natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Mr Adams argued that the events had not become known to him until 1980, when his new lawyer had had the opportunity to study the documents relating to the criminal proceedings.
Domnul Adams a susținut că nu a luat cunoștință de modul în care sau desfășurat evenimentele decât în anul 1980, când noul său avocat a avut ocazia să studieze dosarul procedurii penale.
He had not believed the information supplied by the Swiss police and had been unable to read the Swiss judgments which were in German.
Domnul Adams nu ar fi avut încredere în informațiile furnizate de poliția elvețiană și nu ar fi putut să citească hotărârile judiciare elvețiene, care erau redactate în limba germană.
Nor could he possibly have known of the events relating to the visit by Roche’s lawyer to the Commission on 8 November 1974.
În plus, acesta nu ar fi avut nicio posibilitate să cunoască evenimentele legate de vizita efectuată de avocatul societății Roche la Comisie, la 8 noiembrie 1974.
The Court stated that Article 43 ‘must be interpreted as meaning that the expiry
Potrivit Curții, articolul 43 „trebuie interpretat în sensul că nu se poate invoca
Adams is, of course, and as Commission implicitly argues, distinguishable in various respects from the present case (although I confess to some puzzlement over the Commission’s argument that it concerns not the determination of when time starts to run but rather when the limitation period expires, since the one surely depends on the other).
Este adevărat că, astfel cum susține în mod implicit Comisia, cauza Adams/Comisia se deosebește de prezenta cauză sub mai multe aspecte (cu toate că argumentul Comisiei, potrivit căruia această cauză nu privește stabilirea datei la care începe să curgă termenul, ci a momentului la care se împlinește aceste termen, ne lasă într-o anumită măsură perplecși, întrucât este evident că unul depinde de celălalt).
It does, however, demonstrate that the Court is prepared to depart from the normal application of the rules of prescription in an exceptional case.
Cu toate acestea, cauza Adams demonstrează că Curtea este gata, întrun caz excepțional, să deroge de la aplicarea normală a regulilor privind prescripția.
In such rare, exceptional cases I consider that it may be necessary to approach those rules more sympathetically in order to prevent prescription from being relied on as a defence in circumstances where that would be manifestly unjust.
În astfel de cazuri rare și excepționale, considerăm că poate fi necesară o abordare mai indulgentă, pentru a evita ca prescripția să fie invocată ca mijloc de apărare în situații în care acest fapt ar fi în mod evident inechitabil.
53 — Namely, handing over to Roche staff edited photocopies of memoranda supplied to it by Mr Adams which had enabled Roche to identify him as the main suspect in the complaint that it had lodged with the Swiss Public Prosecutor’s Office, and which had therefore led to his arrest and supplied the police and the Swiss courts with substantial evidence against him.
53 — Și anume, prin remiterea către personalul societății Roche a unor fotocopii retușate ale notelor furnizate de domnul Adams, care au permis societății Roche să îl identifice pe acesta drept principalul suspect în cadrul plângerii pe care a adresat-o parchetului elvețian și care au dus, așadar, la arestarea acestuia și au furnizat poliției și autorităților judiciare elvețiene probe importante împotriva sa.
54 — Paragraphs 50 and 51 of the judgment.
54 — Punctele 50 și 51 din hotărâre.
With regard to the fifth applicant, the analysis I have proposed above leads to the conclusion that time began to run on the date of the judgment of the Tribunale civile di Roma, that is to say on 27 January 1989.
În ceea ce privește a cincea recurentă, analiza pe care am propus-o mai sus duce la concluzia că termenul a început să curgă la data la care a fost pronunțată hotărârea de Tribunale civile di Roma, adică la 27 ianuarie 1989.
The fifth applicant’s action against the Commission is accordingly timebarred.
Acțiunea celei de a cincea recurente împotriva Comisiei este, așadar, prescrisă.
That would be otherwise only if the Court were to take the view that, as in Adams, it would in the exceptional circumstances of the present case be appropriate for it essentially to rule that the timelimit laid down in Article 46 of the Statute is inapplicable to any of the applicants.
Concluzia ar fi diferită numai în situația în care Curtea ar considera, precum în cauza Adams/Comisia, că este necesar ca, în circumstanțele excepționale ale speței, să stabilească în esență că termenul de prescripție prevăzut la articolul 46 din Statutul Curții nu se aplică în cazul niciuneia dintre recurente.
