natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Committee on Fisheries, European Parliament, Brussels (Belgium)• 30 August 2010• 29 September 2010• 26-27 October 2010 > For more information: www.europarl.europa.eu Agriculture and Fisheries Council of the European Union• 27 September 2010, Brussels (Belgium)• 26 October 2010, Luxembourg (Grand Duchy of Luxembourg) > For more information: www.consilium.europa.eu Note to readers We welcome your comments or suggestions at the following address: European Commission – Directorate-General for Maritime Affairs and Fisheries – Information, communication, inter-institutional relations, evaluation and programming Unit – Rue de la Loi/Wetstraat 200 – B-1049 Brussels or by fax to: (+ 32) 2 299 30 40 with reference to Fisheries and aquaculture in Europe. E-mail: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Comisia de Pescuit din Parlamentul European, Bruxelles (Belgia)• 30 august 2010• 29 septembrie 2010• 26-27 octombrie 2010 > Pentru mai multe informaţii: www.europarl.europa.eu Consiliul Agriculturii şi Pescuitului din Uniunea Europeană• 27 septembrie 2010, Bruxelles (Belgia)• 26 octombrie 2010, Luxembourg (Marele Ducat de Luxembourg) > Pentru mai multe informaţii: www.consilium.europa.eu Aviz cititorilor Așteptăm comentariile sau sugestiile Dumneavoastră la adresa următoare: Commission européenne – Direction générale des affaires maritimes et de la pêche – Unité «Information, communication, relations interinstitutionnelles, évaluation et planification» – Rue de la Loi 200 B-1049 Bruxelles sau prin fax la (+ 32) 2 299 30 40, cu menţiunea Pescuitul şi acvacultura în Europa. E-mail: fisheries-magazine@ec.europa.eu
Consumers, key players for sustainable fisheries
Consumatorul, element major pentru un pescuit durabil
A recent report by the European Commission points out that, of the hundred or so species exploited in the North Atlantic, the number in danger of extinction has been brought down from 23 in 2003 to 14 today.
Conform unui raport recent al Comisiei Europene, în vreme ce în 2003 douăzeci şi trei de specii erau pe cale de dispariţie, numărul speciilor de peşte din Atlanticul de Nord aflate în pericol este de doar paisprezece din cele aproximativ o sută exploatate.
There is still room for improvement though, which is why the Commission proposes to reform the common fisheries policy. This process is expected to be completed by 2013.
Dar se poate şi mai bine, drept pentru care Comisia propune reformarea politicii comune de pescuit, procesul de elaborare trebuind să se încheie în 2013.
A major part of the reform challenge will be not only to come to the aid of the sector to ensure a smooth transition towards sustainability, but also to restore the prestige of Europe’s fish as a resource that has been caught in a responsible manner.
Principala provocare ridicată de reformă va consta nu doar în a contribui la asigurarea tranziţiei sectorului către durabilitate, ci şi în a restabili imaginea peştelui european ca aliment pescuit în manieră cu adevărat responsabilă.
Consumers have real power. With their decisions to buy or not to buy, they can pressure the sector, pushing it towards more sustainable exploitation of resources.
Consumatorii posedă o putere importantă: alegând să cumpere sau să nu cumpere, ei pot influenţa cursul lucrurilor şi pot împinge sectorul în direcţia unei exploatări mai durabile a resurselor.
Consumers increasingly wish to be sure about the quality of fish in terms of freshness and hygiene, but also about whether it was caught without contributing to overfishing and the collapse of stocks.
Din ce în ce mai mult, consumatorii vor să fie siguri de calitatea peştelui în ceea ce priveşte prospeţimea şi igiena, dar şi că acesta a fost capturat fără a contribui la pescuitul excesiv sau la epuizarea stocurilor.
In short, they want to be assured that the fish they eat have been caught in line with their ecological and ethical values.
