natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, I consider it inappropriate for the Court to scour Community law for a provision that may preclude
În orice caz, considerăm inoportună din partea Curții căutarea în întreg dreptul
27 — Order in Case C-116/00 Laguillaumie [2000] ECR I-4979, paragraph 16; Order in Case C-425/03 Provvidenza Regio, not published in the ECR, paragraph 9; Order in Case C-116/05 Dhumeaux and Others, not published in the ECR, paragraph 21; and Order in Case C-166/06 Eurodomus, not published in the ECR, paragraphs 7 and 8.
27 — Ordonanța din 28 iunie 2000, Laguillaumie (C-116/00, Rec., p. I-4979, punctul 16), Ordonanța din 19 octombrie 2004, Provvidenza Regio (C-425/03, nepublicată în Recueil, punctul 9), Ordonanța din 1 decembrie 2005, Dhumeaux și alții (C-116/05, nepublicată în Recueil, punctul 21), și Ordonanța din 13 iulie 2006, Eurodomus (C-166/06, nepublicată în Recueil, Rec., p.
In the second of these orders on inadmissibility it is stated, in particular, that the referring court had not stated the provisions of Community law of which it was seeking an interpretation (paragraph 12).
I-90*, punctele 7 și 8). Subliniem în special că, în a doua ordonanță menționată, instanța de trimitere nu a precizat prevederile de drept comunitar a căror interpretare o solicita (punctul 12).
26 — See, for example, Case C-293/03 My [2004] ECR I-12013.
26 — A se vedea, de exemplu, Hotărârea din 16 decembrie 2004, My (C-293/03, Rec., p. I-12013).
GYSEN observations are lodged, only the orders for reference are notified to them. 28 proceedings (French).
GYSEN astfel de observații, numai deciziile de trimitere sunt notificate părților menționate 28.
Furthermore, it is also the possibility of submitting written observations that must be safeguarded.
procedură (franceza). Pe de altă parte, posibilitatea de a prezenta observații scrise trebuie de asemenea garantată.
A broadening of the subjectmatter of the question for a preliminary ruling along the lines suggested by the Commission would therefore appear to require that the Member States and the parties to the main proceedings be given the opportunity to make written submissions on the question raised by the Commission.
O extindere a obiectului întrebării preliminare astfel cum este propusă de Comisie ar părea să solicite, așadar, ca statelor membre și părților din acțiunea principală să li se ofere posibilitatea de a se pronunța în scris cu privire la întrebarea adresată de Comisie.
It seems particularly important, in my view, that above all the Belgian Government be invited to submit observations, since that question could indirectly cast doubt on the compatibility of a provision of Belgian legislation with Community law.
Ni se pare foarte important, în special, să se solicite guvernului belgian observații, având în vedere că întrebarea menționată ar putea pune în discuție indirect compatibilitatea unei norme de drept belgian cu dreptul comunitar.
It is of course still possible to obtain the observations in question, but this would delay the present proceedings.
Reunirea observațiilor în cauză este posibilă încă, desigur, dar va întârzia termenele de soluționare a prezentei cauze.
Precisely for the reasons indicated in paragraph 47 above, the possibility for the interested parties within the meaning of Article 23 of the Statute of the Court of Justice to submit written observations on the possible existence of provisions of Community law precluding a national provision such as the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 (interpreted according to the wishes of the Caisse) was, although not entirely excluded, nevertheless very theoretical.
În special pentru motivele indicate la punctul 47 de mai sus, posibilitatea părților interesate de a se pronunța prin observații scrise în temeiul articolului 23 din Statutul Curții de Justiție cu privire la eventuala existență a unor dispoziții de drept comunitar care s-ar opune unei reglementări naționale precum cea care figurează la articolul 16 alineatul 1 primul paragraf din Decretul regal din 8 aprilie 1976, interpretată în funcție de dorința casei, dacă aceasta nu era, desigur, pe deplin exclusă, era totuși foarte teoretică.
It is true that such parties — to whom the Commission’s written observations were notified in accordance with Article 104(4) of the Rules of Procedure of the Court — could have stated their views in that regard by applying for a hearing to be held and thus presenting oral observations.
Este adevărat că părțile menționate, cărora le-au fost notificate, în temeiul articolului 104 alineatul (4) din Regulamentul de procedură al Curții, observațiile scrise depuse de Comisie, ar fi putut să adopte o poziție în această privință, cerând stabilirea unei ședințe de judecată și prezentând astfel observații orale.
