natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Member States may choose to prosecute infringements of the Basic Regulation by the way of ex officio action by public authorities, but, under the current state of Community law, they are not obliged to do so.
Statele membre pot alege să sancționeze încălcările regulamentului de bază prin intermediul măsurilor luate din oficiu de către autoritățile publice, însă, în stadiul actual al dreptului comunitar, nu sunt obligate să procedeze în acest mod.
B — Subjectmatter of the proceedings and proof of the failure to fulfil an obligation
B — Obiectul prezentei cauze și dovada neîndeplinirii unei obligații
In the present case, the Commission claims that Germany has ‘formally refused to prosecute’ on its territory the use of the name ‘Parmesan’ for the labelling of products which do not conform to the specification for the protected designation of origin ‘Parmigiano Reggiano’ and thereby infringed its obligations under Article 13(1)(b) of the Basic Regulation.
În prezenta cauză, Comisia susține că Germania a „refuzat formal să sancționeze” pe teritoriul său utilizarea denumirii „parmesan” pentru etichetarea produselor care nu îndeplinesc cerințele caietului de sarcini al denumirii de origine protejate „Parmigiano Reggiano” și astfel și-a încălcat obligațiile prevăzute de articolul 13 alineatul (1) litera (b) din regulamentul de bază.
Thus the present infringement proceedings do not question the consistency of a provision of national law with a rule of Community law.
Prin urmare, prezenta acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor nu se referă la conformitatea unei prevederi a dreptului național cu o normă de drept comunitar.
Rather the Commission questions the administrative action of the German authorities, which failed to take action against conduct which allegedly constitutes an infringement of Community law by economic operators on the territory of a Member State.
Mai degrabă Comisia pune sub semnul întrebării practicile administrative ale autorităților germane, care nu au luat măsuri împotriva unui comportament care se presupune că ar constitui o încălcare a dreptului comunitar de către operatorii economici pe teritoriul unui stat membru.
It should be recalled from the outset that, according to the settled caselaw of the Court, in an action for failure to fulfil obligations brought under Article 226 EC it is for the Commission to prove that the obligation has not been fulfilled.
Trebuie reamintit de la început că, în conformitate cu o jurisprudență constantă, în cadrul unei acțiuni în constatarea neîndeplinirii obligațiilor în temeiul articolului 226 CE, îi revine Comisiei obligația de a stabili existența pretinsei neîndepliniri a obligațiilor.
It is the Commission’s responsibility to place before the Court the information needed to prove the allegation that the obligation has not been fulfilled, and
Comisia este cea care trebuie să prezinte Curții elementele necesare pentru ca aceasta să verifice existența neîndeplinirii
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 govern relations between the Community and the Member States, it is for the latter to ensure that Community rules are implemented within their territories.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÀK — CAUZA C-132/05 relațiile dintre Comunitate și statele membre, revine acestora din urmă sarcina de a asigura aplicarea reglementărilor comunitare pe teritoriul lor 23.
23As the Court has consistently held, for the implementation of Community regulations, unless Community law, including its general principles, contains common rules for that purpose, the national authorities act in accordance with the procedural and substantive rules of their own national law. 24
Astfel cum a afirmat în mod constant Curtea, pentru aplicarea reglementărilor comunitare, autoritățile naționale acționează potrivit normelor de formă și de fond prevăzute de dreptul național, dacă dreptul comunitar, incluzând principiile sale generale, nu conține norme comune în acest scop 24.
According to the Court’s case-law, in a case questioning the application of a national provision by a Member State’s administration, proof of a Member State’s failure to fulfil its obligations requires production of evidence different from that usually taken into account in an action for failure to fulfil obligations concerning solely the terms of a national provision.
Potrivit jurisprudenței Curții, într-o cauză referitore la aplicarea unei prevederi naționale de către administrația unui stat membru, dovada neîndeplinirii obligațiilor de către acest stat necesită furnizarea unor probe diferite de cele luate în considerare în mod obișnuit într-o acțiune în constatarea neîndeplinirii obligațiilor privitoare doar la conținutul unei prevederi naționale.
