natgillin/translations-raw huggingface dataset:
That provision is a specific expression of the need for speed, which characterises the general scheme of the Regulation and which requires the Commission to comply with strict timelimits for the adoption of the final decision (see, in that regard, Case C-202/06 P Cementbouw Handel & Industrie v Commission [2007] ECR I-12129, paragraph 39). It is, however, an exception to the general scheme of the Regulation, which is laid down in particular in Articles 6(1) and 8(1), according to which the Commission is to rule expressly on the concentrations which are notified to it. 50
Astfel, această dispoziție este o expresie specifică a imperativului celerității care caracterizează economia generală a regulamentului și care impune Comisiei respectarea unor termene stricte pentru adoptarea deciziei finale (a se vedea în această privință Hotărârea din 18 decembrie 2007, Cementbouw Handel & Industrie/Comisia, C-202/06 P, Rep., p. I-12129, punctul 39). Totuși, această dispoziție constituie o excepție de la economia generală a regulamentului, care decurge în special de la articolul 6 alineatul (1) și de la articolul 8 alineatul (1) din regulament, excepție potrivit căreia Comisia se pronunță în mod expres asupra concentrărilor care îi sunt notificate. 50
Furthermore, it is true that, as is apparent from the Court’s caselaw, the decisions of the Commission as to the compatibility of concentrations with the common market
Pe de altă parte, este desigur adevărat că din jurisprudența Curții reiese că deciziile Comisiei privind compatibilitatea concentrărilor cu piața comună trebuie susținute
2008 — CASE C-413/06 P must be supported by a sufficiently cogent and consistent body of evidence (see, to that effect, Joined Cases C-68/94 and C-30/95 France and Others v Commission [1998] ECR I-1375, ‘Kali & Salz’, paragraph 228) and that in the context of the an -alysis of a ‘conglomeratetype’ concentration the quality of the evidence produced by the Commission in order to establish that it is necessary to adopt a decision declaring the concentration incompatible with the common market is particularly important (see Commission v Tetra Laval, paragraph 44). 51
HOTĂRÂREA DIN 10.7.2008 — CAUZA C-413/06 P de elemente suficient de semnificative și concordante (a se vedea în acest sens Hotărârea din 31 martie 1998, Franța și alții/Comisia, cunoscută sub numele „Kali & Salz”, C-68/94 și C-30/95, Rec., p. I-1375, punctul 228) și că, în contextul analizei unei concentrări de tip „conglomerat”, calitatea elementelor de probă prezentate de Comisie pentru a stabili necesitatea unei decizii de declarare a acestei operațiuni ca fiind incompatibilă cu piața comună este deosebit de importantă (a se vedea Hotărârea Comisia/Tetra Laval, citată anterior, punctul 44). 51
That caselaw merely reflects the essential function of evidence, which is to establish convincingly the merits of an argument or, as in the case of the control of concentrations, to support the conclusions underpinning the Commission’s decisions (see, to that effect, Commission v Tetra Laval, paragraphs 41 and 44).
Astfel, această jurisprudență ilustrează pur și simplu funcția esențială a probei care este de a crea convingerea cu privire la temeinicia unei teze sau, precum în materie de control al concentrărilor, de a susține evaluările care stau la baza deciziilor Comisiei (a se vedea în acest sens Hotărârea Comisia/Tetra Laval, citată anterior, punctele 41 și 44).
Furthermore, the fact that an issue of collective dominance does, or does not, arise, cannot of itself have an impact on the standard of proof which applies.
În plus, faptul că este sau nu este vorba despre o teză a unei poziții dominante colective nu poate avea, în sine, influență asupra cerințelor de probă aplicabile.
In that regard, the inherent complexity of a theory of competitive harm put forward in relation to a notified concentration is a factor which must be taken into account when assessing the plausibility of the various consequences such a concentration may have, in order to identify those which are most likely to arise, but such complexity does not, of itself, have an impact on the standard of proof which is required.
În această privință, complexitatea intrinsecă a unei teorii a obstacolului în calea concurenței enunțate cu privire la o concentrare notificată constituie un element de care trebuie să se țină cont la aprecierea caracterului plauzibil al diverselor consecințe ale acestei operațiuni, în vederea identificării aceleia care este cea mai probabilă, dar o astfel de complexitate nu are, ca atare, influență asupra nivelului de probă impus.
