natgillin/translations-raw huggingface dataset:
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-402/05 P
III — The jurisdiction of the Community Courts to determine whether the contested regulation breaches fundamental rights provision: it provides the means, but not the objective.
III — Competența instanțelor comunitare de a aprecia dacă regulamentul atacat încalcă drepturile fundamentale mijloacele, însă nu și obiectivele.
Even though it refers to ‘objectives of the Community’, these objectives are exogenous to Article 308 EC; they cannot be introduced by Article 308 EC itself.
Chiar dacă se referă la „obiectivele Comunității”, aceste obiective sunt exogene articolului 308 CE; ele nu pot fi introduse de articolul 308 CE însuși.
Hence, if one excludes the interruption of economic relations with non-State actors from the realm of acceptable means to achieve the objectives permitted by Article 301 EC, one cannot use Article 308 EC to bring those means back in.
În consecință, dacă excludem întreruperea relațiilor economice cu actorii nestatali din sfera mijloacelor acceptabile pentru atingerea obiectivelor autorizate de articolul 301 CE, nu putem recurge la articolul 308 CE pentru a reintroduce mijloacele respective în aceeași sferă.
Either a measure directed against non-State actors fits the objectives of the CFSP which the Community can pursue by virtue of Article 301 EC, or, if it does not, then Article 308 EC is of no help.
Fie o măsură îndreptată împotriva actorilor nestatali răspunde obiectivelor PESC, pe care Comunitatea o poate întreprinde potrivit articolului 301 CE, fie, dacă nu este cazul, articolul 308 CE nu este de niciun ajutor.
In the proceedings before the Court of First Instance, the appellant claimed that the contested regulation breached the right to a fair hearing, the right to respect for property and the principle of proportionality, and the right to effective judicial review.
Pe parcursul procedurii în fața Tribunalului de Primă Instanță, recurentul a susținut că regulamentul atacat încalcă dreptul la un proces echitabil, dreptul de proprietate și principiul proporționalității, precum și dreptul la un control jurisdicțional efectiv 13.
13 However, before assessing the substance of these claims, the Court of First Instance examined the scope of its own jurisdiction to assess the conformity of the contested regulation with fundamental rights.
Cu toate acestea, înainte de a analiza fondul acestor susțineri, Tribunalul de Primă Instanță a examinat sfera propriei sale competențe de a aprecia conformitatea regulamentului atacat cu drepturile fundamentale 14.
14In order to ascertain the appropriate scope of judicial review, the Court of First Instance considered the relationship between the Community legal order and the legal order established under the UN Charter.
Pentru a aprecia întinderea adecvată a controlului jurisdicțional, Tribunalul de Primă Instanță a examinat raportul dintre ordinea juridică comunitară și ordinea juridică stabilită prin Carta Națiunilor Unite.
The reasoning of the Court of First Instance is extensive and sophisticated, but may be summarised as follows.
Raționamentul Tribunalului de Primă Instanță este detaliat și sofisticat, însă poate fi rezumat după cum urmează.
First, the Court of First Instance identified what essentially amounts to a rule of primacy, flowing from the EC Treaty, according to which Security Council resolutions adopted under Chapter VII of the UN Charter prevail over rules of Community law.
În primul rând, Tribunalul de Primă Instanță a identificat ceea ce echivalează în esență cu o regulă a supremației, decurgând din tratat, potrivit căreia rezoluțiile Consiliului de Securitate adoptate potrivit capitolului VII din Carta Națiunilor Unite au întâietate față de normele de drept comunitar.
The Court of First Instance essentially found that Community law recognises and accepts that, in keeping with Article 103 of the UN Charter, Security Council resolutions take
Tribunalul de Primă Instanță a constatat, în esență, că dreptul comunitar recunoaște și acceptă că, în conformitate cu articolul 103 din Carta Națiunilor Unite, rezoluțiile Consi-
13 — Paragraph 59 of the judgment under appeal.14 — In paragraphs 181 to 232 of the judgment under appeal.
13 — Punctul 59 din hotărârea recurată.14 — Punctele 181-232 din hotărârea recurată.
My conclusion, therefore, is that the judgment of the Court of First Instance is vitiated by an error in law.
Prin urmare, concluzia noastră este că hotărârea Tribunalului de Primă Instanță este viciată de o eroare de drept.
If the Court were to follow my analysis concerning the legal basis it would have enough ground to set aside the judgment under appeal.
