natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Under section 4(2)(d) of the DDA as amended in 2003, it is unlawful for an employer to discriminate against a disabled person whom he employs by dismissing him or by subjecting him to any other detriment.
Potrivit articolului 4 alineatul (2) litera (d) din DDA din 2003, este interzis unui angajator să exercite o discriminare împotriva unei persoane cu handicap care este angajata sa, concediind-o sau făcând-o să sufere orice alt prejudiciu.
Section 4(3)(a) and (b) of the DDA as amended in 2003 provides that it is also unlawful for an employer, in relation to employment by him, to subject to harassment a disabled person whom he employs or a disabled person who has applied to him for employment.
Articolul 4 alineatul (3) literele (a) și (b) din DDA din 2003 prevede că este de asemenea interzis unui angajator, care acționează în această calitate, să supună unei hărțuiri o persoană cu handicap care este angajata sa sau care i sa adresat în vederea angajării.
Ms Coleman worked for her former employer as a legal secretary from January 2001.
Doamna Coleman a lucrat pentru fostul său angajator începând din luna ianuarie 2001, în calitate de secretară în domeniul juridic.
In 2002, she gave birth to a son who suffers from apnoeic attacks and congenital laryngomalacia and bronchomalacia.
În cursul anului 2002, aceasta a născut un băiat care suferă de crize de apnee, precum și de laringomalacie și de bronhomalacie congenitale.
Her son’s condition requires specialised and particular care.
Starea fiului său necesită îngrijiri de specialitate și specifice.
The claimant in the main proceedings is his primary carer.
Reclamanta din acțiunea principală îi acordă cea mai mare parte a îngrijirilor de care acesta are nevoie.
On 4 March 2005, Ms Coleman accepted voluntary redundancy, which brought her contract of employment with her former employer to an end.
La 4 martie 2005, doamna Coleman a acceptat să intre în șomaj voluntar („voluntary redundancy”), ceea ce a pus capăt contractului acesteia cu fostul său angajator.
On 30 August 2005, she lodged a claim with the Employment Tribunal, London South, alleging that she had been subject to unfair constructive dismissal and had been treated less favourably than other employees because she was the primary carer of a disabled child.
La 30 august 2005, aceasta a sesizat Employment Tribunal, London South, cu o acțiune în care susține că a fost victima unei concedieri implicite („unfair constructive dismissal”) și a unui tratament mai puțin favorabil decât cel rezervat celorlați angajați, din cauza faptului că are în întreținere un copil cu handicap.
She claims that that treatment caused her to stop working for her former employer.
Aceasta pretinde că a fost constrânsă prin tratamentul respectiv să înceteze să lucreze pentru fostul său angajator.
The order for reference states that the material facts of the case in the main proceedings have not yet been fully established, since the questions referred for a preliminary ruling arose only as a preliminary issue.
Din decizia de trimitere reiese că împrejurările relevante ale cauzei principale nu au fost încă stabilite în totalitate, întrebările preliminare fiind adresate numai cu titlu prealabil.
The referring tribunal stayed that part of the action concerning Ms Coleman’s dismissal, but held a preliminary hearing on 17 February 2006 to consider the discrimination plea.
Întradevăr, instanța de trimitere a suspendat judecarea cauzei în ceea ce privește partea acțiunii referitoare la concedierea doamnei Coleman, însă, la 17 februarie 2006, aceasta a organizat o ședință preliminară consacrată examinării motivului întemeiat pe discriminare.
The preliminary issue raised before that tribunal is whether the claimant in the main proceedings can base her application on national law, in particular those provisions
Chestiunea preliminară invocată în fața instanței menționate este aceea dacă reclamanta din acțiunea principală se poate întemeia pe dispozițiile dreptului național,
It is apparent from the order for reference that, should the Court’s interpretation of Directive 2000/78 contradict that put forward by Ms Coleman, her application to the referring tribunal could not succeed under national law.
Din cuprinsul deciziei de trimitere rezultă că, în cazul în care interpretarea Directivei 2000/78 de către Curte va fi contrară celei preconizate de doamna Coleman, dreptul național s-ar opune ca acțiunea acesteia din urmă în fața instanței de trimitere să fie admisă.
It is also apparent from the order for reference that, under United Kingdom law, where there is a preliminary hearing on a point of law, the court or tribunal hearing the case assumes that the facts are as related by the claimant.