It follows that, where it has been notified of a proposed concentration pursuant to the Regulation, the Commission is, in principle, required to adopt a position, either in the sense of approving or of prohibiting the concentration, in accordance with its assessment of the economic outcome attributable to the concentration which is most likely to ensue.
Din considerațiile precedente rezultă că atunci când este sesizată cu o concentrare în aplicarea regulamentului, în principiu, Comisia este obligată să își precizeze poziția fie în sensul autorizării acestei operațiuni, fie în sensul interzicerii acesteia, potrivit evaluării sale cu privire la evoluția economică cea mai probabilă care poate fi atribuită operațiunii în cauză.
The appellants are accordingly incorrect in maintaining that, since it was a decision approving a concentration that was at issue, the Court of First Instance should have considered only whether the Commission could, by applying a particularly high standard of proof, have prohibited that concentration.
Rezultă că recurentele consideră în mod greșit că, fiind vorba de o decizie de autorizare a unei concentrări, Tribunalul ar fi trebuit să examineze numai dacă Comisia ar fi putut să interzică operațiunea în litigiu, aplicând cerințe de probă deosebit de ridicate.
Consequently, without
În consecință, fără a fi necesară pronunțarea cu privire la admisibilitatea
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA it being necessary to adopt a position on the admissibility of the specific criticisms relating to the paragraphs of the judgment under appeal listed in paragraph 41 of this judgment, it must be held that since the premiss underlying those criticisms is groundless, they cannot, in any event, be accepted.
BERTELSMANN ȘI SONY CORPORATION OF AMERICA/IMPALA criticilor specifice referitoare la punctele din hotărârea atacată enumerate la punctul 41 din prezenta hotărâre, se impune constatarea că, întrucât premisa care stă la baza acestor critici este lipsită de temei, acestea nu pot fi admise, indiferent de situație.
In the light of the above, the second part of the third ground of appeal must be rejected.
Prin urmare, având în vedere considerațiile precedente, trebuie să se respingă al doilea aspect al celui de al treilea motiv.
The first ground of appeal, alleging an error of law in that the Court of First Instance relied on the statement of objections as a benchmark for its review of the substance of the contested decision
Cu privire la primul motiv, întemeiat pe o eroare de drept care constă în faptul că Tribunalul sa întemeiat pe comunicarea privind obiecțiunile pentru a aprecia conținutul deciziei în litigiu
In a number of passages in the judgment under appeal, among others, in paragraphs 379, 424 and 446, the Court of First Instance referred to the statement of objections in order to support its reasoning, both as regards the plea alleging inadequate reasoning in the contested decision and as regards the argument alleging manifest errors of assessment which vitiated that decision.
În numeroase pasaje ale hotărârii atacate, în special la punctele 379, 424 și 446 din aceasta, Tribunalul a făcut trimitere la comunicarea privind obiecțiunile pentru a-și întemeia raționamentul, atât în ceea ce privește motivul întemeiat pe o motivare insuficientă a deciziei în litigiu, cât și în ceea ce privește motivul întemeiat pe erorile vădite de apreciere care afectează această decizie.
In its examination of the plea alleging insufficient reasoning in the contested decision, the Court of First Instance observed in particular as follows:
În cadrul examinării argumentului întemeiat pe o motivare insuficientă a deciziei în litigiu, Tribunalul a observat în special cele ce urmează:
The Court must examine, first of all, the impact of the circumstance, emphasised by [Impala], that the Commission had concluded emphatically in the statement of objections that the concentration was incompatible with the common market on the ground, in particular, that a collective dominant position existed before the proposed concentration and that the market for recorded music was transparent and particularly conducive to coordination.
Mai întâi, trebuie examinat impactul împrejurării subliniate de [Impala] că, în comunicarea privind obiecțiunile, Comisia reținuse în mod foarte clar că această concentrare era incompatibilă cu piața comună în special pentru motivul că exista o poziție dominantă colectivă prealabilă propunerii de concentrare și că piața muzicii înregistrate era foarte transparentă și deosebit de propice coordonării.
This fundamental U-turn in the Commission’s position may indeed appear surprising, particularly in view of the late stage at which it was made.
Această schimbare fundamentală de poziție a Comisiei poate, desigur, să pară uimitoare, în special având în vedere întârzierea cu care a avut loc.
