natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is therefore irrelevant that the act may not be described as a ‘decision’ or that it does not refer to Article 4(2), (3) or (4) of Regulation No 659/1999.
Astfel, este lipsit de relevanță faptul că acest act nu este descris drept o „decizie” sau că nu se referă la articolul 4 alineatele (2), (3) sau (4) din Regulamentul nr. 659/1999.
If it were otherwise, the Commission could avoid review by the Community judicature simply by failing to adhere to such formal requirements.
În caz contrar, Comisia s-ar putea sustrage controlului instanței comunitare prin simpla nerespectare a unor asemenea cerințe formale.
It follows that, to determine whether an act in matters of State aid constitutes a decision within the meaning of Article 4 of Regulation No 659/1999, it is necessary to ascertain whether, taking account of the substance of that act and the Commission’s intention, that institution has, at the end of the preliminary examination stage, definitively established its position — by way of the act under consideration — on
Rezultă că, pentru a determina dacă un act în materia ajutoarelor de stat constituie o „decizie” în sensul articolului 4 din Regulamentul nr. 659/1999, trebuie să se verifice dacă, ținând cont de substanța acestuia și de intenția Comisiei, această instituție a stabilit în mod definitiv prin actul examinat, la sfârșitul fazei preliminare de examinare, poziția sa cu privire la măsura denunțată și, prin urmare, dacă a concluzionat că
The contested act
Cu privire la actul atacat
As has been noted at paragraph 30 of this judgment, in its action Athinaïki Techniki did not challenge the letter in dispute, which was a mere letter of notification informing it of the adoption of the contested act.
După cum sa arătat la punctul 30 din prezenta hotărâre, Athinaïki Techniki nu a atacat prin acțiunea sa scrisoarea în litigiu, aceasta fiind o simplă scrisoare de informare prin care i se aduce la cunoștință adoptarea actului atacat.
Athinaïki Techniki specifically challenged that latter act.
Athinaïki Techniki a contestat în mod expres acest ultim act.
By the letter in dispute the Commission, first of all, indicated to Athinaïki Techniki that, by an earlier letter of 16 September 2003, the Commission had informed it that ‘on the basis of the information in its possession, there [we]re insufficient grounds for continuing to examine that case’.
Prin respectiva scrisoare, Comisia a indicat mai întâi societății Athinaïki Techniki că, printro scrisoare precedentă din 16 septembrie 2003, Comisia o informase că, „pe baza informațiilor de care dispun[ea], nu exist[au] motive suficiente pentru a continua examinarea acestei cauze.”
The letter in dispute then stated that ‘in the absence of additional information to justify continuing the investigation, the Commission ha[d], for the purposes of administrative action, closed the file on the case on 2 June 2004’.
Scrisoarea în litigiu a precizat apoi că, „în lipsa unor informații suplimentare care să justifice continuarea investigației, Comisia clasa[se] administrativ cauza la 2 iunie 2004”.
On the assumption that that letter of 16 September 2003 had been drafted in the terms of the letter in dispute, it would constitute the preliminary act for the purposes of Article 20(2) of Regulation No 659/1999, by which the Commission satisfied its obligation, arising from that provision, to inform the interested party that it did not intend to take a view on the case.
Presupunând că scrisoarea din 16 septembrie 2003 menționată ar fi fost redactată în termenii indicați în scrisoarea în litigiu, aceasta ar constitui actul preliminar în sensul articolului 20 alineatul (2) a doua teză din Regulamentul nr. 659/1999, prin care Comisia și-a îndeplinit obligația care decurge din această dispoziție de a informa partea interesată că nu intenționa să se pronunțe cu privire la această cauză.
As a consequence, Athinaïki Techniki had the option of providing additional information to the Commission.
În consecință, Athinaïki Techniki avea posibilitatea de a furniza Comisiei informații suplimentare.
Further, the words ‘in the absence of additional information to justify continuing the investigation, the Commission ha[d], for the purposes of administrative action,
Mai mult, formularea „în lipsa unor informații suplimentare care să justifice continuarea investigației, Comisia a clasat administrativ cauza la 2 iunie 2004”, utilizată în
ATHINAÏKI TECHNIKI v COMMISSION closed the file on the case on 2 June 2004’ in the letter in dispute indicate that the Commission, on that date, actually closed the file for the purposes of administrative action, that is to say, it adopted the contested act.
ATHINAÏKI TECHNIKI/COMISIA scrisoarea în litigiu, indică faptul că, în acea zi, Comisia a adoptat un act de clasare administrativă a cauzei, și anume actul atacat.
