerare observațiile prezentate:
— Arcor AG & Co. KG, by T. Bosch and D. Herrmann, Rechtsanwälte, — Communication Services TELE2 GmbH, by P. Rädler, Rechtsanwalt,
— pentru Arcor AG & Co. KG, de T. Bosch și D. Herrmann, Rechtsanwälte; — pentru Communication Services TELE2 GmbH, de P. Rädler, Rechtsanwalt;
— the German Government, by J. Scherer and J. Hagelberg, Rechtsanwälte,
— pentru guvernul german, de J. Scherer și J. Hagelberg, Rechtsanwälte;
— the United Kingdom Government, by V. Jackson and M. Hoskins, acting as Agents,
— pentru guvernul Regatului Unit, de doamna V. Jackson și de domnul M. Hoskins, în calitate de agenți;
— the Commission of the European Communities, by G. Braun and K. Mojzesowicz, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 1 April 2008, gives the following
— pentru Comisia Comunităților Europene, de domnul G. Braun și de doamna K. Mojzesowicz, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 1 aprilie 2008, pronunță prezenta
These references for a preliminary ruling relate to the interpretation of, first, Commission Directive 90/388/EEC of 28 June 1990 on competition in the markets for telecommunications services (OJ 1990 L 192, p.
Cererile de pronunțare a unei hotărâri preliminare privesc interpretarea, pe de o parte, a Directivei 90/388/CEE a Comisiei din 28 iunie 1990 privind concurența pe piețele de servicii de telecomunicații (JO L 192, p.
10), as amended by Commission Directive 96/19/EC of 13 March 1996 (OJ 1996 L 74, p.
10), astfel cum a fost modificată prin Directiva 96/19/CE a Comisiei din 13 martie 1996 (JO L 74, p.
13) (‘Directive 90/388’), and, secondly, Directive 97/33/EC of the European Parliament and of the Council of 30 June 1997 on interconnection in telecommunications with regard to ensuring universal service and interoperability through application of the principles of open network provision (ONP) (OJ 1997 L 199, p.
13, denumită în continuare „Directiva 90/388”), și, pe de altă parte, a Directivei 97/33/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 iunie 1997 privind interconectarea în telecomunicații în vederea asigurării unui serviciu universal și a interoperabilității prin aplicarea principiilor de furnizare a unei rețele deschise (ONP) (JO L 199, p.
32), as amended by Directive 98/61/EC of the European Parliament and of the Council of 24 September 1998 (OJ 1998 L 268, p.
32), astfel cum a fost modificată prin Directiva 98/61/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 septembrie 1998 (JO L 268, p.
37) (‘Directive 97/33’).
37, denumită în continuare „Directiva 97/33”).
The references were made in three sets of appeal proceedings on a point of law (‘Revision’) in which the parties were (i) Arcor AG & Co. KG (‘Arcor’), (ii) Communication Services TELE2 GmbH (‘TELE2’) and (iii) Firma 01051 Telekom GmbH (‘01051 Telekom’), all operators of public telecommunications networks, on the one hand, the Bundesrepublik Deutschland, represented by the Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (Federal Agency for Electricity, Gas, Telecommunications, Post and Rail Networks; ‘the regulatory authority’), on the other, and, as an intervening party, Deutsche Telekom AG (‘Deutsche Telekom’), and which concerned a decision of the regulatory authority of 29 April 2003 approving, as from 1 July 2003, a connection charge of EUR 0.004 per minute in respect of call charges for the provision of calls originating in Deutsche Telekom’s national telephone network to an interconnection partner operating as a carrier for local calls (‘the Telekom-B2 (local) facility’). Legal context
Aceste cereri au fost formulate în cadrul a trei recursuri („Revision”) între Arcor AG & Co. KG (denumită în continuare „Arcor”), Communication Services TELE2 GmbH (denumită în continuare „TELE2”) și, respectiv, Firma 01051 Telekom GmbH (denumită în continuare „01051 Telekom”), operatori ai rețelelor publice de telecomunicații, pe de o parte, și Bundesrepublik Deutschland, reprezentată de Bundesnetzagentur für Elektrizität, Gas, Telekommunikation, Post und Eisenbahnen (Agenția Federală pentru Rețelele de Electricitate, Gaz, Telecomunicații, Poștă și Căi Ferate, denumită în continuare „autoritate de reglementare”), cu participarea Deutsche Telekom AG (denumită în continuare „Deutsche Telekom”), având ca obiect o decizie a autorității de reglementare din 29 aprilie 2003 prin care aceasta din urmă a autorizat, începând cu 1 iulie 2003, o taxă de racordare în valoare de 0,004 euro pe minut din prețul comunicațiilor pentru furnizarea de legături care provin din rețeaua telefonică națională a Deutsche Telekom către un partener de interconectare în calitate de operator al rețelei pentru comunicațiile locale [denumită în continuare „prestația Telekom-B2 (local)”]. Cadrul juridic
Recital 5 in the preamble to Directive 96/19 states:
Potrivit considerentului (5) al Directivei 96/19:
Recital 20 in the preamble to Directive 96/19 states:
Conform considerentului (20) al Directivei 96/19:
‘… Member States should phase out as rapidly as possible all unjustified restrictions on tariff rebalancing by the telecommunications organisations and in particular those preventing the adaptation of rates which are not in line with costs and increase the burden of universal service provision….’
„[…] statele membre ar trebui să elimine treptat, în cel mai scurt timp, restricțiile nejustificate subzistente privind reechilibrarea tarifelor de către organismele de telecomunicații, în special cele care împiedică adaptarea tarifelor care nu au legătură cu costurile și care măresc costul furnizării serviciului universal; […]” [traducere neoficială]
The third paragraph of Article 4c of Directive 90/388, inserted by Article 1(6) of Directive 96/19, provides:
Al treilea paragraf al articolului 4c din Directiva 90/388, introdus prin articolul 1 punctul 6 din Directiva 96/19, prevede:
‘Member States shall allow their telecommunications organisations to rebalance tariffs taking account of specific market conditions and of the need to ensure the affordability of a universal service, and, in particular, Member States shall allow them to adapt current rates which are not in line with costs and which increase the burden of universal service provision, in order to achieve tariffs based on real costs.
„Statele membre autorizează organismele de telecomunicații să reechilibreze tarifele ținând seama de condițiile specifice ale pieței și de necesitatea de a asigura un serviciu universal abordabil și, în special, le autorizează să adapteze tarifele actuale care nu au legătură cu costurile și care măresc costul furnizării serviciului universal în vederea obținerii unor tarife bazate pe costurile reale.
Where such rebalancing cannot be completed before 1 January 1998 the Member States concerned shall report to the Commission on the future phasing-out of the remaining tariff imbalances.
În cazul în care această reechilibrare nu poate fi finalizată înainte de 1 ianuarie 1998, statele membre respective informează Comisia cu privire la eliminarea treptată a dezechilibrelor tarifare subzistente.
This shall include a detailed timetable for implementation.’
Raportul trimis conține un calendar detaliat al punerii în aplicare.” [traducere neoficială]
Article 7(2) of Directive 97/33 is worded as follows:
Articolul 7 alineatul (2) din Directiva 97/33 are următorul cuprins: