natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Yet, the absence of such administrative safeguards has significant adverse affects on the appellant’s right to effective judicial protection.
Totuși, absența unor asemenea garanții administrative are efecte adverse semnificative asupra dreptului recurentei la o protecție jurisdicțională efectivă.
The appellant has been listed for several years in Annex I to the contested regulation and still the Community institutions refuse to grant the appellant an opportunity to dispute the grounds for its continued inclusion on the list.
Numele recurentei a fost înscris pentru mai mulți ani pe lista din anexa I la regulamentul atacat, iar instituțiile comunitare încă refuză să îi acorde posibilitatea de a contesta motivele menținerii înscrierii sale pe listă.
They have, in effect, levelled extremely serious allegations against the appellant and have, on that basis, subjected the appellant to severe sanctions.
Acestea au adus de fapt acuzații deosebit de grave la adresa recurentei și iau impus, în acest temei, sancțiuni severe.
As a result of this denial, there is a real possibility that the sanctions taken against the appellant within the Community may be disproportionate or even misdirected, and might nevertheless remain in place indefinitely.
Ca urmare a acestei opoziții, există posibilitatea reală ca sancțiunile luate împotriva recurentei în Comunitate să fie disproporționate sau chiar greșit îndreptate, rămânând cu toate acestea în vigoare pe termen nedeterminat.
The Court has no way of knowing whether that is the case in reality, but the mere existence of that possibility is anathema in a society that respects the rule of law.
Curtea nu are cum să afle dacă aceasta este situația în realitate, însă simpla existență a acestei posibilități constituie o anatemă întro societate care respectă statul de drept.
While certain limitations on that right might be permitted if there are other compelling interests, it is unacceptable in a democratic society to impair the very essence of that right.
În timp ce anumite limitări ale acestui drept pot fi permise, în prezența altor interese imperative, este inacceptabil ca întro societate democratică să se aducă atingere însuși conținutului acestui drept.
As the European Court of Human Right held in Klass and Others, ‘the rule of law implies, inter alia, that an interference by the executive authorities with an individual’s rights should be subject to an effective control which should normally be assured by the judiciary, at least in the last resort, judicial control offering the best guar-
Astfel cum Curtea Europeană a Drepturilor Omului a apreciat în Hotărârea Klass și alții, „statul de drept implică, inter alia, că o eventuală ingerință a puterii executive în drepturile unui particular trebuie să fie supusă unui control efectiv care, în mod normal, trebuie să fie asigurat de puterea judecătorească, cel puțin ca ultim resort,
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION v COUNCIL AND COMMISSION cannot dispense with proper judicial review proceedings when implementing the Security Council resolutions in question within the Community legal order.
AL BARAKAAT INTERNATIONAL FOUNDATION/CONSILIUL ȘI COMISIA un control jurisdicțional adecvat cu ocazia punerii în aplicare în ordinea juridică comunitară a rezoluțiilor Consiliului de Securitate în discuție.
As the Commission and the Council themselves have stressed in their pleadings, the decision whether or not to remove a person from the United Nations sanctions list remains within the full discretion of the Sanctions Committee — a diplomatic organ.
După cum chiar Consiliul și Comisia au subliniat în observațiile prezentate, decizia de radiere a unei persoane de pe lista de sancțiuni stabilită de Națiunile Unite rămâne la întreaga discreție a Comitetului pentru sancțiuni, un organ diplomatic.
As a consequence, the Community institutions
În consecință, instituțiile comunitare nu se pot dispensa de
It follows that the appellant’s claim that the contested regulation infringes the right to be heard, the right to judicial review, and the right to property is well founded.
Rezultă că susținerea recurentei potrivit căreia regulamentul atacat încalcă dreptul de a fi ascultată, dreptul la un control jurisdicțional și dreptul de proprietate este fondată.
The Court should annul the contested regulation in so far as it concerns the appellant.
Curtea ar trebui să anuleze regulamentul atacat în măsura în care o privește pe recurentă.
(1) set aside the judgment of the Court of First Instance of 21 September 2005 in Case T-306/01 Yusuf and Al Barakaat International Foundation v Council and Commission;
1) să anuleze Hotărârea Tribunalului de Primă Instanță din 21 septembrie 2005, Yusuf și Al Barakaat International Foundation/Consiliul și Comisia (T-306/01);
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-415/05 P prohibiting the export of certain goods and services to Afghanistan, strengthening the flight ban and extending the freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-415/05 P exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce îi privește pe talibanii din Afganistan, în măsura în care acesta o privește pe recurentă.