In effect, as may be seen from the case-file and from the oral argument before the Court, throughout the administrative procedure the Commission considered, on the basis of all the information which it had received, during an investigation lasting five months, both from the various operators on the market and from the parties to the concentration, that the market was sufficiently transparent to allow tacit collusion on prices, and that it was only in the wake of the arguments submitted by the parties to the concentration, assisted by their economic adviser, at the hearing on [14] and [15] June 2004 that, without carrying out any fresh market investigations, it adopted the opposite position and, on 1 July 2004, sent the draft decision to the Advisory Committee.
Într-a -devăr, astfel cum rezultă din dosarul și din dezbaterile în fața Tribunalului, pe parcursul întregii proceduri administrative, Comisia, pe baza tuturor informațiilor primite, în cursul a cinci luni de investigație, atât de la diferiți operatori de pe piață, cât și de la părțile implicate în concentrare, a considerat că piața era suficient de transparentă pentru a permite o coordonare tacită a prețurilor și numai în urma argumentării dezvoltate de părțile implicate în concentrare, asistate de consultantul lor economic, la audierea din [14] și [15] iunie 2004, fără a efectua noi investigații cu privire la piață, Comisia a adoptat poziția contrară și a adresat comitetului consultativ, la 1 iulie 2004, proiectul de decizie.
In [Joined Cases C-204/00 P, C-205/00 P, C- 211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P and C-219/00 P] Aalborg Portland and Others v Commission [[2004] ECR I-123], the Court of Justice referred to the provisional nature of a statement of objections and to the Commission’s obligation to take into account the elements resulting from the administrative pro cedure, in order, in particular, to drop any objections which may have proved unfounded.
În Hotărârea [din 7 ianuarie 2004,] Aalborg Portland și alții/Comisia [, C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P și C-219/00 P, Rec., p. I-123], Curtea a amintit caracterul provizoriu al unei comunicări privind obiecțiunile și obligația Comisiei de a ține cont de elementele rezultate din procedura administrativă, în special pentru a înlătura obiecțiunile care sau dovedit neîntemeiate.
Admittedly, that caselaw was developed in respect of proceedings for the application of Articles 81 EC and 82 EC and not in the specific field of the control of concentrations, where the need to observe the mandatory timelimits governing the adoption of decisions by the Commission does not allow
Desigur, trebuie să se observe că această jurisprudență sa dezvoltat referitor la procedurile de aplicare a articolelor 81 CE și 82 CE, iar nu în domeniul specific al controlului concentrărilor, în cadrul căruia respectarea termenelor imperative cu privire la adoptarea de decizii de către Comisie nu îi permite
BERTELSMANN AND SONY CORPORATION OF AMERICA v IMPALA it to extend its investigation, thus reducing the likelihood that the Commission will fundamentally alter its position as the administrative procedure advances.
BERTELSMANN ȘI SONY CORPORATION OF AMERICA/IMPALA prelungirea investigației sale, ceea ce face astfel din ce în ce mai puțin probabilă o schimbare fundamentală de poziție pe măsură ce procedura administrativă înaintează.
In its final observations, moreover, the Commission emphasised that the measures of investigation carried out after the hearing consisted essentially in consulting the operators on the market concerning the proposed commitments and did not deal with the objections raised against the notified concentration.
De altfel, în observațiile sale finale, Comisia a subliniat că măsurile de investigare ulterioare audierii constau în esență în consultarea operatorilor de pe piață în legătură cu angajamentele propuse și nu privesc obiecțiunile formulate împotriva concentrării notificate.
However, the fact remains that the statement of objections is merely a preparatory document and that the final decision must be based solely on all the circumstances and evidence relevant for the purpose of the assessment of the effects which the proposed concentration will have on competition in the reference markets.
Cu toate acestea, nu este mai puțin adevărat că o comunicare privind obiecțiunile nu constituie decât un act pregătitor și că decizia finală nu trebuie să fie motivată decât în funcție de ansamblul împrejurărilor și elementelor pertinente în vederea evaluării efectelor propunerii de concentrare asupra concurenței pe piețele de referință.
It follows that the mere fact that the Commission did not explain in the body of the decision the change in its position by comparison with that set out in the statement of objections cannot as such constitute a lack of, or an insufficient, statement of reasons.’
Rezultă că simpla împrejurare că, în cuprinsul deciziei, Comisia nu ar fi explicat modificările poziției sale față de poziția conținută în comunicarea privind obiecțiunile nu poate constitui, ca atare, o lipsă de motivare sau o motivare insuficientă.”
