natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In that regard, it must be borne in mind that, in the case giving rise to the judgment in Barbier, the question referred concerned the assessment of tax payable on the inheritance of immovable property situated in a Member State and the taking into account, for the purposes of assessing the property’s value, of the fact that the holder of the legal title was under an unconditional obligation to transfer that title to a third party who had financial ownership of the property.
În această privință, trebuie să se reamintească faptul că, în cauza care a stat la baza Hotărârii Barbier, citată anterior, întrebarea adresată privea calcularea cuantumului impozitului exigibil în cazul dobândirii prin succesiune a unui bun imobil situat într-un stat membru și luarea în considerare, pentru estimarea valorii acestui bun, a obligației necondiționate care incumba deținătorului dreptului real de al preda unui terț care deține proprietatea economică a bunului menționat.
That debt was therefore directly linked to the immovable property included in the estate.
Această datorie era, așadar, legată în mod direct de bunul imobil care face obiectul succesiunii.
Similarly, in relation to Articles 49 EC and 50 EC, the Court has held that national rules which, in matters of taxation, refuse to allow nonresidents to deduct business expenses which are directly linked to the activity that generated the taxable income in the Member State concerned, while allowing residents to do so, risk operating mainly to the detriment of nationals of other Member States and are contrary to those articles (see, to that effect, Gerritse, paragraphs 27 and 28).
De asemenea, în cadrul articolelor 49 CE și 50 CE, Curtea a arătat că o reglementare națională care refuză nerezidenților, în materie de impozitare, deducerea cheltuielilor profesionale care sunt legate în mod direct de activitatea care a generat veniturile impozabile în statul membru respectiv, în timp ce, în schimb, acordă rezidenților această deducere, riscă să acționeze în principal în defavoarea resortisanților altor state membre și este contrară articolelor menționate (a se vedea în acest sens Hotărârea Gerritse, citată anterior, punctele 27 și 28).
However, while it is true that in the case before the referring court, as that court itself points out, the overendowment debts are connected to the immovable property at issue, in so far as they arise because that property was acquired in its entirety by Ms Arens-Sikken by virtue of the testamentary parental partition inter vivos, it is not necessary, for the purposes of establishing the existence of a restriction prohibited in principle by Article 56(1) EC, to determine whether there is a direct link between the overendowment debts and the immovable property included in the estate.
Cu toate acestea, în acțiunea principală, deși este adevărat, astfel cum arată chiar instanța de trimitere, că datoriile legate de atribuirea excedentară sunt conexe cu bunul imobil în cauză, în măsura în care acestea rezultă din faptul că bunul menționat, în temeiul partajului testamentar de ascendent, a fost dobândit în integralitatea sa de către reclamanta din acțiunea principală, nu este necesar, pentru a concluziona asupra existenței unei restricții interzise, în principiu, de articolul 56 alineatul (1) CE, să se examineze dacă există o legătură directă între datoriile legate de atribuirea excedentară și bunul imobil care face obiectul succesiunii.
Unlike the cases referred to above, the present case relates to the consequences — which are different for the heirs — of national rules which draw a distinction, in apportioning the taxable amount following a testamentary parental partition inter vivos, according to whether or not the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, in the Member State concerned.
Într-adevăr, spre deosebire de cauzele menționate mai sus, prezenta cauză privește consecințele, diferite pentru moștenitori, ale unei reglementări naționale care, cu ocazia împărțirii bazei impozabile în urma unui partaj testamentar de ascendent, stabilește o distincție după cum persoana a cărei succesiune este deschisă avea sau nu avea reședința, la data decesului său, în statul membru în cauză.
In the present case, as is apparent from paragraphs 38 to 40 of the present judgment, the restriction on the free movement of capital arises as a result of the fact that national rules such as those at issue in the main proceedings, applied in conjunction with a progressive rate of taxation, result in different treatment, on apportionment of the tax burden, between the various heirs of a person who, at the time of death, was residing in the Member State concerned and the heirs of a person who, at the time of death, was not.