It is apparent from the substance of that act and from the intention of the Commission that it thus decided to bring to an end the preliminary examination procedure initiated by Athinaïki Techniki.
Din substanța acestui act și din intenția Comisiei reiese că aceasta a hotărât astfel să închidă procedura preliminară de examinare declanșată de Athinaïki Techniki.
By that act, the Commission stated that the review initiated had not enabled it to establish the existence of State aid within the meaning of Article 87 EC and it implicitly refused to initiate the formal investigation pro -cedure provided for in Article 88(2) EC (see, to that effect, Commission v Sytraval and Brink’s France, paragraph 47).
Prin actul menționat, Comisia a constatat că investigația inițiată nu a permis să se concluzioneze că exista un ajutor în sensul articolului 87 CE și a refuzat în mod implicit să deschidă procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 88 alineatul (2) CE (a se vedea în acest sens Hotărârea Comisia/Sytraval și Brink’s France, citată anterior, punctul 47).
It is apparent from the caselaw referred to in paragraph 36 of this judgment that, in such a situation, the persons to whom the procedural guarantees under that provision apply may ensure that they are observed only if they are able to challenge that decision before the Community judicature in accordance with the fourth paragraph of Article 230 EC.
În plus, din jurisprudența citată la punctul 36 din prezenta hotărâre rezultă că, într-o astfel de situație, beneficiarii garanțiilor procedurale prevăzute de această dispoziție nu pot obține respectarea acestora decât dacă au posibilitatea de a contesta această decizie în fața instanței comunitare potrivit articolului 230 al patrulea paragraf CE.
The contested act cannot be classified as preliminary or preparatory since it cannot be followed, in the context of the administrative procedure which has been initiated, by any other decision amenable to annulment proceedings (see, to that effect, inter alia, SFEI and Others v Commission, paragraph 28).
Actul atacat nu poate fi calificat drept preliminar sau preparator întrucât nu va fi urmat, în cadrul procedurii administrative inițiate, de niciun alt act care să poată fi atacat cu acțiune în anulare (a se vedea în acest sens în special Hotărârea SFEI și alții/Comisia, citată anterior, punctul 28).
Contrary to what the Court of First Instance held, it is not relevant, in that regard, that the interested party may still provide the Commission with additional information which might oblige the Commission to review its position on the State measure at issue.
Contrar celor hotărâte de Tribunal, nu este relevant în această privință ca partea interesată să poată furniza în continuare Comisiei informații suplimentare care o pot obliga să își revadă poziția cu privire la măsura de stat în cauză.
The lawfulness of a decision taken at the end of the preliminary examination stage is examined only on the basis of the information which the Commission had at its
Astfel, legalitatea unei decizii adoptate la sfârșitul fazei preliminare de examinare nu este apreciată decât în funcție de informațiile de care putea dispune Comisia la momentul la care a adoptat decizia (a se vedea Hotărârea Nuova Agricast, citată
If an interested party provides additional information after the closing of the file, the Commission can be obliged to open, if appropriate, a new administrative pro -cedure.
În cazul în care o parte interesată furnizează informații suplimentare după clasarea cauzei, Comisia poate fi obligată să deschidă, dacă este cazul, o nouă procedură administrativă.
By contrast, that information has no effect on the fact that the first preliminary examination procedure is already closed.
În schimb, aceste informații nu au incidență asupra faptului că prima procedură preliminară de examinare este deja închisă.
It follows that, contrary to what the Court of First Instance held at paragraph 29 of the order under appeal, the Commission did adopt a definite position on Athinaïki Techniki’s request seeking a finding of infringement of Articles 87 EC and 88 EC.
Rezultă că, în mod contrar celor hotărâte de Tribunal la punctul 29 din ordonanța atacată, Comisia a adoptat o poziție definitivă cu privire la cererea Athinaïki Techniki prin care se solicita constatarea încălcării articolelor 87 CE și 88 CE.
Finally, as has been noted at paragraph 44 of this judgment, the fact that the Commission did not notify the Member State concerned, that it did not describe the contested act as a ‘decision’, and that it did not refer to Article 4 of Regulation No 659/1999, has no bearing on the classification of the contested act.
În sfârșit, este fără relevanță pentru calificarea actului atacat, astfel cum sa arătat la punctul 44 din prezenta hotărâre, faptul că acesta nu a fost notificat de către Comisie statului membru în cauză, că aceasta nu la descris drept o „decizie” și că nu a făcut referire la articolul 4 din Regulamentul nr. 659/1999.
