natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The first plea is based on the incorrect statement of reasons in the contested decision and on a breach of Community law; in particular, of Article 86(2) EC and the provisions on state aids.
Primul motiv se întemeiază pe greșita motivare a deciziei atacate și pe încălcarea dreptului comunitar și, în special, a articolului 86 alineatul (2) CE și a dispozițiilor privind ajutoarele de stat.
The second plea is based on a breach of the provisions of Commission Directive 80/723/EEC of 25 June 1980 on the transparency of financial relations between Member States and public undertakings (OJ 1980 L 195, p.
Al doilea motiv se întemeiază pe încălcarea dispozițiilor Directivei 80/723/CEE a Comisiei din 25 iunie 1980 privind transparența relațiilor financiare dintre statele membre și întreprinderile publice (JO L 195, p.
35), as amended by Commission Directive 93/84/EEC of 30 September 1993 (OJ 1993 L 254, p.
35), astfel cum a fost modificată prin Directiva 93/84/CEE a Comisiei din 30 septembrie 1993 (JO L 254, p.
16), and of the Protocol on the system of public broadcasting in the Member States (OJ 1997 C 340, p.
16) și prin Protocolul privind sistemul de radiodifuziune publică în statele membre (JO 1997, C 340, p.
109, ‘Amsterdam Protocol’), annexed to the EC Treaty by the Treaty of Amsterdam.
109, denumit în continuare „Protocolul de la Amsterdam”), anexat la Tratatul CE prin Tratatul de la Amsterdam.
This plea concerns paragraphs 32 to 41 of the application.
Acest motiv este expus la punctele 32-41 din cererea introductivă.
Paragraphs 32 to 37 of the application, in any event, merely describe the Commission’s analysis, in which the Commission was of the opinion that the roles entrusted to France 2 and France
Punctele 32-37 din această cerere nu fac totuși decât să descrie analiza efectuată de Comisie, analiză la finalul căreia această instituție a considerat că misiunile încredințate France 2 și
3 constituted services of general economic interest (‘SGEI’) within the meaning of Article 86(2) EC.
France 3 constituiau servicii de interes economic general (denumite în continuare „SIEG”) în sensul articolului 86 alineatul (2) CE.
The description of the first head of claim put forward within the context of the present plea begins at paragraph 38 of the application.
Expunerea primei obiecțiuni invocate în cadrul prezentului motiv începe la punctul 38 din cererea introductivă.
In the first line of this paragraph, the applicant ‘contends…that the Commission’s analysis fails to take several essential factors into consideration, which should have led to a completely different conclusion.
La primul paragraf al acestui punct, reclamanta „consideră […] că analiza Comisiei nu ține seama de mai multe elemente determinante care ar fi trebuit să o conducă la concluzia inversă”.
The Court observes that, in spite of this initial opinion, which seems to indicate that the applicant disputes that the roles of France 2 and France 3 could, in themselves, constitute SGEI, there is nothing after paragraph 38 of the application to that effect.
Tribunalul arată că, în pofida acestei considerații inițiale, care pare să anticipeze o contestare de către reclamantă a faptului că misiunile asumate de France 2 și France 3 pot constitui, prin ele însele, SIEG, punctul 38 din cererea introductivă nu mai cuprinde, în continuare, niciun element în acest sens.
The applicant in no way substantiates that possible argument, and completely fails to refer to the opinions expressed by the Commission with respect to the roles of France 2 and France 3 in recitals 69 to 75 of the contested decision.
Astfel, reclamanta nu dezvoltă deloc această posibilă contestație și nu evocă în niciun mod considerațiile, de altfel detaliate, exprimate de Comisie cu privire la misiunile asumate de France 2 și France 3, la considerentele (69)-(75) ale deciziei atacate.
After paragraph 38 of the application, it seems that the applicant’s complaint against the Commission is really that it did not take into consideration an alleged similarity ‘in all material respects’, between: (1) the roles entrusted to France 2 and France 3 in their contract documents; and (2) the obligations imposed on the applicant in its own contract documents.
În continuarea punctului 38 din cererea introductivă, se pare că ceea ce reclamanta reproșează, în realitate, Comisiei este faptul că aceasta nu a ținut seama de o pretinsă identitate „în mare parte”, între, pe de o parte, misiunile încredințate, în caietele lor de sarcini respective, către France 2 și France 3 și, pe de altă parte, obligațiile impuse reclamantei în propriul caiet de sarcini.
