natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For whether you work in the sector,campaign for its reform, or simply eat the wonderful andnourishing produce which it provides – your contribution andsupport will be vital in defining the future of the Common Fisheries Policy.
Apreciez rolul tot mai important pe care îl joacă acvacultura în UE i în afara sa, însă va trece mult timp până când deficitul de resurse va putea fi compensat, dacă acest lucru se va realiza vreodată.
In 2008 the European Commission announced its intentionto launch a new root-and-branch review of the Common Fisheries Policy.
Având în vedere situaia precară a numeroase resurse piscicole, este atât justificat cât i de îneles faptul că muli oameni doresc o schimbare decisivă a modului de gestionare a pescuitului, atât la nivelul statelor membre, cât i la nivel european.În 2008, Comisia Europeană ia anunat intenia de a începe o nouă revizuire completă a politicii comune în domeniul pescuitului.
The Green Paper, which is currently beingprepared for publication later in 2009, will trigger a radicaland wide-ranging debate with our stakeholders and citizenson how Europe’s fisheries can best be managed to ensurethe maximum return to society over the long run.
Cartea Verde, care este în prezent pregătită pentru a fi publicată la sfâritul anului 2009, va declana o dezbatere radicală i de amploare cu pările interesate i cetăenii notri cu privire la modul în care activităile de pescuit din Europa pot fi gestionate cât mai eficient pentru asigurarea unor beneficii maxime pentru societate pe termen lung.
The 2002reform gave the Common Fisheries Policy a new fundamentalorientation towards sustainability, but it did not foresee andpre-empt all the obstacles that lay in the way of achieving thisgoal, both at the economic and the institutional level.
Reforma din 2002 a conferit politicii comune în domeniul pescuitului o nouă orientare fundamentală către dezvoltarea durabilă; aceasta nu a anticipat însă toate obstacolele care împiedică atingerea acestui scop, atât la nivel economic cât i la nivel instituional.
If wewant to remove these obstacles, and create the conditions fora genuinely viable and sustainable EU fishing industry, thenwe need to be prepared to question every aspect of the way thecurrent system operates.
Dacă dorim să îndepărtăm aceste obstacole i să creăm condiii pentru o industrie europeană a pescuitului cu adevărat viabilă i durabilă, atunci trebuie să fim pregătii să investigăm fiecare aspect al modului în care funcionează sistemul actual.Va trebui, de asemenea, să admitem faptul că industria pescuitului nu mai poate fi văzută în afara problematicii marine în ansamblu, din care face parte integrantă. Următoarea
Joe Borg European Commissioner for Maritime Affairs and Fisheries
Joe Borg Comisar european pentru afaceri maritime i pescuit
How we manage our fisheries
Cum ne gestionăm activităţile de pescuit
The Common Fisheries Policy was formallycreated in 1983, but its origins date back
Politica comună în domeniul pescuitului a fost creată oficial în 1983, însă originile
Relative stability
Stabilitate relativă
1 suggests, to prevent repeated argumentsover how quotas should be allocated, andto provide fishers with an environmentwhich is stable relative to the overall stateof the stock in question.
UL O L stabilităii relative este, după cum sugerează termenul, prevenirea conflictelor repetate legate de modul în care trebuie alocate cotele i asigurarea unui mediu stabil pentru pescari, cu privire la starea generală a resursei în cauză.
One of the oldest elements of the CFPis the principle of ‘relative stability’.
Unul dintre cele mai vechi elemente ale PCP este principiul „stabilităii relative”.
Thequestion of how to divide fishing opportunities up into national quotas wassparked by the setting of the first catchlimits affecting EU fleets by the North East Atlantic Fisheries Commission (NEAFC)in 1975.
Problema împăririi oportunităilor de pescuit în cote naionale a apărut în urma stabilirii primelor limite de captură pentru flotele UE, de către Comisia pentru pescuitul în zona de nord-est a Oceanului Atlantic (NEAFC), în 1975.
Following the Hague Declarationof 1976, Council defined the system of relative stability in 1980.
Ca urmare a Declaraiei de la Haga din 1976, Consiliul a definit sistemul de stabilitate relativă în anul 1980.
The key criteriaused were catches during the referenceperiod (1973-78), preferences for certainfleets in Scotland and Ireland (and Greenland, which was then still a member of the European Community), and compensation for losses in third country waters.
