natgillin/translations-raw huggingface dataset:
59 — See, inter alia, Case C-372/97 Italy v Commission [2004] ECR I-3679, paragraph 44, and Air Liquide Industries Belgium, cited in footnote 13, paragraph 34.
59 — A se vedea, inter alia, Hotărârea din 29 aprilie 2004, Italia/Comisia (C-372/97, Rec., p. I-3679, punctul 44) și Hotărârea Air Liquide Industries Belgium, citată la nota de subsol 13, punctul 34.
57 — It is not clear whether, if they had already implemented the protocol, the net operators and/or the suppliers would be exempted from the payments under Article 9(4) of the OEPS in respect of amounts corresponding to their participation in the nonrecoverable costs or if they would in any event be required to pay, subject to subsequent reimbursement of the sums by SEP.
60 — A se vedea Hotărârea din 15 decembrie 2005, Unicredito Italiano (C-148/04, Rec., p. I-11137, punctul 56 și jurisprudenţa citată), și Hotărârea Air Liquide Industries Belgium, citată la nota de subsol 13, punctul 35.
60 — See Case C-148/04 Unicredito Italiano [2005] ECR I-11137, paragraph 56, and the caselaw cited therein, and Air Liquide Industries Belgium, cited in footnote 13, paragraph 35.
57 — Nu se precizează dacă, în cazul în care sau achitat deja de obligaţiile lor conform protocolului, operatorii de reţea și/sau furnizorii ar fi scutiţi de plăţile prevăzute la articolul 9 alineatul 4 din OEPS pentru sumele care corespund participaţiei acestora la costurile nerecuperabile sau dacă sunt ţinuţi la aceste plăţi, indiferent de situaţie, cu excepţia cazului în care obţin ulterior rambursarea acestora de către SEP.
58 — On the basis of Article 9(5) of the OEPS, that excess is, in any case, designed to cover the nonrecoverable costs.
58 — În temeiul articolului 9 alineatul 5 din OEPS, acest surplus este destinat indiferent de situaţie acoperirii costurilor nerecuperabile.
61 — Based on the 1989 Law on electricity, see Almelo and Others, cited in footnote 12, paragraph 13 et seq.
61 — În temeiul Elektriciteitswet 1989, a se vedea Hotărârea Almelo și alţii, citată la nota de subsol 12, punctul 13 și următoarele.
It is, however, for the national court to make the relevant assessments. 62
Este de competenţa instanţei naţionale să efectueze verificările necesare 62 .
That principle was reconfirmed 66 by the Court in its judgment in PreussenElektra, 67in which it did not categorise as State aid
Acest principiu a fost reconfirmat 66în Hotărârea PreussenElektra 67 , în care Curtea
By contrast, whether the third condition, concerning the financing of the measure from State resources, is met requires a more complex analysis.
În schimb, în ceea ce privește cea de a treia condiţie privind finanţarea măsurii prin intermediul resurselor publice, analiza este mai complexă.
That matter was comprehensively aired before both the national court and the Court of Justice.
Această chestiune a fost dezbătută pe larg atât în faţa instanţei de trimitere, cât și în faţa Curţii.
I shall therefore now consider whether that condition is met.
Prin urmare, vom examina aspectul dacă această condiţie este îndeplinită.
within the meaning of Article 87(1) EC national legislation which, on the one hand, imposed on private electricity supply undertakings the obligation to purchase electricity produced from renewable energy sources at minimum prices higher than the economic value of that type of energy and, on the other, allocated the financial burden arising from that obligation between the supply undertakings and the upstream private electricity net operators.
a înlăturat calificarea drept ajutor de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE a unei reglementări a unui stat membru care, pe de o parte, impunea întreprinderilor private de aprovizionare cu energie electrică să cumpere energia electrică produsă pe baza unor surse de energie regenerabile la prețuri minime superioare faţă de valoarea economică a acestui tip de energie și, pe de altă parte, repartiza sarcina financiară rezultată din această obligaţie între întreprinderile de aprovizionare cu energie electrică și operatorii privaţi din reţelele de energie electrică situate în amonte.
According to the Court, in the absence of any direct or indirect transfer of State resources, the fact that the legislation conferred an undeniable economic advantage on undertakings producing electricity from renewable sources and that the advantage was the consequence of intervention by the public authorities was not sufficient to categorise the contested measure as aid. 68
Potrivit Curţii, în lipsa unui transfer direct sau indirect a unor resurse de stat, faptul că această reglementare ar conferi un avantaj economic incontestabil întreprinderilor producătoare de energie electrică obţinută pe baza unor surse de energie regenerabile și că acest avantaj era consecinţa intervenţiei autorităţilor publice nu era suficient pentru a califica măsura în cauză drept ajutor 68 .