Pe scurt, consumatorii doresc să se asigure că peştele pe care îl consumă întruneşte propriile lor valori ecologice şi etice.
So consumers have to be informed by means of fair, transparent and verifiable labels.
Pentru aceasta, consumatorii trebuie să fie informaţi printr-o etichetare corespunzătoare, transparentă, verificabilă şi controlabilă.
That is why the new common fisheries policy plans to make significant progress in the area of information to consumers.
În acest scop, noua politică comună de pescuit prevede noutăţi importante în domeniul informării consumatorului.
These advances are already in the works.
Unele dintre acestea sunt deja în lucru.
New enforcement rules, for example, particularly those that extend traceability requirements to the point of catch or breeding zone, will make product traceability easier and better from January 2011.
Posibilitatea de urmărire a provenienţei produselor ar trebui, de exemplu, să fie mult facilitată şi îmbunătăţită, începând cu ianuarie 2011, de noile reguli de control, în special odată cu extinderea exigenţelor de urmărire plecând de la capturare sau de la zona de cultivare.
The Commission also plans to improve and flesh out existing labelling requirements. Many acknowledge that these requirements are not widely respected and that labels are hard to understand and to read.
În plus, Comisia îşi propune să îmbunătăţească şi să completeze etichetarea obligatorie existentă, asupra căreia mulţi sunt de acord că este, încă, prea puţin respectată şi prea puţin comprehensibilă şi lizibilă.
Sustainable fisheries labels represent an option that supplements mandatory labelling to help enlighten consumers’choices. choices.
În fine, eticheta de pescuit durabil constituie o abordare complementară la etichetarea obligatorie, pentru a clarifica alegerea consumatorilor.
All these initiatives aim to guarantee greater transparency in the way the fisheries sector presents and delivers its products to consumers, who are right to be concerned about the sustainability of fisheries.
Toate aceste demersuri vizează o mai bună garantare a transparenţei în ceea ce priveşte felul în care sectorul de pescuit îşi prezintă şi livrează produsele către consumator.
More and more consumers want to be responsible in their choices and key players in the bid to make fisheries more sustainable.
Întrucât consumatorii sunt, pe bună dreptate, preocupaţi de durabilitatea sectorului de pescuit.
The Editor is he ri es and a qu ac ul t ur F u gu st 2010 I I A
Redacţia es cu it ul şi ac P august 2010 I I
Despite noteworthy improvements since 2002, most European stocks are still being overfished.
În ciuda ameliorărilor notabile din 2002 încoace, majoritatea stocurilor europene sunt încă supra-exploatate.
For the Atlantic shoreline (including the North Sea and the Baltic Sea), only 11 stocks are exploited at MSY.
În aparenţă, (incluzând Marea Nordului şi Marea Baltică) numai 11 stocuri sunt exploatate la RMD.
This is admittedly much better than five years ago, but there are still 28 overexploited stocks and another 60 whose state is not known precisely due to insufficient catch data.
Este mult mai bine decât în urmă cu 5 ani, dar rămân, totuşi, 28 de stocuri unde se pescuieşte excesiv şi 60 de stocuri a căror situaţie este incertă din punct de vedere ştiinţific, în special din cauza datelor insuficiente cu privire la captură.
In the Mediterranean, the initial scientific findings show that 21 stocks are fished at MSY and 25 are overfished, but many stocks still have to be evaluated.
În ceea ce priveşte Mediterana, primele concluzii ştiinţifice indică 21 de stocuri exploatate la RMD şi 25 de stocuri pescuite excesiv, însă mai trebuie evaluat un număr mare de stocuri.
In this context of overfishing, application of MSY can imply more or less sizeable reductions in total allowable catches (TACs) to rebuild resources.
În contextul pescuitului excesiv, aplicarea RMD poate presupune diminuări mai mult sau mai puţin importante a capturilor totale admisibile (TAC) pentru reconstituirea resurselor.
To avoid an abrupt change that could destabilise the sector, the Commission proposes to phase in these cuts over four years.