The applicant appears to be arguing that this alleged similarity ‘in all material respects’ should have led the Commission to conclude that the roles of France 2 and France 3 did not constitute SGEI.
Se pare că, potrivit reclamantei, această pretinsă identitate „în mare parte” ar fi trebuit să determine Comisia să nu concluzioneze că misiunile asumate de France 2 și France 3 constituie SIEG.
Nevertheless, the applicant puts forward this head of claim without even any vague mention of the roles and obligations contained in the contract documents it relies on.
Totuși, reclamanta exprimă această obiecție fără să evoce, chiar într-un mod imprecis, misiunile și obligațiile cuprinse în caietul de sarcini pe care îl invocă.
In particular, it in no way specifies whether the alleged nature that it complains of concerns types of programmes broadcast, possible qualitative requirements concerning programming in a general sense or other types of obligation.
În special, aceasta nu precizează deloc dacă pretinsa identitate pe care o invocă privește categoriile de programe difuzate, eventualele cerințe calitative aplicabile programării în ansamblu sau alte tipuri de obligații.
The Court, consequently, considers that the applicant’s head of claim, as submitted in the application, lacks the basic clarity and precision required by Article 44(1) of the
Tribunalul consideră, așadar, că obiecțiunea reclamantei, astfel cum este prezentată în cuprinsul cererii introductive, este lipsită de minimumul de claritate și precizie
Rules of Procedure in order to ensure legal certainty and the sound administration of justice.
TF1/COMISIA necesar, în temeiul articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, în scopul asigurării securității juridice și bunei administrări a justiției.
The Court observes, in any event, that, although this head of claim could be regarded as admissible under Article 44(1) of the Rules of Procedure, it should be dismissed as clearly unfounded, as no evidence has been produced in support of it.
Tribunalul precizează că, în orice caz, chiar dacă această obiecțiune ar putea fi considerată drept admisibilă în raport cu articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură, ar trebui respinsă ca vădit neîntemeiată, în lipsa oricărui element de probă în susținerea sa.
In the annex to the application, the applicant submitted neither the contract documents of France 2 and France 3, nor even its own contract documents.
Întradevăr, reclamanta nu a prezentat în anexa la cererea introductivă nici caietele de sarcini ale France 2 și France 3, nici chiar propriul caiet de sarcini.
As for the submission, at the reply stage, of a comparative analysis of these contract documents carried out by the applicant, it should be observed that such a submission, the lateness of which has in no way been validly justified, is inadmissible under Article 48(1) of the Rules of Procedure.
În ceea ce privește prezentarea, în memoriul în răspuns, a unei analize comparative a acestor caiete de sarcini, efectuată de către reclamantă, trebuie precizat că o astfel de prezentare, a cărei tardivitate nu a avut nicio justificare valabilă, este inadmisibilă în temeiul articolului 48 alineatul (1) din Regulamentul de procedură.
Moreover, and for the sake of completeness, this comparative analysis proved, from the outset, to be irrelevant, since it relates to a period after the month of July 1996, whereas the period of inquiry covered by the contested decision is from 1988 to 1994.
De altfel și cu titlu suplimentar, această analiză comparativă se dovedește, de la început, lipsită de relevanță, în măsura în care vizează o perioadă ulterioară lunii iulie 1996, în timp ce perioada de investigare avută în vedere în decizia atacată este cuprinsă între 1988 și 1994.
It is apparent from the above considerations that the applicant’s first head of claim, concerning the classification as SGEI of the roles entrusted to France 2 and France 3, should be dismissed as inadmissible under Article 44(1) of the Rules of Procedure and, in any event, as being clearly without foundation.
Rezultă din considerațiile anterioare că prima obiecțiune a reclamantei, referitoare la calificarea drept SIEG a misiunilor încredințate France 2 și France 3, trebuie respinsă ca inadmisibilă în temeiul articolului 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură și, în orice caz, ca vădit neîntemeiată.
In the first subparagraph of paragraph 39, the applicant declares, in what is presented as a second head of claim, that it disputes the analysis and the claims of the Commission with respect to the assessment, in accordance with the principle of proportionality, of the financial compensation granted by the French Republic to its public channels.
La punctul 39 primul paragraf din cererea introductivă, reclamanta anunță, prin ceea ce se prezintă drept o a doua obiecțiune, că înțelege să conteste analiza și concluziile Comisiei în ceea ce privește evaluarea, în temeiul principiului proporționalității, a compensațiilor financiare acordate de Republica Franceză posturilor sale publice de televiziune.