However, it should not be forgotten that it is only the order for reference that is notified to the parties referred to in Article 23 of the Statute of the Court of Justice (in particular the Member States, accompanied by a translation into the official language of each State 29), whereas the written observations submitted by the Commission in these proceedings for a preliminary ruling were notified to the parties only in their original version in the language of the
Cu toate acestea, pe de o parte, nu trebuie să uităm că numai decizia de trimitere este notificată părților prevăzute la articolul 23 din Statutul Curții de Justiție, în special statelor membre, însoțită de o traducere în limba oficială a fiecărui stat 29, în timp ce observațiile scrise depuse de Comisie în prezenta procedură a întrebărilor preliminare au fost notificate părților menționate numai în versiunea lor originală, în limba de
In my opinion, the above considerations make it inadvisable to broaden the scope of the examination to be carried out by the Court in the present proceedings to include the question suggested by the Commission.
Considerațiile expuse mai sus sunt de natură să descurajeze extinderea domeniului de aplicare al examinării pe care Curtea trebuie să o efectueze în cadrul prezentei proceduri la întrebarea sugerată de Comisie.
The subjectmatter of the question for a preliminary ruling should therefore, in my view, remain within the limits I have sketched out in paragraph 29 above.
În opinia noastră, obiectul întrebării preliminare ar trebui, astfel, să nu depășească limitele pe care le-am stabilit la punctul 29 de mai sus.
Moreover, I would point out that the Commission can at any time refer to the Court the question of the compatibility of the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal
De altfel, amintim posibilitatea pe care Comisia o are întotdeauna de a adresa Curții întrebări cu privire la compatibilitatea articolului 16 alineatul 1 primul paragraf din Decretul regal din 8 aprilie 1976 cu
Decree of 8 April 1976 with Community law by bringing infringement proceedings under Article 226 EC.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-449/06 dreptul comunitar prin inițierea procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor în temeiul articolului 226 CE.
In My, the Court observed that Article 10 EC requires the Member States to facilitate the achievement of the Community’s tasks and in fact held that that article, read in conjunction with the Staff Regulations, prohibited such national legislation. 31
În hotărârea citată, observând că articolul 10 CE impune statelor membre să faciliteze Comunității îndeplinirea misiunii pe care o are, Curtea a reținut efectiv că articolul menționat coroborat cu Statutul funcționarilor se opune unei astfel de reglementări naționale 31.
It is therefore only in the alternative and in cursory terms that I shall now proceed to examine the substance of the question whether Article 10 EC precludes national legislation under which, in the context of the payment by the competent national body of family allowances for the dependent children of a selfemployed worker, the child of that worker who receives family allowances paid under the Staff Regulations or the CEOS is not taken into account for the purposes of determining the ranking of that worker’s other children, which under that legislation influences the amount of the family allowances payable for those children.
Așadar, vom examina în continuare cu privire la fond, numai în subsidiar și în linii mari, problema dacă articolul 10 CE se opune sau nu se opune unei reglementări naționale potrivit căreia, în legătură cu sistarea de către organismul național competent a alocațiilor pentru creșterea copiilor unui lucrător care desfășoară o activitate independentă, copilul acestui lucrător, care este beneficiarul unor alocații familiale plătite în temeiul Statutului funcționarilor sau al RAA, nu este luat în considerare în vederea determinării rangului celorlalți copii ai aceluiași lucrător, rang care, în temeiul reglementării menționate, influențează cuantumul alocațiilor familiale care trebuie plătite acestora din urmă.
However, I am bound to note that the Court reached that conclusion after finding that such national legislation ‘is likely to impede and therefore to discourage employment within an institution of the European Union, inasmuch as, by accepting employment with such an institution, a worker who was formerly a member of a national pension scheme risks losing the right to benefit under that scheme from an old-age pension to which he would have been entitled had he not accepted that employment’. 32
Cu toate acestea, nu putem să nu observăm că această concluzie a fost formulată de Curte după ce a constatat că reglementarea națională menționată „putea împiedica și, prin urmare, putea descuraja exercitarea unei activități profesionale în cadrul unei instituții a Uniunii Europene, în măsura în care, acceptând un post într-o astfel de instituție, un lucrător care a fost afiliat anterior unui sistem național de pensii risca să piardă posibilitatea de a beneficia, în temeiul regimului menționat, de o prestație pentru limită de vârstă la care ar fi avut dreptul dacă nu ar fi acceptat acest post” 32.