More recently, the Court held, in its judgment in Pearle and Others, 69that aid meas-
Mai recent, în Hotărârea Pearle și alţii 69, Curtea a înlăturat calificarea drept măsuri
In my analysis, I shall deliberately avoid entering into the debate, which has been fuelled, inter alia, by some earlier decisions of the Court, 63as to the need for there to be public financing if a State measure is to be categorised as aid within the meaning of Article 87 EC.
În cadrul acestei examinări, în mod intenţionat nu vom relua discuţia, întreţinută între altele de unele hotărâri anterioare ale Curţii 63, cu privire la caracterul necesar al finanţării publice pentru calificarea măsurii de stat drept ajutor în sensul articolului 87 CE.
I shall simply point out that, as of its judgment in Sloman Neptun, 64the Court has repeatedly and unhesitatingly affirmed the principle that an aid measure must be financed, directly or indirectly, through State resources, 65thereby demonstrating that it regards that requirement as intrinsic to the concept of aid.
Cu privire la acest aspect, ne vom limita să subliniem că, începând cu Hotărârea Sloman Neptun 64, Curtea a afirmat în mod repetat și fără ezitări principiul potrivit căruia ajutorul de stat trebuie finanţat în mod direct sau indirect prin intermediul resurselor de stat 65, demonstrând astfel că în opinia sa această exigenţă este unul dintre elementele constitutive ale noţiunii de ajutor.
62 — See Air Liquide Industries Belgium, cited in footnote 13, paragraph 37.
62 — A se vedea Hotărârea Air Liquide Industries Belgium, citată la nota de subsol 13, punctul 37.
ures were not involved in by-laws adopted by a trade association governed by public law for the purpose of funding — using resources collected from its members and compulsorily earmarked for that purpose — a joint advertising campaign decided upon by the members themselves, since it was established that that funding had been carried out using resources which the organisation never had the power to dispose of freely.
de ajutor de stat a regulamentelor adoptate de un organism profesional de drept public în vederea finanţării, prin intermediul resurselor percepute de la membrii acestui organism și afectate obligatoriu acestui scop, a unei campanii publicitare colective decise de aceiași membri, întrucât se dovedise că această finanţare fusese realizată prin intermediul resurselor de care acest organism nu avusese niciodată puterea de a dispune în mod liber.
In particular, the Court attached significance to the fact
Curtea a dat importanţă în
66 — On that occasion, the Court was asked directly by the Commission to reconsider its caselaw, particularly in the light of recent developments in the Community legal order.
63 — A se vedea Hotărârea din 30 ianuarie 1985, Comisia/Franţa (290/83, Rec., p.
63 — See Case 290/83 Commission v France [1985] ECR 439, paragraphs 13 and 14; Joined Cases 67/85, 68/85 and 70/85 Van der Kooy and Others v Commission [1988] ECR 219, paragraphs 32 to 38; and Case 57/86 Greece v Commission [1988] ECR 2855, paragraph 12.
439, punctele 13 și 14), Hotărârea din 2 februarie 1988, van der Kooy și alţii/Comisia (67/85, 68/85 și 70/85, Rec., p. 219, punctele 32-38), și Hotărârea din 7 iunie 1988, Grecia/Comisia (57/86, Rec., p.
65 — That form of words had already been used in Case 82/77 van Tiggele [1978] ECR 25, paragraph 25.
65 — Această formulare a fost deja utilizată în Hotărârea din 24 ianuarie 1978, van Tiggele (82/77, Rec., p. 25, punctul 25).
67 — Case C-379/98 [2001] ECR I-2099.68 — Paragraphs 59 and 61.69 — Case C-345/02 [2004] ECR I-7139.
I-2099).68 — Punctele 59 și 61.69 — Hotărârea din 15 iulie 2004 (C-345/02, Rec., p. I-7139).
ESSENT NETWERK NOORD AND OTHERS that the costs incurred by the public association for the advertising campaign were offset in full by the levies imposed on the undertakings.
ESSENT NETWERK NOORD ȘI ALŢII special împrejurării că cheltuielile efectuate de organismul public în vederea campaniei publicitare se compensaseră în întregime cu sarcinile prelevate asupra întreprinderilor care beneficiaseră de ajutor.