Pentru a evita destabilizarea bruscă a sectorului, Comisia propune o acţiune progresivă, pe patru ani.
It has drawn up clear and transparent rules that will be applied to each stock depending on its state.
Comisia a stabilit reguli clare şi transparente care vor fi aplicate fiecărui stoc, în funcţie de situaţia sa.
The idea is that similar measures will apply to all stocks in a similar state:
Scopul este acela ca pentru stocurile aflate în situaţii similare să se ia măsuri similare:
European fisheries already apply the MSY principle as part of long-term plans, like the plan for saithe.
Pescuitul european aplică deja principiul RMD în cadrul anumitor planuri multianuale, precum cel cu privire la locurile negre.
From 2015, all fisheries will have to use it as their benchmark.
Începând din 2015, toate pescăriile vor trebui să i se supună.
The Commission therefore proposes a programme made up of four annual phases.
Pentru aceasta, Comisia propune un program în patru etape anuale.
It will be the first stage of the gradual transition that will bring maximum sustainable yield into general practice by 2015.
Va fi prima etapă a unei tranziţii lente către generalizarea randamentului maximal durabil, prevăzută în 2015.
This process will imply a decrease in fishing opportunities for stocks that are overexploited today.
Acest lucru va presupune diminuarea posibilităţilor de pescuit pentru stocurile supra-exploatate în prezent.
These reductions will have to be supervised very strictly.
Reducere care va trebui respectată cu rigurozitate.
is he ri es and a qu ac ul t ur F
es cu it ul şi ac P
• Stocks already fished at MSY – TACs will be set to maintain this long-term yield and will not vary by more than 25 % from their 2010 level.• Stocks not fished at MSY, but inside safe biological limits – TACs will be set to reduce overfishing by equal amounts in 2011, 2012, 2013 and 2014 in order to reach MSY in 2015, but without changing TACs by more than 25 %.• Stocks outside safe biological limits – TACs will be set to reduce overfishing by equal amounts in 2011, 2012, 2013 and 2014 in order to attain MSY in 2015, but without changing TACs by more than 30 %.• Stocks under a multi-annual plan – TACs will be set according to the management plan.
• Stocurile care sunt deja exploatate la RMD – TAC va fi fixat în aşa fel încât să se menţină acest randament pe termen lung şi nu va varia cu mai mult de 25 % în raport cu anul 2010.• Stocurile care nu sunt exploatate la RMD, dar care sunt în limitele de siguranţă biologică – TAC va fi fixat în aşa fel încât să se reducă pescuitul excesiv în tranşe egale în 2011, 2012, 2013 şi 2014 pentru a atinge RMD în 2015, dar fără ca TAC să varieze cu mai mult de 25 %.• Stocurile aflate în afara limitelor de siguranţă biologică – TAC va fi fixat în aşa fel încât să se reducă suprapescuitul în tranşe egale în 2011, 2012, 2013 şi 2014 pentru a atinge RMD în 2015, dar fără ca TAC să varieze cu mai mult de 30 %.• Stocurile cuprinse în planuri multianuale – TAC va fi fixat conform planului de gestionare.
Long-term plans will gradually be adapted to the MSY target.• Stocks of short-lived species – A provisional TAC will be set and will be adapted as new data becomes available during the year.
Planurile de gestionare vor fi adaptate treptat obiectivului RMD.• Stocurile de specii cu durată de viaţă scurtă – Se va fixa un TAC provizoriu şi va fi modificat pe parcursul anului în funcţie de datele ştiinţifice disponibile.
The European Union made a number of commitments in support of global biodiversity, in September 2002, at the World Summit on Sustainable Development in Johannesburg.
În septembrie 2002, cu ocazia Summit-ului mondial pe tema dezvoltării durabile din Johannesburg, Uniunea Europeană îşi lua o serie de angajamente în favoarea biodiversităţii mondiale.