In those circumstances, the Court has held that a failure to fulfil obligations can be established only by means of sufficiently documented and detailed proof of the alleged practice of the national administration for which the Member State concerned is answerable. 22
În aceste condiții, Curtea a stabilit că neîndeplinirea obligațiilor poate fi demonstrată doar prin intermediul unui probatoriu suficient de documentat și de detaliat al pretinsei practici a administrației naționale pentru care statul membru respectiv este răspunzător 22.
The Basic Regulation contains some common rules on its implementation.
Regulamentul de bază conține câteva norme comune referitoare la aplicarea sa.
Article 10 of the Basic Regulation expressly deals with the monitoring of compliance by producers with the specifications for PDOs.
Articolul 10 din regulamentul de bază se referă în mod expres la monitorizarea respectării caietelor de sarcini ale DOP de către producători.
For the purposes of the present case, which does not concern positive action by a Member State’s administration but rather a failure to act, the finding of an infringement under Article 226 EC requires, in my view, that the Commission prove that the German administration was under a duty to take ex officio action and has failed to do so.
În cadrul prezentei cauze, care nu privește adoptarea unei măsuri de către administrația unui stat membru, ci mai degrabă un refuz de a acționa, stabilirea unei încălcări potrivit articolului 226 CE presupune, în opinia noastră, dovedirea de către Comisie a faptului că administrația germană era obligată să acționeze din oficiu și că a omis să procedeze în acest mod.
Article 10(4) provides that steps must be taken to ensure that the Regulation is complied with when a foodstuff bearing a PDO does not comply with the specification for that PDO.
Articolul 10 alineatul (4) prevede necesitatea luării de măsuri pentru a asigura respectarea regulamentului atunci când un produs alimentar care poartă o DOP nu este conform cerințelor caietului de sarcini al acestei DOP.
The wording of Article 10(4) of the Basic Regulation is, however, unclear as to which Member State’s inspection
Cu toate acestea, modul de redactare a articolului 10 alineatul (4) din regulamentul
According to the general principles on which the Community is based and which
Potrivit principiilor generale pe care se fondează Comunitatea și care guvernează
22 — See, to that effect, Case C-287/03 Commission v Belgium [2005] ECR I-3761, paragraph 28.
22 — A se vedea în acest sens Hotărârea din 12 mai 2005, Comisia/Belgia (C-287/03, Rec., p.
COMMISSION v GERMANY that ‘the costs of inspections provided for under that regulation shall be borne by the producers using that protected name’.
COMISIA/GERMANIA prevede: „Costurile ocazionate de controalele prevăzute în prezentul regulament vor fi suportate de producătorii care utilizează denumirea protejată” [traducere neoficială].
This also suggests that the inspection provided for under Article 10 refers exclusively to the enforcement of the specifications with regard to the producers using the protected name in the Member State where it originates.
Aceasta sugerează de asemenea că respectivele controale prevăzute de articolul 10 se referă în mod exclusiv la punerea în aplicare a cerințelor caietului de sarcini cu privire la producătorii care utilizează denumirea protejată în statul membru de origine al acesteia.
authorities are under the obligation to act against the non-compliance with the specification for a given PDO.
de bază este neclar în privința stabilirii autorităților de control din statele membre care au obligația de a acționa împotriva nerespectării cerințelor caietului de sarcini al unei anumite DOP.
It appears from the German version of the Regulation 25 that the inspection authority obliged to take the necessary measures is that of the Member State in which the infringing product originates.
Reiese din versiunea în limba germană a regulamentului 25 că autoritatea de control care este obligată să ia măsurile necesare este cea din statul membru de origine a produsului în litigiu.
Other language versions of that same provision do not support such an interpretation and provide that the inspection authority obliged to intervene is not the inspection authority of the Member State where the product originates, but rather the inspection authority of the Member State where the protected designation originates.
Alte versiuni lingvistice ale aceleiași prevederi nu vin în sprijinul unei asemenea interpretări și prevăd că autoritatea de control obligată să intervină nu este cea din statul membru de origine a produsului, ci mai degrabă autoritatea de control din statul membru de origine a denumirii protejate 26.
26According to those language versions, only the Italian authorities would be obliged to take action against products which do not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’.
