natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Owing to the direct applicability of the regulation, that article confers rights on holders or legitimate users of the PDO which the national courts must protect.
În temeiul efectului direct al regulamentului, acest articol ar fi de natură să confere titularilor sau utilizatorilor legitimi ai DOP drepturi pe care instanțele naționale au obligația de a le proteja.
The direct applicability of Regulation No 2081/92 admittedly does not release the Member States from the obligation to take national measures in order to ensure the application of the regulation.
Aplicabilitatea directă a Regulamentului nr. 2081/92 nu ar exonera anumite state membre de obligația de a adopta măsurile naționale care permit asigurarea aplicării acestui regulament.
In fact, the Federal Republic of Germany has adopted numerous legislative provisions enabling action to be taken against the unlawful use of a PDO, in particular the Law against unfair competition (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) of 7 June 1909 and the Law on trade marks and other distinctive signs (Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen) of 25 October 1994 (BGBl. 1994 I, p. 3085).
Cu toate acestea, Republica Federală Germania ar fi adoptat numeroase prevederi legale care permit să se acționeze împotriva utilizării ilicite a DOP, în special Legea privind lupta împotriva concurenței neloiale (Gesetz gegen den unlauteren Wettbewerb) din 7 iunie 1909 și Legea privind protecția mărcilor și a altor semne distinctive (Gesetz über den Schutz von Marken und sonstigen Kennzeichen) din 25 octombrie 1994 (BGBl. 1994 I, p. 3085).
Moreover, the possibility of taking legal action in respect of any conduct that would be contrary to the rights derived from a PDO is not reserved solely to the holder of that designation.
În plus, posibilitatea de a formula o acțiune împotriva oricărui comportament contrar drepturilor conferite de o DOP nu ar fi rezervată exclusiv titularului denumirii respective.
That possibility is, on the contrary, open to competitors, business associations and consumer organisations.
Aceasta ar fi, dimpotrivă, deschisă concurenților, asocierilor de întreprinderi și asociațiilor de consumatori.
The very large class of persons entitled to
Cercul foarte important al persoanelor în
COMMISSION v GERMANY bring an action suffices to demonstrate that the provisions in force in the Federal Republic of Germany are not limited to enabling producers established in the region of origin of the product concerned to enforce their intellectual property rights.
COMISIA/GERMANIA măsură să formuleze o acțiune ar fi suficient să demonstreze că dispozițiile în vigoare în Republica Federală Germania nu se limitează la a permite producătorilor stabiliți în regiunea de origine a produsului respectiv să impună respectarea drepturilor lor de proprietate intelectuală.
Those provisions establish a general and efficient system which makes it possible to prevent infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 and to punish them effectively by means of judicial decisions.
Aceste prevederi ar institui un sistem general și eficient care ar permite împiedicarea încălcării articolului 13 din Regulamentul nr. 2081/92 și sancționarea eficientă a acesteia prin intermediul hotărârilor judecătorești.
By granting those civil law rights, the Federal Republic of Germany has taken all the measures necessary to guarantee full application of Article 13(1) of Regulation No 2081/92.
Prin acordarea drepturilor civile menționate mai sus, Republica Federală Germania ar fi adoptat toate măsurile care se impun pentru a garanta aplicarea deplină și în întregime a articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2081/92.
According to the Federal Republic of Germany, it follows from a comparison of the different language versions of Article 10(4) of Regulation No 2081/92 that, given the Italian origin of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, it is the Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano and not the German inspection structures which must ensure compliance with the specification for that designation when it is used.
În opinia Republicii Federale Germania, din compararea diferitelor versiuni lingvistice ale articolului 10 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2081/92 reiese că, având în vedere originea italiană a DOP „Parmigiano Reggiano”, obligația de a verifica respectarea caietului de sarcini al denumirii respective cu ocazia utilizării acesteia din urmă revine Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano, iar nu structurilor de control germane.
According to the Federal Republic of Germany, while the Commission observes that the action taken by the Member State concerned against infringements of Article 13 of Regulation No 2081/92 must ensure not only the protection of private economic interests but also that of consumers, that does not stem from any particularity of the regulation of such a kind as to render insufficient — in contrast to the position regarding other intellectual property rights or regarding competition law — the system of protection of designations of origin by providing civil law remedies.
