natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Conversely, Advocate General Poiares Maduro maintained in Telecom v Deutsche Telekom 22that with reference to Article 3(1)(c)(ii) of Directive 2000/35, which governs the creditor’s right to interest for late payment, the problem of the division of competence does not arise, since that article makes no reference to the national law of the Member States. 23
În schimb, în cauza 01051 Telecom 22, avocatul general Maduro a susținut punctul de vedere potrivit căruia, în ceea ce privește articolul 3 alineatul (1) litera (c) punctul (ii) din Directiva 2000/35, care reglementează dreptul la dobânzi de întârziere al creditorului, nu s-ar pune problema unei delimitări a competențelor, deoarece acest articol nu ar conține nicio trimitere la sistemele juridice ale statelor membre 23.
24 — Proposal for a European Parliament and Council Direct- ive combating late payment in commercial transactions, COM(1998) 126 final (OJ 1998 C 168, p. 13).
24 — Propunere de directivă a Parlamentului European şi a Consiliului privind combaterea întârzierii efectuării plăţilor în cazul tranzacţiilor comerciale, COM (1998) 126 final (JO 1998, C 168, p. 13).
The same text of Article 5 recurs in the amended proposal for that dir -ective, COM(1998) 615 final (OJ 1998 C 374, p. 4).
Acelaşi mod de redactare a articolului 5 a fost menţinut şi în propunerea modificată a acestei directive, COM (1998) 615 final (JO 1998, C 374, p. 4).
18 — Cited in footnote 16.19 — Ibid., paragraph 29.
20 — Ibidem, punctul 31. A se vedea în doctrină, de exemplu, Montfort, C., „Opposabilité de la clause de réserve et propriété”, Revue Lamy droit des affaires, nr. 14/2007, p. 59.
22 — Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Telecom v Deutsche Telekom.
22 — Concluziile avocatului general Maduro prezentate în cauza 01051 Telecom (citate la nota de subsol 17).
26 — Common Position (EC) No 36/1999 adopted by the Council on 29 July 1999 with a view to adopting Directive 1999/…/EC of the European Parliament and of the Council on combating late payment in commercial transactions (OJ 1999 C 284, p.
26 — Poziţia comună (CE) nr. 36/1999 din 29 iulie 1999 a Consiliului, hotărând în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 251, în vederea adoptării Directivei 1999/[…]/CE a Parlamentului European şi a Consiliului din […] privind combaterea întârzierii efectuării plăţilor în cazul tranzacţiilor comerciale [JO C 284, p.
1), point (v) of the statement of reasons. In the literature, with regard to the common position, see Lardeux, G., ‘La lutte contre le retard de paiement dans les transactions commerciales: position commune du Conseil no 36/1999 du 29 juillet 1999 en vue de l’adoption d’une directive concernant la lutte contre le retard de paiement dans les transactions commerciales’, La semaine juridique. Entreprise et Affaires, No 35/2000, p. 1318.
1, punctul (v) din consideraţii]. În doctrină, a se vedea, cu privire la poziţia comună, Lardeux, G., „La lutte contre le retard de paiement dans les transactions commerciales: position commune du Conseil no 36/1999 du 29 juillet 1999 en vue de l’adoption d’une directive concernant la lutte contre le retard de paiement dans les transactions commerciales”, în La semaine juridique. Entreprise et affaires, nr. 35/2000, p. 1318.
23 — See the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Telecom v Deutsche Telekom, point 35.
23 — A se vedea Concluziile avocatului general Maduro prezentate în cauza 01051 Telecom (citate la nota de subsol 17, punctul 35).
In the judgment in that case, the Court does not make specific reference to this point; it only observes, in paragraph 21, that Direct- ive 2000/35 does not harmonise fully all the rules relating to late payments in commercial transactions.
Curtea nu a menţionat în mod expres acest aspect în Hotărârea din 3 aprilie 2008, pronunţată în cauza 01051 Telecom (citată la nota de subsol 17); aceasta sa limitat să constate la punctul 21 că Directiva 2000/35 nu efectuează o armonizare completă a tuturor normelor referitoare la întârzierea efectuării plăţilor în cazul tranzacţiilor financiare.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-265/07 tente, creditorul poate în mod normal să obțină un titlu executoriu în termen de 90 de zile de la înaintarea acțiunii 27.
The abovementioned regulations have effect only in relation to cross-border forced execution procedures, 32 and not in situations such as that involved in the main proceedings, where forced execution is effected within a single Member State.
Aceste regulamente privesc numai procedurile de executare transfrontaliere 32, nu însă și o procedură precum cea din acțiunea principală, în care executarea se realizează pe teritoriul unui singur stat membru.