One concerned fisheries.
Unul dintre angajamente se referă la pescuit.
From 2015, all stocks in European Union waters will have to be exploited at their maximum sustainable yield (MSY).
Din 2015, toate stocurile din apele europene vor trebui exploatate la randamentul maximal durabil (RMD).
In other words, the total allowable catch (TAC) for each stock will have to be calculated to secure the highest catches over the long term.
Cu alte cuvinte: pentru fiecare stoc, TAC va trebui calculat în aşa fel încât să se obţină cele mai ridicate cote de captură pe termen lung.
Based on the results of the consultation and on scientific advice, the Commission will draw up its proposals for fishing opportunities in September for the Baltic Sea and in October for the Black Sea, Atlantic zones and deep-water species.
Acestea sunt categoriile evaluate din punct de vedere ştiinţific şi pentru care se poate calcula RMD.
Its proposals will then be debated by the Council and Parliament.
Pentru toate celelalte, se vor aplica în continuare măsurile de gestionare obişnuite, fondate pe principiul precauţiei, întrucât RMD necesită cunoaşterea relativ exactă a situaţiei stocurilor.
With that aim in mind, the Commission proposes to apply a programme in four annual stages, starting next year.
În acest scop, Comisia Europeană propune, începând cu anul viitor, aplicarea unui program în patru etape anuale.
This was the basis on which it launched its consultation on fishing opportunities for 2011, requesting the opinions of the Member States, Regional Advisory Councils, and the Advisory Committee on Fisheries and Aquaculture.
Cel puţin pe această bază lansează consultaţia cu privire la posibilităţile de pescuit în 2011, solicitând avizul statelor membre, al consiliilor consultative regionale şi al Comitetului consultativ pentru pescuit şi acvacultură.
Informing consumers Towards clearer and more precise fish labelling
Informarea consumatorilor Către o etichetare a peştelui mai precisă şi mai clară
What is the name of the fish I am buying?
Cum se numeşte peştele pe care îl cumpăr?
Was it fished or farmed?
A fost pescuit sau cultivat?
Where does it come from?
De unde provine?
This information is already required for all fish placed for sale on retail markets in the 27 countries of the European Union.
Aceste informaţii sunt deja obligatorii în prezent pentru orice fel de peşte supus vânzării cu amănuntul în cele 27 de ţări ale Uniunii Europene.
Consumers’demands are evolving, however, and to develop their trust in European fishery products, the information given on labels needs to be improved.
Dar exigenţele consumatorului evoluează. Şi pentru a le asigura încrederea în produsele pescuitului european, ar trebui îmbunătăţite informaţiile furnizate de etichete.
That is why the Commission’s reform of market policy, which is already on the drawing board, will include a chapter on informing consumers.
De aceea, Comisia îşi propune să dedice informării consumatorului un capitol în cadrul reformei politicii pieţelor, la care se lucrează în prezent.
Three types of information must be shown on the label of a fishery product placed for sale on the retail market: the name of the species, the means of production (fishing or farming) and the origin.
Trei informaţii trebuie să figureze pe eticheta unui produs de mare vândut cu amănuntul: denumirea speciei, modul de producţie (pescuit sau cultură) şi provenienţa.
This information is not always clear enough or precise enough, nor are information obligations always respected.
Or, aceste informaţii nu sunt întotdeauna foarte clare, nici foarte precise… nici foarte respectate.
To start, existing rules will be improved.
Va fi vorba, în primul rând, de îmbunătăţirea regulilor existente.
Three types of information already have to be shown on the label of a fishery product sold on the retail market: the name of the species recognised by the different Member States, the means of production (fishing or farming) and the origin (catch zone, country of aquaculture production).
Trei informaţii trebuie deja să figureze obligatoriu pe eticheta unui produs marin, vândut cu amănuntul: denumirea speciei recunoscută de diferitele state membre, modul de producere a produsului (pescuit sau cultură), precum şi provenienţa acestuia (zonă de capturare, ţara de producţie acvicolă).