The Commission gave an affirmative reply to that question, relying on the precedent established by the My judgment, 30
La o astfel de întrebare, Comisia a formulat un răspuns afirmativ, invocând în această privință precedentul pe care îl reprezintă Hotărârea My 30, referitoare la o reglementare națională care nu permitea instituției de asigurare competente să țină cont de anii de muncă efectuați în serviciul unei instituții comunitare în vederea dobândirii unui drept la o pensie anticipată în temeiul regimului național.
31 — Ibid., paragraphs 48 and 49.32 — Ibid., paragraph 47.
31 — Ibidem, punctele 48 și 49.32 — Ibidem, punctul 47.
30 — Cited above.
30 — Citată anterior.
Community to recruit national employees with a certain length of service, thereby impeding the functioning of the Community institutions.
GYSEN mai dificilă recrutarea de către Comunitate a unor funcționari naționali cu o anumită vechime, împiedicând astfel funcționarea instituțiilor comunitare.
entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there’, that is to say ‘of such a nature as to impede the functioning of the Community institutions’.
dacă nu ar avea această calitate”, nu pare să fie vorba despre „o măsură care poate descuraja anumite persoane să intre în serviciul Comunităților sau care le poate determina să renunțe la funcțiile pe care le îndeplinesc aici” și, prin urmare, „de natură să constituie un obstacol în calea funcționării instituțiilor comunitare”.
The Court therefore concluded that Article 5 of the EEC Treaty did not preclude Member States from denying to officials or servants of the Communities a benefit such as that provided under the national scheme that was the subject of the main proceedings.
Curtea a concluzionat, așadar, că articolul 5 din Tratatul CEE nu interzice statelor membre să refuze funcționarilor și agenților Comunității un avantaj cum ar fi cel prevăzut de regimul național în cauză în acțiunea principală.
The Court had adopted a similar approach previously in Tither 33, which concerned a national scheme aimed at subsidising the purchase and improvement of dwellings, the benefits of which (subsidies on the interest paid on mortgage loans) were denied to those who performed activities for which they received taxexempt remuneration under a special exemption or immunity, and were thus denied to employees of the Communities.
Anterior, în Hotărârea Tither 33, Curtea a urmat, de altfel, o abordare asemănătoare cu privire la un regim național destinat favorizării cumpărării și îmbunătățirii locuinței personale, care excludea de la avantajul prevăzut (subvenții pentru dobânzile plătite pentru împrumuturile ipotecare) persoanele care ocupau funcții pentru care încasau remunerații neimpozabile în temeiul unei exonerări sau al unei imunități speciale și, prin urmare, funcționarii Comunității.
The Court had been asked by the referring court, in particular, whether Article 5 of the EEC Treaty (now Article 10 EC) obliged the Member State involved to grant the benefit also to such persons if they met the other conditions laid down by the scheme in question.
Instanța de trimitere a solicitat Curții, în special, să arate dacă articolul 5 din Tratatul CEE (devenit articolul 10 CE) obligă statele membre interesate să acorde avantajul prevăzut și persoanelor menționate în cazul în care acestea ar îndeplini celelalte condiții stabilite de regimul în cauză.
Recalling that the cited provision ‘prohibits Member States, inter alia, from adopting measures which are likely to impede the functioning of the Community institutions’, the Court observed that although legislation such as the scheme in question could ‘have the effect of depriving officials and servants of the Communities of a financial advantage which they would enjoy if they did not have that status’, it did not appear that the scheme was ‘likely to dissuade certain persons from
Reamintind că dispoziția menționată „interzice, în special, statelor membre să adopte măsuri care pot constitui un obstacol în calea funcționării instituțiilor comunitare”, Curtea a observat că, deși o reglementare precum regimul în cauză poate avea „ca efect privarea funcționarilor și a agenților Comunității de un avantaj financiar de care ar beneficia
Returning now to the present proceedings for a preliminary ruling, it seems difficult to maintain that a provision such as that set out in the first subparagraph of Article 16(1) of the Royal Decree of 8 April 1976 — if interpreted as meaning that the children of a selfemployed worker receiving family allowances under the Staff Regulations or the CEOS may not be taken into account in the context defined by that provision — is likely to dissuade certain persons from entering the service of the Communities, or to induce them to quit the employment that they carry on there.