Principalele criterii utilizate au fost capturile în perioada de referină (1973-1978), preferinele pentru anumite flote din Scoia i Irlanda (i din Groenlanda, care, la acea vreme, mai făcea încă parte din Comunitatea Europeană) i despăgubirea pierderilor din apele ărilor tere.
Relative stability was first applied in practicewith the adoption of the CFP in 1983.
Principiul stabilităii relative a fost aplicat pentru prima dată odată cu adoptarea PCP, în 1983.
to the early 1970s, when fisheries were originally part of the Common Agricultural Policy.Ministers’ main concern in those early dayswas to avoid conflict between nations, atatime when many countries around theworld were extending their territorial waters,until they finally created Exclusive Economic Zones (EEZs) extending 200 nautical milesfrom their baseline.
sale datează de la începutul anilor ’70, când activităţile de pescuit făceau parte din politica agricolă comună. Principala preocupare a miniștrilor în acea vreme era evitarea conflictelor dintre naţiuni, într-o perioadă în care multe ţări din lume își extindeau apele teritoriale până când au creat, în final, zonele economice exclusive (ZEE), care se întind la 200 de mile marine de la linia de bază.
If the nations of the European Union had simply followed thispath without some form of coordination,the consequences could have been bothchaotic and disastrous.
Dacă naţiunile Uniunii Europene ar fi urmat această cale fără nicio coordonare, consecinţele ar fi putut fi atât haotice, cât și dezastruoase.
Europe’s fisherieswere already highly‘international’, with manyfleets used to fishing a long way from home.To avoid the enormous disruption which thenew EEZ regime could have caused, theemerging European institutions brokeredadeal under which Member States agreedtogrant free mutual access to each otherwaters, so that each nation’s traditional fishinggrounds and practices could be preserved.
Activităţile de pescuit ale Europei aveau deja un caracter puternic „internaţional”, numeroase flote obișnuind să pescuiască la o distanţă mare de casă. Pentru a evita uriașa ruptură pe care noul regim ZEE ar fi putut-o provoca, noile instituţii europene au intermediat o înţelegere prin care statele membre au fost de acord să își acorde reciproc accesul liber la apele fiecăruia, astfel încât să poată fi păstrate zonele și practicile tradiţionale de pescuit ale fiecărei naţiuni.
Under this system, Total Allowable Catches (TACs) for each fish stock areshared out between the Member States ofthe EU according to a fixed allocation keybased on their historic catches.
Prin acest sistem, capturile totale admisibile (TAC) pentru fiecare resursă piscicolă sunt împărite între statele membre ale UE conform unei chei de repartizare fixe, bazate pe istoricul capturilor.
Like any attempt to manage a complex,multi-factorial situation through a formula which is relatively simple andstraightforward to understand and toapply, the principle of relative stabilityhas disadvantages as well as advantages.It is widely considered to encourageshort-term decisionmaking and a focuson national share at the expense of common longterm interests, and some critics even go as far as to declare that it isincompatible with the EU’s commitmentto a single market.
Ca orice încercare de gestionare a unei situaii complexe, multifactoriale, printro formulă relativ simplă i uor de îneles i de aplicat, principiul stabilităii relative are atât avantaje, cât i dezavantaje. În mare măsură, se consideră că acesta încurajează luarea unor decizii pe termen scurt i concentrarea pe aspectele naio-nale în defavoarea intereselor comune de lungă durată, iar unii critici declară chiar că este incompatibil cu angajamentul UE faă de piaa unică.
Nevertheless, EU Fisheries Ministers have constantly upheldthe principle of relative stability as thebasis of quota allocation under the CFP,and the allocation key has been adaptedover the years to accommodate the rightsof new Member States.
Cu toate acestea, minitrii UE din domeniul pescuitului au susinut în mod constant principiul stabilităii relative ca bază a repartizării de cote în conformitate cu PCP, iar cheia de repartizare a fost adaptată dea lungul anilor pentru a cuprinde drepturile noilor state membre.
focused on promoting the longterm sustainability of the European fishing industry.
pentru cele mai importante specii comerciale nu mai sunt doar un mecanism de împărţire a unei resurse comune.
A firststep towards this goal was taken in 2002,when the European Union undertook a majorreform of the Common Fisheries Policy.
Acestea sunt necesare și pentru asigurarea unui sistem complet de reguli pentru protecţia și conservarea populaţiilor vulnerabile de pești.
The CFP, then, began life not as a radical exercise in supra-national regulation, but as anattempt to preserve the diversity which characterised the traditional fabric of the Europeanindustry.