Potrivit acestor versiuni lingvistice, doar autoritățile italiene ar fi obligate să ia măsuri împotriva produselor care nu sunt conforme caietului de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano”.
Although it follows from the above that the wording of Article 10 of the Basic Regulation is not entirely clear, I consider that the purpose and general scheme of the Basic Regulation indicate that the obligation to carry out inspections go beyond the mere verification of the compliance of products with the specification for a PDO in the Member State where the PDO originates.
Deși rezultă din cele menționate anterior că modul de redactare a articolului 10 din regulamentul de bază nu este în întregime clar, considerăm că scopul și economia generală a regulamentului de bază indică faptul că obligația de efectuare a controalelor se întinde dincolo de simpla verificare a conformității produselor cu caietul de sarcini al unei DOP în statul membru de origine al acesteia.
It is also worth citing Article 10(7) of the Basic Regulation, which provides
De asemenea, merită citat articolul 10 alineatul (7) din regulamentul de bază, care
It follows from the system of protection set up by the Basic Regulation that for the proper implementation of the Basic Regulation, two kinds of inspections may be required.
Rezultă din regimul de protecție prevăzut de regulamentul de bază că, în scopul unei aplicări adecvate a regulamentului de bază, două tipuri de controale pot fi solicitate.
On the one hand there must be systematic monitoring of compliance, by producers in the area of production of the products bearing the PDO, with the specification for that PDO.
Pe de o parte, trebuie să existe o monitorizare sistematică a respectării caietului de sarcini al DOP de către producători în zona de producție a bunului care beneficiază de DOP.
On the other hand misuse of PDOs outside the area of production must be acted upon.
Pe de altă parte, trebuie luate măsuri împotriva utilizării abuzive a DOP în afara zonei de protecție.
However, the question arises of the kinds of measures required for that latter purpose.
Cu toate acestea, apare întrebarea tipurilor de măsuri necesare în acest din urmă scop.
OPINION OF MR MAZÁK — CASE C-132/05 controls performed to ensure the compliance with other rules of food law. 27
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL MAZÀK — CAUZA C-132/05 lelor oficiale efectuate pentru a asigura respectarea altor norme ale legislației privind produsele alimentare 27.
The German legal system provides for the enforcement of PDOs through judicial action which is open to a wide range of plaintiffs who can include inter alia consumer protection associations and business organisations.
Sistemul juridic german prevede asigurarea respectării DOP prin intermediul acțiunilor în justiție deschise unei game largi de reclamanți, care poate cuprinde, printre altele, asociații de protecție a consumatorilor și asocieri de întreprinderi.
Enforcement through judicial action is therefore potentially open to plaintiffs pursuing much wider interests than merely the protection of the interests of the producers of goods covered by a PDO.
În consecință, asigurarea respectării DOP pe calea acțiunilor în justiție este în mod potențial deschisă reclamanților care urmăresc interese mai largi decât simpla protecție a intereselor producătorilor bunurilor care beneficiază de DOP.
However, in my view it cannot be inferred from the Regulation that these inspection structures must systematically act ex officio in the absence of any impetus, for instance as a result of complaints of producers whose products lawfully bear a PDO or consumers or any other producers.
Cu toate acestea, considerăm că nu poate fi dedus din regulamentul de bază că aceste structuri de control trebuie să acționeze în mod sistematic din oficiu, în absența unui impuls, de exemplu, ca urmare a plângerilor producătorilor ale căror produse poartă în mod legal o DOP sau ale consumatorilor sau ale oricăror alți producători.
This is confirmed by the Commission in its literature on the matter.
Acest lucru este confirmat de documentele Comisiei în materie.
In the Commission’s ‘Guide to Community Regulations’ on ‘Protection of Geographical Indications, Designations of Origin and Certificates of
În „Ghidul regulamentelor comunitare referitor la protecția indicațiilor geografice, a denumirilor de origine și a certificatelor referitoare la caracterul specific al produselor agricole
This regulation entered into force on 31 March 2006 and repealed the Basic Regulation.
Acest regulament a intrat în vigoare la 31 martie 2006 și a abrogat regulamentul de bază.
Under Article 10 it provides for ‘official controls’ by stating that ‘Member States shall designate the competent authority or authorities responsible for controls in respect of the obligations established by this Regulation in conformity with Regulation (EC) No 882/2004 [of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules]’.