However, nothing in the following subparagraphs of that paragraph 39 makes it clear precisely what the applicant disputes in the analysis and the Commission’s claims.
Cu toate acestea, niciun element din cuprinsul paragrafelor următoare ale acestui punct 39 nu permite să se înțeleagă ce contestă de fapt reclamanta în analiza și în concluziile Comisiei.
The second, sixth and seventh subparagraphs of that paragraph describe the applicable rules or the Commission’s approach, and do not, as a result, contain any precise reasoning.
Al doilea, al șaselea și al șaptelea alineat ale acestui punct descriu, întradevăr, normele aplicabile sau abordarea Comisiei și nu cuprind, în rest, nicio argumentare precisă.
The third sub-paragraph, which is moreover unclear in its wording, seems to reiterate claims presented in the context of the first head of claim, which were ruled inadmissible or unfounded.
Al treilea paragraf, a cărui redactare nu este de altfel foarte clară, pare să amintească afirmațiile, considerate inadmisibile sau neîntemeiate, prezentate în cadrul primei obiecțiuni.
Regarding the fourth and fifth subparagraphs of that paragraph, the applicant is essentially arguing only that the figures presented in recital 86 (table 4) of the contested decision are both brief and incorrect.
În ceea ce privește al patrulea și al cincilea paragraf ale acestui punct, reclamanta se limitează, în esență, să afirme că cifrele prezentate în considerentul (86) (tabelul 4) al deciziei atacate ar fi în același timp laconice și imprecise.
The fact remains, however, that it is this criticism which lacks any explanation.
Se impune însă constatarea că această critică este lipsită de orice explicație.
In the eighth and final subparagraph of paragraph 39, the applicant, moreover, recognises a lack in the application of any arguments serving to clarify its complaint, as it states that it ‘will shortly set out in writing the economic analysis necessary so as to rebut the Commission’s approach, which seems, in its opinion, to be highly questionable.’
La al optulea și ultimul alineat al punctului 39, reclamanta recunoaște, de altfel, lipsa din cererea introductivă a oricărei argumentări susceptibile să aducă explicații cu privire la obiecțiunea sa, în măsura în care anunță că va „dezvolta, în cuprinsul viitoarelor sale înscrisuri, analizele economice necesare pentru a respinge abordarea Comisiei, care i se pare deosebit de contestabilă”.
This second head of claim must therefore be dismissed as inadmissible under Article 44(1) of the Rules of Procedure.
În aceste condiții, a doua obiecțiune trebuie respinsă ca inadmisibilă în raport cu articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură.
In paragraph 40 of the application, which appears to constitute a third head of claim, the applicant states that ‘the Commission … took the view that the prices charged by France 2 and France 3 for advertising slots between 1990 and 1994 did not appear to be significantly lower than those charged by TF1 and M6, their private competitors.’
La punctul 40 din cererea introductivă, care pare să corespundă unei a treia obiecțiuni, reclamanta afirmă că „Comisia a […] considerat că prețurile practicate de France 2 și France 3 între 1990 și 1994 pentru întreruperile publicitare nu apar ca fiind sensibil mai scăzute decât cele practicate de TF1 și M6, concurenții lor privați”.
It goes on to say that ‘the Commission based this conclusion on a sole criterion: the average cost of GRP (defined in recital 93 … of the contested decision).’
Reclamanta mai adaugă că „[p]entru a ajunge la această concluzie, Comisia sa întemeiat pe un singur criteriu, și anume costul mediu GRP (definit la considerentul (93) […] al deciziei atacate)”.
The applicant then declares that it ‘disputes this analysis and the resulting conclusion.’
Reclamanta anunță apoi faptul că va „contesta această analiză și concluzia care se desprinde din aceasta”.
Nevertheless, after paragraph 40, the applicant, despite this declaration, in no way disputes the Commission’s detailed findings in recitals 90 to 100 of the contested decision.
Cu toate acestea, în continuarea punctului 40, reclamanta, în pofida acestei anticipări, nu contestă absolut deloc aprecierile Comisiei, de altfel detaliate, cuprinse la considerentele (90)-(100) ale deciziei atacate.
In particular, it in no way makes clear why the Commission’s use, in its
În special, aceasta nu explică de
TF1 v COMMISSION analysis, of data expressed in terms of GRP (Gross Rating Point (indicator of media intensity)) should be regarded as inadequate.
TF1/COMISIA ce ar fi insuficientă utilizarea de către Comisie, în cuprinsul analizei sale, a unor informații exprimate în termeni de GRP [Gross Rating Point (indicator de presiune mass-media)].