Din decizia de trimitere reiese de asemenea că, în conformitate cu dreptul Regatului Unit, la o ședință preliminară privind o chestiune de drept, instanța sesizată prezumă că faptele sau produs în modul în care sunt relatate de reclamantă.
In the main proceedings, the facts of the dispute are assumed to be as follows:
În cauza principală, faptele care stau la baza litigiului sunt prezumate a fi următoarele:
— On Ms Coleman’s return from maternity leave, her former employer refused to allow her to return to her existing job, in circumstances where the parents of non-disabled children would have been allowed to take up their former posts;
— la întoarcerea doamnei Coleman din concediul de maternitate, fostul angajator al acesteia a refuzat să o reintegreze pe postul pe care îl ocupase până atunci, în împrejurări în care părinților unor copii fără handicap li s-ar fi permis să își reia vechiul post;
— her former employer also refused to allow her the same flexibility as regards her working hours and the same working conditions as those of her colleagues who are parents of non-disabled children;
— acesta a refuzat de asemenea să îi acorde aceeași flexibilitate a orarului și aceleași condiții de muncă precum cele acordate colegilor săi care sunt părinți ai unor copii fără handicap;
— Ms Coleman was described as ‘lazy’ when she requested time off to care for her child, whereas parents of non-disabled children were allowed time off;
— doamna Coleman a fost calificată drept „leneșă” atunci când a solicitat să beneficieze de timp liber pentru a acorda îngrijiri copilului său, deși o astfel de facilitate a fost acordată unor părinți cu copii fără handicap;
— the formal grievance which she lodged against her ill treatment was not dealt with properly and she felt constrained to withdraw it;
— plângerea oficială pe care a introdus-o împotriva tratamentului rău la care a fost supusă nu a fost luată în considerare în mod corespunzător și aceasta sa simțit obligată să o retragă;
— abusive and insulting comments were made about both her and her child.
— sau făcut comentarii deplasate și insultătoare atât la adresa acesteia, cât și a copilului său.
No such comments were made when other employees had to ask for time off or a degree of flexibility in order to look after non-disabled children; and
Niciun comentariu de acest gen nu a fost formulat atunci când alți angajați au solicitat timp liber sau o anumită flexibilitate pentru a se ocupa de copiii lor fără handicap și
— having occasionally arrived late at the office because of problems related to her son’s condition, she was told that she would be dismissed if she came to work late again.
— ajungând câteodată cu întârziere la birou, din cauza problemelor legate de starea copilului său, i sa spus că va fi concediată dacă va mai întârzia.
No such threat was made in the case of other employees with non-disabled children who were late for similar reasons.
Nicio amenințare de acest gen nu a fost proferată împotriva altor angajați cu copii fără handicap și care au întârziat din aceleași motive.
Since the Employment Tribunal, London South, considered that the case before it raised questions of interpretation of Community law, it decided to stay the proceedings and refer the following questions to the Court of Justice for a preliminary ruling:
Apreciind că acțiunea cu care a fost sesizat ridică probleme de interpretare a dreptului comunitar, Employment Tribunal, London South, a hotărât să suspende judecarea cauzei și să adreseze Curții următoarele întrebări preliminare:
‘(1) In the context of the prohibition of discrimination on grounds of disability, does [Directive 2000/78] only protect from direct discrimination and harassment persons who are themselves disabled?
„1) În cadrul interzicerii oricărei discriminări pe motiv de handicap, Directiva [2000/78] protejează împotriva discriminării directe și a hărțuirii numai persoanele care au ele înseși un handicap?
(2) If the answer to Question (1) above is in the negative, does [Directive 2000/78] protect employees who, though they are not themselves disabled, are treated less favourably or harassed on the ground of their association with a person who is disabled?
2) În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, Directiva [2000/78] protejează angajați care, chiar dacă nu au ei înșiși un handicap, sunt tratați mai puțin favorabil sau sunt victimele unei hărțuiri din cauza relației pe care o au cu o persoană cu handicap?
(3) Where an employer treats an employee less favourably than he treats or would treat other employees, and it is established that the ground for the treatment of the employee is that the employee has a disabled son for whom the employee cares, is that treatment direct discrimination in breach of the principle of equal treatment established by [Directive 2000/78]?