In the present case, the applicants took the decision, entirely reasonably at the time and in the context, to intervene in the proceedings brought by DAI against Assedile and AIMA in September 1984 before the Tribunale civile di Roma.
În speță, recurentele au luat decizia, absolut rezonabilă în acel moment și în acel context, să intervină în cadrul procedurii inițiate de DAI împotriva Assedile și AIMA în septembrie 1984 în fața Tribunale civile di Roma.
The duration of those proceedings was not, and could not have been, within the applicants’ control.
Recurentele nu aveau și nu puteau să aibă niciun control asupra duratei acestei proceduri.
That court refused to make a reference for a preliminary ruling to the Court of Justice.
Instanța a refuzat să adreseze Curții o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare.
Had it done so, the matter would have become clear at that stage.
Dacă ar fi făcut-o, situația ar fi devenit clară încă din acel moment.
In the context of such a reference, the Court would necessarily have reviewed the structure of Regulation No 2499/82.
În cadrul acestei proceduri preliminare, Curtea ar fi reexaminat în mod necesar structura Regulamentului nr. 2499/82.
In so doing, it would have identified the lacuna in that regulation (as the Court of First Instance subsequently did), namely that if a Member State took one of the two available options for channelling aid, funds earmarked for the producers as ultimate recipients would in circumstances such as those of the present case be refunded to the Community rather than paid to the producers.
În acest fel, ar fi identificat lacuna existentă în acest regulament (astfel cum a făcut-o ulterior Tribunalul), reprezentată de faptul că, dacă un stat membru alegea una dintre cele două opțiuni posibile pentru transmiterea ajutorului, fondurile alocate producătorilor, în calitate de destinatari finali, erau, în circumstanțe precum cele din speță, rambursate Comunității în loc să fie plătite producătorilor.
For the sake of completeness, I should add that the applicants subsequently brought an action against AIMA before the national courts for unjust enrichment.
Pentru a fi exhaustivi, trebuie să adăugăm că recurentele au introdus ulterior o acțiune împotriva AIMA în fața instanței naționale pentru îmbogățire fără justă cauză 56.
56 As the applicants themselves realised, once they had approached the Commission and ascertained that the funds derived from the Assedile security had been transferred by AIMA to the Commission and credited to the EAGGF account, 57 that claim was also bound to fail: there had been no unjust enrichment of AIMA.
Astfel cum au constatat chiar recurentele, după ce au contactat Comisia și li sa confirmat că fondurile rezultate din cauțiunea constituită prin intermediul Assedile fuseseră transferate Comisiei de către AIMA și fuseseră contabilizate în favoarea FEOGA 57, această acțiune era de asemenea sortită eșecului: nu avusese loc o îmbogățire fără justă cauză a AIMA.
An argument could be made out for saying that it was only at that point that the last, flickering hope of success via the national courts was extinguished.
S-ar putea susține că numai la această dată ar fi dispărut ultima, slabă, speranță de a obține câștig de cauză în fața instanțelor naționale.
I do not think it necessary or appropriate to go that far.
Nu ni se pare că este nici necesar, nici adecvat să mergem atât de departe.
In the absence of a reference leading to such a review, however, it was only at the final conclusion of the national proceedings (the judgment of the Corte di Cassazione of 28 November 1994) that those four out of the five applicants who had appealed against the judgment of the Tribunale civile di Roma 55knew that their attempt to obtain payment of the Community aid that was rightfully theirs through the national courts could not succeed.
Însă, în lipsa unei trimiteri preliminare care să ducă la un astfel de control, cele patru recurente (dintre cele cinci) care au formulat apel împotriva hotărârii pronunțate de Tribunale civile di Roma 55nu au știut decât la momentul la care sa finalizat procedura națională (prin Hotărârea pronunțată de Corte suprema di cassazione la 28 noiembrie 1994) că încercarea lor de a obține plata ajutorului comunitar la care erau îndreptățite prin intermediul instanțelor naționale era sortită eșecului.
That seems to me to be the appropriate point to hold that time had begun to run for the purposes of Article 46 of the Statute.
Considerăm că această dată reprezintă momentul adecvat de la care trebuie să se considere că a început să curgă termenul de prescripție, în temeiul articolului 46 din Statutul Curții.
56 — On 16 February 1996: see paragraph 38 of the judgment of the Court of First Instance, mentioned above at point 34.
56 — La 16 februarie 1996: a se vedea punctul 38 din hotărârea Tribunalului, menționat la punctul 34 de mai sus.