În speță, astfel cum rezultă de la punctele 38-40 din prezenta hotărâre, restricția privind libera circulație a capitalurilor rezultă din faptul că o reglementare națională precum cea din acțiunea principală coroborată cu aplicarea unui nivel progresiv de impozitare conduce la un tratament diferit, cu ocazia împărțirii sarcinii fiscale, între diferiții moștenitori ai unei persoane care, la data decesului său, avea reședința în statul membru în cauză și cei ai unei persoane care, la aceeași dată, nu avea reședința în acel stat membru.
At the hearing, the Netherlands Government itself admitted that, in circumstances such as those of the case before the referring court, the failure to take into account the underendowment claims of the other heirs of such a nonresident person could lead to a greater tax burden, in view of the fact that the transfer duties are levied solely on the surviving spouse.
În cadrul ședinței, guvernul olandez a admis el însuși că, într-o situație precum cea din acțiunea principală, neluarea în considerare a creanțelor legate de un deficit de atribuire înregistrat de ceilalți moștenitori ai unei astfel de persoane nerezidente ar putea determina o sarcină fiscală superioară, având în vedere că impozitul pe transferul proprietăților imobiliare este impus numai soțului supraviețuitor.
It must also be noted that, in circumstances such as those of the case before the referring court, the impact of the restriction resulting from the fact that the surviving spouse is required to pay transfer duty on the full value of the immovable property without the overendowment debts being taken into account is exacerbated by the fact that — as is apparent from paragraph 12 of the present judgment and the written observations submitted to the Court by the Commission — the transfer duty is assessed not only on the basis of the value of the acquisition but also by taking account of the link between the taxpayer and the deceased.
De asemenea, trebuie să se constate că, într-o situație precum cea din acțiunea principală, restricția care rezultă din faptul că soțul supraviețuitor este obligat să plătească un impozit pe transferul proprietăților imobiliare perceput asupra valorii totale a bunului imobil fără a se lua în considerare datoriile legate de o atribuire excedentară este agravată și de faptul că, astfel cum rezultă de la punctul 12 din prezenta hotărâre și din observațiile scrise prezentate Curții de către Comisie, impozitul pe transferul proprietăților imobiliare se calculează nu numai în funcție de valoarea achiziției, ci și în funcție de legătura existentă între contribuabil și de cuius.
According to the Commission, the exemption for surviving spouses is normally substantial, unlike the exemption for children.
Potrivit Comisiei, scutirea care se aplică soților supraviețuitori este în mod normal considerabilă, spre deosebire de cea care este aplicabilă copiilor.
Next, it is necessary to determine whether the restriction on the free movement of capital thus established can be justified under the provisions of the Treaty.
În continuare, trebuie analizat dacă restricția privind libera circulație a capitalurilor astfel constatată poate fi justificată în raport cu prevederile tratatului.
In that respect, it should be noted that, under Article 58(1)(a) EC, ‘Article 56 shall be without prejudice to the right of Member States … to apply the relevant provisions of their tax law which distinguish between taxpayers who are not in the same situation with regard to their place of residence or with regard to the place where their capital is invested’.
În această privință, este necesar să se amintească faptul că, potrivit articolului 58 alineatul (1) litera (a) CE, „[a]rticolul 56 nu aduce atingere dreptului statelor membre […] de a aplica dispozițiile incidente ale legislațiilor fiscale care stabilesc o distincție între contribuabilii care nu se găsesc în aceeași situație în ceea ce privește locul unde capitalurile lor au fost investite”.
It cannot therefore be interpreted as meaning that all tax legislation which draws a distinction between taxpayers based on their place of residence or the Member State in which they invest their capital is automatically compatible with the Treaty (see Jäger, paragraph 40).
Prin urmare, această dispoziție nu poate fi interpretată în sensul că orice reglementare fiscală care prevede o distincție între contribuabili în funcție de locul în care aceștia își au reședința sau în funcție de statul membru în care își investesc capitalurile ar fi compatibilă în mod automat cu tratatul (a se vedea Hotărârea Jäger, citată anterior, punctul 40).