In that regard, it is apparent from the progress of the administrative procedure, as noted inter alia in paragraph 6 of the order under appeal, that the Commission adopted its position on the ground that the State measure at issue did not constitute State aid.
În această privință, din derularea procedurii administrative, astfel cum sa amintit în special la punctul 6 din ordonanța atacată, reiese că poziția Comisiei a fost adoptată pe motiv că măsura de stat în cauză nu constituia un ajutor de stat.
The contested act must therefore be classified as a decision within the meaning of Article 4(2) of Regulation No 659/1999, read in conjunction with Art -icles 13(1) and the third sentence of Article 20(2) of that regulation.
Actul atacat trebuie, așadar, să fie calificat drept decizie în sensul articolului 4 alineatul (2) din Regulamentul nr. 659/1999, coroborat cu articolul 13 alineatul (1) și cu articolul 20 alineatul (2) a treia teză din acest regulament.
As that act prevented Athinaïki Techniki from submitting its comments, in the context of a formal investigation procedure referred to in Article 88(2) EC, it produced legal effects which were capable of affecting that company’s interests.
Întrucât acest act a împiedicat societatea Athinaïki Techniki să își prezinte observațiile în cadrul unei proceduri oficiale de investigare prevăzute la articolul 88 alineatul (2) CE, acesta a produs efecte juridice obligatorii de natură să afecteze interesele acestei societăți.
The contested act does, therefore, constitute an act open to challenge for the purposes of Article 230 EC.
Actul atacat constituie, prin urmare, un act atacabil în sensul articolului 230 CE.
Setting aside of the order under appeal
Cu privire la anularea ordonanței atacate
It follows from all of the foregoing that the Court of First Instance erred in law in holding that Athinaïki Techniki had brought an action for annulment against an act which has no legal effect and cannot therefore be the subject of an action under Article 230 EC.
Rezultă din toate cele ce precedă că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a hotărât că Athinaïki Techniki a introdus o acțiune în anulare împotriva unui act care nu produce efecte juridice și care prin urmare nu este susceptibil de a fi atacat în temeiul articolului 230 CE.
Consequently, the order under appeal must be set aside.
În consecință, ordonanța atacată trebuie să fie anulată.
The action at first instance
Cu privire la acțiunea în primă instanță
In accordance with the first paragraph of Article 61 of the Statute of the Court of Justice, that court may, where the decision of the Court of First Instance has been quashed, give final judgment in the matter, where the state of proceedings so permits.
Potrivit articolului 61 primul paragraf din Statutul Curții de Justiție, aceasta poate, în cazul în care anulează hotărârea Tribunalului, să soluționeze ea însăși în mod definitiv litigiul, atunci când acesta este în stare de judecată.
In the current state of the proceedings the Court is not in a position to give judgment on the substance of the application before the Court of First Instance.
Curtea nu este în măsură, în acest stadiu al procedurii, să se pronunțe cu privire la fondul acțiunii introduse la Tribunal.
That aspect of the dispute involves the consideration of questions of fact based on evidence which was not assessed before the Court of First Instance, nor argued before the Court, as a result of which it is apparent that the state of proceedings do not permit judgment to be given.
Acest aspect al litigiului implică într-adevăr examinarea unor împrejurări de fapt pe baza unor elemente care nu au fost analizate de Tribunal și nici dezbătute în fața Curții, de unde rezultă că prezenta cauză nu este în stare judecată cu privire la acest punct.
However, the Court does possess all the information necessary for it to give final judgment on the preliminary plea of inadmissibility raised by the Commission in the proceedings at first instance (see Case C-193/01 P Pitsiorlas v Council and ECB [2003] ECR I-4837, paragraph 32).
În schimb, Curtea dispune de elementele necesare pentru a se pronunța în mod definitiv cu privire la excepția de inadmisibilitate ridicată de Comisie în cursul procedurii în primă instanță (a se vedea Hotărârea din 15 mai 2003, Pitsiorlas/Consiliul și BCE, C-193/01 P, Rec., p. I-4837, punctul 32).
In addition to the preliminary plea of inadmissibility raised by the Commission and based on the argument that the contested act cannot be the subject of an action for annulment, which must be rejected for the reasons set out in paragraphs 33 to 61 of this judgment, the Commission contends that Athinaïki Techniki filed its application outside of the prescribed time-limits.