Dacă va împărtăși analiza noastră privind temeiul juridic, Curtea ar avea un motiv suficient pentru a anula hotărârea recurată.
I none the less believe that, where pleas are raised concerning alleged breaches of fundamental rights, it is preferable for the Court to make use of the possibility of reviewing those pleas as well, both for reasons of legal certainty and in order to prevent a possible breach of fundamental rights from subsisting in the Community legal order, albeit by virtue of a measure that merely has a different form or legal basis.
Totuși, considerăm că, dat fiind că au fost invocate motive privind pretinse încălcări ale unor drepturi fundamentale, Curtea ar trebui să utilizeze posibilitatea de le a analiza atât din motive de securitate juridică, cât și pentru a evita să subziste în ordinea juridică comunitară o posibilă încălcare a unor drepturi fundamentale, chiar dacă aceasta există în temeiul unei măsuri ce are doar o formă diferită sau un temei juridic diferit.
I shall accordingly proceed to assess the appellant’s remaining pleas in law.
Vom analiza, în consecință, și celelalte motive de drept invocate de recurent.
KADI v COUNCIL AND COMMISSION precedence over the Treaty.
KADI/CONSILIUL ŞI COMISIA liului de Securitate primează față de tratat 15.
15 Secondly, the Court of First Instance held that, in consequence, it had no authority to review, even indirectly, Security Council resolutions in order to assess their conformity with fundamental rights as protected by the Community legal order.
Instanță a considerat că, în consecință, nu are competența de a examina, nici măcar în mod indirect, rezoluțiile Consiliului de Securitate pentru a aprecia conformitatea acestora cu drepturile fundamentale astfel cum acestea sunt protejate de ordinea juridică comunitară.
It observed that the Security Council resolutions at issue left no margin of discretion and, therefore, that it could not assess the contested regulation without engaging in such indirect review.
Acesta a observat că rezoluțiile Consiliului de Securitate în cauză nu lasă nicio marjă de apreciere și, în consecință, nu putea să evalueze regulamentul atacat fără a se angaja în mod indirect într-un control al rezoluțiilor.
None the less, the Court of First Instance considered, thirdly, that it was empowered to review the Security Council resolutions at issue in order to assess their conformity with the protection of fundamental rights, in so far as those rights formed part of the principle of jus cogens.
Cu toate acestea, Tribunalul de Primă Instanță a considerat, în al treilea rând, că era abilitat să examineze rezoluțiile Consiliului de Securitate în cauză pentru a aprecia conformitatea acestora cu protecția drepturilor fundamentale, în măsura în care aceste drepturi intrau în categoria principiilor de ius cogens.
nor those resolutions could have the effect of precluding the courts from reviewing domestic implementing measures in order to assess their conformity with fundamental rights.
Unite, nici aceste rezoluții nu pot avea drept efect împiedicarea instanțelor de a examina măsurile naționale de punere în aplicare în scopul aprecierii conformității acestora cu drepturile fundamentale.
In his rejoinder and at the hearing, the appellant refined his arguments and tailored them to fit more closely with Community law and the caselaw of this Court.
În memoriul în replică și în ședință, recurentul și-a rafinat argumentele și le-a formulat astfel încât să le adapteze mai bine la dreptul comunitar și la jurisprudența Curții.
The appellant maintains that, so long as the United Nations do not provide a mechanism of independent judicial review that guarantees compliance with fundamental rights of decisions taken by the Security Council and the Sanctions Committee, the Community Courts should review measures adopted by the Community institutions with a view to implementing those decisions for their conformity with fundamental rights as recognised in the Community legal order.
Recurentul susține că, atât timp cât Națiunile Unite nu prevăd un mecanism de control jurisdicțional independent care să garanteze că deciziile adoptate de Consiliul de Securitate și de Comitetul pentru sancțiuni respectă drepturile fundamentale, instanțele comunitare trebuie să examineze conformitatea cu drepturile fundamentale, astfel cum sunt acestea recunoscute în ordinea juridică comunitară, a măsurilor adoptate de instituțiile comunitare în vederea punerii în aplicare a acestor decizii.
The appellant cites the ruling of this Court in Bosphorus 16as a precedent.
Recurentul citează Hotărârea Bosphorus 16 drept precedent.
The appellant challenges this part of the judgment under appeal with a combination of arguments derived from international law and Community law.
Recurentul contestă această parte a hotărârii recurate întemeindu-se pe un ansamblu de argumente derivate din dreptul internațional și din dreptul comunitar.
