natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Eight requests were made to the Court for use of the expedited or accelerated procedure, but the cases did not display the exceptional circumstances (of urgency) required by the Rules of Procedure.
În ceea ce privește procedura accelerată, Curtea a fost sesizată cu opt cereri, dar condiiile excepionale (de urgenă) impuse de Regulamentul de procedură nu erau îndeplinite.
Following a practice established in 2004, requests for the use of the expedited or accelerated procedure are granted or refused by reasoned order of the President of the Court.
Potrivit unei practici stabilite în anul 2004, cererile de procedură accelerată sunt admise sau respinse pe cale de ordonană motivată a președintelui Curii.
On the other hand, priority treatment was granted in ve cases.
Pe de altă parte, a fost acordat un tratament prioritar unui număr de cinci cauze.
Also, the Court continued to use the simplied procedure laid down in Article 104(3) of the Rules of Procedure to answer certain questions referred to it for a preliminary ruling.
În plus, Curtea a continuat să folosească procedura simplicată prevăzută de articolul 104 alineatul (3) din Regulamentul de procedură pentru a răspunde anumitor întrebări adresate cu titlu preliminar.
A total of 18 cases were brought to a close by orders made on the basis of that provision.
Într-adevăr, în total, 18 cauze au fost soluionate prin ordonană în temeiul acestei dispoziii.
Finally, the Court made signicantly more frequent use of the possibility oered by Article 20 of the Statute of determining cases without an opinion of the Advocate General where they do not raise any new point of law.
În sfârșit, Curtea a folosit mult mai frecvent posibilitatea oferită de articolul 20 din Statut de a judeca fără concluziile avocatului general în cazul în care cauza nu pune o problemă nouă de drept.
About 43 % of the judgments delivered in 2007 were delivered without an opinion (compared with 33 % in 2006).
Menionăm astfel faptul că aproximativ 43 % din hotărârile pronunate în anul 2007 au fost judecate fără concluzii (faă de 33 % în 2006).
As regards the distribution of cases between the various formations of the Court, it may be noted that the Grand Chamber dealt with approximately 11 %, chambers of ve judges with roughly 55 %, and chambers of three judges with about 33 % of the cases brought to a close in 2007.
În ceea ce privește distribuia cauzelor între diferitele complete de judecată ale Curii, este de semnalat faptul că Marea Cameră a soluionat aproximativ 11 %, camerele de cinci judecători aproape 55 %, iar camerele de trei judecători aproximativ 33 % dintre cauzele soluionate în anul 2007.
The number of cases dealt with by the Grand Chamber was roughly the same as in the previous year, the number of cases dealt with by ve-judge chambers declined slightly (63 % in 2006) and the number of cases dealt with by three-judge
Se constată faptul că numărul de cauze judecate de Marea Cameră este aproape identic cu cel din anul precedent, cel al cauzelor judecate
With the exception of the 1 324 cases brought in 1979.
Cu excepia celor 1 324 de cauze introduse în anul 1979.
However, that exceptionally high gure can be explained by the huge ood of actions for annulment with the same subject matter that were brought.
Totuși, acest număr excepional de mare se explică prin introducerea unui mare număr de aciuni în anulare având același obiect.
Court of Justice chambers increased (24 % in 2006).
Curtea de Justiie de camerele de cinci judecători (63 % în anul 2006), în ușoară scădere, iar numărul cauzelor judecate de camerele de trei judecători, în creștere (24 % în anul 2006).
The distribution of cases between the various formations of the Court was in fact almost identical to that in 2005.
Într-adevăr, distribuia cauzelor între diferitele complete de judecată este aproape identică cu cea din anul 2005.
Part C of this chapter should be consulted for further information regarding the statistics for the 2007 judicial year.
Pentru alte informaii privind datele statistice ale anului judiciar 2007, cititorul este rugat să consulte punctul C al capitolului.
This section presents the main developments in case-law, arranged by topic as follows: constitutional or institutional issues; European citizenship; free movement of goods; free movement of persons, services and capital; visas, asylum and immigration; competition rules; taxation; approximation and harmonisation of laws; trade marks; economic and monetary policy; social policy; environment; judicial cooperation in civil matters; police and judicial cooperation in criminal matters, and combating terrorism.