They were adopted on the basis of Article 61(c) EC, 33which provides for the adoption of measures in the field of judicial cooperation in accordance with Article 65 EC, which provides only for the adoption of measures in the field of judicial cooperation having cross-border implications.
Regulamentele menționate au fost adoptate în temeiul articolului 61 litera (c) CE 33, care permite adoptarea de măsuri în domeniul cooperării judiciare în temeiul articolului 65 CE; acesta permite numai adoptarea de măsuri care țin de domeniul cooperării judiciare cu efecte transfrontaliere.
In the case in point, however, the situation is different, in that it is necessary to resolve the question of the division of competence between the Community and the Member States for execution procedures carried out within a single Member State.
Situația în prezenta cauză este însă diferită, deoarece se pune problema delimitării între competențele Comunității și cele ale statelor membre cu privire la procedurile de executare desfășurate pe teritoriul unui singur stat membru.
Directive 2000/35 is one of the pieces of Community legislation that affect the enforcement procedures of the Member States.
Pe de o parte, este de înțeles tendința statelor membre de a-și menține competența
On the one hand, it is necessary to understand the tendency of the Member States to
36/1999 a Consiliului, citată la nota de subsol 26, punctul (v) din consideraţii.
28 — The first step in this area was taken with the Brussels Convention on Jurisdiction and the Enforcement of Judgments in Civil and Commercial Matters of 27 September 1968 (OJ 1978 L 301, p.
28 — Prima etapă în acest domeniu sa realizat prin Convenţia de la Bruxelles din 27 septembrie 1968 privind competenţa judiciară şi executarea hotărârilor judecătoreşti în materie civilă şi comercială (JO 1972, L 299, p.
77; consolidated version in OJ 1998 C 27, p. 1).
32; versiune consolidată în JO 1998, C 27, p.
This was the first legal instrument of the Member States of the Community governing conflicts of jurisdiction between the courts of the Member States and the enforcement of judgments in civil and commercial matters.
Această convenţie reprezintă primul instrument juridic comunitar care reglementează conflictele de competenţă între instanţele statelor membre ale Comunităţii şi executarea hotărârilor judecătoreşti în materie civilă şi comercială.
This regulation replaced the Brussels Convention for all the Member States except Denmark. With regard to the Community’s jurisdiction in these fields, see, for example, Heß, B., ‘Die Europäisierungˮ des internationalen Zivilprozessrechts durch den Amsterdamer Vertrag — Chancen und Gefahren’, Neue Juristische Wochenschrift, No 1/2000, p. 23.
Acest regulament a înlocuit Convenţia de la Bruxelles pentru toate statele membre, cu excepţia Danemarcei.
33 — The legal basis of Regulation No 44/2001 is not only Article 61(c) EC but also Article 67(1) EC, and that of Regulation No 805/2004 is also Article 67(5) EC.
805/2004 se întemeiază şi pe articolul 67 alineatul (5) CE.
15.31 — OJ 2006 L 399, p. 1.
15, Ediţie specială, 19/vol. 7, p. 3.
35 In the present case, it is necessary first to take account of the object of the directive, the teleological interpretation of which will be of fundamental importance for resolving the question referred by the national court. 36 The directive must be interpreted in a way that safeguards its ef -fectiveness (effet utile).
În speță, trebuie să se țină seama în special de obiectivul directivei, motiv pentru care interpretarea teleologică prezintă importanță decisivă pentru răspunsul la întrebarea instanței de trimitere 36.
37 retain their competence over enforcement procedures relating to enforcement solely within the Member State.
Directiva trebuie să fie interpretată astfel încât prin intermediul interpretării să fie garantat efectul util al acesteia 37.
The enforcement procedure is a balanced system, in which a change in a single component also affects the other components in that procedure.
Procedura de executare este un sistem echilibrat, în care modificarea unui element produce efecte asupra celorlalte elemente ale procedurii.
On the other hand, as we shall see shortly, the Member States must comply with Community law when exercising their competence in that field.
Pe de altă parte, astfel cum vom observa în continuarea analizei, statele membre au obligația totuși de a respecta dreptul comunitar în exercitarea competențelor proprii în acest domeniu.
Interpretation of Directive 2000/35
Interpretarea Directivei 2000/35
35 — Since the reply to the question referred is far from being a foregone conclusion, such a case can be defined from the theoretical legal point of view as a ‘hard case’, in contrast to a ‘clear case’.