3) În cazul în care un angajator tratează un angajat întrun mod mai puțin favorabil decât tratează sau decât ar trata alți angajați și este dovedit că motivul acestui tratament este că angajatul are un copil cu handicap pe care îl îngrijește, tratamentul menționat constituie o discriminare directă contrară principiului egalității de tratament consacrat prin Directiva [2000/78]?
(4) Where an employer harasses an employee, and it is established that the ground for the treatment of the employee is that the employee has a disabled son for whom the employee cares, is that harassment a breach of the principle of equal treatment established by [Directive 2000/78]?’
4) În cazul în care un angajator hărțuiește un angajat și este dovedit că motivul acestui tratament este că angajatul are un copil cu handicap pe care îl îngrijește, această hărțuire este contrară principiului egalității de tratament consacrat prin Directiva [2000/78]?”
While accepting that the questions put by the referring tribunal are based on an actual dispute, the Netherlands Government called into question the admissibility of the reference for a preliminary ruling on the basis that, given that these are pre -liminary questions raised at a preliminary hearing, all the facts at issue have not yet been established.
Deși a considerat că întrebările adresate de instanța de trimitere se întemeiază pe un litigiu adevărat, guvernul olandez a pus sub semnul întrebării admisibilitatea trimiterii preliminare pentru motivul că, dat fiind că este vorba de chestiuni prealabile invocate la o ședință preliminară, nu sunt încă stabilite toate împrejurările cauzei.
It points out that, for the purposes of such a preliminary hearing, the national court or tribunal presumes that the facts are as related by the claimant.
Acesta arată că, la o astfel de ședință preliminară, instanța națională prezumă că faptele au avut loc în modul în care au fost relatate de reclamantă.
It must be borne in mind that Article 234 EC establishes the framework for a relationship of close cooperation between the national courts or tribunals and the Court of Justice based on the assignment to each of different functions.
În această privință, trebuie amintit că articolul 234 CE stabilește cadrul unei cooperări strânse între instanțele naționale și Curte, întemeiată pe repartizarea funcțiilor între acestea.
In the case in the main proceedings, the referring tribunal found that, if the Court of Justice should decide not to interpret Directive 2000/78 in accordance with Ms Coleman’s submissions, her case would fail in the material respects.
În cauza principală, trebuie să se observe că instanța de trimitere a constatat că, în cazul în care Curtea va interpreta Directiva 2000/78 întrun sens care nu corespunde cu cel preconizat de doamna Coleman, aceasta nu ar putea obține câștig de cauză pe fond.
The referring tribunal therefore decided, as permitted under United Kingdom legislation, to consider whether that directive must be interpreted as being applicable to the dismissal of an employee in Ms Coleman’s situation, before establishing whether, in fact, Ms Coleman did suffer less favourable treatment or harassment.
Prin urmare, instanța națională a decis, astfel cum permite legislația Regatului Unit, să examineze problema dacă această directivă trebuie interpretată în sensul că este aplicabilă în cazul concedierii unui angajat într-o situație cum este cea a doamnei Coleman înainte de a stabili dacă, în fapt, aceasta din urmă a fost victima unui tratament defavorabil sau a unei hărțuiri.
It is for that reason that the questions referred for a preliminary ruling were based on the presumption that the facts of the dispute in the main proceedings are as summarised in paragraph 26 of this judgment.
Din acest motiv, întrebările preliminare au fost adresate plecând de la prezumția că starea de fapt din acțiunea principală este astfel cum a fost rezumată la punctul 26 din prezenta hotărâre.
Where, as here, the Court receives a request for interpretation of Community law which is not manifestly unrelated to the reality or the subjectmatter of the main proceedings and it has the necessary information in order to give appropriate answers to the questions put to it in relation to the applicability of Directive 2000/78 to those proceedings, it must reply to that request and is not required to consider the facts as presumed by the referring court or tribunal, a presumption which it is for the referring court or tribunal to verify subsequently if that should prove to be necessary (see, to that effect, Case C-127/92 Enderby [1993] ECR I-5535, paragraph 12).