Or, revenind la procedura preliminară în discuție, ni se pare dificil să susținem că o reglementare precum cea care figurează la articolul 16 alineatul 1 primul paragraf din Decretul regal din 8 aprilie 1976, dacă ar fi interpretată în sensul că exclude luarea în considerare, în cadrul pe care la definit, a copiilor lucrătorului care desfășoară o activitate independentă care sunt beneficiari ai unor alocații familiale în temeiul Statutului funcționarilor și al RAA, ar fi de natură să descurajeze anumite persoane să intre în serviciul Comunităților sau să le determine să renunțe la funcțiile pe care le îndeplinesc aici.
The Commission itself notes, with reference to the case in point, that the Belgian provision does not cause any loss to the Community servant in question (the first husband of Ms Gysen and father of Adrien), as it simply has the effect of reducing the amount of the family
Comisia însăși arată, făcând referire la cazul în speță, că reglementarea belgiană nu face ca agentul comunitar în cauză să piardă ceva (primul soț al doamnei Gysen, tatăl lui Adrien), în măsura în care reglementarea
33 — Case C-333/88 Tither [1990] ECR I-1133.
33 — Hotărârea din 22 martie 1990 (C-333/88, Rec., p. I-1133).
OPINION OF MR MENGOZZI — CASE C-449/06 infringement by the Belgian State of the duty of sincere cooperation with the Community institutions enshrined in Article 10 EC.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MENGOZZI — CAUZA C-449/06 de cooperare loială cu instituțiile comunitare, avută în vedere la articolul 10 CE.
allowances that the Caisse must pay to his former wife for Augustin and Elise, her children by her second husband, who is not an official or servant of the Community.
menționată are ca efect numai reducerea, în raport cu o altă ipoteză, a cuantumului alocațiilor familiale pe care casa trebuie să le plătească fostei lui soții pentru copiii Augustin și Élise, pe care aceasta ia avut cu cel de al doilea soț, care nu este funcționar sau agent al Comunităților 34.
34Moreover, even if one wishes to consider that that reduction has an impact on the resources that Ms Gysen can mobilise to meet the cost of maintaining her first child and that, accordingly, it ultimately affects the extension of the obligations of that child’s father — a servant of the Community — in terms of his contribution to those costs, such an effect would be too indirect and marginal to have the effect of dissuasion or inducement mentioned above.
De altfel, chiar dacă s-ar dori să se considere că o astfel de reducere ajunge să aibă un impact asupra dimensiunii resurselor pe care doamna Gysen le poate mobiliza pentru a face față cheltuielilor de întreținere a primului copil și, astfel, în definitiv, să influențeze extinderea obligațiilor care îi revin tatălui acestuia, agent comunitar, ca reprezentând contribuția sa la aceste cheltuieli, o astfel de influență ar fi prea indirectă și marginală pentru a putea crea efectul descurajator sau efectul de stimulare în cauză.
Admittedly, the Commission rightly points out that application of the Belgian provision — interpreted as indicated in the preceding paragraph — would mean that, solely because Adrien’s father is employed by a Community institution, Ms Gysen and her children Augustin and Elise would be treated less favourably than if Adrien’s father did not hold that position.
Desigur, Comisia subliniază în mod întemeiat că aplicarea reglementării belgiene, interpretată conform celor expuse la punctul anterior, ar implica pentru doamna Gysen și copiii săi Augustin și Élise, numai pentru motivul, în cele din urmă, că tatăl lui Adrien ocupă o funcție într-o instituție comunitară, un tratament mai defavorabil decât cel care le-ar reveni dacă tatăl respectiv nu ar ocupa un astfel de post 35.
35 In the light of the criterion for interpretation that can be deduced from Tither and My, that disparity of treatment does not, in my opinion, constitute an
În lumina criteriului de interpretare pe care îl putem deduce din Hotărârile Tither și My, citate anterior, această inegalitate de tratament nu constituie, cu toate acestea, în opinia noastră, o încălcare de către Regatul Belgiei a obligației
It is hardly necessary to add (since it goes beyond the limits of the examination I have proposed in points 29 and 53 above) that such a disparity of treatment cannot be criticised by invoking the principle of equal treatment as a general principle of Community law or the specific expressions thereof, in particular Article 12 EC (prohibition of discrimination on grounds of nationality) or Article 7(2) of Regulation (EEC) No 1612/68 of the Council of 15 October 1968 on freedom of movement for workers within the Community 36(under which a worker who is a national of a Member State employed in the territory of another Member State ‘shall enjoy the same social and tax advantages as national workers’).