Articolul 10 prevede, în materia „controalelor oficiale”, că „statele membre desemnează autoritatea competentă responsabilă (autoritățile competente responsabile) cu controalele referitoare la cerințele stabilite de prezentul regulament în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 882/2004 [al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor]”.
Article 11 deals separately with the ‘verification of compliance with specifications’ and provides inter alia that the costs of such verification shall be borne by operators subject to it.
Articolul 11 tratează separat „controlul respectării caietului de sarcini” și prevede printre altele: costurile aferente acestui control sunt suportate de operatorii vizați de controlul respectiv.
Nevertheless I consider that for the purposes of effective implementation of the Basic Regulation the existence of such judicial means does not exempt Member States from the obligation to provide at the same time for appropriate inspection mechanisms, independently of judicial action.
Totuși, considerăm că, în vederea unei aplicări efective a regulamentului de bază, existența unor asemenea mijloace judiciare nu exonerează statele membre de obligația de a prevedea în același timp mecanisme de control adecvate, independent de acțiunile în justiție.
Article 10(1) establishes an obligation for Member States to ‘ensure that … inspection structures are in place, the function of which shall be to ensure that agricultural products and foodstuffs bearing a protected name meet requirements laid down in the specifications’.
Articolul 10 alineatul (1) prevede o obligație a statelor membre de a „garant[a] faptul că […] au fost puse la punct structurile de control, al căror rol este acela de a asigura că produsele agricole și alimentare care poartă o denumire protejată îndeplinesc cerințele stabilite în caietul de sarcini” [traducere neoficială].
Given such a general formulation the obligation to ensure the effective implementation of the Basic Regulation places Member States under a general obligation to provide for adequate inspection structures to verify whether a product which is marketed in a given Member State and which bears a given PDO complies with the specification for that PDO, regardless of the place where the PDO originates.
Ca urmare a unei formulări atât de generale, obligația de a asigura aplicarea efectivă a regulamentului de bază impune statelor membre o obligație generală de a prevedea structurile de control adecvate pentru a verifica dacă un produs care este comercializat într-un anumit stat membru și care poartă o anumită DOP respectă caietul de sarcini al acestei DOP, indiferent de locul de origine al DOP.
Such inspections may for instance be carried out in the framework of official
De exemplu, asemenea controale pot fi întreprinse în cadrul controa-
Specific character for Agricultural Products and Foodstuffs’, it is stated that ‘[t]he enforcement of exclusive rights is organised and carried out by the Member States.
În consecință, este în sarcina statelor membre să decidă dacă serviciile desemnate în acest scop acționează din proprie inițiativă (din oficiu) sau în temeiul plângerilor titularilor de drepturi conferite de DOP/IGP/STG” 28[traducere neoficială].
Therefore, it is up to the Member States whether the Services designated for such enforcement act on their own initiative (ex officio) or based on complaints of right holders of the PDO/PGI/TSG.’ 28 involving controls and possible penalties, is required, even when it is not provided for under Community law and without any external impetus, in situations where there is no incentive for individuals or economic operators to complain 29 or where any delay could result in irreversible damage, such as when the precautionary principle requires immediate action to withdraw dangerous foodstuffs or to end behaviour which may cause irreversible damage to the environment.
întârziere ar putea să cauzeze un prejudiciu ireversibil, precum atunci când principiul precauțiunii cere luarea unei măsuri imediate pentru retragerea produselor alimentare periculoase sau pentru a stopa comportamente care ar putea cauza pagube ireversibile mediului.
The present case is not, however, comparable to any of these situations.
Totuși, prezenta cauză nu este comparabilă cu niciuna dintre aceste situații.
It follows that Member States have, in the implementation of the Basic Regulation, a discretion as to whether to carry out inspections in a given case and then to take measures if they find goods which infringe the PDO.
Rezultă că statele membre dispun, în cadrul implementării regulamentului de bază, de o putere discreționară în privința efectuării controalelor într-un caz dat și astfel pot lua măsuri dacă descoperă mărfuri care încalcă DOP.
The present case must be distinguished from situations where, because of the interest at stake, the discretion of a Member State to act ex officio is much more limited.