Din moment ce Curtea este astfel sesizată cu o cerere de interpretare a dreptului comunitar care nu este în mod vădit fără legătură cu realitatea sau cu obiectul acțiunii principale și din moment ce dispune de datele necesare pentru a răspunde în mod util la întrebările care îi sunt adresate, referitoare la aplicabilitatea Directivei 2000/78 în cazul acțiunii menționate, aceasta trebuie să răspundă la întrebări fără a trebui să ia în considerare ea însăși faptele astfel cum au fost prezumate de instanța de trimitere, prezumție pe care aceasta din urmă va avea sarcina să o verifice ulterior, dacă se va dovedi necesar (a se vedea în acest sens Hotărârea din 27 octombrie 1993, Enderby, C-127/92, Rec., p. I-5535, punctul 12).
In those circumstances, the request for a preliminary ruling must be held to be admissible.
În aceste împrejurări, cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare trebuie să fie considerată admisibilă.
The first part of Question 1, and Questions 2 and 3
Cu privire la prima parte a primei întrebări, precum și cu privire la a doua și la a treia întrebare
By these questions, which should be examined together, the referring tribunal asks, in essence, whether Directive 2000/78, and, in particular, Articles 1 and 2(1) and (2)(a), must be interpreted as prohibiting direct discrimination on grounds of disability only in respect of an employee who is himself disabled, or whether the principle of equal treatment and the prohibition of direct discrimination apply equally to an employee who is not himself disabled but who, as in the present case, is treated less favourably by reason of the disability of his child, for whom he is the primary provider of the care required by virtue of the child’s condition.
Prin intermediul acestor întrebări, care trebuie examinate împreună, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă Directiva 2000/78 și în special articolul 1 și articolul 2 alineatul (1) și alineatul (2) litera (a) trebuie interpretate în sensul că interzic o discriminare directă pe motiv de handicap numai împotriva unui angajat care are el însuși un handicap sau dacă principiul egalității de tratament și interzicerea discriminării directe se aplică de asemenea în cazul unui angajat care nu are el însuși un handicap, dar care, precum în cauza principală, este victima unui tratament defavorabil din cauza handicapului de care este atins copilul său, căruia îi acordă el însuși cea mai mare parte a îngrijirilor pe care le necesită starea acestuia.
Article 1 of Directive 2000/78 identifies its purpose as being to lay down, as regards employment and occupation, a general framework for combating discrimination on the grounds of religion or belief, disability, age or sexual orientation.
Articolul 1 din Directiva 2000/78 identifică obiectul acesteia ca fiind stabilirea unui cadru general de combatere a discriminării pe motive de apartenență religioasă sau convingeri, handicap, vârstă sau orientare sexuală, în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă.
Article 2(1) of Directive 2000/78 defines the principle of equal treatment as meaning that there is to be no direct or indirect discrimination whatsoever on any of the grounds referred to in Article 1, including, therefore, disability.
Articolul 2 alineatul (1) din aceeași directivă definește principiul egalității de tratament ca reprezentând absența oricărei discriminări directe sau indirecte, bazate pe unul dintre motivele enumerate la articolul 1 menționat mai sus, așadar inclusiv handicapul.
According to Article 2(2)(a), direct discrimination is to be taken to occur where one person is treated less favourably than another is, has been or would be treated in a comparable situation, on the grounds, inter alia, of disability.
Conform alineatului (2) litera (a) al articolului 2 menționat, o discriminare directă se produce atunci când o persoană este tratată întrun mod mai puțin favorabil decât este, a fost sau va fi tratată într-o situație asemănătoare o altă persoană, pe baza mai ales a handicapului.
Article 3(1)(c) of Directive 2000/78 provides that the directive is to apply, within the limits of the areas of competence conferred on the Community, to all persons, as regards both the public and private sectors, including public bodies, in relation to employment and working conditions, including dismissals and pay.
În temeiul articolului 3 alineatul (1) litera (c), Directiva 2000/78 se aplică, în limitele competențelor conferite Comunității, tuturor persoanelor, atât în sectorul public, cât și în cel privat, inclusiv organismelor publice, în ceea ce privește condițiile de încadrare și de muncă, inclusiv condițiile de concediere și de remunerare.
Consequently, it does not follow from those provisions of Directive 2000/78 that the principle of equal treatment which it is designed to safeguard is limited to people who themselves have a disability within the meaning of the directive.
În consecință, nu reiese din aceste dispoziții ale Directivei 2000/78 că principiul egalității de tratament pe care aceasta urmărește să îl garanteze este limitat la persoanele care au ele înseși un handicap în sensul acestei directive.