Trebuie să adăugăm cel mult, în măsura în care depășește limitele analizei pe care ne-am propus-o, evidențiate la punctele 29 și 53 de mai sus, că o astfel de inegalitate de tratament nu pare să poată fi cenzurată prin invocarea principiului egalității de tratament în calitate de principiu general de drept comunitar sau prin invocarea modalităților specifice de materializare a principiului menționat, cum ar fi, în special, articolul 12 CE (interdicția discriminării pe motiv de cetățenie sau de naționalitate) și articolul 7 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1612/68 al Consiliului din 15 octombrie 1968 privind libera circulație a lucrătorilor în cadrul Comunității 36(potrivit căruia lucrătorul resortisant al unui stat membru încadrat în muncă pe teritoriul unui alt stat membru „beneficiază de aceleași avantaje sociale și fiscale ca și lucrătorii naționali”).
The casefile does not contain any information on the basis of which it can be held that the situation in the present case falls within the scope of Community law rather than being purely internal to the Belgian State.
Întradevăr, din dosarul cauzei din acțiunea principală nu reiese niciun element care să permită să reținem că este vorba, în speță, despre o situație care intră în domeniul de aplicare al dreptului comunitar, și nu de o situație pur internă a Regatului Belgiei.
34 — Written observations of the Commission, paragraphs 37 and 38.
34 — Observațiile scrise ale Comisiei, punctele 37 și 38.35 — Ibidem, punctul 40.
In the light of the foregoing considerations, I suggest that the Court reply in the following terms to the question referred for a preliminary ruling by the Tribunal du travail de Bruxelles:
În lumina considerațiilor de mai sus, propunem Curții să răspundă la întrebarea preliminară formulată de tribunal du travail de Bruxelles astfel:
‘The Staff Regulations of Officials and the Conditions of Employment of Other Servants of the European Communities, approved by Regulation (EEC, Euratom, ECSC) No 259/68 of the Council of 29 February 1968, have general application and are binding in their entirety and directly applicable in all Member States.
„Statutul funcționarilor Comunităților Europene, precum și Regimul aplicabil celorlalți agenți ai Comunităților Europene, aprobate prin Regulamentul (CEE, Euratom, CECO) nr. 259/68 al Consiliului din 29 februarie 1968 au aplicabilitate generală, sunt obligatorii în toate elementele lor și se aplică direct în toate statele membre.
It is for the referring court, which has jurisdiction to interpret and apply national law, to determine whether, in the light of the abovementioned characteristics, those acts constitute an ‘international social security convention in force in Belgium’ within the meaning of the national provision at issue in the main proceedings.’
Îi revine instanței de trimitere, de competența căreia sunt interpretarea și aplicarea dreptului național, obligația de a hotărî dacă, în lumina caracteristicilor menționate anterior, aceste acte reprezintă o «convenție internațională din domeniul securității sociale în vigoare în Belgia» în temeiul reglementării naționale în cauză în acțiunea principală.”
JUDGMENT OF THE COURT (Fourth Chamber)14 February 2008 *
HOTĂRÂREA CURȚII (Camera a patra)
In Case C-449/06,
14 februarie 2008 *
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC, from the Tribunal du travail de Bruxelles (Belgium), made by decision of 17 October 2006, received at the Court on 6 November 2006, in the proceedings
În cauza C-449/06, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de tribunal du travail de Bruxelles (Tribunalul pentru Litigii de Muncă din Bruxelles) (Belgia), prin Decizia din 17 octombrie 2006, primită de Curte la 6 noiembrie 2006, în procedura
THE COURT (Fourth Chamber), composed of K. Lenaerts, President of the Chamber, G. Arestis, R. Silva de Lapuerta, E. Juhász (Rapporteur) and J. Malenovský, Judges,
CURTEA (Camera a patra), compusă din domnul K. Lenaerts, președinte de cameră, domnul G. Arestis, doamna R. Silva de Lapuerta, domnii E. Juhász (raportor) și J. Malenovský, judecători,
Advocate General: P. Mengozzi, Registrar: R. Grass, having regard to the written procedure, after considering the observations submitted on behalf of:
GYSEN avocat general: domnul P. Mengozzi, grefier: domnul R. Grass, având în vedere procedura scrisă, luând în considerare observațiile prezentate:
— Ms Gysen, by N. Sluse, avocate,
— pentru doamna Gysen, de N. Sluse, avocate;