35 — Deoarece răspunsul la întrebarea preliminară nu este în totalitate lipsit de îndoială, prezenta cauză poate fi considerată, din perspectiva teoriei dreptului, un „caz dificil” („hard case”), spre deosebire de un „caz clar” („clear case”). A se vedea în acest sens Hart, H. L. A., The Concept of Law (With a Postscript edited by Penelope A. Bulloch and Joseph Raz), ediţia a doua, Clarendon Press, Oxford, 1994, p.
307, who asserts that in such situations courts rule according to their discretion, on the basis of which they make the law.
307, care subliniază că judecătorii dispun în asemenea cazuri de o marjă de apreciere în limita căreia creează dreptul.
For a different view, see Dworkin, R., ‘Hard Cases’, Harvard Law Review, 88th Year, 1975, p. 1075.
Pentru o opinie contrară, a se vedea Dworkin, R., „Hard Cases”, în Harvard Law Review, anul 88, 1975, p. 1075. A se vedea în plus Alexy, R., A Theory of Legal Argumentation. The Theory of Rational Discourse as Theory of Legal Justification, Clarendon Press, Oxford, 1989, p.
8, who also relativises the concept of a ‘clear example’, in that its clarity is only apparent, since it is always possible to find arguments against the decision in the case in point.
8, care relativizează şi noţiunea „caz clar”; în esenţă, această claritate ar exista numai aparent, deoarece în orice moment este posibilă identificarea de argumente împotriva unei decizii adoptate într-un astfel de caz.
As I have already stated, Article 5(1) of Directive 2000/35 provides that an enforceable title for the recovery of unchallenged claims should normally be obtained within 90 days of lodging the application.
Astfel cum sa arătat anterior deja, articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2000/35 prevede că un titlu executoriu pentru recuperarea unor creanțe necontestate se obține în general în termen de 90 de zile de la înaintarea acțiunii.
If a strictly linguistic interpretation were given to this article, the Community’s competence would cover the stage of obtaining the enforceable title, but the subsequent stage would come within the competence of the Member States.
În cazul unei interpretări lingvistice stricte a textului respectivului articol, competența Comunității cuprinde etapa de obținere a titlului executoriu, în timp ce etapa ulterioară obținerii titlului executoriu este de competența statelor membre 34.
34 However, I consider that Directive 2000/35 nevertheless conflicts with Italian legislation, which provides for execution against public authorities to be suspended for 120 days from the obtaining of
În opinia noastră, Directiva 2000/35 se opune totuși reglementării italiene care prevede o suspendare a executării împotriva autorității publice de 120 de zile de la obținerea titlului
36 — See the Opinion of Advocate General Poiares Maduro in Case C-64/05 P Sweden v Commission [2007] ECR I-11389, point 26, where the teleological and systematic interpretation prevailed over the literal interpretation, which did not provide a clear solution.
36 — A se vedea de exemplu Concluziile avocatului general Maduro prezentate la 18 iulie 2007 în cauza Suedia/Comisia (Hotărârea din 18 decembrie 2007, C-64/05 P, Rep., p. I-11389), punctul 26, în care un rol prioritar a revenit interpretării sistematice şi teleologice în raport cu interpretarea literală, care nu a oferit un răspuns fără echivoc. A se vedea şi Delnoy, P., Élements de méthodologie juridique, ediţia a doua, Larcier, Bruxelles, 2006, p.
93, according to whom the clear text must also be interpreted, from which we can infer that a merely literal interpretation is not sufficient for a precise understanding of the text. Pechstein, M. and Drechsler, C., in Reisenhuber, K. (ed.), Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis, De Gruyter Recht, Berlin, 2006, p.
93, care subliniază că se impune şi interpretarea unui text fără echivoc, cu privire la care se poate concluziona că o interpretare literală este insuficientă pentru o înţelegere corectă a textului. Pechstein, M., şi Drechsler, C., în Reisenhuber, K. (ed.), Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis, De Gruyter Recht, Berlin, 2006, p.
171, state that the Court often resorts to a teleological interpretation, primarily to ensure that the objectives of Community law are achieved.
171, afirmă că interpretarea teleologică a fost utilizată frecvent de către Curte, în primul rând pentru a garanta atingerea obiectivelor dreptului comunitar. Argumente similare au fost prezentate de Reisenhuber, K., în Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis, citat anterior, p.
261, states that the teleological interpretation is of fundamental importance for interpreting Community law.
261, care susţine că interpretarea teleologică are o importanţă decisivă în cadrul interpretării dreptului comunitar. A se vedea, în contextul interpretării directivelor, şi Schmidt-Kessel, M., Reisenhuber, K., Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis, citat anterior, p. 404, 405.