În opinia acestui stat membru, deși Comisia arată că sancționarea, de către statul membru în cauză, a încălcării articolului 13 din Regulamentul nr. 2081/92 trebuie să asigure nu numai protecția intereselor economice private, ci și protecția intereselor consumatorilor, această constatare nu decurge din nicio particularitate proprie regulamentului menționat de natură a face să apară drept insuficient, spre deosebire de situația altor drepturi de proprietate intelectuală sau a dispozițiilor referitoare la protecția concurenței, sistemul de protecție a denumirilor de origine prin instituirea unor mecanisme de drept civil.
Finally, the Federal Republic of Germany contends that if, in Germany, use of the name ‘Parmesan’ for products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is not subject to proceedings brought on the authorities’ initiative or to criminal penalties, even supposing that such use infringes Article 13(1) of Regulation No 2081/92, that situation arises simply because of a decision not to use some penalties which the Member States may impose, but are not obliged to impose, in compliance with the current state of Community law.
În sfârșit, Republica Federală Germania subliniază că, deși, în Germania, utilizarea denumirii „parmesan” pentru produse care nu îndeplinesc cerințele caietului de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano” nu face obiectul unor proceduri angajate din oficiu și nici al unor sancțiuni penale, chiar presupunând că această utilizare constituie o încălcare a articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul nr. 2081/92, această situație rezultă pur și simplu din renunțarea la modalități de sancționare pe care statele membre le pot prevedea, dar pe care nu au obligația de a le impune, în conformitate cu stadiul actual al dreptului comunitar.
In that regard, it should be pointed out that the right of individuals to rely on the provisions of a regulation before their national courts cannot release the Member States from their duty to take the national measures which may be needed to ensure its full application (see, inter alia, Case 72/85 Commission v Netherlands [1986] ECR 1219, paragraph 20).
În această privință, trebuie amintit că posibilitatea de care beneficiază justițiabilii de a invoca dispozițiile unui regulament în fața instanțelor naționale nu ar putea exonera statele membre de adoptarea măsurilor naționale care permit să se asigure aplicarea deplină și în întregime atunci când acest fapt se dovedește necesar (a se vedea în special Hotărârea din 20 martie 1986, Comisia/Țările de Jos, 72/85, Rec., p. 1219, punctul 20).
It is not disputed that the German legal system provides legal instruments such as the legislative provisions mentioned in paragraph 63 above which are designed to ensure the effective protection of the rights which individuals derive from Regulation No 2081/92.
Nu se contestă faptul că ordinea juridică germană dispune de instrumente juridice, precum dispozițiile legale menționate la punctul 63 din prezenta hotărâre, care urmăresc să asigure protecția efectivă a drepturilor care le sunt conferite particularilor prin Regulamentul nr. 2081/92.
It is also not disputed that the possibility of taking legal action against any conduct that might infringe the rights derived from a PDO is not reserved solely to the legitimate user of that designation.
Nu se contestă nici faptul că posibilitatea de a formula o acțiune împotriva oricărui comportament susceptibil de a aduce atingere drepturilor conferite de o DOP nu este rezervată exclusiv utilizatorului legitim al denumirii respective.
It is, on the contrary, open to competitors, business associations and consumer organisations.
Aceasta este, dimpotrivă, deschisă concurenților, asocierilor de întreprinderi și asociațiilor de consumatori.
In those circumstances, such legislation is capable of guaranteeing the protection of interests other than those of the producers of the goods protected by a PDO, in particular the interests of consumers.
În aceste condiții, o astfel de reglementare poate garanta protecția altor interese decât cele ale producătorilor de bunuri care beneficiază de o DOP, în special interesele consumatorilor.
At the hearing, the Federal Republic of Germany moreover pointed out that several cases concerning the use in Germany of the name ‘Parmesan’ are currently pending before the German courts, one of which was brought by the Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano.
În cursul ședinței, Republica Federală Germania a arătat că, de altfel, cauze referitoare la utilizarea în Germania a denumirii „parmesan” sunt în prezent pe rolul instanțelor germane, una dintre acestea fiind introdusă de Consorzio del formaggio Parmigiano Reggiano.