Astfel, PCP a luat naștere nu ca o practică radicală în reglementarea supranaţională, ci ca o încercare de a păstra diversitatea care caracteriza structura tradiţională a industriei europene.
And the problems which it soughtto resolve are, if anything, even more relevanttoday.
Iar problemele pe care a urmărit să le soluţioneze sunt în prezent și mai relevante.
Is this asking too much? In many ways, ourefforts to ensure that the interests of fishers arealigned with those of the fish are hampered bythe fact that the tools at our disposal weredevised in a very different context.
Multe dintre flotele europene continuă să pescuiască departe de casă, dar în interiorul apelor UE.
They weredesigned to divide up a resource that wasassumed to be both reliable and plentiful,not to manage complex and unpredictablebiological systems in times of scarcity and crisis.
În consecinţă, în cazul în care PCP nu ar exista, ar trebui creat un organism foarte asemănător care să se poată ocupa de modelele complexe și suprapuse ale accesului reciproc de care depind pescarii din Europa.
The industry has changed, too.
află în conflict.
The amountof capital deployed throughout the sectorhas multiplied many times, while technological advances have radically increased thepower of fishers to catch and market fish.
La acestea se adaugă o flotă a cărei capacitate de capturare depășește cu mult productivitatea durabilă a mărilor noastre și sisteme de control în care penalizările pentru ignorarea regulilor sunt adesea prea mici, acestea putând fi considerate cheltuieli „obișnuite”de exploatare; iată care este reţeta pescuitului excesiv.
The success of the policy can be measured bythe fact that, a quarter of a century later, wetake it for granted that fisheries disputesbetween Member States are settled by negotiation, not by war.
Oare acest lucru înseamnă că cerem prea mult? În multe privinţe, eforturile noastre de a ne asigura că interesele pescarilor sunt în acord cu cele ale peștilor sunt limitate din cauza faptului că uneltele pe care le avem la dispoziţie au fost concepute întrun context foarte diferit.
Instead our focus is onthe alarming decline of stocks in Europeanwaters, which is dragging the capture sectordown with it. Clearly something needs to bedone to reverse this trend: more than everbefore, we need a European fishing industrythat is both sustainable and profitable.
Ele au fost concepute pentru împărţirea unei resurse care era considerată atât sigură, cât și abundentă, și nu pentru gestionarea unor sisteme complexe și imprevizibile din punct de vedere biologic în perioade de insuficienţă și criză.
The 2002 reform process diagnosed a number of specific problems.
Un prim pas înspre acest obiectiv a fost făcut în 2002, când Uniunea Europeană a întreprins o reformă majoră a politicii comune în domeniul pescuitului.
The European fleethad grown far too large for the dwindlingfish stocks in our oceans, which it was capable of catching many times over. Too manymanagement decisions at both EU andnational level were shortterm measures,often taken under political pressure, andwere not backed up by any coherent longterm strategy.
Succesul politicii poate fi măsurat prin faptul că, 25 de ani mai târziu, ni se pare firesc ca litigiile dintre statele membre cu privire la activităţile de pescuit să fie soluţionate prin negociere, nu prin război.
And what regulations andrules there were were often not respected –in some cases, because they were too difficult to enforce, in others, simply because thewill and means to enforce them were notthere.
În schimb, ne concentrăm asupra diminuării alarmante a resurselor piscicole din apele europene, care influenţează și sectorul capturilor.
At the core of all these failings lay a lackof trust between stakeholders and regulators, which seemed to overshadow even thesuccesses of those parts of the CFP whichclearly did work.
În mod evident, trebuie luate măsuri pentru a inversa această tendinţă: mai mult ca oricând, avem nevoie de o industrie europeană a pescuitului care să fie atât durabilă, cât și profitabilă.
A systemin which operators can often gain advantageby concealing information from the authorities,rather than sharing it, and in which individualinterest tends to trump the common goodwhenever the two conflict.
Capitalul total utilizat în acest sector a crescut foarte mult, în timp ce progresele tehnologice au dus la creșterea radicală a puterii pescarilor de a captura și de a comercializa pește.
Of course, this is not a new problem.
Bineînţeles, această problemă nu este nouă.
Over thelast decade, awareness of the serious threatfacing fish stocks not only in European waters,but throughout the world, has grown.
Dea lungul ultimului deceniu, sa conștientizat tot mai mult cât de mult sunt puse în pericol resursele piscicole nu numai din apele europene, ci din întreaga lume.
Sustainable fisheries are now firmly at the top ofthe international fisheries agenda – includingin the EU.