Consequently, in the Court’s view, that association’s action ‘did not tend to create an advantage which would constitute an additional burden for the State or that body’, 70which served ‘merely as a vehicle for the levying and allocating of resources collected for a purely commercial purpose previously determined by the trade and which had nothing to do with a policy determined by the Netherlands authorities’.
Potrivit Curţii, ar rezulta că intervenţia acestui organism „nu urmărea să creeze un avantaj care ar constitui o sarcină suplimentară pentru stat sau pentru acest organism” 70, care era „numai un instrument pentru perceperea și afectarea resurselor generate în favoarea unui obiectiv pur comercial stabilit în prealabil de către mediul profesional în discuţie și care nu se înscria sub nicio formă în cadrul unei politici definite de autorităţile olandeze” 71 .
71 on liberalisation are particularly mater- ial.
generate de liberalizare sunt deosebit de semnificative.
In that area, the Commission’s powers to monitor national support measures for companies affected by such costs have been significantly reduced by the rigid application of the condition concerning financing through State resources, particularly bearing in mind that such measures are often designed in such a way that the economic burden of recovering those costs falls on final consumers, not infrequently as a result of the introduction of parafiscal charges.
În aceste cazuri, competenţele de control ale Comisiei asupra măsurilor naţionale de susţinere a întreprinderilor afectate de aceste costuri au fost reduse semnificativ prin aplicarea rigidă a condiţiei privind finanţarea prin intermediul resurselor de stat, în special dacă ţinem seama de faptul că astfel de măsuri sunt adeseori concepute astfel încât să repercuteze asupra consumatorilor finali sarcina economică a recuperării costurilor în discuţie, nu rareori prin introducerea unei taxe parafiscale 72 .
72 The risk is, therefore, that State measures capable of having a significant effect on the outcome of the liberalisation processes under way in the Member States will de facto escape any form of control based on Community rules relating to State aid and will also escape the strict framework which, by contrast, applies to measures subject to such control, in accordance with the guidelines for analysing aid linked to nonrecoverable costs issued by the Commission. 73
Prin urmare, există riscul ca măsurile de stat de natură a avea o incidenţă, chiar semnificativă, asupra rezultatelor procesului de liberalizare în curs în statele membre să nu facă în fapt obiectul niciunui control efectuat în temeiul dispoziţiilor comunitare în materie de ajutoare de stat și să rămână în afara încadrării stricte la care sunt supuse, dimpotrivă, măsurile care fac obiectul acestui control în aplicarea Liniilor directoare ale Comisiei pentru analizarea ajutoarelor de stat aferente costurilor nerecuperabile 73 .
It is above all with reference to the principles which the Court established and the solutions it adopted in the above two cases that it is necessary to assess whether the measure laid down for the benefit of SEP by the national legislation at issue met the condition of financing through State resources.
Este necesar să se aprecieze, în primul rând în raport cu principiile consacrate și cu soluţiile reţinute de Curte în aceste două precedente, dacă măsura adoptată în favoarea SEP de către reglementarea naţională în cauză îndeplinește condiţia finanţării prin intermediul resurselor de stat.
In particular, the Kingdom of the Netherlands maintains that — in the light precisely of the Court’s findings in those judgments — the outcome of that assessment must be that it does not.
În mod special, Regatul Ţărilor de Jos susţine că această apreciere nu poate conduce decât la o concluzie negativă, în special din perspectiva susţinerilor Curţii în aceste hotărâri.
It is primarily for that reason that I consider that the solution which the Court adopted in its judgment in PreussenElektra cannot be extended beyond the specific circumstances of fact which justified its adoption.
În opinia noastră, în principal pentru acest motiv nu este necesară extinderea soluţiei reţinute de Curte în Hotărârea Preus-senElektra dincolo de împrejurările de fapt specifice care au justificat adoptarea acesteia.
In that connection, I should point out first of all that the Court’s judgment in Preus-senElektra is likely to have a particularly significant impact on the markets during the process of deregulation when, more especially in the case of the market in electricity, the nonrecoverable costs consequent
În această privinţă, observăm cu titlu introductiv că Hotărârea Curţii pronunţată în cauza PreussenElectra poate avea un impact deosebit de important pe pieţele care se găsesc într-o fază de dereglementare pe care – și aceasta în special în cazul pieţei de energie electrică – costurile nerecuperabile
72 — Citing the judgment in PreussenElektra, cited in footnote 67, for example, the Commission decided not to assess, on the basis of Article 87(1) EC, the imposition of a parafiscal charge (the Competitive Transition Charge) in the United Kingdom, which was levied on final consumers and paid directly to electricity suppliers (decision of 27 February 2002 in Case N 661/99).
