natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In taking this circumstance into account in the grounds of its judgment and mentioning it in the operative part, it is probable that, having regard to the context of the main proceedings, the Court in reality wished to attach importance to the fact that the claimant had complained to the administrative body immediately after the delivery of the judgment of the Court revealing that the disputed administrative decision was unlawful.
Este probabil că, prin luarea în considerare a acestei împrejurări în motivele hotărârii pronunțate și prin menționarea acesteia în dispozitivul hotărârii, având în vedere contextul cauzei principale, Curtea a urmărit, în realitate, să acorde importanță faptului că reclamanta sa adresat organului administrativ imediat după pronunțarea hotărârii Curții care a evidențiat caracterul nelegal al deciziei administrative contestate.
In view of those arguments, it is necessary first of all to examine the implications of the fourth condition, which states that ‘the person concerned complained to the administrative body immediately after becoming aware of [the] decision of the Court’.
În raport cu aceste argumente, trebuie examinat mai întâi domeniul de aplicare al celei de a patra condiții, care prevede că „persoana interesată sa adresat organului administrativ imediat după ce a luat cunoștință de jurisprudenț[a] [Curții]”.
However, when changing that ‘circumstance’ into a ‘condition’ in i-21 Germany and Arcor, the Court retained the same wording and did not make it clear whether that condition should be understood as relating to actually becoming aware of the judgment giving a preliminary ruling or whether it was to be interpreted as referring to the date when the judgment was delivered.
Transformând, în continuare, în Hotărârea i-21 Germany și Arcor, această „împrejurare” în „condiție”, Curtea a menținut, totuși, aceeași formulare și nu a precizat dacă această condiție trebuie înțeleasă în sensul că vizează cunoașterea reală a hotărârii preliminare sau dacă trebuie interpretată în sensul că vizează data pronunțării acestei hotărâri.
In view of the words used by the Court, I understand the interpretation proposed
Având în vedere termenii utilizați de Curte, este de înțeles interpretarea propusă
On going back to the origin of that condition, namely the circumstances of Kühne & Heitz, it will be found that the claimant undertaking wrote letters on 13 December 1994 and 3 January 1995 demanding payment of the export refunds which had been claimed back from it, whereas the judgment in Voogd Vleesimport en -export had been delivered by the Court between two and three months previously, on 5 October 1994. The national court was then uncertain as to whether ‘the finality of an administrative decision must be disregarded in a case [where, among other 56 — Kühne & Heitz, paragraph 17. I - 442
Dacă ne întoarcem la geneza acestei condiții, respectiv la împrejurările cauzei care a determinat pronunțarea Hotărârii Kühne & Heitz, citată anterior, constatăm că întreprinderea reclamantă a solicitat, prin scrisorile din 13 decembrie 1994 și din 3 ianuarie 1995, plata restituirilor la export a căror rambursare i se ceruse, în timp ce Hotărârea Voogd Vleesimport en -export, citată anterior, fusese pronunțată de Curte cu două-trei luni înainte, respectiv la 5 octombrie 1994. Instanța de trimitere a 56 — Hotărârea Kühne & Heitz, citată anterior (punctul 17). I - 442
KEMPTER by the national court and supported by the Czech and Finnish Governments, to the effect that the phrase ‘becoming aware of that decision of the Court’ relates to the date when the applicant was actually informed of the decision, and not the date of delivery of the Court’s judgment.
KEMPTER de instanța de trimitere și susținută de guvernele ceh și finlandez, potrivit căreia expresia „a luat cunoștință de jurisprudența Curții” s-ar raporta la momentul la care reclamantul a fost efectiv informat cu privire la această jurisprudență, și nu la data la care a fost pronunțată hotărârea Curții.
However, bearing in mind the importance that should be attached to the principle of legal certainty and, in particular, to the requirement for certainty in legal situations, I am not in favour of accepting that interpretation.
Cu toate acestea, luând în considerare importanța care trebuie acordată principiului securității juridice și, în special, cerinței privind stabilitatea situațiilor juridice, nu suntem în favoarea reținerii acestei interpretări.
It may be recalled that the documents in the file show that a certain period of time was necessary for the Court’s interpretation in Emsland-Stärke to give rise to new administrative practice and a change in the caselaw in Germany.
Astfel, reamintim că din dosar reiese că a fost necesar un anumit interval de timp pentru ca interpretarea evidențiată de Curte în Hotărârea Emsland-Stärke, citată anterior, să dea naștere unei noi practici administrative și unei modificări a jurisprudenței în Germania.
That judgment of the Court was not taken into account in national caselaw until a Bundesfinanzhof judgment of 21 March 2002.
Astfel, această hotărâre a Curții nu a fost luată în considerare în jurisprudența națională decât începând cu Hotărârea Bundesfinanzhof din 21 martie 2002.
In those circumstances, it could appear unjust to object that Kempter did not submit an application for review to the Hauptzollamt immediately after the Court’s preliminary ruling.
În aceste condiții, ar putea părea nedrept să i se reproșeze Kempter că nu a depus o cerere de reexaminare la Hauptzollamt imediat după pronunțarea hotărârii preliminare a Curții.