It merely states that ‘it questions the lack of analysis concerning the simple fact that the public channels, made up of two networks, France 2 and France 3, offer a broader range than that offered by the applicant, which could explain the differences in price complained of, beside the fact that the public channels, being extensively supported by the contested state aids, are not subjected to the same profit constraints as are the private channels.’
Reclamanta se limitează să arate că „își pune întrebări cu privire la lipsa de analiză referitoare la simplul fapt că posturile publice de televiziune, care dispun de două rețele, France 2 și France 3, oferă o expunere extinsă în raport cu cea propusă de reclamantă, ceea ce poate explica variațiunile de prețuri invocate, pe lângă faptul că posturile publice, susținute masiv prin ajutoarele publice în litigiu, nu au aceleași constrângeri de rentabilitate ca acelea cu care se confruntă posturile private”.
The Court notes that the applicant, being, moreover, unclear about the effects of the ‘broader range’ it refers to, does not supply any explanation of how such an expression should be understood.
Tribunalul constată că reclamanta, care se exprimă, de altfel, într-un mod lipsit de precizie referitor la efectele „expunerii extinse” pe care o evocă, nu furnizează nicio explicație cu privire la ceea ce trebuie înțeles printr-o astfel de expresie.
Given the obvious fact that any given television viewer only watches one channel at a time, the expression ‘broader range’ used by the applicant and, consequently, the possible reasoning that could lie behind it are, in the absence of any explanation in the application, particularly vague.
Cu toate acestea, având în vedere faptul, evident la prima vedere, că un anumit telespectator nu urmărește decât un singur post la un moment dat, expresia „expunere extinsă” utilizată de reclamantă și, prin urmare, raționamentul eventual pe care această expresie l-ar putea presupune sunt, în lipsa oricărei explicații în cuprinsul cererii introductive, deosebit de obscure.
The attempt to rephrase this expression, in order to try and understand it, whereby it refers to the SGEI potential of French broadcasting to increase the range of its programmes by virtue of its organisation into two channels, which the private channels would not be able to do, does not provide any clarification due again to the fact that a given television viewer only watches one programme at a time.
Tentativa de reformulare a acestei expresii – pentru a se încerca lămurirea ei – în sensul că ar viza capacitatea SIEG de radiodifuziune francez de a extinde expunerea programelor sale prin organizarea sa în două posturi, lucru pe care nu l-ar putea realiza radiodifuzorii privați, nu aduce nicio lămurire, dat fiind că, astfel cum sa evocat deja, un anumit telespectator nu urmărește decât un singur program la un moment dat.
In any event, the reference by the applicant to the ambiguous expression ‘broader range’ is not combined with any reasoning calling into doubt, in a precise and detailed way, the concrete findings of the Commission in the contested decision.
În orice caz, recurgerea de către reclamantă la expresia obscură de „expunere extinsă” nu este însoțită de niciun raționament care să pună în discuție, în mod precis și detaliat, aprecieri concrete exprimate de Comisie în cuprinsul deciziei atacate.
In these circumstances, the third head of claim, set out in paragraph 40 of the application, is also inadmissible.
În aceste condiții, cea de a treia obiecțiune, exprimată la punctul 40 din cererea introductivă, este de asemenea inadmisibilă.
It follows from all of the foregoing that the first ground for annulment is inadmissible in each of its three heads of claim and, in any event, with regard to the first of them, clearly unfounded.
Din ansamblul considerațiilor anterioare rezultă că primul motiv de anulare este inadmisibil cu privire la fiecare dintre cele trei obiecțiuni pe care le cuprinde și, în orice caz, referitor la prima obiecțiune, acesta este și vădit neîntemeiat.
In paragraph 42 of the application, the applicant contends that ‘the Commission wrongly applied Directive (80/723 as amended), particularly by deciding that it was not applicable to public broadcasting prior to the year 2000 (recital 81 of the contested decision)’.
La punctul 42 din cererea introductivă, reclamanta susține că „Comisia a făcut o greșită aplicare a Directivei [80/723, astfel cum a fost modificată] prin faptul că a decis că aceasta nu era aplicabilă activității de radiodifuziune a posturilor publice anterior anului 2000 ([considerentul] (81) al deciziei atacate)”.
The applicant adds that ‘this same reasoning leads to an incorrect application of the (Amsterdam Protocol)’.
Reclamanta adaugă că același raționament conduce la o inexactă aplicare a [Protocolului de la Amsterdam].