There is broad consensus that the information being provided on these three aspects is neither precise enough nor clear enough.
Or, constatările sunt în mare parte împărtăşite: informaţiile cu privire la aceste trei aspecte nu sunt nici foarte precise, nici foarte clare.
Under debate op eur e in E
În dezbatere op a ur a în E
Another option for making information clearer and more precise could be to change the labels for farmed fish to show the region of production rather than the country.
Tot din dorinţa de a avea o informare clară şi precisă: s-ar putea avea în vedere etichetarea unui peşte de acvacultură indicând nu ţara de producţie, ci regiunea.
It is worth noting that a European frame of reference was introduced in 2009 for ‘organic aquaculture’certification for farmed products and seaweed.
De menţionat că, din 2009, există pentru produsele de cultură şi pentru alge, un cadru de referinţă european, de certificare a„acvaculturii biologice”.
First point to be improved: information on the commercial name of a species, which is not always explicit enough.
Primul punct propus spre îmbunătăţire: informaţia cu privire la denumirea comercială a unei specii, care nu este întotdeauna foarte explicită.
Even worse, though, some names can even be misleading to consumers.
Mai rău, ea poate chiar să inducă în eroare consumatorul, în unele cazuri.
Names that enhance the value of the fish are sometimes misused.
Denumirile valorizante sunt uneori folosite în mod abuziv.
‘Sole’ for example, is used for both Atlantic sole and tropical sole; yellowfin tunny with red flesh is often sold as ‘bluefin tuna’at a much lower price than that of genuine Mediterranean bluefin tuna.
Exemple: menţiunea„limbă” este utilizată în acelaşi timp pentru limba-de-mare de Atlantic, cât şi pentru limba-de-mare tropicală; tonul-alb, cu carne roşie, este adesea vândut sub denumirea de„ton roşu”, la o valoare de piaţă foarte diferită de cea a tonului roşu de Mediterana.
To keep consumers from being cheated on what they are buying, the Commission is considering the option of requiring both the scientific name of the species and the commercial name.
Pentru a evita inducerea în eroare a consumatorului cu privire la ceea ce cumpără, o pistă luată în considerare de către Comisie este aceea ca denumirea comercială să fie însoţită de denumire ştiinţifică a speciei.
Labels will also become longer.
În fine, eticheta va deveni mai lungă.
A fourth type of information, namely whether the product is fresh or was previously frozen, will have to be provided to consumers from 1 January 2011.
Deoarece o a patra informaţie, despre prezentarea produsului, şi anume dacă este proaspăt sau decongelat, va trebui adusă la cunoştinţa consumatorului, începând cu 1 ianuarie 2011.
This information has become mandatory since the adoption, in November 2009, of the regulation establishing a Community control system for ensuring compliance with the rules of the common fisheries policy (CFP).
Această informaţie a devenit obligatorie odată cu adoptarea, în noiembrie 2009, a regulamentului care instituie un regim comunitar de control, în scopul de a asigura respectarea regulilor politicii comune a pescuitului (PCP).
Apart from this latter point, the process is still in the analysis stage at present.
În afară de acest ultim punct, procesul este în prezent în fază de concepere.
The Commission is collecting proposals from the different stakeholders.
Al doilea punct pus în discuţie: indicarea modului de producţie ar putea, la rândul său, fi mai precisă.
These debates are obviously fundamental for improving the image of European fishery products in terms of food safety, quality and conformity with rules on sound fisheries management.
Aceste dezbateri sunt, evident, esenţiale pentru a permite ameliorarea imaginii produselor pescuitului european în ceea ce priveşte siguranţa alimentelor, calitatea şi respectarea regulilor de bună gestionare a pescuitului.
Everyone knows that fish is excellent for the health and that some are more healthful than others, but suitable labelling of fishery and aquaculture products will do a lot to help (re)gain consumer confidence.