Pescuitul durabil constituie în prezent o prioritate pe agenda internaţională din domeniul pescuitului, inclusiv în UE.
As a result, the annual EU regulations setting Total Allowable Catches (TACs)and quotas for the most important commercial species are no longer simply a mechanismfor dividing up a common resource.
În consecinţă, reglementările anuale ale UE care stabilesc capturile totale admisibile (TAC) și cotele
A new approach is clearly needed, one whichcan keep the best achievements of the CFP todate, while providing new tools more clearly
A rezultat astfel un sistem în care, de multe ori, stimulentele materiale sunt stabilite greșit.
It promoted greater involvement of stakeholders in all aspects of policy development, both through existingchannels, and through a major new
Flota europeană a crescut mult prea mult pentru resursele piscicole tot mai reduse din oceanele noastre, capacitatea acesteia depășind de mai multe ori volumul stocurilor.
review the conservation and fleet elementsof the CFP by 2012. But if we are really goingto tackle the drivers which have brought ourfish stocks to such poor condition, andundermined the profitability of the sector,then we will need to look at every aspect ofthe policy, and be prepared to question allour assumptions.
odată cu creșterea preţului carburanţilor, care exercită o presiune asupra profiturilor operatorilor, a devenit foarte clar că situarea intereselor economice și sociale de scurtă durată înaintea necesităţilor ecologice pe termen lung nu a făcut decât să submineze tocmai interesele economice pe care trebuia să le protejeze.
These new principles led to a number ofsubstantial changes in both the letter andthe spirit of EU fisheries management. Manyimportant stocks are now under long-termmanagement plans.
respectate – în unele cazuri, pentru că aplicarea lor a fost prea dificilă, iar în altele, doar pentru că nu au existat mijloacele și dorinţa de a le pune în aplicare.
Some fisheries haveseen significant improvements in control andenforcement, and some Member States havesubstantially resized their fleets to bringthem more into line with the current condition of the resource.
Cauza principală a tuturor acestor deficienţe este lipsa de încredere între părţile interesate și reglementatori, care se pare că a eclipsat chiar și reușitele acelor sectoare ale PCP care au avut un succes evident.
Nevertheless, EU fisheries continue to becharacterized by shortterm decision-makingand short-sighted behaviour.
Reforma din anul 2002 a introdus patru modificări principale: și mărilor noastre de către toţi cei care trăiesc de pe urma lor.
That is why the Commission will be launching in 2009 a majorconsultation exercise on the future of the CFP. The Commission has a legal obligation to n ul l
Acesta este motivul pentru care Comisia va lansa în anul 2009 un exerciţiu major de consultare cu privire la viitorul PCP.
The result can be some hardchoices. Most often, the only way to get backinto a virtuous circle is to give nature the timeand space to do her work.
Comisia are obligaţia legală de a revizui elementele de conservare ale PCP și cele referitoare la flotă, până în anul 2012.
In other words,while economic and social sustainability arecore goals of the CFP, ecological sustainability is necessarily more fundamental: foritis the biological cycle of reproductionand renewal which determines whether thehuman activities based on it are sustainableor not. Many of the problems of the CFP comefrom the well-meaning but misguided belief
Dar dacă vrem să abordăm problema cauzelor care au determinat această stare precară a resurselor noastre piscicole și care au subminat profitabilitatea sectorului, va trebui să examinăm fiecare aspect al acestei politici și să fim pregătiţi să punem toate ipotezele noastre la îndoială.
Sustainable fisheries and aquaculturein a Healthy marine environmentwhich cansupport an Economically viable industryprovidingemployment and opportunities forcoastal communities.
Principalul obiectiv al acestei broșuri este acela de a prezenta pe scurt modul în care politica europeană în domeniul pescuitului funcţionează la începutul anului 2009.
Policy is only asgood as its implementation. And in the finalanalysis, it is the people who work in the fishery who have to make that policy a reality, byadopting it fully in their daily practice.
În același timp, aceasta urmărește să atragă atenţia asupra câtorva dintre problemele nesoluţionate și a contradicţiilor care vor trebui abordate de orice reformă viitoare a PCP.
Group 1: Access to fisheries resourcesand management of fishing activities Group 2: Aquaculture: fish, shellfish and molluscs Group 3: Markets and Trade Policy Group 4: General questions: economicsand sector analysis.