The Commission replies that it does not know which recital of the contested decision contains this claim, which is attributed to it by the applicant.
Comisia răspunde că nu a identificat considerentul deciziei atacate care cuprinde afirmația pe care i-o atribuie reclamanta.
Regardless of its inadmissibility, this plea would, in any event, clearly lack any foundation in law.
Independent de admisibilitatea sa, acest motiv ar fi, în orice caz, vădit neîntemeiat.
The Court notes, once again, that the applicant expresses its position in a way which is vague and incomplete.
Tribunalul constată că, și de data aceasta, reclamanta își exprimă poziția în termeni lipsiți de precizie și lacunari.
It does not in any way clarify how the allegedly incorrect application of Directive 80/723, as amended, should cause the contested decision to be annulled.
Întradevăr, reclamanta nu explică în niciun mod de ce pretinsa aplicare greșită a Directivei 80/723, astfel cum a fost modificată, ar trebui să conducă la anularea deciziei atacate.
The reference to the Amsterdam Protocol likewise lacks any explanation.
În mod similar, trimiterea la Protocolul de la Amsterdam nu este însoțită de nicio explicație.
This being the case, and as in the context of the first plea for annulment, the applicant reduces both the defendant and the Court to speculating about the reasoning and precise observations, both in fact and law, that could lie behind its claims.
Așadar, precum în cadrul primului motiv de anulare, reclamanta constrânge, în definitiv, atât instituția pârâtă, cât și Tribunalul să procedeze prin deducție cu privire la raționamentele și considerațiile exacte, atât de fapt cât și de drept, susceptibile să fi servit drept bază contestațiilor sale.
It is precisely such a situation, creating legal uncertainty and anathema to a sound administration of justice, that Article 44(1) of the Rules of Procedure is designed to avoid.
Or, articolul 44 alineatul (1) din Regulamentul de procedură are ca obiect chiar prevenirea unor astfel de situații, care generează insecuritate juridică și sunt incompatibile cu buna administrare a justiției.
It follows that the present plea must be dismissed as inadmissible in the light of this provision.
Rezultă că acest motiv trebuie respins ca inadmisibil în raport cu această dispoziție.
In any event, the claim that Directive 80/723, as amended, has been incorrectly applied is clearly unfounded.
În orice caz, susținerea referitoare la greșita aplicare a Directivei 80/723, astfel cum a fost modificată, este vădit neîntemeiată.
In recital 81 of the contested decision, the Commission in no way suggested that this directive was not effective before the year 2000.
Întradevăr, la considerentul (81) al deciziei atacate, Comisia nu a indicat sub nicio formă că această Directivă nu era aplicabilă înainte de anul 2000.
It explained that the requirement to maintain separate accounts created by this directive did not apply to the television sector during the period covered by the contested decision.
Aceasta a explicat că obligația de separare a conturilor, introdusă prin această directivă, nu se aplica sectorului televiziunii în perioada vizată prin decizia atacată.
That claim of the Commission is correct.
Or, această afirmație a Comisiei este exactă.
The requirement to maintain separate accounts was included in the amended Directive 80/723 only by Commission Directive 2000/52/EC of 26 July 2000 (OJ 2000 L 193, p.
Întradevăr, obligația de a avea conturi separate nu a fost introdusă în Directiva 80/723, astfel cum a fost modificată, decât prin Directiva 2000/52/CE a Comisiei din 26 iulie 2000 (JO L 193, p.
75), and it did not therefore exist during the period covered by the contested decision.
75) și nu exista, așadar, în perioada vizată prin decizia atacată.
It follows that, irrespective even of its inadmissibility, the second plea, which is based on a false premise, clearly lacks any foundation in law.
Rezultă că, independent chiar de inadmisibilitatea sa, al doilea motiv, care se bazează pe o premisă eronată, este vădit neîntemeiat.
It follows from all the foregoing considerations that the present application must be dismissed as inadmissible and, in any event, concerning the first head of claim of the first ground, and the second ground, as clearly lacking any foundation in law.
Rezultă din ansamblul considerațiilor expuse anterior că prezenta acțiune trebuie respinsă ca inadmisibilă și, în orice caz, în ceea ce privește primul aspect al primului și, respectiv, al celui de al doilea motiv, ca vădit nefondată.
Under Article 87(4), Member States which have intervened in the proceedings are to bear their own costs.
Pe de altă parte, potrivit alineatului (4) al aceluiași articol, statele membre care intervin în litigiu suportă propriile cheltuieli de judecată.