The derogation provided for in Article 58(1)(a) EC is itself limited by Article 58(3) EC, which provides that the national provisions referred to in paragraph 1 of that article ‘shall not constitute a means of arbitrary discrimination or a disguised restriction on the free movement of capital and payments as defined in Article 56’ (see Case
Într-adevăr, derogarea prevăzută la articolul 58 alineatul (1) litera (a) CE este ea însăși limitată prin articolul 58 alineatul (3) CE, care prevede că dispozițiile naționale menționate la alineatul (1) al acestui articol „nu trebuie să constituie un mijloc de discriminare arbitrară și nici o restrângere disimulată a liberei circulații a
C-35/98 Verkooijen [2000] ECR I-4071, paragraph 44; Case C-319/02 Manninen [2004] ECR I-7477, paragraph 28; and Jäger, paragraph 41).
I-7477, punctul 28, și Hotărârea Jäger, citată anterior, punctul 41).
Moreover, in order to be justified, the difference in treatment in relation to inheritance and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in the Kingdom of the Netherlands between the person who, at the time of death, was residing in that Member State and the person who, at the time of death, was residing in another Member State, must not go beyond what is necessary to achieve the objective pursued by the legislation at issue (see, to that effect, Manninen, paragraph 29).
În plus, pentru a fi justificată, diferența de tratament în materie de impozite pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un bun imobil situat pe teritoriul Regatului Țărilor de Jos între persoana care, la data decesului său, avea reședința în acest stat membru și cea care, la aceeași dată, avea reședința într-un alt stat membru nu trebuie să depășească ceea ce este necesar pentru ca obiectivul urmărit în reglementarea în cauză să fie atins (a se vedea în acest sens Hotărârea Manninen, citată anterior, punctul 29).
According to the caselaw, in order for national tax rules such as those at issue in the main proceedings — which, for the purposes of assessing inheritance tax, make a distinction as to the deductibility of overendowment debts according to whether the person whose estate is being administered was residing in that Member State or in another Member State at the time of death — to be considered compatible with the provisions of the Treaty on the free movement of capital, the difference in treatment must concern situations which are not objectively comparable or be justified by overriding reasons in the general interest (see Verkooijen, paragraph 43; Manninen, paragraph 29; and Jäger, paragraph 43).
Or, din jurisprudență reiese că, pentru ca o reglementare fiscală națională precum cea în cauză în acțiunea principală, care, în vederea calculării impozitelor pe succesiune, realizează o distincție între caracterul deductibil al datoriilor legate de o atribuire excedentară după cum persoana a cărei succesiune este deschisă avea reședința, la data decesului său, în acest stat membru sau în alt stat membru, să poată fi considerată compatibilă cu prevederile tratatului referitoare la libera circulație a capitalurilor, este necesar ca diferența de tratament să privească situații care nu sunt comparabile în mod obiectiv sau să fie justificată de un motiv imperativ de interes general (a se vedea Hotărârile citate anterior Verkooijen, punctul 43, Manninen, punctul 29, și Jäger, punctul 43).
In that respect, it must be stated that, contrary to the Netherlands Government’s contention, that difference in treatment cannot be justified on the ground that it concerns situations which are not objectively comparable.
În această privință, trebuie să se constate, contrar susținerilor guvernului olandez, că această diferență de tratament nu poate fi justificată pentru motivul că se raportează la situații care nu sunt comparabile în mod obiectiv.
In fact, the situation of the heirs of the deceased concerned in the main proceedings is comparable to that of any heir whose inheritance includes an immovable property situated in the Netherlands and left by a person who was residing in that State at the time of death.
Într-adevăr, situația moștenitorilor lui de cuius în cauză în acțiunea principală este comparabilă cu aceea a oricărui alt moștenitor, a cărui succesiune include un bun imobil situat în Țările de Jos și lăsat moștenire de către o persoană care are reședința în același stat la data decesului.
The Netherlands legislation deems, in principle, both the heirs of resident persons and the heirs of persons who were nonresident at the time of death to be taxable persons for the purposes of collecting inheritance and/or transfer duties on immovable properties situated in the Netherlands.
Reglementarea olandeză îi consideră, în principiu, atât pe moștenitorii persoanelor rezidente, cât și pe cei ai persoanelor nerezidente la data decesului lor persoane impozabile în vederea perceperii unor impozite pe succesiune și/sau pe transferul proprietății asupra bunurilor imobile situate în Țările de Jos.