72 — Astfel, de exemplu, citând Hotărârea PreussenElektra, Comisia a renunţat să evalueze în temeiul articolului 87 alineatul (1) CE impunerea în Regatul Unit a unei taxe parafiscale (Competitive Transition Charge), percepută de la consumatorii finali și plătită direct furnizorului de energie electrică (Decizia din 27 februarie 2002, adoptată în procedura N 661/99).
73 — Commission communication relating to the methodology for analysing State aid linked to stranded costs, adopted on 26 July 2001.
73 — Comunicarea Comisiei privind metodologia de analiză a ajutoarelor de stat aferente costurilor nerecuperabile, adoptată la 26 iulie 2001.
70 — Paragraph 36.71 — Paragraph 37.
70 — Punctul 36.71 — Punctul 37.
Based on those elements, it is therefore possible to consider that the scope of the judgment in PreussenElektra is limited to circumstances in which a subsidy granted by the public authorities to specific undertakings is exclusively financed through the imposition of charges affecting private operators and is paid to the beneficiaries by those operators directly.
Având în vedere aceste elemente, este posibil, așadar, să se considere că aplicabilitatea Hotărârii PreussenElektra este limitată la cazurile în care un ajutor acordat de autorităţile publice unor întreprinderi determinate este finanţat în mod exclusiv prin impunerea de sarcini asupra operatorilor privaţi și este plătit beneficiarilor direct de acești operatori.
Conversely, the Court’s ruling does not concern (i) cases in which the subsidy is financed by imposing charges on public undertakings or through funds made available to those undertakings and (ii) cases in which the resources designed to finance the subsidy derive from charges imposed on private persons (parafiscal contributions, for example) and pass through undertakings or organisms which act as intermediaries before being accorded to the beneficiaries.
În mod contrar, hotărârea Curţii nu ar viza i) cazul în care ajutorul este finanţat prin impunerea de sarcini unor întreprinderi publice sau prin intermediul fondurilor care se află la dispoziţia acestor întreprinderi și ii) cazul în care resursele alocate finanţării măsurii de ajutor, realizate prin sarcinile impuse subiectelor de drept privat (de exemplu, contribuţii parafiscale), tranzitează întreprinderi sau organisme care intervin în calitate de intermediari înainte de a fi atribuite beneficiarilor.
One of the factors which the Court considered determinative in reading its findings in PreussenElektra was the private character of the persons required to pay the charges imposed under the Stromeinspei-sungsgesetz (Law on feeding electricity from renewable sources into the public grid).
Or, unul dintre elementele considerate de Curte esenţiale în vederea pronunţării unei hotărâri în cauza PreussenElektra este faptul că subiectele obligate la plata sarcinilor impuse prin Legea privind receptarea curentului provenit din sursele de energie regenerabile în reţeaua de serviciu public (Stromeinspeisungsgesetz) sunt subiecte de drept privat.
The relevance of that fact emerges clearly both from the operative part of the judgment and from paragraphs 55 and 56 of the judgment, in which the Court, in the light of the information provided by the German Government concerning the composition of the shareholding in the undertakings involved (PreussenElektra and Schleswag), reformulated the question submitted by the Landgericht Kiel (Regional Court, Kiel) as asking essentially whether the charges imposed under the German rules (the obligation to purchase at a fixed price and the allocation of the financial burden arising from that obligation) on private electricity supply undertakings and upstream private network operators constitute State aid.
Importanţa acestei împrejurări rezultă în mod clar nu numai din dispozitiv, ci și de la punctele 55 și 56 din hotărâre, în care Curtea, având în vedere elementele prezentate de guvernul german cu privire la structura acţionariatului în întreprinderile implicate (PreussenElektra și Schleswag), a reformulat întrebarea preliminară adresată de Landgericht din Kiel, în sensul că se urmărește să se stabilească dacă sarcinile impuse prin reglementarea germană (obligaţia de achiziţionare la un preţ prestabilit și repartizarea sarcinilor aferente acesteia) întreprinderilor private de aprovizionare cu energie electrică și operatorilor privaţi din reţelele situate în amonte constituie ajutoare de stat 74.