37 — In the literature, with reference to effectiveness as a criter- ion of interpretation, see Pechstein, M. and Drechsler, C., in Reisenhuber, K. (ed.), op. cit., p.
37 — A se vedea în doctrină, cu privire la „effet utile” ca principiu de interpretare Pechstein, M., Drechsler, C., Reisenhuber, K., Europäische Methodenlehre. Handbuch für Ausbildung und Praxis, citat anterior (nota de subsol 36), p. 172, Oppermann, T., Europarecht, ediţia a treia, Beck, München, 2005, p.
160, paragraphs 69 and 70.
160, punctele 69 şi 70.
OPINION OF MS TRSTENJAK — CASE C-265/07 rules and practices in the Member States.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL TRSTENJAK — CAUZA C-265/07 dintre statele membre 39.
39The means of preventing late payment include the 90-day limit for obtaining an enforceable title for the recovery of uncontested claims provided for in Article 5(1) of Directive 2000/35.
Unul dintre instrumentele de prevenire a întârzierii efectuării plăților este reprezentat de termenul de 90 de zile pentru obținerea unui titlu executoriu pentru recuperarea creanțelor necontestate, prevăzut la articolul 5 alineatul (1) din Directiva 2000/35.
The object of Directive 2000/35 is to prevent late payment in commercial transactions, thereby eliminating obstacles to the proper functioning of the internal market that arise precisely because of such late payment.
Directiva 2000/35 are ca scop prevenirea întârzierii efectuării plăților în cazul tranzacțiilor comerciale pentru a elimina astfel obstacolele în calea bunei funcționări a pieței interne datorate întârzierii efectuării plăților 38.
38In this regard, recital 5 in the preamble to Directive 2000/35 states that late payment represents an increasingly serious obstacle for the success of the single market.
În acest context, considerentul (5) al Directivei 2000/35 prevede că întârzierea efectuării plăților reprezintă un obstacol din ce în ce mai serios pentru succesul pieței unice.
Recitals 9 and 10 also point out that commercial transactions are considerably limited because of the differences between payment
În considerentele (9) și (10) se subliniază că diferențele între normele și practicile privind plățile în statele membre limitează considerabil relațiile comerciale
Directive 2000/35 is intended to safeguard small and medium-sized undertakings, in particular, from late payment.
Directiva 2000/35 urmărește în principal protejarea întreprinderilor mici și mijlocii de întârzierile efectuării plăților.
To that effect, recital 7 in the preamble to the direct- ive indicates that ‘heavy administrative and financial burdens are placed on businesses, particularly small and medium-sized ones’, as a result of late payment and that this is ‘a major cause of insolvencies’.
În acest sens, considerentul (7) al Directivei 2000/35 prevede că „[î]ntreprinderile, în special cele mici și mijlocii, se confruntă cu mari greutăți administrative și financiare” ca rezultat al întârzierii efectuării plăților și că „aceste probleme sunt o cauză majoră a insolvenței care amenință supraviețuirea întreprinderilor”.
Such businesses, which have a crucial role in increasing the
Aceste întreprinderi, care au o importanță deosebită pentru dezvoltarea
With reference to the criteria of Directive 2000/35, see also Pandolfini, V., La nuova normativa sui ritardi di pagamento nelle transazioni commerciali.
Cu privire la principiile Directivei 2000/35, a se vedea de asemenea Pandolfini, V., La nuova normativa sui ritardi di pagamento nelle transazioni commerziali. Commento al D.Lgs. 9 ottobre 2002, n. 231. Attuazione della direttiva 2000/35/CE relativa alla lotta contro i ritardi di pagamento nelle transazioni commerciali, Giuffrè Editore, Milano, 2003, p. 13.
39 — In order to achieve that objective, the directive was adopted under Article 95 EC, which can serve as the legal basis of a Community provision only when its purpose is to contribute effectively to creating and improving the conditions necessary for the functioning of the internal market and to eliminating obstacles to the free movement of goods or the freedom to provide services or to removing distortions in competition.
39 — Directiva a fost adoptată pentru atingerea acestui obiectiv în temeiul articolului 95 CE, care nu poate constitui temeiul juridic al unei reglementări comunitare decât dacă această reglementare are drept obiectiv contribuţia efectivă la instituirea şi la îmbunătăţirea condiţiilor de funcţionare a pieţei interne şi doar dacă ea contribuie la eliminarea obstacolelor în calea liberei circulaţii a mărfurilor sau a serviciilor ori la eliminarea denaturării concurenţei.
Measures that only marginally improve the conditions necessary for the functioning of the internal market cannot be adopted on the basis of the article in question.