TWO APPEALS under Article 56 of the Statute of the Court of Justice, lodged on 17 and 21 November 2005, respectively,
În cauzele conexate C-402/05 P și C-415/05 P, având ca obiect două recursuri formulate în temeiul articolului 56 din Statutul Curții de Justiție, introduse la 17 noiembrie 2005 și, respectiv, la 21 noiembrie 2005,
Yassin Abdullah Kadi, residing in Jeddah (Saudi Arabia), represented by I. Brownlie QC, D. Anderson QC and P. Saini, Barrister, instructed by G. Martin, Solicitor, with an address for service in Luxembourg,
Yassin Abdullah Kadi, cu domiciliul în Jeddah (Arabia Saudită), reprezentat de domnii I. Brownlie și D. Anderson, QC, precum și de domnul P. Saini, barrister, mandatați de domnul G. Martin, solicitor, cu domiciliul ales în Luxemburg,
Al Barakaat International Foundation, established in Spånga (Sweden), represented by L. Silbersky and T. Olsson, advokater, appellants,
Al Barakaat International Foundation, cu sediul în Spånga (Suedia), reprezentatã de L. Silbersky și T. Olsson, advokater, recurenți,
* Languages of the case: English and Swedish.
* Limbile de procedură: engleza și suedeza.
Council of the European Union, represented by M. Bishop, E. Finnegan and E. Karlsson, acting as Agents, defendant at first instance, supported by
Consiliul Uniunii Europene, reprezentat de domnul M. Bishop și de doamnele E. Finnegan și E. Karlsson, în calitate de agenți, pârât în primă instanță, susținut de:
Kingdom of Spain, represented by J. Rodríguez Cárcamo, acting as Agent, with an address for service in Luxembourg,
Regatul Spaniei, reprezentat de domnul J. Rodríguez Cárcamo, în calitate de agent, cu domiciliul ales în Luxemburg,
French Republic, represented by G. de Bergues, E. Belliard and S. Gasri, acting as Agents,
Republica Franceză, reprezentată de domnul G. de Bergues și de doamnele E. Belliard și S. Gasri, în calitate de agenți,
Kingdom of the Netherlands, represented by H.G. Sevenster and M. de Mol, acting as Agents, interveners on appeal,
Regatul Țărilor de Jos, reprezentat de doamnele H. G. Sevenster și M. de Mol, în calitate de agenți, interveniente în recursuri,
Commission of the European Communities, represented by C. Brown, J. Enegren and P.J. Kuijper, acting as Agents, with an address for service in Luxembourg, defendant at first instance, supported by:
Comisia Comunităților Europene, reprezentată de domnii C. Brown, J. Enegren și P. J. Kuijper, în calitate de agenți, cu domiciliul ales în Luxemburg, pârâtă în primă instanță, susținută de:
French Republic, represented by G. de Bergues, E. Belliard and S. Gasri, acting as Agents, intervener on appeal,
Republica Franceză, reprezentată de domnul G. de Bergues și de doamnele E. Belliard și S. Gasri, în calitate de agenți, intervenientă în recursuri,
United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, represented by R. Caudwell, E. Jenkinson and S. Behzadi-Spencer, acting as Agents, assisted by C. Greenwood QC and A. Dashwood, Barrister, with an address for service in Luxembourg, intervener at first instance,
Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, reprezentat de doamnele R. Caudwell, E. Jenkinson și S. Behzadi-Spencer, în calitate de agenți, asistate de domnii C. Greenwood, QC, și A. Dashwood, barrister, cu domiciliul ales în Luxemburg, intervenient în primă instanță,
THE COURT (Grand Chamber), composed of: V. Skouris, President, C.W.A. Timmermans (Rapporteur), A. Rosas and K. Lenaerts, Presidents of Chambers, J.N. Cunha Rodrigues, R. Silva de Lapuerta, K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, P. Lindh, J.-C. Bonichot, T. von Danwitz and A. Arabadjiev, Judges,
CURTEA (Marea Cameră), compusă din domnul V. Skouris, președinte, domnii C. W. A. Timmermans (raportor), A. Rosas și K. Lenaerts, președinți de cameră, domnul J. N. Cunha Rodrigues, doamna R. Silva de Lapuerta, domnii K. Schiemann, J. Makarczyk, P. Kūris, doamna P. Lindh, domnii J.-C. Bonichot, T. von Danwitz și A. Arabadjiev, judecători,
Advocate General: M. Poiares Maduro,Registrar: J. Swedenborg, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 2 October 2007, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 16 January 2008 (C-402/05 P) and 23 January 2008 (C-415/05 P), gives the following
HOTĂRÂREA DIN 3.9.2008 — CAUZELE CONEXATE C-402/05 P ȘI C-415/05 P avocat general: domnul M. Poiares Maduro, grefier: domnul J. Swedenborg, administrator, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 2 octombrie 2007, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședințele din 16 ianuarie 2008 (C-402/05 P) și din 23 ianuarie 2008 (C-415/05 P), pronunță prezenta
By those judgments the Court of First Instance rejected the actions brought by Mr Kadi and Al Barakaat against Council Regulation (EC) No 881/2002 of 27 May 2002 imposing certain specific restrictive measures directed against certain persons and entities associated with Usama bin Laden, the Al-Qaeda network and the Taliban,
Prin aceste hotărâri, Tribunalul a respins acțiunile în anulare formulate de domnul Kadi și Al Barakaat împotriva Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și
9, ‘the contested regulation’), in so far as that act relates to them.