Pentru ca industria europeană a pescuitului să supravieţuiască și să prospere în secolul XXI, avem nevoie de un sistem de gestionare a activităţilor de pescuit care să ajute la restabilirea unui echilibru între interesele economice ale acestui sector și interesele pe termen lung ale societăţii, cu privire la existenţa unor ape sănătoase și a unor resurse piscicole prospere.
Alongsidethe RACs, ACFA remains a crucial toolthrough which the Commission canengage in dialogue with the sector andunderstand stakeholders’ points of view.
Aceste noi principii au dus la o serie de schimbări semnificative atât în litera, cât și în spiritul gestionării activităţilor de pescuit ale UE.
Ensuring that these people’s voices are heardis an integral part of the management framework of the CFP.
Multe resurse piscicole importante sunt administrate acum prin proiecte pe termen lung.
Everyone who isinvolved in fishing has something to contribute– whether they crew on trawlers for a living orfish bass for pleasure at the weekend, whetherthey are workers in a processing factory oractivists campaigning for the protection offragile ecosystems.
În unele zone de pescuit sau înregistrat îmbunătăţiri semnificative în ceea ce privește controlul și aplicarea legilor, iar unele state membre și-au modificat semnificativ dimensiunea flotei pentru a stabili un echilibru între aceasta și starea actuală a resurselor.
ACFA works through the Committeeitself, together with four working groupsmade up of experts which prepare the Committee’s opinions.
Cu toate acestea, pescuitul în UE continuă să fie caracterizat prin decizii pe termen scurt și prin comportamente mărginite.
The RACs do not manage fisheries, thoughthere have been calls from some quarters forthem to become more directly involved inthe way the CFP is run. But they neverthelesshave a vital role to play, not only in creatingadialogue with the Commission, but also inengaging directly with other parties.
Capturile totale admisibile sunt în continuare fixate cu mult deasupra nivelurilor pe care oamenii de știinţă le recomandă ca fiind durabile; pescuitul în exces și cel ilegal provoacă încă mari pierderi pentru multe resurse piscicole, iar multe flote sunt încă prea mari pentru resursele disponibile.
They act as a forum in which fishers canstart to work more closely with scientists, andovercome the barriers of mistrust which existbetween them.
În consecinţă, industria în ansamblu rămâne mult mai puţin profitabilă decât ar trebui să fie.
For the future ofthe European fishing industry depends upon
Într-adevăr, în ultimii ani, la ge ul
Partners in sustainability: Europe and its Member States
Principiile esenţiale pe care se bazează în prezent PCP sunt stabilite în mod clar în
This close exchange ofviews is essential, since it is the Member States who must finally approve any legislation which is proposed.
De la adoptarea acestuia în anul 2002, Regulamentul (CE) nr.
A proposal which isnot acceptable to a qualified majority of theelected governments of the EU can never bepassed into law.
2371/2002 al Consiliului privind conservarea și exploatarea durabilă a resurselor piscicole în cadrul politicii comune în domeniul pescuitului a constituit principala bază juridică pentru întreaga legislaţie ulterioară cu privire la activităţile de pescuit la nivelul UE.
CHAPTER ecological standards set at EU level, each Member State is free to choose the kind ofnational fishing industry it wants to encourage, in line with its fundamental economicchoices, its social priorities and its culturaltraditions.
Conform acestui text, aprobat de miniștrii din domeniul pescuitului din cele 15 ţări care erau în acea perioadă membre ale UE, obiectivul PCP este de a promova:
Even more importantly, perhaps, the Member States are responsible for the implementationand control of fisheries policy.
Autorii acestui text urmăresc ca aceste trei obiective să devină complementare – și ele chiar devin complementare atunci când funcţionează corect.
Having established common targets through their decisionsin Council, along with minimum conditionsto be met, and criteria which must be respect-edto ensure a level playing field, each EUnation then has to determine how thesebasic guidelines can best be translated intopractice.
Dar sinergia dintre ele depinde de un cerc virtuos. Odată cu ruperea acestui cerc, apar conflicte între măsurile pe termen mediu și cele pe termen lung necesare pentru refacerea echilibrului ecologic și necesităţile pe termen scurt ale industriei cu privire la menţinerea profitabilităţii.
It is theirfisheries administrationswhich decide and carry out the detailedimplementation of every policy.
În consecinţă, trebuie să se ia unele decizii dificile.
A further level of democratic control is provided by the European Parliament.
Cel mai adesea, singurul mod de a intra din nou întrun cerc virtuos este de ai acorda naturii timpul și spaţiul necesar pentru a funcţiona cum trebuie.