It is only in respect of the deduction of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos that the inheritances of residents and nonresidents are treated differently.
Numai cu ocazia deducerii datoriilor legate de o atribuire excedentară rezultată dintr-un partaj testamentar de ascendent este aplicat un tratament diferit între succesiunea rezidenților și cea a nerezidenților.
Finally, as regards the issue whether the restriction on the movement of capital resulting from legislation such as that at issue in the main proceedings may be ob -ectively justified by an overriding reason in the general interest, it must be held that, subject to the arguments advanced in relation to Question 3, no such justification has been put forward by the Netherlands Government.
În sfârșit, în legătură cu întrebarea dacă restricția privind circulația capitalurilor care rezultă dintr-o reglementare națională precum cea în cauză în acțiunea principală poate fi justificată în mod obiectiv printr-un motiv imperativ de interes general, trebuie să se constate că, sub rezerva argumentelor expuse în cadrul celei de a treia întrebări preliminare, guvernul olandez nu a prezentat nicio astfel de justificare.
With regard to Question 2, it should be noted that the restriction on the free movement of capital lies in the fact that overendowment debts are not taken into account in the assessment of transfer duties, in conjunction with the fact that the progressive
În ceea ce privește a doua întrebare, trebuie să se arate că restricția privind libera circulație a capitalurilor constă în faptul că neluarea în considerare, la calcularea impozitului pe transferul proprietăților imobiliare, a datoriilor legate de o atribuire
ARENS-SIKKEN nature of the tax bands under the national rules could result in a higher overall tax burden than that which applies in the case of inheritance duties.
ARENS-SIKKEN excedentară coroborată cu caracterul progresiv al tranșelor de impozitare prevăzut de reglementarea națională ar putea determina o sarcină fiscală totală mai ridicată decât cea aplicabilă la calcularea impozitelor pe succesiune.
Furthermore, that question contains a reference to Gerritse and Barbier which, as is apparent from paragraph 45 of the present judgment, are not relevant in the present case.
În plus, instanța de trimitere formulează această întrebare referindu-se la Hotărârile citate anterior Gerritse și Barbier, care, astfel cum rezultă de la punctul 45 din prezenta hotărâre, nu sunt relevante în speță.
Accordingly, there is no need to answer Question 2.
În aceste împrejurări, nu este necesar să se răspundă la a doua întrebare.
In the light of the foregoing, the answer to Question 1 must be that Articles 73b and 73d of the Treaty must be interpreted as precluding national rules, such as those at issue in the main proceedings, concerning the assessment of inheritance duties and transfer duties payable in respect of an immovable property situated in a Member State, which, for the assessment of those duties, make no provision for the deductibility of overendowment debts resulting from a testamentary parental partition inter vivos where the person whose estate is being administered was residing, at the time of death, not in that State but in another Member State, whereas provision is made for such deductibility where that person was residing, at the time of death, in the firstmentioned Member State, in which the immovable property included in the estate is situated, in so far as such rules apply a progressive rate of taxation and in so far as the combination of (i) the failure to take into account such debts and (ii) that progressive rate could result in a greater tax burden for heirs who are not in a position to rely on such deductibility.
Având în vedere cele ce precedă, trebuie să se răspundă la prima întrebare că articolele 73b și 73d din tratat trebuie să fie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale, precum cea din acțiunea principală, referitoare la calcularea impozitelor pe succesiune și pe transferul proprietăților imobiliare datorate pentru un bun imobil situat într-un stat membru care, la calcularea impozitelor menționate, nu prevede caracterul deductibil al datoriilor legate de o atribuire excedentară rezultată dintr-un partaj testamentar de ascendent, în cazul în care persoana a cărei succesiune este deschisă nu avea reședința, la data decesului său, în acest stat, ci într-un alt stat membru, atât timp cât acest caracter deductibil este prevăzut în cazul în care persoana în cauză, la aceeași dată, avea reședința în statul în care este situat bunul imobil care face obiectul succesiunii, în măsura în care o astfel de reglementare aplică un nivel progresiv de impozitare și atât timp cât neluarea în considerare a datoriilor menționate coroborată cu acest nivel progresiv ar putea determina o sarcină fiscală superioară pentru moștenitorii care nu se pot prevala de un astfel de caracter deductibil.