În temeiul acestui articol, nu pot fi adoptate dispoziţii care au numai ca efect secundar ameliorarea condiţiilor de funcţionare a pieţei interne.
See also my Opinion in Case C-404/06 Quelle [2008] ECR I-2685, point 54.
A se vedea în plus concluziile noastre prezentate la 15 noiembrie 2007 în cauza Quelle (Hotărârea din 17 aprilie 2008, C-404/06, Rep., p.
In the literature, see, for example, Kahl, W., in Calliess, C. and Ruffert, M. (eds), op. cit., commentary on Article 95 EC, p. 1262; Pipkorn, J., Bardenhewer-Rating, A. and Taschner, H.C., in von der Groeben, H. and Schwarze, J. (eds), op. cit., Vol.
I-2685, punctul 54). A se vedea în doctrină, de exemplu, Kahl, W., în Calliess, C., Ruffert, M. (ed.), EUV/EGV. Das Verfassungsrecht der Europäischen Union mit Europäischer Grundrechtecharta, citat anterior (nota de subsol 14), comentariu la articolul 95 CE, p. 1262; Pipkorn, J., Bardenhewer-Rating, A., Taschner, H. C., von der Groeben, H., Schwarze, J. (ed.), Kommentar zum Vertrag über die Europäische Union und zur Gründung der Europäischen Gemeinschaft, citat la nota de subsol 15, volumul 2, comentariu la articolul 95 CE, p.
1405, paragraph 7.
1405, punctul 7.
Procurement Directives’. 43
CAFFARO din directivele privind achizițiile publice” 43.
The Commis- sion’s study of the effectiveness of Community legislation regarding late payment 44 reveals that the worst payers are in fact the governments of several Member States. 45 economic growth of the Community, 40are those most affected by late payment because in situations of this kind they do not have sufficient funds to finance themselves over the long term.
Din Raportul Comisiei cu privire la eficiența legislației comunitare în domeniul întârzierii efectuării plăților 44 rezultă că, în numeroase state membre, guvernele sunt într-adevăr plătitorii cu cele mai mari întârzieri 45.
Small and medium-sized undertakings raise finance mainly in the form of short-term credit, so that in most cases they cannot survive the pressure of late payment and consequently are often forced into bankruptcy. 41
Prin urmare, plata la termen efectuată de către autoritățile publice prezintă o importanță decisivă pentru buna funcționare a procedurilor de achiziții publice și, în consecință, pentru funcționarea pieței comune.
Hence, punctuality in the payments made by public authorities is of crucial importance for the normal functioning of the system of public procurement and consequently for the functioning of the common market.
economică în Comunitate 40, sunt afectate cel mai puternic de întârzierea efectuării plăților, deoarece, în astfel de situații, nu dispun de mijloace financiare suficiente pentru a beneficia de finanțare pe termen lung.
The disputed Italian legislation provides that a creditor in possession of an enforceable title issued against a public authority, duly obtained in accordance with Direct- ive 2000/35 within 90 days, cannot proceed to forced execution before 120 days have elapsed since service of the enforceable title on the public authority.
Dispoziția legală italiană în litigiu prevede că un titlu executoriu împotriva unei autorități publice, obținut în mod valabil, conform Directivei 2000/35, în termen de 90 de zile, nu poate fi executat pentru o perioadă suplimentară de 120 de zile de la notificarea către autoritatea publică.
Under that provision, the procedures necessary for forced execution can be carried out during that period, but execution itself may not be commenced.
În temeiul acestei dispoziții, în această perioadă pot fi efectuate procedurile necesare pentru executare, fără posibilitatea de a începe însă executarea în sine.
In practice, that provision would have the same effects as if it were laid down that the creditor should obtain an enforceable title within 210 days of lodging his action or
În practică, această dispoziție are același efect ca și când ar prevedea că un creditor obține titlul executoriu în termen de 120 de zile de la formularea acțiunii sau de la solicitarea adresată instanței sau altei autorități competente.
The objective of Directive 2000/35 is to prevent late payment in all commercial transactions, including those in which the debtors are public authorities.
Directiva 2000/35 are ca scop prevenirea întârzierii efectuării plăților în cazul tuturor tranzacțiilor comerciale, inclusiv în cazul celor în care debitorii au calitatea de autorități publice.
This means that its objective is also to prevent late payment in public procurement, as demonstrated by recital 4 in the preamble to the directive.
Aceasta înseamnă că directiva trebuie să prevină și întârzierea efectuării plăților în materia contractelor de achiziții publice, astfel cum rezultă din considerentul (4) al acestei directive 42.