189, denumit în continuare „regulamentul în litigiu”), în măsura în care acest act îi vizează.
Under Article 1(1) and (3) of the Charter of the United Nations, signed at San Francisco (United States of America) on 26 June 1945, the purposes of the United Nations are inter alia ‘[t]o maintain international peace and security’ and ‘[t]o achieve international cooperation in solving international problems of an economic, social, cultural, or humanitarian character, and in promoting and encouraging respect for human rights and for fundamental freedoms for all without distinction as to race, sex, language, or religion’.
Potrivit articolului 1 alineatele 1 și 3 din Carta Națiunilor Unite, semnată la San Francisco (Statele Unite ale Americii) la 26 iunie 1945, scopurile Națiunilor Unite le includ pe acela de „[a] mențin[e] pacea și securitatea internațională” și pe acela de „[a] realiz[a] cooperarea internațională în rezolvarea problemelor internaționale cu caracter economic, social, cultural sau umanitar, prin promovarea și încurajarea respectării drepturilor omului si a libertăților fundamentale pentru toți, fără deosebire de rasă, sex, limbă sau religie”.
Under Article 24(1) and (2) of the Charter of the United Nations:
Conform articolului 24 alineatele 1 și 2 din Carta Națiunilor Unite:
In order to ensure prompt and effective action by the United Nations, its Members confer on the Security Council primary responsibility for the maintenance of international peace and security, and agree that in carrying out its duties under this responsibility the Security Council acts on their behalf.
Spre a asigura acțiunea rapidă și eficace a Organizației [Națiunilor Unite (ONU)], membrii săi conferă Consiliului de Securitate [al Națiunilor Unite (denumit în continuare «Consiliul de Securitate»)] răspunderea principală pentru menținerea păcii și securității internaționale și recunosc că, îndeplinindu-și îndatoririle impuse de această răspundere, Consiliul de Securitate acționează în numele lor.
In discharging these duties the Security Council shall act in accordance with the Purposes and Principles of the United Nations.
În îndeplinirea acestor îndatoriri, Consiliul de Securitate va acționa în conformitate cu scopurile și principiile Națiunilor Unite.
The specific powers granted to the
Puterile specifice acordate Consiliului
Security Council for the discharge of these duties are laid down in Chapters VI, VII, VIII, and XII.’
HOTĂRÂREA DIN 3.9.2008 — CAUZELE CONEXATE C-402/05 P ȘI C-415/05 P de Securitate pentru îndeplinirea acestor îndatoriri sunt definite în capitolele VI, VII, VIII si XII.”
Article 25 of the Charter of the United Nations provides that ‘[t]he Members of the United Nations agree to accept and carry out the decisions of the Security Council in accordance with the present Charter’.
Articolul 25 din Carta Națiunilor Unite prevede că „[m]embrii [ONU] sunt de acord să accepte și să execute hotărârile Consiliului de Securitate în conformitate cu prezenta Cartă”.
Articles 39, 41 and 48 of the Charter of the United Nations form part of Chapter VII thereof, headed ‘Action with respect to threats to the peace, breaches of the peace, and acts of aggression’.
Articolele 39, 41 și 48 din Carta Națiunilor Unite fac parte din capitolul VII al acesteia, intitulat „Acțiunea în caz de amenințări împotriva păcii, de încălcări ale păcii și de acte de agresiune”.