Această seciune prezintă principalele evoluii jurisprudeniale clasicate în funcie de materie, după cum urmează: probleme constituionale sau instituionale; cetăenie europeană; libera circulaie a mărfurilor; libera circulaie a persoanelor, serviciilor și capitalurilor; vizele, azilul și imigrarea; normele privind concurena; scalitate; apropierea legislaiilor și legislaii uniforme; mărci; politica economică și monetară; politica socială; mediul; cooperarea judiciară în materie civilă; cooperarea poliienească și judiciară în materie penală și combaterea terorismului, cu precizarea că, adeseori, o hotărâre care, dacă se ine seama de problematica principală pe care o abordează, face parte dintr-o materie dată abordează totodată probleme de mare interes care sunt legate de o altă materie.
Given the vast range of matters that fall within this topic, it is not surprising that the issues ruled upon in the judgments mentioned are very diverse.
Probleme constituionale sau instituionale inând seama de vastul domeniu de materii care se încadrează în problematica constituională sau instituională, nu va mira faptul că sunt menionate hotărâri prin care Curtea se pronună asupra unor probleme foarte diverse.
Although dealt with in much previous case-law, determination of the appropriate legal basis for the adoption of Community legislation continues to be the subject of cases brought before the Court.
Deși lămurită pe larg în jurisprudena anterioară, problematica determinării temeiului juridic corespunzător pentru adoptarea legislaiei comunitare rămâne în continuare prezentă în contenciosul dedus judecăii Curii.
In Case C-440/05 Commission v Council (judgment of 23 October 2007), the Commission took the view that the Council framework decision to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (2), which had been adopted within the framework of police and judicial cooperation in criminal matters, was founded on an inappropriate legal basis. Supported by the European Parliament, it brought an action for annulment in which it submitted that the aim and the content of the framework decision were covered by the powers of the European Community regarding the common transport policy.
Astfel, în cauza în care sa pronunat hotărârea din 23 octombrie 2007 (Comisia/Consiliul, C-440/05), Comisia, considerând că Decizia-cadru a Consiliului de consolidare a cadrului penal pentru aplicarea legii împotriva poluării cauzate de nave2, adoptată în cadrul cooperării poliienești și judiciare în materie penală, avea un temei juridic neadecvat, a introdus, susinută de Parlamentul European, o aciune în anulare invocând faptul că scopul și coninutul deciziei-cadru menionate se încadrează în sfera competenelor Comunităii Europene în materie de politică comună a transporturilor.
The Court pointed out, first, that, in a situation where the EC Treaty and the Treaty on European Union are both capable of applying, the latter provides that the EC Treaty prevails and, second, that it is the task of the Court to ensure that acts which, according to the Council, fall within the provisions relating to police and judicial cooperation in criminal matters do not encroach upon the powers of the Community.
Curtea, după ce a amintit că, în ipoteza în care Tratatul CE și Tratatul privind Uniunea Europeană au ambele vocaie de a aplicate, acesta din urmă prevede că primul prevalează și că îi revine Curii sarcina de a se asigura că actele cu privire la care Consiliul susine că se încadrează în domeniul de aplicare al dispoziiilor privind cooperarea poliienească și
Council Framework Decision 2005/667/JHA of 12 July 2005 to strengthen the criminal-law framework for the enforcement of the law against ship-source pollution (OJ 2005 L 255, p. 164).
Decizia-cadru 2005/667/JAI a Consiliului din 12 iulie 2005 de consolidare a cadrului penal pentru aplicarea legii împotriva poluării cauzate de nave (JO L 255, p. 164, Ediţie specială, 15/vol. 15, p. 169).
Accordingly, the provisions of the framework agreement requiring Member States to apply criminal penalties to certain forms of conduct could have been validly adopted on the basis of the EC Treaty.
Prin urmare, dispoziiile acestei decizii-cadru care obligă statele membre să sancioneze penal anumite comportamente ar putut în mod valabil adoptate în temeiul Tratatului CE.
The Court stated that, although it is true that, as a general rule, neither criminal law nor the rules of criminal procedure fall within the Community’s competence, the fact remains that, when the application of eective, proportionate and dissuasive criminal penalties by the competent national authorities is an essential measure for combating serious environmental oences, the Community legislature may require the Member States to introduce such penalties in order to ensure that the rules which it lays down regarding protection of the environment are fully eective.