55 — See points 30 and 32 above.
55 — A se vedea punctele 30 și 32 de mai sus.
It therefore seems to me that, objectively, the failure of the appeal to the Corte di Cassazione spelled the end of any realistic chance that the applicants could succeed before the national courts. 58It follows that that was when the damage suffered could be regarded as ‘certain’.
Prin urmare, considerăm că, în mod obiectiv, respingerea recursului de către Corte suprema di cassazione a făcut să dispară orice șansă reală a recurentelor de a obține câștig de cauză în fața instanțelor naționale 58.
At that point, the damage was indeed both imminent and foreseeable, even if it could not yet be accurately determined. 59
Aceasta este, așadar, data la care se putea considera că prejudiciul suferit avea un caracter „cert”.
Here, if the applicants had brought a claim against the Commission at the outset it is highly likely that the Commission would have taken the view that the correct forum was the national court, both because Community aid in the agricultural sector is normally paid via the national intervention board and because national insolvency proceedings were under way.
În speță, dacă recurentele ar fi introdus de la început o acțiune împotriva Comisiei, este foarte probabil că aceasta ar fi considerat că instanța națională era cea competentă, atât deoarece ajutorul comunitar în sectorul agricol este plătit în mod normal de organismul de intervenție național, cât și deoarece era în curs de desfășurare o procedură privind insolvabilitatea.
In that context, I find it significant that, even in the proceedings before the Court of First Instance, the Commission continued to argue that national procedures did provide the applicants with an effective remedy.
În acest context, ni se pare semnificativ faptul că, chiar și în procedura care a avut loc în fața Tribunalului, Comisia a continuat să afirme că procedurile naționale puneau la dispoziția recurentelor o cale de atac eficientă.
I accept that the present case does not fit neatly into the existing caselaw, referred to by both the Court of First Instance in its judgment and the Commission in its appeal.
Suntem de acord că prezenta cauză nu corespunde întru totul jurisprudenței existente, citată atât de Tribunal în hotărârea sa, cât și de Comisie în cererea sa de recurs.
That caselaw was not, however, developed in the context of circumstances such as those giving rise to the present case, where the situation falls uncomfortably between the national and Community legal systems.
Această jurisprudență nu a fost însă dezvoltată în contextul unor împrejurări precum cele care au dat naștere prezentei spețe, în care situația este guvernată în mod problematic atât de ordinea juridică națională, cât și de cea comunitară.
In the caselaw to date, in contrast, the basic problem of determining which of those systems was the appropriate forum for proceedings was not at issue.
În schimb, problema fundamentală de a stabili care dintre aceste ordini juridice reprezintă cadrul juridic adecvat pentru desfășurarea procedurii nu a fost discutată de jurisprudență până în prezent.
If the prescription defence were to succeed in the present case, the result would be to deny the applicants access to the courts and hence to justice.
Dacă motivul, invocat în apărare, întemeiat pe prescripție ar fi admis în prezenta cauză, aceasta ar avea ca rezultat lipsirea recurentelor de posibilitatea de acces la o instanță și, așadar, de acces la justiție.
Such a result would run counter to the fundamental principle that Community law operates in a way that affords effective judicial protection to persons on whom it confers rights.
Un astfel de rezultat ar fi contrar principiului fundamental potrivit căruia dreptul comunitar acționează astfel încât să li se acorde o protecție jurisdicțională efectivă persoanelor cărora le conferă drepturi.
The applicants are persons who are entitled to receive payment of Community aid in respect of the wine that they sent to DAI for distillation and who have been deprived of their money through a lacuna in Regulation No 2499/82 for which the Court of First Instance has held the Commission responsible.
Recurentele sunt persoane îndreptățite să beneficieze de plata ajutorului comunitar pentru vinul pe care l-au livrat DAI în vederea distilării și cărora nu li sau plătit sumele datorate din cauza unei lacune existente în Regulamentul nr. 2499/82, Tribunalul stabilind că răspunderea pentru această lacună revenea Comisiei.
There is no challenge before the Court on the merits.
Curtea nu este sesizată cu un litigiu privind fondul acestei probleme.
It would in my view be wholly wrong for the prescription defence to succeed in the exceptional circumstances of the present case.
Ar fi, în opinia noastră, cu totul nedrept ca motivul, invocat în apărare, întemeiat pe prescripție să fie admis în circumstanțele excepționale ale prezentei cauze.