In his statement of appeal, he argues, inter alia, that the reasoning of the Court of First Instance in respect of the binding effect and the interpretation of the relevant Security Council resolutions is flawed from the perspective of international law.
În recursul formulat, acesta susține, inter alia, că raționamentul Tribunalului de Primă Instanță privind efectul obligatoriu și interpretarea rezoluțiilor relevante ale Consiliului de Securitate prezintă lacune din perspectiva dreptului internațional.
The appellant claims that neither Article 103 of the UN Charter
Recurentul susține că nici articolul 103 din Carta Națiunilor
The United Kingdom has raised a plea of inadmissibility as regards the line of argument based expressly on Community law on the ground that it would amount to a new plea in law.
Regatul Unit a ridicat o excepție de inadmisibilitate cu privire la linia de argumentare întemeiată în mod expres pe dreptul comunitar, pentru motivul că aceasta ar constitui un motiv de drept nou.
I do not take the same view.
Nu împărtășim acest punct de vedere.
The reasoning of the Court of First Instance gives rise to legitimate confusion as to how the primacy of Security Council resolutions can be grounded in Community law by virtue of a requirement that is an import from international law.
Raționamentul Tribunalului de Primă Instanță dă naștere unei confuzii legitime asupra modului în care supremația rezoluțiilor Consiliului de Securitate poate fi întemeiată pe dreptul comunitar în temeiul unei cerințe care este importată din dreptul internațional.
In that respect, the arguments derived from international law and those derived from Community law are,
În această privință, argumentele de drept internațional și cele de drept comunitar sunt, în fond, două fețe ale aceleiași monede. Este
15 — Article 103 of the UN Charter provides: ‘In the event of a conflict between the obligations of the Members of the United Nations under the present Charter and their obligations under any other international agreement, their obligations under the present Charter shall prevail.’
15 — Articolul 103 din Carta Națiunilor Unite prevede: „În caz de conflict între obligațiile membrilor Națiunilor Unite decurgând din prezenta cartă și obligațiile lor decurgând din orice alt acord internațional vor prevala obligațiile decurgând din prezenta Cartă.”
It is generally recognised that this obligation extends to binding Security Council decisions.
Este general recunoscut că această obligație se referă la rezoluțiile obligatorii adoptate de Consiliul de Securitate.
See the Order of 14 April 1992 of the International Court of Justice in Questions of Interpretation and Application of the 1971 Montreal Convention arising from the Aerial Incident at Lockerbie (Libyan Arab Jama­hiriya v. United Kingdom), Provisional Measures, Order of 14 April 1992, I.C.J. Reports 1992, p.
A se vedea Ordonanța din 14 aprilie 1992 a Curții Internaționale de Justiție în Probleme de interpretare și de aplicare a Convenției de la Montreal din 1971 rezultând în urma incidentului aerian de la Lockerbie (Jamahiriya Arabă Libiană împotriva Regatului Unit), Ordonanța de măsuri provizorii din 14 aprilie 1992, Repertoriul CIJ 1992, p.
3, at paragraph 39.
3, punctul 39.
16 — Case C-84/95 [1996] ECR I-3953.
16 — Hotărârea din 30 iulie 1996 (C-84/95, Rec., p. I-3953).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-402/05 P doar un acord între state, ci un acord între popoarele Europei.
Treaty is not merely an agreement between States, but an agreement between the peoples of Europe. It considered that the Treaty had established a ‘new legal order’, beholden to, but distinct from the existing legal order of public international law.
Aceasta a considerat că tratatul a instituit o „nouă ordine juridică”, ce decurge din ordinea juridică existentă în cadrul dreptului internațional public, însă este distinctă de aceasta.
In other words, the Treaty has created a municipal legal order of trans-national dimensions, of which it forms the ‘basic constitutional charter’. 18 fundamentally, two sides of the same coin.
Cu alte cuvinte, tratatul a creat o ordine juridică internă de dimensiuni transnaționale, ordine juridică în care Tratatul este „carta constituțională fundamentală” 18.
Admittedly, the appellant would have been better advised to support his plea, from the outset, with both lines of argument.
adevărat că recurentul ar fi fost mai bine consiliat dacă și-ar fi susținut motivul, de la început, cu ambele tipuri de argumente.