Curtea a constatat că, deși în principiu legislaia penală, precum și normele ce reglementează procedura penală nu se încadrează în sfera competenei comunitare, nu este mai puin adevărat că, atunci când aplicarea unor sanciuni penale eciente, proporionale și disuasive de către autorităile naionale competente reprezintă o măsură indispensabilă pentru combaterea daunelor grave provocate mediului, legiuitorul comunitar poate impune statelor membre obligaia de a institui astfel de sanciuni pentru a asigura deplina ecienă a normelor pe care le stabilește în domeniul proteciei mediului.
By contrast, the provisions of the framework agreement relating to the type and level of the applicable criminal penalties did not fall within the Community’s sphere of competence.
În schimb, dispoziiile aceleiași decizii-cadru care privesc tipul și nivelul sanciunilor penale aplicabile nu se încadrează în sfera competenei Comunităii.
However, inasmuch as those provisions were inseparable from those concerning the criminal oences to which they related, the Court concluded that the Council framework decision encroached upon the Community’s competence regarding maritime transport, in breach of the Treaty on European Union which gives priority to such competence.
Dar, în măsura în care aceste din urmă dispoziii sunt indisolubil legate de cele referitoare la infraciunile la care se raportează acestea, Curtea a concluzionat că decizia-cadru a Consiliului impietează asupra competenei Comunităii în domeniul transporturilor maritime, cu nerespectarea Tratatului privind Uniunea Europeană, care acordă prioritate unei astfel de competene.
The framework decision, being indivisible, was therefore annulled in its entirety.
Așadar, ca urmare a caracterului său indivizibil, decizia-cadru a fost anulată în întregime.
It is worth noting several cases that deal with the extent of the Court’s jurisdiction to give preliminary rulings interpreting measures or determining their validity.
În ceea ce privește întinderea competenei Curii în materia întrebărilor preliminare în interpretare sau în aprecierea validităii, mai multe cauze merită să e menionate.
In its judgment of 11 September 2007 in Case C-431/05 Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos, the Court, asked by the Portuguese Supreme Court of Justice whether it has jurisdiction to interpret Article 33 of the Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights (the TRIPs Agreement) (3), answered in the armative, stating that, since the TRIPs Agreement was concluded by the Community and its Member States by virtue of joint competence, the Court has jurisdiction to dene the obligations which the Community thereby assumed and, for that purpose, to interpret the provisions of the TRIPs Agreement.
În cauza Merck Genéricos-Produtos Farmacêuticos (hotărârea din 11 septembrie 2007, C-431/05), Curtea, sesizată de Curtea Supremă de Justiie portugheză cu întrebarea dacă Curtea este competentă să interpreteze articolul 33 din Acordul privind aspectele comerciale legate de drepturile de proprietate intelectuală (Acordul TRIPs)3, a răspuns în mod armativ, constatând că, întrucât Acordul TRIPs a fost încheiat de Comunitate și de statele membre ale acesteia în temeiul unei competene partajate, Curtea este competentă să denească obligaiile asumate astfel de Comunitate și să interpreteze în acest scop prevederile acordului în cauză.
The matter of the sharing of competence between the Community and its Member States calls for a uniform reply at Community level that the Court alone is capable of supplying.
Problema repartizării competenelor între Comunitate și statele membre ale acesteia necesită un răspuns uniform la nivel comunitar, pe care numai Curtea este în măsură să îl furnizeze.
In relation more specically to the case in point, the Court held that there is some Community interest in considering it as having jurisdiction to interpret Article 33 of the TRIPs Agreement — which relates to the minimum term of patent protection — in order to ascertain whether it is contrary to Community law for that provision to be given direct eect.
În ceea ce privește în special cazul în speă, Curtea sa pronunat în sensul că există un interes comunitar cert în sensul de a considera Curtea competentă să interpreteze articolul 33 din acordul TRIPs menionat referitor la durata minimă de protecie a brevetelor pentru a stabili dacă dreptul comunitar se opune ca acestei prevederi să i se recunoască efectul direct.
Agreement on Trade-Related Aspects of Intellectual Property Rights, constituting Annex 1C to the Agreement establishing the World Trade Organisation, signed at Marrakesh on 15 April 1994 and approved by Council Decision 94/800/EC of 22 December 1994 concerning the conclusion on behalf of the European Community, as regards matters within its competence, of the agreements reached in the Uruguay Round multilateral negotiations (1986-1994) (OJ 1994 L 336, p. 1).