74Moreover, the mechanism set in place under the Law on feeding electricity from renewable sources through the public grid did not provide for the intervention of intermediaries, acting as collectors and/or administrators of the sums earmarked for subsidy; since the advantage to the beneficiary undertakings consisted in the guarantee of the sale of the energy they produced and the difference between the economic value of that energy and the price, in excess of that value, laid down by law, that advantage was automatically conferred when the supply contracts were concluded and the consideration paid.
În plus, mecanismul Stromeinspeisungsgesetz nu prevedea existenţa intermediarilor pentru perceperea și/sau gestionarea sumelor alocate ajutorului; întrucât avantajul de care profitau întreprinderile beneficiare consta în garantarea vânzării energiei pe care o produceau și în diferenţa dintre valoarea economică a acesteia și preţul, superior acestei valori, stabilit prin lege, acest avantaj se acorda în mod automat în momentul încheierii contractelor de furnizare și al plăţii contraprestaţiei.
In circumstances of that nature, the subsidy in question could be caught by the concept of aid within the meaning of Article 87(1) EC, were it to be proved that it was financed through State resources.
În acest caz, măsura de susţinere în cauză ar putea fi inclusă în noţiunea de ajutor în sensul articolului 87 alineatul (1) CE atunci când se dovedește că este finanţată prin intermediul resurselor de stat.
Pursuant to the caselaw of the Court of Justice, that situation exists when the resources utilised are directly or indirectly under State control.
În conformitate cu jurisprudenţa Curţii, această condiţie este îndeplinită atunci când resursele utilizate sunt supuse controlului statului în mod direct sau indirect.
In its judgment in France v Ladbroke Racing and Commission 75 and, more recently, in its judgment in
În Hotărârea Franţa/Ladbroke Racing și Comisia 75 și, mai recent,
74 — Reformulating the question in that way enabled the Court to limit the scope of the question for a preliminary ruling submitted by the national court — which encompassed an assessment of the whole of the system of measures to support the production of energy from renewable sources provided for by the legislation at issue — confining it solely to an analysis of the obligations imposed on the parties by the national court in accordance with that legislation.
74 — Această reformulare a permis Curţii să limiteze sfera întrebării preliminare adresate de instanţa de trimitere – care cuprindea și evaluarea întregului sistem de măsuri de susţinere pentru producţia de energie din surse de energie regenerabile prevăzut de reglementarea în litigiu – și să o orienteze exclusiv spre examinarea obligaţiilor impuse părţilor din acţiunea principală în temeiul acestei reglementări.
That a body is public in nature does not, however, mean that the resources available to it have automatically to be categorised as ‘State’ resources within the meaning of Article 87(1) EC.
Caracterul public al unui organism nu înseamnă totuși că resursele aflate la dispoziţia sa trebuie calificate în mod automat drept resurse „de stat” în sensul articolului 87 alineatul (1) CE.
As we have seen above, 79categorisation of that nature may be precluded if the body served ‘merely as a vehicle for the levying and allocating of resources collected’ and its intervention did not tend to ‘create an advantage which would constitute an additional burden for the State’.
Astfel cum sa arătat mai sus 79, prin urmare, această calificare poate, de exemplu, să fie exclusă atunci când acest organism acţionează „numai [ca] instrument de percepere și de alocare a resurselor realizate” și când intervenţia sa nu urmărește „să creeze un avantaj care ar constitui o sarcină suplimentară pentru stat”.
France v Commission, 76the Court explicitly confirmed that the concept of State resources within the meaning of Article 87(1) EC ‘covers all the financial means by which the public sector may actually support undertakings, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector’.
în Hotărârea Franţa/Comisia 76, Curtea a arătat în mod expres că noţiunea de resurse de stat în sensul articolului 87 alineatul (1) CE „cuprinde toate mijloacele pecuniare pe care sectorul public le poate utiliza în mod efectiv pentru a susține întreprinderile, fără a fi relevant dacă aceste mijloace aparțin sau nu aparțin în mod permanent patrimoniului public”.
Consequently, ‘even though the sums involved in the measure [in question] are not permanently held by the Treasury, the fact that they constantly remain under public control, and therefore available to the competent national authorities, is sufficient for them to be categorised as State aid’. 77
În consecință, „chiar dacă sumele aferente măsurii [în cauză] nu sunt permanent în posesia Trezoreriei, faptul că rămân în mod constant sub control public și, așadar, la dispoziția autorităților naționale competente este suficient pentru calificarea acestora drept resurse de stat” 77 .