With regard to the Commission’s complaint concerning the obligation on the Member States to take on their own initiative the measures necessary to penalise infringements of Article 13(1) of that regulation, the following points must be made.
În ceea ce privește motivul Comisiei întemeiat pe obligația statelor membre de a lua din oficiu măsurile necesare în vederea sancționării încălcării articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul menționat, trebuie să se precizeze următoarele aspecte.
First of all, there is no such obligation under Article 10 of Regulation No 2081/92.
Mai întâi, o astfel de obligație nu decurge din articolul 10 din Regulamentul nr. 2081/92.
They are therefore obliged to create such structures.
Acestea sunt ținute, așadar, să creeze astfel de structuri.
Nevertheless, Article 10(4) of Regulation No 2081/92, by providing that ‘[i]f a designated inspection authority and/or private body in a Member State establishes that an agricultural product or a foodstuff bearing a protected name of origin in that Member State does not meet the criteria of the specification, they shall take the steps necessary to ensure that this Regulation is complied with …’, indicates that the designated inspection authority and/or private body in a Member State is that of the Member State from which the PDO comes.
Cu toate acestea, articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul nr. 2081/92, prevăzând că „[d]acă o autoritate de control desemnată și/sau un organism privat dintrun stat membru constată că un produs agricol sau alimentar, care poartă o denumire de origine protejată în statul membru respectiv, nu îndeplinește cerințele stabilite în caietul de sarcini, acestea vor lua măsurile necesare pentru a asigura respectarea prezentului regulament. […]”, arată că autoritățile de control desemnate și/sau un organismele private dintrun stat membru sunt cele din statul membru din care provin DOP.
The reference to the ‘producers or processors subject to their control’ in Article 10(3) of that regulation, like the producers’ right of access to the inspection system provided for in Article 10(6) and their obligation under Article 10(7) to bear the costs of the inspections, confirm that Article 10 of Regulation No 2081/92 concerns the obligations of the Member States from which the PDO comes.
Menționarea „producătorilor sau prelucrătorilor supuși controlului” la articolul 10 alineatul (3) din regulamentul respectiv, precum și dreptul producătorilor, prevăzut la alineatul (6) al acestui articol, de a avea acces la sistemul de control și obligația acestora, prevăzută la alineatul (7) al aceluiași articol, de a suporta costurile ocazionate de controale confirmă faptul că articolul 10 din Regulamentul nr. 2081/92 se referă la obligații ale statelor membre din care provin DOP.
That interpretation is further reinforced by the provisions of Articles 4(2)(g) in conjunction with Article 5(3) and (4) of Regulation No 2081/92, which require that the application for registration includes the specification, that that application is addressed to the Member State in which the geographical area is located, and that the specification includes ‘details of the inspection structures provided for in Article 10’.
Această interpretare este, în plus, confirmată de dispozițiile coroborate ale articolului 4 alineatul (2) litera (g) și ale articolului 5 alineatele (3) și (4) din Regulamentul nr. 2081/92, din care reiese că cererea de înregistrare trebuie să cuprindă caietul de sarcini, că această cerere trebuie să fie adresată statului membru în care este situată zona geografică în cauză și că respectivul caiet de sarcini trebuie să includă „detaliile privind structurile de control prevăzute la articolul 10”.
It follows that the inspection structures whose task it is to ensure compliance with the PDO specification are those of the Member State from which the PDO in question comes.
Rezultă că structurile de control pe care se bazează obligația de a asigura respectarea caietului de sarcini al DOP sunt cele ale statului membru din care provin DOP în cauză.
The responsibility for monitoring compliance with the specification when the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ is used therefore does not lie with the German inspection authorities.
Controlul respectării caietului de sarcini în cadrul utilizării DOP „Parmigiano Reggiano” nu revine, așadar, autorităților de control germane.
It is true that Article 13(1)(b) of Regulation No 2081/92 requires that registered names be protected against any ‘misuse, imitation or evocation, even if the true origin of the product is indicated or if the protected name is translated or accompanied by an expression such as “style”, “type”, “method”, “as produced in”, “imitation” or similar’.
Desigur, articolul 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2081/92 impune protecția denumirilor înregistrate împotriva „utilizării abuzive, imitării sau evocării, chiar dacă originea adevărată a produsului este indicată sau dacă denumirea protejată este tradusă sau însoțită de expresii precum «gen», «tip», «metodă», «stil», «imitație» sau o altă expresie similară”.