The appellants claim that the Court of First Instance committed an error of law in using the statement of objections as a benchmark for evaluating the substance of the contested decision, in contravention of the rights of the defence.
Recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept prin utilizarea comunicării privind obiecțiunile drept punct de referință pentru a evalua decizia în litigiu pe fond, cu nerespectarea dreptului la apărare.
In those circumstances, the appellants take the view that the comparison made by the Court of First Instance between the contested decision and the provisional findings of the Commission contained in the statement of objections cannot support the conclusions reached in the judgment under appeal as regards the reasoning of the contested decision and the Commission’s findings in it.
În aceste condiții, recurentele consideră că această comparație efectuată de Tribunal între decizia în litigiu și concluziile provizorii ale Comisiei conținute în comunicarea privind obiecțiunile nu poate sta la baza concluziilor din hotărârea atacată în ceea ce privește motivarea deciziei în litigiu și evaluarea Comisiei conținută în decizie.
They cite in that regard paragraphs 300, 302 and 308 of the judgment under appeal as regards the conclusions of the Court of First Instance in relation to the reasoning of the contested decision.
În acest scop, recurentele citează punctele 300, 302 și 308 din hotărârea atacată în ceea ce privește evaluarea făcută de Tribunal cu privire la motivarea deciziei în litigiu.
In addition, as regards the examination by the Court of First Instance of the arguments based on manifest errors of assessment, the appellants criticise in their appeal paragraphs 338, 339, 341, 362, 378, 379, 398, 402, 409, 419, 424, 446, 447, 451, 456, 467, 491, 532 and 538 of the judgment.
În plus, referitor la examinarea de către Tribunal a argumentelor întemeiate pe erori vădite de apreciere, recurentele critică în recursul formulat punctele 338, 339, 341, 362, 378, 379, 398, 402, 409, 419, 424, 446, 447, 451, 456, 467, 491, 532 și 538 din hotărârea respectivă.
In support of the appellants in relation to this ground of appeal, the Commission argues that in much of the judgment under appeal the Court of First Instance — contrary to the caselaw cited by that court itself in paragraph 284 of the judgment, to which it paid only lip service — did not examine the contested decision on its own merits as regards the question whether it was adequately reasoned and, as regards the plea of substantive error, the question whether that decision contains errors of fact or manifest errors of assessment, but instead focused in its judgment on the question whether the statement of objections was shown to be unfounded.
În sprijinul recurentelor în cadrul acestui motiv, Comisia susține că, într-o mare parte din hotărârea atacată, Tribunalul, contrar jurisprudenței citate chiar de el la punctul 284 din această hotărâre, la care nu a făcut „decât o trimitere pur formală”, nu examinează decizia în litigiu ca atare în ceea ce privește aspectele dacă această decizie a fost suficient de motivată și, referitor la motivul întemeiat pe o eroare de fond, dacă decizia respectivă conține erori de fapt sau erori vădite de apreciere, ci în hotărârea sa se concentrează mai curând pe aspectul dacă comunicarea privind obiecțiunile sa dovedit neîntemeiată.
Thus, according to the Commission, since certain facts were not mentioned in the statement of objections, the Court of First Instance inferred from that that they could not be important for the assessment of the consequences of the concentration in general.
Astfel, în opinia Comisiei, din împrejurarea că anumite fapte nu au fost menționate în comunicarea privind obiecțiunile, Tribunalul deduce că acestea nu pot avea importanță pentru evaluarea consecințelor concentrării în general.
Moreover, whereas the Commission set out certain findings in the contested decision that were expressed in a less unqualified manner in the statement of objections, the Court of First Instance took as a basis for its review the assessment made in the statement of objections.
În plus, deși Comisia a precizat în decizia în litigiu unele concluzii care fuseseră formulate întrun mod mai declarativ în comunicarea privind obiecțiunile, Tribunalul s-ar fi întemeiat în vederea controlului său pe evaluarea conținută în comunicarea respectivă.
Impala argues that the Court of First Instance merely mentioned extracts from the statement of objections in order to emphasise inherent inconsistencies in the contested decision itself and the lack of underlying support for the findings set out in it.
Impala susține că Tribunalul sa limitat să menționeze extrase din comunicarea privind obiecțiunile pentru a sublinia incoerențele intrinseci ale deciziei în litigiu înseși și lipsa de temei pentru constatările formulate în aceasta.