These observations show the drawbacks inherent in a strict interpretation of the condition that ‘the person concerned complained to the administrative body immediately after becoming aware of [the] decision of the Court’.
Aceste observații demonstrează dezavantajele inerente interpretării stricte a condiției potrivit căreia „persoana interesată sa adresat organului administrativ imediat după ce a luat cunoștință de jurisprudenț[a] [Curții]”.
In my view, therefore,
Prin urmare, în opinia noastră,
It would give preference to the subjective dimension of the condition set out by the Court, which could entail difficulties regarding proof of the date when the person concerned actually became aware of the Court’s decision.
S-ar putea obiecta, cu toate acestea, în mod întemeiat, că cerința potrivit căreia persoana interesată trebuie să se fi adresat organului administrativ imediat după
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 the very existence of that condition must be called into question.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL BOT — CAUZA C-2/06 trebuie pusă în discuție însăși existența acestei condiții.
of final administrative decisions which are contrary to Community law, such as that at issue in the main proceedings, should not, in my opinion, be set directly by the Court, as it constitutes a procedural arrangement for giving effect to the obligation of review arising from Article 10 EC.
dreptului comunitar, cum este cea în discuție în acțiunea principală, nu ar trebui, în opinia noastră, să fie stabilită în mod direct de Curte.
However, having regard to the importance of the principle of legal certainty, it appears legitimate to seek a time frame for applications for the review and withdrawal of administrative decisions which have become final after the exhaustion of national remedies and which prove to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling.
Cu toate acestea, trebuie subliniat că, având în vedere importanța principiului securității juridice, apare legitimă căutarea unui cadru temporal pentru cererile de reexaminare și de revocare a deciziilor administrative care au dobândit caracter definitiv după epuizarea căilor interne de atac și care se dovedesc a fi contrare dreptului comunitar, astfel cum a fost interpretat ulterior de Curte, fără ca instanța națională de ultim grad să fi sesizat Curtea cu o trimitere preliminară.
Community law therefore does not preclude such applications from being subject to a time-limit.
Prin urmare, dreptul comunitar nu se opune ca posibilitatea formulării unor astfel de cereri să fie prevăzută într-o limită de timp.
It thus remains to determine the method whereby such a time frame can be established.
Rămâne să se stabilească, astfel, prin ce metodă poate fi instituită o asemenea încadrare temporală.
Therefore it would, in my view, be consistent with the principle of procedural autonomy of the Member States if the latter were left to set the period within which such applications must be submitted.
De aceea, în opinia noastră, a lăsa statelor membre sarcina de a stabili termenul în care trebuie formulate astfel de cereri ar fi conform principiului autonomiei procedurale a acestor state.
This seems to me to be more in accordance with the Court’s approach in Kühne & Heitz seeking to reconcile the principle of the primacy of Community law with the principle of procedural autonomy of the Member States and that of legal certainty. 134.
Considerăm că această soluție corespunde mai exact demersului evidențiat de Curte în Hotărârea Kühne & Heitz, citată anterior, care urmărește concilierea principiului supremației dreptului comunitar cu principiul autonomiei procedurale a statelor membre și cu cel al securității juridice. 134.
From this viewpoint, it does not seem to me satisfactory that such a time frame should be conceived as a condition for the creation of an obligation of review by virtue of Article 10 EC, like the other conditions set out by the Court in Kühne & Heitz. 135.
Din această perspectivă, nu ni se pare acceptabil că acest cadru temporal este conceput ca o condiție a nașterii unei obligații de reexaminare în temeiul articolului 10 CE, la egalitate cu celelalte condiții evidențiate de Curte în Hotărârea Kühne & Heitz, citată anterior. 135.
In addition, a timelimit for submitting applications for the review and withdrawal
În plus, în măsura în care constituie o modalitate procedurală de punere în aplicare a obligației de reexaminare care decurge din articolul 10 CE, o limită temporală pentru introducerea cererilor de reexaminare și de revocare a deciziilor administrative rămase definitive și care sunt contrare
A reference of that kind to the national procedural rules of the Member States which would, of course, have to comply with the principles of equivalence and effectiveness would also be consistent with the Court’s settled caselaw which recognises that the setting by Member States of reasonable timelimits within which an action must be brought is compatible with Community law.
O astfel de trimitere la normele de procedură naționale ale statelor membre, care ar trebui, bineînțeles, să respecte principiile echivalenței și efectivității, ar fi, în plus, în acord cu jurisprudența constantă a Curții, care recunoaște compatibilitatea cu dreptul comunitar a stabilirii de către statele membre a termenelor rezonabile de introducere a acțiunilor, sub sancțiunea decăderii.
That caselaw originates from, and is applied most frequently in, disputes relating to the
Această jurisprudență își are originea și este cel mai frecvent aplicată în contenciosul privind restituirea taxelor naționale perce-
KEMPTER refund of national charges which have been levied contrary to Community law.