Acordul privind aspectele comerciale legate de drepturile de proprietate intelectuală, care constituie anexa 1 C a Acordului privind constituirea Organizaiei Mondiale de Comer (OMC), semnat la Marrakech la 15 aprilie 1994 și aprobat prin Decizia 94/800/CE a Consiliului din 22 decembrie 1994 privind încheierea, în numele Comunităii Europene, referitor la domeniile de competena sa, a acordurilor obinute în cadrul negocierilor comerciale multilaterale din Runda Uruguay (1986-1994) (JO L 336, p.
Case C-28/95 [1997] ECR I-4161.
1, Ediţie specială, 11/vol. 10, p. 3).
C-280/06 Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato, that, in the particular case where it adjudicates on references for a preliminary ruling in which the rules of Community law whose interpretation is requested are applicable only because of a reference made to them by national law, that is to say where, in regulating purely internal situations, domestic legislation provides the same solutions as those adopted in Community law, it is clearly in the Community interest that, in order to avoid future dierences of interpretation, provisions or concepts taken from Community law should be interpreted uniformly irrespective of the circumstances in which they are to apply, by means of judgments of the Court given on references for a preliminary ruling.
În sensul jurisprudenei Dzodzi4 sau Leur-Bloem5, și, recent, Poseidon Chartering6, Curtea a considerat, încă o dată, în cauza Autorità Garante della Concorrenza e del Mercato (hotărârea din 11 decembrie 2007, C-280/06), că, în cazul particular în care este sesizată cu cereri de pronunare a unei hotărâri preliminare în cadrul cărora regulile comunitare a căror interpretare se solicită nu sunt aplicabile decât în temeiul unei trimiteri efectuate de dreptul intern, în ali termeni, atunci când, în privina soluionării unor situaii pur interne, o legislaie naională se conformează soluiilor adoptate în dreptul comunitar, există un interes comunitar cert ca, pentru evitarea unor viitoare divergene de interpretare, dispoziiile sau noiunile preluate din dreptul comunitar să primească o interpretare uniformă, oricare ar condiiile în care acestea urmează să e aplicate, și aceasta prin intermediul unor hotărâri pronunate de Curte în urma unei cereri de pronunare a unei hotărâri preliminare.
The Court consequently supplied the interpretation sought by the national court.
În consecină, Curtea a furnizat interpretarea care a fost solicitată de către judecătorul naional.
The Court also held, in its judgment of 27 September 2007 in Case C-351/04 IkeaWholesale, that, given their nature and structure, the WTO (WorldTrade Organisation) agreements are not in principle among the rules in the light of which the Court is to review the legality of measures adopted by the Community institutions.
Se va remarca faptul că, în cauza Ikea Wholesale (hotărârea din 27 septembrie 2007, C-351/04), Curtea sa pronunat de asemenea în sensul că, inând cont de natura și de economia acestora, acordurile Organizaiei Mondiale a Comerului (OMC) nu gurează, în principiu, între normele cu privire la care Curtea controlează legalitatea actelor instituiilor comunitare.
It is only where the Community has intended to implement a particular obligation assumed in the context of the WTO, or where the Community measure refers expressly to the precise provisions of the WTO agreements, that it is for the Court to review the legality of the Community measure in question in the light of the WTO rules.
Curtea este competentă să controleze legalitatea actului comunitar în cauză în raport cu regulile OMC doar în ipoteza în care Comunitatea a îneles să execute o obligaie specică asumată în cadrul OMC sau în cazul în care actul comunitar face trimitere în mod expres la dispoziii precise din acordurile OMC.
In a very dierent eld, the Court held, by judgment of 28 June 2007 in Case C-331/05 P Internationaler Hilfsfonds v Commission, that costs relating to proceedings before the European Ombudsman, which do not qualify as recoverable costs (7), also cannot be payable by the institution concerned on the basis of non-contractual liability of the Community, given that there is no causal link between the loss and the wrongful act in question as such costs are incurred at the free choice of the persons concerned.
Într-un registru foarte diferit, hotărârea din 28 iunie 2007 (Internationaler Hilfsfonds/Comisia, C-331/05 P) a reprezentat pentru Curte ocazia de a se pronuna în sensul în care cheltuielile aferente procedurilor desfășurate în faa Ombudsmanului European care nu sunt rambursabile cu titlu de cheltuieli recuperabile7 nu pot puse nici în sarcina instituiei respective în temeiul răspunderii extracontractuale a Comunităii, dat indfică lipsește legătura de cauzalitate între prejudiciu și fapta ilicită în cauză, respectivele cheltuieli fiind efectuate ca urmare a liberei alegeri a persoanelor interesate.