Prezenta cauză trebuie să fie diferențiată de situațiile în care, din cauza intereselor în joc, puterea discreționară a unui stat membru de a acționa din oficiu este mult mai limitată.
For instance, ex officio action by State authorities,
De exemplu, o acțiune întreprinsă din oficiu de autoritățile statului, implicând controale și eventuale sancțiuni, este necesară, chiar dacă nu este prevăzută de dreptul comunitar, și fără vreun impuls exterior în situațiile în care nu există niciun stimulent pentru
Even in a situation where Member States have in principle a relatively wide discretion as to the measures which they must adopt and effectively apply in order to safeguard the effectiveness of Community law, Member States may be required, under certain circumstances, to take action.
Chiar și în situația în care statele membre dispun în principiu de o putere de apreciere relativ largă în privința măsurilor pe care trebuie să le adopte și să le pună efectiv în aplicare pentru a asigura eficacitatea dreptului comunitar, statele membre pot fi constrânse, în anumite împrejurări, să ia măsuri.
In Commission v France, the Court held that, in that case, the French public authorities had exceeded their margin of discretion by not taking action in spite of criminal acts repeated over several years, tolerated by the police, and complaints lodged before the judicial authorities. 30
În Hotărârea Comisia/Franța, Curtea a stabilit că, în acest caz, autoritățile publice naționale și-au depășit marja de apreciere prin neluarea niciunei măsuri în pofida actelor delictuale repetate în decursul mai multor ani, tolerate de poliție, și în pofida plângerilor adresate instanțelor 30.
28 — Protection of Geographical Indications, Designations of Origin and Certificates of Specific character for Agricultural Products and Foodstuffs, Guide to Community Regulations, 2nd Edition, August 2004, DG for Agriculture, Food quality policy in the European Union; the text is available in PDF format on the Commission’s Internet site (http://ec.europa.eu/agriculture/publi/gi/broch_en.pdf).
28 — „Protecția indicațiilor geografice, a denumirilor de origine și certificatele referitoare la caracterul specific al produselor agricole și alimentare”, Ghidul regulamentelor comunitare, ediția a doua, august 2004, Direcția Generală Agricultură și politica privind calitatea produselor alimentare în Uniunea Europeană. Acest document este disponibil în format PDF pe site-ul Comisiei: http://ec.europa.eu/agriculture/publi/gi/broch_en.pdf
However, the facts of the present case, as they appear from the file, are different.
Cu toate acestea, situația de fapt din prezenta cauză, astfel cum reiese din dosar, este diferită.
In particular, the Commission has failed to produce evidence, which is of temporal relevance to the proceedings at hand, 31 of even one complaint or request for legal protection, much less a pattern of failure to act on such complaints or requests, in relation to abuses of the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ occurring on German territory.
În special, Comisia nu a furnizat probe cu pertinență temporală în prezenta cauză 31, privitoare la existența măcar a unei plângeri sau a unei acțiuni în justiție și cu atât mai puțin la lipsa măsurilor ca urmare a unor asemenea plângeri sau acțiuni în legătură cu cazurile de utilizare abuzivă a DOP „Parmigiano Reggiano” pe teritoriul german.
It follows from the above that I do not consider that Article 13(1)(b) of the Basic Regulation, in the light of Article 10 of that regulation, required Germany to prosecute ex officio the marketing of cheese which does not comply with the specification for the PDO ‘Parmigiano Reggiano’ under the designation ‘Parmesan’ on its territory.
Rezultă din cele menționate anterior că nu considerăm că articolul 13 alineatul (1) litera (b) din regulamentul de bază, în lumina articolului 10 din același regulament, obliga Germania să sancționeze din oficiu comercializarea pe teritoriul său a brânzeturilor denumite „parmesan” care nu sunt conforme cu caietul de sarcini al DOP „Parmigiano Reggiano”.
In particular, the Commission failed to demonstrate that Germany was under an obligation to take such action in the absence of sufficient and appropriate external impetus to do so.
În special, Comisia nu a demonstrat că Germania avea obligația să adopte asemenea măsuri în lipsa unei inițiative externe în acest sens, suficiente și adecvate.