In accordance with Article 39 of the Charter of the United Nations:
Potrivit articolului 39 din Carta Națiunilor Unite:
‘The Security Council shall determine the existence of any threat to the peace, breach of the peace, or act of aggression and shall make recommendations, or decide what measures shall be taken in accordance with Articles 41 and 42, to maintain or restore international peace and security.’
„Consiliul de Securitate va constata existența unei amenințări împotriva păcii, a unei încălcări a păcii sau a unui act de agresiune și va face recomandări ori va hotărî ce măsuri vor fi luate, în conformitate cu articolele 41 și 42, pentru menținerea sau restabilirea păcii și securității internaționale.”
Article 41 of the Charter of the United Nations is worded as follows:
Articolul 41 din Carta Națiunilor Unite este redactat după cum urmează:
‘The Security Council may decide what measures not involving the use of armed force are to be employed to give effect to its decisions, and it may call upon the Members of the United Nations to apply such measures.
„Consiliul de Securitate poate hotărî ce măsuri care nu implică folosirea forței armate trebuie luate spre a se da urmare hotărârilor sale și poate cere membrilor Națiunilor Unite să aplice aceste măsuri.
These may include complete or partial interruption of economic relations and of rail, sea, air, postal, telegraphic, radio, and other means of communication, and the severance of diplomatic relations.’
Ele pot să cuprindă întreruperea totală sau parțială a relațiilor economice și a comunicațiilor feroviare, maritime, aeriene, poștale, telegrafice, prin radio și a altor mijloace de comunicare, precum și ruperea relațiilor diplomatice.”
The background to the disputes has been set out in paragraphs 10 to 36 of Kadi and in paragraphs 10 to 41 of Yusuf and Al Barakaat.
Istoricul cauzei a fost prezentat la punctele 10-36 din Hotărârea Kadi atacată și la punctele 10-41 din Hotărârea Yusuf și Al Barakaat atacată.
For the purposes of this judgment it may be summarised as follows.
În vederea pronunțării prezentei hotărâri, acest istoric poate fi rezumat după cum urmează.
On 15 October 1999 the Security Council adopted Resolution 1267 (1999), in which it, inter alia, condemned the fact that Afghan territory continued to be used for the sheltering and training of terrorists and planning of terrorist acts, reaffirmed its conviction that the suppression of international terrorism was essential for the maintenance of international peace and security and deplored the fact that the Taliban continued to provide safe haven to Usama bin Laden and to allow him and others associated with him to operate a network of terrorist training camps from territory held by the Taliban and to use Afghanistan as a base from which to sponsor international terrorist operations.
La 15 octombrie 1999, Consiliul de Securitate a adoptat Rezoluția 1267 (1999), prin care, printre altele, acesta a condamnat faptul că pe teritoriul afgan continuă să fie găzduiți și antrenați teroriști și se pregătesc acte de terorism, a reafirmat convingerea sa că reprimarea terorismului internațional este esențială pentru menținerea păcii și securității internaționale și a deplâns faptul că talibanii continuă să îi asigure refugiu lui Osama ben Laden și să îi permită acestuia și asociaților săi să conducă o rețea de câmpuri de antrenament al teroriștilor pe teritoriul deținut de ei și să se folosească de Afganistan ca de o bază pentru dirijarea unor operațiuni teroriste internaționale.
In the second paragraph of the resolution the Security Council demanded that the Taliban should without further delay turn Usama bin Laden over to appropriate authorities in a country where he has been indicted, or to appropriate authorities in a country where he will be arrested and effectively brought to justice.
La alineatul 2 din această rezoluție, Consiliul de Securitate a solicitat talibanilor să îl predea neîntârziat pe Osama ben Laden, fie direct sau indirect autorităților competente ale unui stat în care a fost inculpat, fie autorităților competente ale unui stat în care urmează să fie arestat și trimis în judecată.
In order to ensure compliance with that demand, paragraph 4(b) of Resolution 1267 (1999) provides that all the States must, in particular, ‘freeze funds and other financial resources, including funds derived or generated from property owned or controlled directly or indirectly by the Taliban, or by any undertaking owned or controlled by the Taliban, as designated by the Committee established by paragraph 6 below, and ensure that neither they nor any other funds or financial resources so designated are made available, by their nationals or by any persons within their territory, to or for the benefit of the Taliban or any undertaking owned or controlled, directly or indirectly, by the Taliban, except as may be authorised by the Committee on a case-by-case basis on the grounds of humanitarian need’.