Yet, even though he initially directed most of his arrows from the angle of international law, there was never a misunderstanding among the parties about the thrust of his claim, namely, that the Court of First Instance wrongly portrayed the nature of the Community’s obligations under international law and the relationship of those obligations with the duties of the Community Courts under the Treaty.
Totuși, deși inițial și-a întemeiat argumentele din perspectiva dreptului internațional, nu a existat niciodată vreo neînțelegere între părți cu privire la conținutul susținerilor sale, și anume cu privire la faptul că Tribunalul de Primă Instanță ar fi descris într-un mod inexact natura obligațiilor Comunității conform dreptului internațional și raportul dintre aceste obligații și îndatoririle care revin instanțelor comunitare potrivit tratatului.
Indeed, in each of their written and oral submissions to this Court, the Council and the Commission, as well as the United Kingdom, have given ample consideration to the key issue raised by the appellant: the relationship between the international legal order and the Community legal order.
Întradevăr, în toate observațiile scrise sau orale prezentate Curții, Consiliul și Comisia, precum și Regatul Unit, au acordat o importanță însemnată problemei-cheie ridicate de recurent: raportul dintre ordinea juridică internațională și ordinea juridică comunitară.
I fail to see, therefore, why the Court should characterise part of the appellant’s arguments as an additional plea in law.
Nu reușim să înțelegem, așadar, de ce Curtea ar trebui să considere o parte a argumentelor recurentului drept un motiv de drept nou.
Instead, I believe the Court should consider his plea to be admissible in its entirety.
În opinia noastră, Curtea ar trebui, dimpotrivă, să considere acest motiv admisibil în totalitate.
This does not mean, however, that the Community’s municipal legal order and the international legal order pass by each other like ships in the night.
Totuși, aceasta nu înseamnă că ordinea juridică internă a Comunității și ordinea juridică internațională coexistă fără niciun fel de interacțiuni.
On the contrary, the Community has traditionally played an active and constructive part on the international stage.
Dimpotrivă, Comunitatea a jucat în mod tradițional un rol activ și constructiv pe scena internațională.
The application and interpretation of Community law is accordingly guided by the presumption that the Community wants to honour its international commitments.
Aplicarea și interpretarea dreptului comunitar sunt în consecință ghidate de prezumția conform căreia Comunitatea dorește să își onoreze angajamentele internaționale 19.
19The Community Courts therefore carefully examine the obligations by which
Prin urmare, instanțele comunitare examinează
This brings us to the question of how the relationship between the international legal order and the Community legal order must be described.
Aceasta ne conduce la problema descrierii raportului dintre ordinea juridică internațională și ordinea juridică comunitară.
The logical starting point of our discussion should, of course, be the landmark ruling in Van Gend en Loos, in which the Court affirmed the autonomy of the Community legal order.
Punctul logic de plecare în discuția noastră ar trebuie să fie, desigur, Hotărârea de referință Van Gend en Loos, în care Curtea a afirmat autonomia ordinii juridice comunitare 17.
17The Court held that the
Curtea a stabilit că tratatul nu este
18 — Case 294/83 Les Verts [1986] ECR 1339, paragraph 23.
18 — Hotărârea din 23 aprilie 1986, Les Verts/Parlamentul European (294/83, Rec., p. 1339, punctul 23).
17 — Case 26/62 Van Gend en Loos [1963] ECR 1, at p. 12.
17 — Hotărârea din 5 februarie 1963 (26/62, Rec., p. 12).
KADI v COUNCIL AND COMMISSION
KADI/CONSILIUL ŞI COMISIA cu grijă obligațiile care revin Comunității pe scena internațională și le iau în considerare din punct de vedere juridic 20.
23If the Community is bound on the international stage and take judicial notice of those obligations. 20 an international agreement is concluded in breach of that duty, it can be denied effect in the Community legal order.
Dacă un acord internațional este încheiat cu încălcarea acestei obligații, acestuia îi pot fi negate efectele în ordinea juridică comunitară.
Even more apposite, in the context of the present case, is the fact that the Court has verified, on occasion, whether acts adopted by the Community for the purpose of giving municipal effect to international commitments were in compliance with general principles of Community law.
Faptul că, la nevoie, Curtea a verificat dacă actele adoptate de Comunitate pentru ca angajamentele internaționale să producă efecte interne erau conforme principiilor generale ale dreptului comunitar este cu atât mai pertinent în contextul prezentei cauze.
For instance, in Germany v Council the Court annulled the Council decision concerning the conclusion of the WTO Agreement to the extent that it approved the Framework Agreement on Bananas.