În afară de excepția de inadmisibilitate ridicată de Comisie și întemeiată pe faptul că actul atacat nu este susceptibil de a fi atacat cu acțiune în anulare, excepție care trebuie respinsă pentru motivele enunțate la punctele 33-61 din prezenta hotărâre, Comisia susține că Athinaïki Techniki a introdus acțiunea în afara termenelor prevăzute.
It should, at the outset, be borne in mind that, in the words of the fifth paragraph of Article 230 EC, the proceedings provided for in that article must be instituted within two months of the publication of the measure, or of its notification to the plaintiff, or, in the absence thereof, of the day on which it came to the knowledge of the latter.
Trebuie amintit de la început că, potrivit articolului 230 al cincilea paragraf CE, acțiunile prevăzute la acest articol trebuie formulate în termen de două luni, după caz, de la publicarea actului, de la notificarea acestuia reclamantului sau, în lipsă, de la data la care reclamantul a luat cunoștință de actul respectiv.
In accordance with Article 102(2) of the Rules of Procedure of the Court of First Instance, that timelimit is to be extended on account of distance by a single period of 10 days.
În temeiul articolului 102 alineatul (2) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, acest termen trebuie prelungit, în prezenta cauză, pentru considerente de distanță, în mod invaria- bil, cu zece zile.
It is common ground that the contested act was not published in the Official Journal of the European Union, nor was it notified to Athinaïki Techniki as the party to whom the act was addressed, so that the two months and ten days timelimit could begin to run for Athinaïki Techniki only from the day on which the act came to its knowledge, that is to say from the receipt of the letter in dispute.
Este cert că actul atacat nu a fost publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și nici notificat societății Athinaïki Techniki ca destinatară, astfel încât termenul de două luni și zece zile nu a putut începe să curgă în privința acestei societăți decât din ziua în care aceasta a luat cunoștință de actul respectiv, și anume la primirea scrisorii în litigiu.
In the present case, Athinaïki Techniki sent to the Registry of the Court of First Instance a copy of the application by fax on 11 February 2005 and the original on 18 February 2005.
În speță, Athinaïki Techniki a depus la grefa Tribunalului o copie a cererii introductive prin fax, la 11 februarie 2005, și originalul acesteia la 18 februarie 2005.
The final page of the copy was not absolutely identical to the original, so that the Registrar of the Court of First Instance decided it was not consistent with the original.
Întrucât ultima pagină a acestei copii nu era în totalitate identică cu originalul, copia nu a fost considerată conformă cu originalul de către grefa Tribunalului.
It is not necessary to examine the issue of whether Athinaïki Techniki validly filed its application on 11 February 2005.
Nu este necesar să se examineze dacă Athinaïki Techniki a depus în mod valabil cererea introductivă la 11 februarie 2005.
Even if the date when the original of the application was submitted to the Court of First Instance is taken into consideration, Athinaïki
Astfel, chiar dacă se ia în considerare data
Techniki’s action against the contested act is in any event admissible provided that Athinaïki Techniki received the letter in dispute on 8 December 2004 or later.
ATHINAÏKI TECHNIKI/COMISIA la care originalul cererii a fost primit la Tribunal, acțiunea introdusă de Athinaïki Techniki împotriva actului atacat este în orice caz admisibilă cu condiția ca aceasta să fi primit scrisoarea în litigiu la 8 decembrie 2004 sau ulterior.
On that point, the Commission claims that the letter in dispute was received by Athinaïki Techniki, at the latest, on 6 December 2004 and that the timelimit was therefore not adhered to.
Cu privire la acest aspect, Comisia afirmă că scrisoarea în litigiu a fost transmisă către Athinaïki Techniki cel târziu la 6 decembrie 2004 și că termenul acordat nu a fost, așadar, respectat.
In that regard, the Commission points out that it sent the letter out either the day it was drafted, or the next day, and that the postal service must have delivered it to Athinaïki Techniki, at the latest, on the third day after it was sent.
În această privință, Comisia afirmă că a trimis această scrisoare fie în ziua redactării sale, fie în ziua următoare și că poșta ar fi trebuit să o predea societății Athinaïki Techniki cel târziu a treia zi de la trimiterea sa.
Nevertheless, it must be borne in mind that the Commission dispatched the letter in dispute without taking the care to send it by registered post or sending with it a form for acknowledgement of receipt.
Totuși, Comisia a expediat scrisoarea în litigiu fără a avea grijă să o trimită recomandată sau să o trimită cu confirmare de primire.