58 — In so saying, I bear in mind that the applicants were aware of the risk that the sum derived from forfeiture of the se curity would at some stage be paid by AIMA to the Commission and credited to the EAGGF account.
58 — Afirmând aceasta, nu facem abstracție de faptul că recurentele erau conștiente de riscul ca suma rezultată din reținerea cauțiunii să fie la un moment dat restituită de AIMA Comisiei și contabilizată în favoarea FEOGA.
Their hope, in the main national proceedings, was that the security would not be declared forfeit and/or that the national court could be persuaded to make some other order that would result in their receiving payment of the aid.
În cadrul procedurii principale desfășurate la nivel național, acestea sperau că nu se va stabili ca valoarea cauțiunii să rămână nerestituită și/sau că instanța națională ar putea fi determinată să pronunțe o hotărâre în urma căreia să se efectueze plata către acestea a ajutorului.
For the reasons I have given, I accept that, objectively, it was reasonable for them to try that route.
Pentru motivele pe care le-am evocat, suntem de acord că, în mod obiectiv, era rezonabil ca recurentele să facă această încercare.
In contrast, I regard the unjust enrichment proceedings against AIMA as being more in the nature of a forlorn last hope.
În schimb, considerăm că acțiunea formulată împotriva AIMA pentru îmbogățire fără justă cauză se aseamănă mai degrabă cu un act disperat.
59 — See paragraphs 129 and 130 and paragraph 149 of the judgment of the Court of First Instance.
59 — A se vedea punctele 129, 130 și 149 din hotărârea Tribunalului.
The exact extent of the applicants’ losses could only be quantified after, as preferential creditors, they had recovered part of the unpaid debts owed to them by DAI at the conclusion of the insolvency proceedings in 2000.
Valoarea exactă a pierderilor suferite de recurente nu a putut fi stabilită decât după ce au recuperat, în calitate de creditori privilegiați, o parte a creanțelor neonorate pe care le aveau împotriva DAI la finalul procedurii de insolvență, în anul 2000.
I would accordingly dismiss the appeal and uphold the judgment of the Court of First Instance.
Propunem, în consecință, ca recursul să fie respins și ca hotărârea Tribunalului să fie menținută.
Costs my view the fifth applicant (Cantina sociale del Vermentino) is, unlike the first four applicants, an unsuccessful party.
Cheltuielile de judecată de primele patru recurente, cea de a cincea recurentă (Cantina sociale del Vermentino) a căzut în pretenții.
However, it seems from the file that any costs solely attributable to the fifth applicant — if indeed there are any such costs — are likely to be insignificant and would in any event be difficult to quantify.
Cu toate acestea, reiese din dosar că cheltuielile de judecată ce ar putea fi atribuite exclusiv celei de a cincea recurente – presupunând că ar exista cu adevărat astfel de cheltuieli – sunt probabil nesemnificative și ar fi, în orice caz, dificil de stabilit cu precizie.
I accordingly propose that the Commission should pay the costs of this
Prin urmare, propunem obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată aferente acestui recurs efectuate de
The applicants have applied for costs.
Recurentele au solicitat obligarea Comisiei la plata acestor cheltuieli.
In appeal with regard to all five applicants.
În opinia noastră, spre deosebire toate cele cinci recurente.
For the reasons given above, I consider that the Court should:
Pentru motivele prezentate mai sus, Curtea ar trebui, în opinia noastră:
— dismiss the appeal;
— să respingă recursul;
— order the Commission to pay the costs of the appeal.
— să oblige Comisia la plata cheltuielilor de judecată aferente recursului.
APPEAL under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 7 February 2005,
În cauza C-51/05 P, având ca obiect un recurs formulat în temeiul articolului 56 din Statutul Curții de Justiție, introdus la 7 februarie 2005,
Commission of the European Communities, represented by C. Cattabriga and L. Visaggio, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, appellant, the other parties to the proceedings being:
Comisia Comunităților Europene, reprezentată de doamna C. Cattabriga și de domnul L. Visaggio, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg, recurentă, celelalte părți în proces fiind:
Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, established in Dolianova (Italy),
Cantina sociale di Dolianova Soc. coop. arl, cu sediul în Dolianova (Italia),
Cantina Trexenta Soc. coop. arl, established in Senorbì (Italy),
Cantina Trexenta Soc. coop. arl, cu sediul în Senorbì (Italia),
Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, established in Santa Maria La Palma (Italy),
Cantina sociale S. Maria La Palma Soc. coop. arl, cu sediul în Santa Maria La Palma (Italia),
Advocate General: E. Sharpston, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 22 November 2007,
CURTEA (Camera a patra), compusă din domnul K. Lenaerts, președinte de cameră, domnul G. Arestis (raportor), doamna R. Silva de Lapuerta, domnii J. Malenovský și T. von Danwitz, judecători, avocat general: doamna E. Sharpston, grefier: domnul R. Grass, având în vedere procedura scrisă, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 22 noiembrie 2007,
COMMISSION v CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA AND OTHERS gives the following
COMISIA/CANTINA SOCIALE DI DOLIANOVA ȘI ALȚII pronunță prezenta
16), payment to the producers concerned of the Community aid provided for by that regulation.