By this question, the referring court asks, in essence, whether the answer to Question 1 might be different if the Member State in which the person whose estate is being administered was residing at the time of death grants, under rules applicable in its territory on the prevention of double taxation, a tax credit in respect of inheritance duties payable in another Member State on assets situated in the territory of that other State.
Prin intermediul acestei întrebări, instanța de trimitere solicită, în esență, să se stabilească dacă răspunsul la prima întrebare poate să fie diferit atât timp cât statul membru în care avea reședința, la data decesului, persoana a cărei succesiune este deschisă, în temeiul unei reglementări de evitare a dublei impuneri aplicabile pe teritoriul său, acordă un credit fiscal aferent impozitelor pe succesiune datorate într-un alt stat membru pentru bunuri situate pe teritoriul acestui alt stat.
It is clear from the caselaw of the Court that, under the second indent of Article 293 EC, the abolition of double taxation is one of the objectives of the European Community to be attained by the Member States.
Din jurisprudența Curții rezultă că eliminarea dublei impuneri reprezintă unul dintre obiectivele Comunității Europene a cărui realizare depinde de statele membre în temeiul articolului 293 a doua liniuță CE.
In the absence of unifying or harmonising measures at Community level for the elimination of double taxation, the Member States retain competence for determining the criteria for taxation on income and wealth with a view to eliminating double taxation by means, inter alia, of international agreements.
În lipsa unor măsuri de unificare sau de armonizare comunitară care să urmărească eliminarea dublei impuneri, statele membre rămân competente pentru a stabili criteriile de impozitare a veniturilor și a averii cu scopul de a elimina, dacă este cazul, pe cale convențională, dubla impunere.
As regards the exercise of the power of taxation so allocated, the Member States may not, however, disregard Community rules (Saint-Gobain ZN, paragraph 58; Bouanich, paragraph 50; and also Denkavit Internationaal and Denkavit France, paragraph 44).
În ceea ce privește exercitarea competenței de impozitare astfel partajate, statele membre nu pot totuși ignora normele comunitare (Hotărârile citate anterior Saint-Gobain ZN, punctul 58, Bouanich, punctul 50, precum și Denkavit Internationaal și Denkavit France, punctul 44).
Nevertheless, even on the assumption that such a bilateral agreement between the Member State in which the person whose estate is being administered was residing at the time of death, and the State in which the immovable property inherited under the laws of the latter State is situated, could neutralise the effects of the restriction on the free movement of capital identified in the context of the answer to Question 1, it must be noted that there is no agreement between the Kingdom of the Netherlands and the Italian Republic for the prevention of double taxation of succession duties.
Cu toate acestea, presupunând chiar că o astfel de convenție bilaterală între statul membru în care avea reședința, la data decesului său, persoana a cărei succesiune este deschisă și statul în care este situat bunul imobil care a făcut, în acest din urmă stat, obiectul succesiunii poate neutraliza efectele restricției privind libera circulație a capitalurilor evidențiate în cadrul răspunsului la prima întrebare, trebuie să se constate că nu există o convenție bilaterală între Regatul Țărilor de Jos și Republica Italiană de evitare a dublei impuneri în materia impozitelor pe succesiune.
In those circumstances, it is sufficient to note that the Member State in which the immovable property is situated cannot, in order to justify a restriction on the free movement of capital arising from its rules, rely on the existence of a possibility, beyond its control, of a tax credit being granted by another Member State — such as the Member State in which the person whose estate is being administered was residing at the time of death — which could, wholly or partly, offset the loss incurred by that person’s heirs as a result of the fact that, for the purposes of assessing transfer
În aceste condiții, este suficient să se constate că statul membru în care este situat bunul imobil nu poate, pentru a justifica o restricție privind libera circulație a capitalurilor care rezultă din reglementarea sa, să se prevaleze de existența unei posibilități, independentă de voința sa, de acordare a unui credit fiscal de către un alt stat membru, precum statul membru în care persoana a cărei succesiune este deschisă avea reședința la data decesului său, care ar putea să compenseze, în tot sau în parte, prejudiciul suferit de către moștenitorii acesteia ca urmare a neluării în considerare