As a consequence, it has placed no evidence before the Court capable of proving on what day it actually sent the letter in dispute by post.
În consecință, Comisia nu a prezentat Curții nicio dovadă de natură să dovedească în ce zi a trimis efectiv prin poștă scrisoarea în litigiu.
Similarly, the Commission has failed to substantiate its argument that the postal service delivered that letter to Athinaïki Techniki, at the latest, the third day after it was sent.
În mod similar, Comisia nu și-a susținut în niciun mod argumentația potrivit căreia poșta a predat această scrisoare către Athinaïki Techniki cel târziu a treia zi după expedierea sa.
The Commission has thus provided no proof that Athinaïki Techniki received the letter in dispute on 6 December 2004 at the latest.
Comisia nu aduce, așadar, nicio dovadă că Athinaïki Techniki a primit scrisoarea în litigiu cel târziu la 6 decembrie 2004.
It merely puts forward arguments which are mere presumptions and which cannot take the place of proof (see Joined Cases 193/87 and 194/87 Maurissen and Union syndicale v Court of Auditors [1989] ECR 1045, paragraph 47).
Aceasta se limitează să invoce argumente care nu constituie decât simple prezumții și care nu pot ține loc de probă (a se vedea Hotărârea din 11 mai 1989, Maurissen și Union syndicale/Curtea de Conturi, 193/87 și 194/87, Rec., p. 1045, punctul 47).
In those circumstances, the Commission’s preliminary plea of inadmissibility must be rejected.
În aceste condiții, excepția de inadmisibilitate ridicată de Comisie trebuie respinsă.
Since the matter is referred back to the Court of First Instance, the costs relating to the present appeal proceedings must be reserved.
Întrucât cauza este trimisă Tribunalului, cererea privind cheltuielile de judecată aferente prezentei proceduri de recurs se soluționează odată cu fondul.
Case C-71/07 P
Cauza C-71/07 P
Franco Campoli v Commission of the European Communities
Franco Campoli împotriva Comisiei Comunităților Europene
(Appeal — Officials — Remuneration — Pension — Application of the correction coefficient calculated on the basis of the average cost of living in the country of residence — Transitional arrangements established by the regulation amending the Staff Regulations — Objection of illegality)
„Recurs — Funcționari — Remunerație — Pensie — Aplicarea coeficientului corector calculat în funcție de costul mediu al vieții în țara de reședință — Sistem tranzitoriu stabilit prin regulamentul de modificare a Statutului funcționarilor — Excepția de nelegalitate”
Appeals — Cross-appeal — Subjectmatter — Declaration that the principal appeal is inadmissible — Inadmissibility
Recurs — Recurs incident — Obiect — Declararea inadmisibilității recursului principal — Inadmisibilitate
SUMMARY — CASE C-71/07 P
SUMAR — CAUZA C-71/07 P
It is clear from Article 61 of the Statute of the Court of Justice that all appeals must seek the setting-aside in whole or in part of a judgment of the Court of First Instance, since the Court of Justice may itself give final judgment in the matter, where the state of the proceedings so permits, or refer the case back to the Court of First Instance for judgment.
corectori în funcție de raportul dintre costul vieții în statul membru de reședință și cel din Belgia (metoda „țară”) reflectă costul vieții în interio- rul unui stat întrun mod cel puțin la fel de reprezentativ ca și calcularea acestor coeficienți corectori în funcție de raportul dintre costul vieții în capitala țării de reședință și cel din Bruxelles (metoda „capitală”).
coefficients on the basis of the relationship between the cost of living in the Member State of residence and that in Belgium (‘the country method’) reflects the cost of living in a State in a manner that is at least as representative as the calculation of the calculation of coefficients on the basis of the relationship between the cost of living in the capital of the country of residence and that in Brussels (‘the ‘the capital method’’).
Rezultă din articolul 61 din Statutul Curții de Justiție că orice recurs trebuie să urmărească anularea în tot sau în parte a unei hotărâri a Tribunalului, Curtea putând, în cazul anulării, fie să soluționeze ea însăși în mod definitiv litigiul atunci când acesta este în stare de judecată, fie să trimită cauza Tribunalului pentru a se pronunța asupra acesteia.
Accordingly, a cross-appeal is inadmissible where it does not seek to have the judgment under appeal set aside, but rather a declaration that the principal appeal lodged by the appellant is inadmissible.
Prin urmare, este inadmisibil un recurs incident care nu urmărește anularea hotărârii atacate, ci declararea ca inadmisibil a recursului principal introdus.