16), plata către producătorii vizați a ajutorului comunitar prevăzut de acest regulament.
Article 5(1) of Regulation No 2499/82 sets the minimum buyingin price for wines for distillation.
2499/82 stabilește un preț minim de achiziție pentru vinurile destinate distilării.
According to the 8th recital in the preamble to Regulation No 2499/82, that price normally renders it impossible to market the products of distillation at market prices.
Potrivit celui de al optulea considerent al Regulamentului nr. 2499/82, acest preț nu permite în mod normal comercializarea la prețul pieței a produselor obținute în urma distilării.
The regulation therefore laid down a compensation procedure whereby the
Prin urmare, acest regulament a prevăzut un mecanism de compensare
Article 9 of Regulation No 2499/82 provides:
Articolul 9 din Regulamentul nr. 2499/82 prevede:
The distiller shall be required to supply the intervention agency with proof that he has paid the minimum buyingin price referred to in the first subparagraph of Article 5(1) within the period specified in paragraph 1 and, where appropriate, the increase in the said price within the period referred to in the fourth paragraph.
Distilatorul trebuie să furnizeze organismului de intervenție dovada faptului că a plătit prețul minim de achiziție menționat la articolul 5 alineatul (1) primul paragraf în termenul prevăzut la alineatul (1), precum și, dacă este cazul, suma care corespunde majorării acestui preț în termenul prevăzut la al patrulea paragraf.
If such proof is not submitted within 120 days of the date of submission of the proof referred to in the first paragraph, the amounts paid shall be recovered by the intervention agency. …’
Dacă această dovadă nu este furnizată în cel mult 120 de zile de la data prezentării dovezii menționate la primul paragraf, sumele plătite sunt recuperate de organismul de intervenție. […]” [traducere neoficială]
Article 11 of Regulation No 2499/82 provides:
Articolul 11 din Regulamentul nr. 2499/82 prevede:
Article 46 of the Statute of the Court of Justice provides:
Articolul 46 din Statutul Curții de Justiție prevede:
‘Proceedings against the Communities in matters arising from noncontractual liability shall be barred after a period of five years from the occurrence of the event giving rise thereto.
„Acțiunile formulate împotriva Comunităților în materie de răspundere extracontractuală se prescriu după cinci ani de la producerea faptului care a stat la baza lor.
The period of limitation shall be interrupted if proceedings are instituted before the Court or if, prior to such proceedings, an application is made by the aggrieved party to the relevant institution of the Communities.
Prescripția este întreruptă fie prin cerere de chemare în judecată în fața Curții, fie prin cererea prealabilă pe care partea prejudiciată o poate adresa instituției comunitare competente.
In the latter event the proceedings must be instituted within the period of two months provided for in Article 230 of the EC Treaty and Article 146 of the EAEC Treaty; the provisions of the second paragraph of Article 232 of the EC Treaty and the second paragraph of Article 148 of the EAEC Treaty, respectively, shall apply where appropriate.’
În acest ultim caz, cererea trebuie înaintată în termenul de două luni prevăzut la articolul 230 din Tratatul CE și la articolul 146 din Tratatul CEEA; dacă este cazul, se aplică dispozițiile articolului 232 al doilea paragraf din Tratatul CE și, respectiv, ale articolului 148 al doilea paragraf din Tratatul CEEA.”
The facts of the dispute, as set out in paragraphs 16 to 44 of the judgment under appeal, may be summarised as follows.
Situația de fapt, astfel cum este prezentată la punctele 16-44 din hotărârea atacată, poate fi rezumată după cum urmează.
The Cantine, which are wine cooperatives, are producers of wine in Sardinia (Italy).
Cantine sunt cooperative viticole care produc vin în Sardinia (Italia).