On the contrary, the purpose of the directive, as regards employment and occupation, is to combat all forms of discrimination on grounds of disability.
Dimpotrivă, aceasta are ca obiect, în ceea ce privește încadrarea și munca, combaterea oricăror forme de discriminare pe motiv de handicap.
The principle of equal treatment enshrined in the directive in that area applies not to a particular category of person but by reference to the grounds mentioned in Article 1.
Întradevăr, principiul egalității de tratament consacrat prin directiva menționată în acest domeniu nu se aplică unei anumite categorii de persoane, ci în funcție de motivele menționate la articolul 1 din aceasta.
That interpretation is supported by the wording of Article 13 EC, which constitutes the legal basis of Directive 2000/78, and which confers on the Community the competence to take appropriate action to combat discrimination based, inter alia, on disability.
Această interpretare este confirmată de textul articolului 13 CE, dispoziție ce constituie baza juridică a Directivei 2000/78, care conferă Comunității competența de a lua măsurile necesare pentru combaterea oricărei discriminări, în special pe motiv de handicap.
It is true that Directive 2000/78 includes a number of provisions which, as is apparent from their very wording, apply only to disabled people.
Desigur că Directiva 2000/78 cuprinde un anumit număr de dispoziții aplicabile numai persoanelor cu handicap, după cum reiese chiar din cuprinsul acestor dispoziții.
Thus, Article 5 provides that, in order to guarantee compliance with the principle of equal treatment in relation to persons with disabilities, reasonable accommodation is to be provided.
Astfel, la articolul 5 se precizează că, în scopul garantării respectării principiului egalității de tratament față de persoanele cu handicap, sunt prevăzute amenajări corespunzătoare.
This means that employers must take appropriate measures, where needed in a particular case, to enable a person with a disability to have access to, participate in, or advance in employment, or to undergo training, unless such measures would impose a disproportionate burden on the employer.
Aceasta înseamnă că angajatorul trebuie să ia măsuri corespunzătoare, în funcție de nevoi, într-o situație concretă, pentru a permite unei persoane cu handicap să aibă acces la un loc de muncă, să îl exercite sau să avanseze sau să aibă acces la formare, cu condiția ca aceste măsuri să nu presupună o sarcină disproporționată pentru angajator.
Article 7(2) of Directive 2000/78 also provides that, with regard to disabled persons, the principle of equal treatment is to be without prejudice either to the right of Member States to maintain or adopt provisions on the protection of health and safety at work or to measures aimed at creating or maintaining provisions or facilities for safeguarding or promoting the integration of such persons into the working environment.
Articolul 7 alineatul (2) din directiva menționată prevede de asemenea că, în ceea ce privește persoanele cu handicap, principiul egalității de tratament nu aduce atingere dreptului statelor membre de a menține sau de a adopta dispoziții privind protecția sănătății și a securității la locul de muncă și nici măsurilor privind crearea sau menținerea de dispoziții ori de facilități în vederea salvgardării sau a încurajării integrării acestora în câmpul muncii.
The United Kingdom, Greek, Italian and Netherlands Governments contend, in the light of the provisions referred to in the two preceding paragraphs and also of recitals 16, 17 and 27 in the preamble to Directive 2000/78, that the prohibition of direct discrimination laid down by the directive cannot be interpreted as covering a situation such as that of the claimant in the main proceedings, since the claimant herself is not disabled.
Atât în lumina prevederilor menționate la cele două puncte precedente, cât și a prevederilor considerentelor (16), (17) și (27) ale Directivei 2000/78, guvernul Regatului Unit, precum și cel elen, italian și olandez susțin că interzicerea discriminării directe prevăzută prin această directivă nu poate fi interpretată ca aplicându-se unei situații precum cea a reclamantei din acțiunea principală, din moment ce aceasta din urmă nu are ea însăși un handicap.
Only persons who, in a comparable situation to that of others, are treated less favourably or are placed in a disadvantageous situation because of characteristics which are particular to them can rely on that directive.
Dispozițiile acestei directive ar putea fi invocate numai de persoanele care, într-o situație asemănătoare cu cea a altor persoane, sunt tratate întrun mod mai puțin favorabil sau sunt puse într-o situație dezavantajoasă din cauza unor caracteristici care le sunt proprii.