Pentru a asigura respectarea acestei obligații, alineatul 4 litera b) din această rezoluție prevede că toate statele vor trebui să „[î]nghețe fondurile și alte resurse financiare care rezultă în special din bunuri care aparțin talibanilor sau care sunt controlate direct sau indirect de aceștia ori care aparțin unei întreprinderi care este deținută sau care este controlată de talibani sau care sunt controlate de o astfel de întreprindere, astfel cum sunt identificate de comitetul instituit în temeiul alineatului 6 de mai jos, și să se asigure că nici fondurile sau alte resurse financiare în discuție, nici orice alte fonduri sau resurse financiare astfel identificate nu sunt puse la dispoziția talibanilor sau a unei întreprinderi care le aparține acestora sau care este controlată direct sau indirect de talibani și nici nu sunt utilizate în beneficiul acestora, de către cetățeni ai lor sau de către orice altă persoană care se găsește pe teritoriul lor, cu excepția cazului în care comitetul a dat o autorizare contrară, de la caz la caz, pentru motive umanitare”.
In paragraph 6 of Resolution 1267 (1999), the Security Council decided to establish, in accordance with rule 28 of its provisional rules of procedure, a committee of the Security Council composed of all its members (‘the Sanctions Committee’), responsible in particular for ensuring that the States implement the measures imposed by paragraph 4, designating the funds or other financial resources referred to in paragraph 4 and considering requests for exemptions from the measures imposed by paragraph 4.
La alineatul 6 din aceeași rezoluție, Consiliul de Securitate a hotărât să instituie, în temeiul articolului 28 din regulamentul provizoriu de ordine interioară al acestuia, un Comitet al Consiliului de Securitate (denumit în continuare „Comitetul pentru sancțiuni”), compus din toți membrii săi, însărcinat printre altele să asigure punerea în aplicare de către state a măsurilor prevăzute la alineatul 4 din această rezoluție, să identifice fondurile sau alte resurse financiare vizate la alineatul 4 și să examineze cererile de derogare de la măsurile impuse la același alineat.
Taking the view that action by the Community was necessary in order to implement Resolution 1267 (1999), on 15 November 1999 the Council adopted Common Position 1999/727/CFSP concerning restrictive measures against the Taliban (OJ 1999 L 294, p. 1).
Considerând că pentru punerea în aplicare a Rezoluției 1267 (1999) era necesară o acțiune din partea Comunității Europene, Consiliul Uniunii Europene a adoptat, la 15 noiembrie 1999, Poziția comună 1999/727/PESC de instituire a unor măsuri restrictive împotriva talibanilor (JO L 294, p. 1).
Article 2 of that Common Position prescribes the freezing of funds and other financial resources held abroad by the Taliban under the conditions set out in Security Council Resolution 1267 (1999).
Articolul 2 din această poziție comună prevede înghețarea fondurilor și a altor resurse financiare deținute în străinătate de talibani, în condițiile stabilite prin rezoluția menționată.
On 14 February 2000, on the basis of Articles 60 EC and 301 EC, the Council adopted Regulation (EC) No 337/2000 concerning a flight ban and a freeze of funds and other financial resources in respect of the Taliban of Afghanistan (OJ 2000 L 43, p. 1).
La 14 februarie 2000, Consiliul a adoptat, în temeiul articolelor 60 CE și 301 CE, Regulamentul (CE) nr. 337/2000 privind interdicția zborurilor și înghețarea fondurilor și a altor resurse financiare decise împotriva talibanilor din Afganistan (JO L 43, p. 1).
On 19 December 2000 the Security Council adopted Resolution 1333 (2000), demanding, inter alia, that the Taliban should comply with Resolution 1267 (1999), and, in particular, that they should cease to provide sanctuary and training for international terrorists and their organisations and turn Usama bin Laden over to appropriate authorities to be brought to justice.
La 19 decembrie 2000, Consiliul de Securitate a adoptat Rezoluția 1333 (2000), prin care a solicitat, printre altele, ca talibanii să se conformeze dispozițiilor Rezoluției 1267 (1999), în special încetând să asigure refugiu și antrenament teroriștilor internaționali și organizațiilor lor și predându-l pe Osama ben Laden autorităților competente pentru ca acesta să fie trimis în judecată.
The Security Council decided, in particular, to strengthen the flight ban and freezing of funds imposed under Resolution 1267 (1999).
Consiliul de Securitate a hotărât în special să consolideze interdicția zborurilor și înghețarea fondurilor impuse în conformitate cu Rezoluția 1267 (1999).