De exemplu, în Hotărârea Germania/Consiliul, Curtea a anulat decizia Consiliului de a încheia Acordul privind Organizația Mondială a Comerțului (OMC) în măsura în care acesta aprobase Acordul-cadru privind bananele 24.
24The Court considered that provisions of that Framework Agreement infringed a general principle of Community law: the principle of non-discrimination.
Curtea a considerat că prevederile acestui acord-cadru încălcau un principiu general de drept comunitar: principiul nediscriminării.
Yet, in the final analysis, the Community Courts determine the effect of international obligations within the Community legal order by reference to conditions set by Community law.
Cu toate acestea, în analiza finală, instanțele comunitare determină efectul obligațiilor internaționale în ordinea juridică comunitară prin referire la condițiile stabilite de dreptul comunitar.
The caselaw provides a number of examples.
Jurisprudența ne oferă mai multe exemple.
There are cases in which the Court has barred an international agreement from having effect within the Community legal order on the ground that the agreement was concluded on the wrong legal basis.
Există cauze în care Curtea a împiedicat ca un acord internațional să producă efecte în ordinea juridică comunitară pentru motivul că acordul respectiv fusese încheiat pe un temei juridic greșit.
The Court did so, recently, in Parliament v Council and Commission.
Curtea a procedat în acest mod, recent, în Hotărârea Parlamentul European/Consiliul și Comisia 21.
21The Court’s approach is easy to understand once one realises that it would have ‘fundamental institutional implications for the Community and for the Member States’ 22if an agreement that was adopted without a proper legal basis — or according to the wrong decision-making procedure — were to produce effects within the Community legal order.
Abordarea Curții este ușor de înțeles deîndată ce înțelegem că s-ar produce „implicații instituționale fundamentale atât pentru Comunitate, cât și pentru statele membre” 22 în cazul în care un acord adoptat pe un temei juridic inadecvat – sau potrivit unei proceduri decizionale greșite – ar produce efecte în ordinea juridică comunitară.
A similar concern underpins cases in which the Court has held that, when entering into commitments on the international stage,
O preocupare similară stă la baza unor hotărâri în care Curtea a stabilit că, atunci când își asumă angajamente pe scena internațională, statele membre și instituțiile comunitare au o obligație de cooperare
All these cases have in common that, although the Court takes great care to respect the obligations that are incumbent on the Community by virtue of international law, it seeks, first and foremost, to preserve
1219), Hotărârea Poulsen și Diva Navigation, citată la nota de subsol 19, Hotărârea din 16 iunie 1998, Racke (C-162/96, Rec., p.
21 — Joined Cases C-317/04 and C-318/04 [2006] ECR I-4721.
23 — A se vedea, de exemplu, Hotărârea 1/78 din 14 noiembrie 1978 (Rec., p.
See also Case C-327/91 France v Commission [1994] ECR-3641.
I-1061, punctele 36-38) și Hotărârea din 19 martie 1996, Comisia/Consiliul (C-25/94, Rec., p.
22 — Opinion 2/94 [1996] ECR I-1759, paragraph 35.
22 — Avizul 2/94 din 28 martie 1996 (Rec., p. I-1759, punctul 35).
24 — Case C-122/95 [1998] ECR I-973.
24 — Hotărârea din 10 martie 1998 (C-122/95, Rec., p. I-973).
OPINION OF MR POIARES MADURO — CASE C-402/05 P the constitutional framework created by the Treaty.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL POIARES MADURO — CAUZA C-402/05 P creat de tratat 25.
25Thus, it would be wrong to conclude that, once the Community is bound by a rule of international law, the Community Courts must bow to that rule with complete acquiescence and apply it unconditionally in the Community legal order.
Astfel, ar fi greșit să concluzionăm că, odată ce Comunitatea este legată de o normă de drept internațional, instanțele comunitare trebuie să se încline în fața acestei norme și să o aplice în mod necondiționat în ordinea juridică comunitară.
The relationship between international law and the Community legal order is governed by the Community legal order itself, and international law can permeate that legal order only under the conditions set by the constitutional principles of the Community.
Raportul dintre dreptul internațional și ordinea juridică comunitară este guvernat de însăși ordinea juridică comunitară, iar dreptul internațional nu poate interacționa cu această ordine decât potrivit condițiilor stabilite de principiile constituționale ale Comunității.
of this Court in Bosphorus.
Hotărârea Bosphorus 26.