The public’s right of access to documents of the institutions also gave rise to litigation.
Dreptul de acces public la documentele instituiilor a alimentat de asemenea contenciosul.
See Article 91(b) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance.
A se vedea articolul 91 litera (b) din Regulamentul de procedură al Tribunalului.
Council Regulation (EC) No 2580/2001 of 27 December 2001 on specic restrictive measures directed against certain persons and entities with a view to combating terrorism (OJ 2001 L 344, p. 70).
2580/2001 al Consiliului din 27 decembrie 2001 privind măsuri restrictive specice îndreptate împotriva anumitor persoane și entităi în vederea combaterii terorismului (JO L 344, p. 70, Ediie specială, 18/vol. 1, p. 169).
Proceedings to protect the particular interest which a specic individual may have in gaining access to one of them and that, inasmuch as exceptions to the right of access that are justied by certain public and private interests are involved, the particular interest of an applicant in obtaining access to documents cannot be taken into account by the institution called upon to rule on the question of whether the disclosure to the public of those documents would undermine the interests for which the Community legislature sought protection and to refuse, if that is the case, the access requested.
În aceste condiii, Curtea sa pronunat în sensul că obiectul Regulamentului nr. 1049/20019este acela de a conferi un drept de acces publicului în general la documentele instituiilor, și nu acela de a edicta reguli destinate să protejeze interesul specic al unei anumite persoane de a avea acces la vreunul dintre acestea și că, referitor, pe de altă parte, la excepiile de la dreptul de acces justicate prin anumite interese publice și private, interesul particular al unui solicitant de a obine comunicarea unor documente nu poate luat în considerare de către instituia abilitată să se pronune dacă divulgarea acestor documente ar aduce atingere intereselor pe care legiuitorul comunitar a dorit să le ocrotească și să refuze, într-un astfel de caz, accesul solicitat.
The Court then observed that, even assuming that the appellant had a right to be informed in detail of the nature and cause of the accusation made against him, which led to his inclusion on the list at issue, and even if that right entailed access to documents held by the Council, such a right could not be exercised by having recourse to the mechanisms for public access to documents of the institutions.
Curtea a continuat remarcând faptul că, presupunând chiar că recurentul ar avea dreptul de a informat în mod amănunit asupra naturii și a cauzei acuzaiei aduse împotriva sa prin faptul înscrierii sale pe lista litigioasă și că acest drept ar implica un acces la documentele deinute de Consiliu, un astfel de drept nu poate exercitat în mod specic prin recurgerea la mecanismele de acces al publicului la documentele instituiilor.
In respect of documents whose content is extremely sensitive, the Court held that the originating authority is entitled to require secrecy as regards even the existence of a sensitive document and also has the power to prevent disclosure of its own identity in the event that the existence of that document should become known, a conclusion which cannot be considered disproportionate on the ground that it may give rise, for an applicant refused access, to additional diculty, or indeed practical impossibility, in identifying the State of origin of that document.
În ceea ce privește situaia documentelor al căror coninut este extrem de sensibil, Curtea a considerat că autoritatea de origine a acestora este îndreptăită să impună păstrarea secretului în ceea ce privește existena însăși a unui document sensibil și dispune totodată de puterea de a se opune divulgării propriei sale identităi, în cazul în care existena documentului în discuie ar descoperită, concluzie care nu poate considerată ca fiind disproporionată, pentru motivul că poate genera, pentru solicitantul căruia îi este opus un astfel de refuz de acces, o dicultate sporită, dacă nu chiar o imposibilitate practică, de a identica statul aat la originea documentului.
With regard to citizens’ access not to documents but to the rule of law, the Court was required in its judgment of 11 December 2007 in Case C-161/06 Skoma Lux to decide on the eect of Article 58 of the 2004 Act of Accession (10).
În ceea ce privește nu accesul cetăeanului la documente, ci la norma de drept, Curii i sa solicitat, în cauza Skoma-Lux (hotărârea din 11 decembrie 2007, C-161/06), să se pronune cu privire la aplicabilitatea articolului 58 din Actul privind condiiile de aderare10 din anul 2004.