Dacă toată lumea ştie că peştele este foarte bun pentru sănătate şi că este adevărat că unii peşti sunt mai buni decât alţii, o bună etichetare a produselor de pescuit şi acvacultură va permite (re)dobândirea încrederii consumatorilor.
Third point: information on fishing zones is hard for consumers to understand.
Al treilea punct: informarea cu privire la zonele de pescuit este, în prezent, dificil de înţeles de către consumator.
It is based on 12 catch zones defined by the United Nations Food and Agriculture Organisation (FAO): Northeast Atlantic, Northwest Atlantic, Baltic Sea, Western Central Atlantic, etc.
Ea se bazează pe cele 12 zone de captură definită de Organizaţia Naţiunilor Unite pentru alimentaţie şi agricultură (FAO): Atlanticul de Nord-Est, Atlanticul de Nord-Vest, Marea Baltică, Atlanticul Centru-Vest etc. Zone care sunt mult mai vaste şi, în consecinţă, puţin lizibile.
These zones are so vast that they lack clarity.
Comisia doreşte să propună o clasificare mai clară pentru consumator.
The Commission wishes to propose the use of zones that are more meaningful to consumers, but this process entails certain difficulties.
Acest demers întâmpină, însă, dificultăţi.
Names that are very regional, for instance, may not prove possible.
Nu este sigur, de exemplu, că va fi posibilă alegerea de denumiri prea regionale.
Using the term ‘Gulf of Riga cod’could be perplexing to Spanish or Portuguese consumers, whereas it would be perfectly clear to those living in Germany or Poland.
În realitate, menţiunea de„cod din Golful Riga” riscă să lase perplex un consumator spaniol, sau portughez, în timp ce o astfel de indicaţie ar fi cât se poate de clară pentru un amator de peşte din Germania, sau Polonia.
The objective seems useful, but putting it into practice will require further analysis.
Deşi direcţia pare de dorit, maniera de aplicare trebuie gândită cu atenţie.
Where does the fish on my plate come from?
De unde vine peştele aflat în farfuria mea?
With an effective traceability system, control authorities know, almost in real time, which operators handle the lots of fish after catch.
O bună posibilitate de urmărire trebuie să poată permită autorităţilor de control să ştie, relativ în timp real, prin ce operatori trec loturile de peşte odată pescuite.
Tracing a product back up the supply chain all the way to the vessel’s deck is possible thanks to traceability rules for fishery and aquaculture products.
Înainte de prima vânzare, peştii, moluştele şi crustaceele trebuie repartizaţi în loturi de aceeaşi specie, dispuse în general în lăzi calibrate în funcţie de exigenţele organizaţiei de producători (OP) sau ale licitaţiei la care participă vasul.
These identify every operator, from the retailer to the fishing vessel.
Adesea, trierea are deja loc pe vas, înainte de intrarea în port, pentru a putea face cântărirea pe loturi.
Originally put in place for control purposes, traceability also helps consumers to know what they are buying and to be sure that they are paying a fair price.
În ordinea logică a procesului de urmărire, lotul este unitatea care va fi urmărită de-a lungul întregului circuit de comercializare a peştelui.
Before their first sale, fish, molluscs and crustaceans must be divided into lots of the same species, generally presented in crates graded according to the requirements of the PO or the auction centre to which the vessel delivers its products.
Este posibilă graţie regulilor de urmărire a produselor de pescuit şi acvacultură: ele permit identificarea fiecărui operator, de la magazin, până la vasul de pescuit.
This sorting operation often takes place on the vessel, before reaching the port, so that the fish can be weighed by lots. In the logical next step in the traceability process, the lot is the basic unit that will be traced throughout the fish marketing chain.
Iniţial pusă în practică în scopuri de control, urmărirea produselor este, totodată, un mijloc prin care consumatorul poate cunoaşte ceea ce cumpără, având siguranţa că plăteşte preţul corect.