Nevertheless, the Commission has not demonstrated that the Federal Republic of Germany has failed to comply with the obligations under Regulation No 2081/92, and it has not furnished proof that measures such as those referred to in paragraph 63 above were not taken or were not such as to protect the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Cu toate acestea, pe de o parte, Comisia nu a demonstrat că Republica Federală Germania nu și-ar fi respectat obligațiile care îi revin în temeiul Regulamentului nr. 2081/92 și, pe de altă parte, aceasta nu a prezentat elemente care să arate că măsuri precum cele menționate la punctul 63 din prezenta hotărâre nu au fost luate sau nu erau de natură a proteja DOP „Parmigiano Reggiano”.
In the light of all the foregoing, it must be held that the Commission has not established that, by formally refusing to proceed against the use on its territory of the name ‘Parmesan’ on the labelling of products which do not comply with the requirements of the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’, the Federal Republic of Germany has failed to fulfil its obligations under Article 13(1)(b) of Council Regulation (EEC) No 2081/92.
Luând în considerare toate aprecierile de mai sus, trebuie să se constate că nu sa stabilit de către Comisie că, prin refuzul formal de a sancționa, pe teritoriul său, utilizarea denumirii „parmesan” pe eticheta produselor care nu îndeplinesc cerințele caietului de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano”, Republica Federală Germania nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 13 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 2081/92.
The action brought by the Commission must therefore be dismissed.
În consecință, acțiunea formulată de Comisie trebuie să fie respinsă.
Since the Federal Republic of Germany has applied for costs and the Commission has been unsuccessful in all its pleas, the Commission must be ordered to pay the costs.
Întrucât Republica Federală Germania a solicitat obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, iar Comisia a căzut în pretenții, se impune obligarea acesteia la plata cheltuielilor de judecată.
In accordance with Article 69(4), the Czech Republic, the Kingdom of Denmark, the Italian Republic and the Republic of Austria must bear their own costs.
Potrivit alineatului (4) din același articol, Republica Cehă, Regatul Danemarcei, Republica Italiană, precum și Republica Austria suportă propriile cheltuieli de judecată.
On those grounds, the Court (Grand Chamber) hereby:
Pentru aceste motive, Curtea (Marea Cameră) declară și hotărăște:
Case C-506/06
Cauza C-506/06
(Reference for a preliminary ruling from the Oberster Gerichtshof (Austria))
[cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare introdusă de Oberster Gerichtshof (Austria)]
(Social policy — Directive 92/85/EEC — Measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding — Meaning of ‘pregnant worker’ — Prohibition of dismissal of pregnant workers during the period from the beginning of their pregnancy to the end of the maternity leave — Woman dismissed where, at the date she was given notice of her dismissal, her ova had been fertilised in vitro, but not yet transferred to her uterus — Directive 76/207/EEC — Equal treatment for men and women — Woman undergoing in vitro fertilisation treatment — Prohibition of dismissal — Scope)
„Politica socială — Directiva 92/85/CEE — Măsuri care urmăresc promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează — Noțiunea de lucrătoare gravidă — Interdicția concedierii lucrătoarelor gravide în perioada de la începutul sarcinii până la finalul concediului de maternitate — Lucrătoare concediată în situația în care, la data la care sa dispus concedierea, ovulele sale fuseseră fecundate in vitro, dar nu fuseseră încă transferate în uter — Directiva 76/207/CEE — Egalitate de tratament între lucrătorii de sex masculin și lucrătorii de sex feminin — Lucrătoare care efectuează un tratament de fertilizare in vitro — Interdicția concedierii — Domeniu de aplicare”
Opinion of Advocate General Ruiz-Jarabo Colomer delivered on 27 November 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .
Concluziile avocatului general D. Ruiz-Jarabo Colomer prezentate la 27 noiembrie 2007 . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . I-1020
Judgment of the Court (Grand Chamber), 26 February 2008 . . . . . . .
Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 26 februarie 2008 . . . . . . . . . . . I-1038
SUMMARY — CASE C-506/06
SUMAR — CAUZA C-506/06
Social policy — Protection of the safety and health of workers — Pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding — Directive 92/85
Politică socială — Protecția securității și a sănătății lucrătorilor — Lucrătoare gravide, care au născut de curând sau care alăptează — Directiva 92/85
(Council Directive 92/85, Art. 10(1))
(Directiva 92/85 a Consiliului, art.
Social policy — Male and female workers — Access to employment and working conditions — Equal treatment — Directive 76/207
Politică socială — Lucrători de sex masculin și lucrători de sex feminin — Accesul la încadrarea în muncă și condițiile de muncă — Egalitate de tratament — Directiva 76/207
(Council Directive 76/207, Arts 2(1) and 5(1))
[Directiva 76/207 a Consiliului, art. 2 alin.
Directive 92/85 on the introduction of measures to encourage improvements in the safety and health at work of pregnant workers and workers who have recently given birth or are breastfeeding and, in particular, the prohibition of dismissal of pregnant workers provided for in Article 10(1) of that directive must be interpreted as not extending to a female worker who is undergoing in vitro fertilisation treatment where, on the date she is given notice of her dismissal, her ova have already been fertilised by her partner’s sperm cells, so that in vitro fertilised ova exist, but they have not yet been transferred into her uterus.
Directiva 92/85 privind introducerea de măsuri pentru promovarea îmbunătățirii securității și a sănătății la locul de muncă în cazul lucrătoarelor gravide, care au născut de curând sau care alăptează și, în special, interdicția concedierii lucrătoarelor gravide prevăzută la articolul 10 punctul 1 din directivă trebuie interpretate în sensul că nu se aplică unei lucrătoare care recurge la fertilizarea in vitro în cazul în care, la data la care se dispune concedierea sa, fecundarea ovulelor acestei lucrătoare de spermatozoizii partenerului său sa realizat deja, astfel încât există ovule fecundate in vitro, dar acestea nu iau fost încă transferate în uter.
kept for an indeterminate period, with the national legislation in question in the case in question providing, in that regard, that the fertilised ova may be kept for a maximum period of 10 years.
Astfel, înainte de transferul în uterul femeii, aceste ovule pot, în anumite state membre, să fie conservate pentru o perioadă mai lungă sau mai scurtă; reglementarea națională în cauză prevede în această privință posibilitatea de a conserva ovulele fecundate o perioadă maximă de 10 ani.
Therefore, applying the protection against dismissal laid down in Article 10 of Directive 92/85 in favour of a female worker before the transfer of the fertilised ova could have the effect of granting the benefit of that protection even where that transfer is postponed, for whatever reason, for a number of years or even where such transfer is definitively abandoned, the in vitro fertilisation having been carried out merely by way of precaution.
Prin urmare, a recunoaște beneficiul protecției împotriva concedierii consacrate la articolul 10 din Directiva 92/85 unei lucrătoare înainte de transferul ovulelor fecundate ar putea avea ca efect acordarea beneficiului acestei protecții chiar și atunci când transferul se amână, pentru un motiv oarecare, timp de mai mulți ani sau chiar dacă s-ar fi renunțat definitiv la acest transfer, fecundarea in vitro fiind practicată din simplă precauție.
In that regard, the protection established by Article 10 of Directive 92/85 cannot, for reasons connected with the principle of legal certainty, be extended to such a worker. Before their transfer into the uterus of the woman concerned, those ova may, in certain Member States, be
În această privință, protecția instituită prin articolul 10 din Directiva 92/85 nu se poate extinde la o astfel de lucrătoare pentru motive care țin de respectarea principiului securității juridice.
(see paras 41, 42, 53 and operative part)
(a se vedea punctele 41, 42 și 53, precum și dispozitivul)
carrying out their work on account of the medical treatment they must receive, the treatment, consisting of a follicular puncture and the transfer to the woman’s uterus of the ova removed by way of that follicular puncture immediately after their fertilisation, directly affects only women.
Astfel, deși este adevărat că lucrătorii de ambele sexe pot fi temporar împiedicați să efectueze munca din cauza tratamentelor medicale pe care trebuie să le urmeze, totuși, intervențiile constând în puncția foliculară și transferul în uterul femeii al ovulelor rezultate din această puncție imediat după fecundarea lor nu privesc în mod direct decât femeile.