The Court of First Instance expressly recognised that the statement of objections is a preparatory document, that its findings are purely provisional and that the Commission does not have to explain differences between that statement and the contested decision.
Tribunalul ar fi recunoscut în mod expres că o comunicare privind obiecțiunile este un document pregătitor, că aceasta conține doar constatări provizorii și că nu există o obligație a Comisiei de explica diferențele dintre această comunicare și decizia în litigiu.
It is apparent from the Court’s caselaw that the right to a fair hearing, which is a fundamental principle of Community law and forms, in particular, part of the rights of the defence, requires that the undertaking concerned must have been afforded the opportunity, during the administrative procedure, to make known its views on the truth and relevance of the facts and circumstances alleged and on the documents used by the Commission to support its claim that there has been an infringement of the EC Treaty (see inter alia, to that effect, Case 17/74 Transocean Marine Paint Association v Commission [1974] ECR 1063, paragraph 15; Joined Cases 100/80 to 103/80 Musique diffusion française and Others v Commission [1983] ECR 1825,
Din jurisprudența Curții rezultă că principiul contradictorialității, care constituie un principiu fundamental al dreptului comunitar ce face parte în special din dreptul la apărare, impune ca, în cursul procedurii administrative, să i se fi oferit întreprinderii în cauză posibilitatea să își exprime în mod util punctul de vedere asupra realității și pertinenței faptelor și circumstanțelor invocate, precum și asupra înscrisurilor reținute de Comisie în susținerea afirmației sale privind existența unei încălcări a Tratatului CE (a se vedea în special în acest sens Hotărârea din 23 octombrie 1974, Transocean Marine Paint Association/Comisia, 17/74, Rec., p. 1063, punctul 15, Hotărârea din 7 iunie 1983, Musique Diffusion française și alții/Comisia, 100/80-
For procedures for the control of concentrations governed by the Regulation, that principle is laid down in the second sentence of Article 18(3) and, in more detail, in Article 13(2) of the Implementing Regulation.
În ceea ce privește procedurile de control al concentrărilor guvernate de regulament, acest principiu este consacrat la articolul 18 alineatul (3) a doua teză din acesta din urmă, precum și, în mod mai exact, la articolul 13 alineatul (2) din regulamentul de aplicare.
The latter in substance requires, among other things, that written notice be given to the notifying parties of the Commission’s objections, with an indication to those parties of the period within which they may inform the Commission of their views in writing.
Aceste ultime dispoziții impun printre altele, în esență, comunicarea în scris a obiecțiunilor Comisiei părților care fac notificarea, cu stabilirea termenului în care acestea pot informa în scris Comisia cu privire la comentariile lor.
It follows, by analogy with the caselaw on Articles 81 EC and 82 EC, that the statement of objections is a procedural and preparatory document which, in order to ensure that the rights of the defence may be exercised effectively, delimits the scope of the administrative procedure initiated by the Commission, thereby preventing the latter from relying on other objections in its decision terminating the procedure in question (see, in particular, the order in Joined Cases 142/84 and 156/84 British American Tobacco and Reynolds Industries v Commission [1986] ECR 1899, paragraphs 13 and 14).
Rezultă prin analogie cu jurisprudența referitoare la articolele 81 CE și 82 CE că o comunicare privind obiecțiunile este un document cu caracter procedural și pregătitor care, pentru a asigura exercitarea eficientă a dreptului la apărare, delimitează obiectul procedurii administrative inițiate de Comisie, împiedicând-o astfel pe aceasta din urmă să rețină alte obiecțiuni în decizia sa prin care finalizează procedura vizată (a se vedea în special Ordonanța din 18 iunie 1986, British American Tobacco și Reynolds Industries/Comisia, 142/84 și 156/84, Rec., p. 1899, punctele 13 și 14).
It is therefore inherent in the nature of the statement of objections that it is provisional and subject to amendments to be made by the Commission in its further assessment on the basis of the observations submitted to it by the parties and subsequent findings of fact (see, to that effect, SGL Carbon v Commission, paragraph 62).
Prin urmare, este inerent naturii comunicării privind obiecțiunile să fie provizorie și susceptibilă de modificări la momentul evaluării efectuate ulterior de către Comisie, pe baza observațiilor care iau fost prezentate în răspuns de către părți și a altor constatări de fapt (a se vedea în acest sens Hotărârea SGL Carbon/Comisia, citată anterior, punctul 62).