KEMPTER pute în mod neîntemeiat în raport cu dreptul comunitar.
has given a preliminary ruling on the interpretation of the provision of Community law in question does not affect the fact that it is compatible with Community law to set, in national procedural rules, reasonable periods of limitation within which an action must be brought. 60
Pe de altă parte, împrejurarea că Curtea a pronunțat o hotărâre preliminară privind interpretarea dispoziției de drept comunitar în cauză nu afectează compatibilitatea cu dreptul comunitar a stabilirii, prin intermediul normelor de procedură naționale, a unor termene rezonabile de introducere a acțiunilor sub sancțiunea decăderii 60.
The Court has also transposed this reasoning to liability of Member States for failure to observe Community law, on the basis of logic comparable to that which I propose the Court should adopt here.
Curtea a transpus, de asemenea, acest raționament în materia răspunderii statelor membre pentru nerespectarea dreptului comunitar, conform unei logici asemănătoare celei pe care propunem Curții să o adopte în cauză.
Whilst the conditions under which a Member State is obliged to make reparation for the damage caused to individuals by infringements of Community law that are attributable to that State have been laid down directly by the Court, 61it is, on the other hand, indeed on the basis of the rules of national law on liability that the State must make reparation for the consequences of the damage caused, provided that the conditions, particularly relating to time-limits, laid down by
Astfel, deși condițiile în care un stat membru este obligat să repare prejudiciile cauzate particularilor prin încălcări ale dreptului comunitar care îi sunt imputabile au fost stabilite în mod direct de Curte 61, statului îi revine obligația de a repara consecințele prejudiciului cauzat, în schimb, în cadrul dreptului național al
It is clear from that caselaw that, in the absence of Community rules governing the refund of national charges levied though not due, it is for the domestic legal system of each Member State to designate the courts and tribunals having jurisdiction and to lay down the detailed procedural rules governing actions for safeguarding rights which individuals derive from Community law, provided, however, that such rules are not less favourable than those governing similar domestic actions and do not render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law.
Reiese din această jurisprudență că, în lipsa unei reglementări comunitare în materia restituirii taxelor naționale percepute în mod neîntemeiat, revine ordinii juridice interne din fiecare stat membru atribuția de a desemna instanțele competente și de a reglementa modalitățile procedurale ale acțiunilor în justiție destinate să asigure protecția drepturilor justițiabililor întemeiate pe dreptul comunitar, având în vedere că aceste modalități nu pot fi mai puțin favorabile decât cele aplicabile acțiunilor similare din dreptul intern, și nu pot nici să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite de ordinea juridică comunitară 57.
57The Court has thus recognised that it is compatible with Community law for national procedural rules to set reasonable periods of limitation within which an action must be brought, the laying-down of such timelimits being ‘an application of the fundamental principle of legal certainty protecting both the taxpayer and the administration concerned’. 58Indeed, ‘such timelimits are not liable to render virtually impossible or excessively difficult the exercise of rights conferred by Community law’.
Curtea a recunoscut, astfel, compatibilitatea cu dreptul comunitar a stabilirii, prin intermediul normelor de procedură naționale, a unor termene rezonabile de introducere a acțiunilor sub sancțiunea decăderii, ce „reprezintă aplicarea principiului fundamental al securității juridice, care protejează în același timp contribuabilul și organismul administrativ respectiv” 58.
59 Furthermore, the fact that the Court
Astfel, „asemenea termene nu sunt de natură să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite de ordinea juridică comunitară” 59.
60 — Rewe, paragraph 7, and Edis, paragraph 20.
60 — A se vedea Hotărârile citate anterior Rewe (punctul 7) și Edis (punctul 20).
In the latter judgment it was held that ‘the fact that the Court has given a preliminary ruling interpreting a provision of Community law without limiting the temporal effects of its judgment does not affect the right of a Member State to impose a timelimit under national law within which, on penalty of being barred, proceedings for repayment of charges levied in breach of that provision must be commenced’ (paragraph 26).
Astfel, în această din urmă hotărâre, Curtea sa pronunțat în sensul că „împrejurarea că Curtea a pronunțat o hotărâre preliminară cu privire la interpretarea unei dispoziții de drept comunitar fără a limita efectele în timp ale acestei hotărâri nu afectează dreptul unui stat membru de a opune acțiunilor în rambursarea impozitelor percepute cu încălcarea acestei dispoziții un termen național de decădere” (punctul 26).
See also, to the same effect, Haahr Petroleum, paragraph 48, Edis, paragraph 20, and Recheio — Cash and Carry, paragraph 18.
I-4951, punctele 19 și 34), și Hotărârea din 17 iunie 2004, Recheio — Cash & Carry (C-30/02, Rec., p. I-6051, punctul 17). 58 — Hotărârile citate anterior Rewe (punctul 5) și Comet (punctul 18).
61 — The caselaw shows that those conditions are threefold: the rule of Community law infringed must be intended to confer rights on individuals; the breach must be sufficiently serious; and there must be a direct causal link between the breach of the obligation incumbent on the State and the loss or damage sustained by the injured parties (Köbler, paragraph 51).
A se vedea de asemenea, în același sens, Hotărârile citate anterior Haahr Petroleum (punctul 48), Edis (punctul 20), și Recheio — Cash & Carry (punctul 18). 61 — Rezultă din jurisprudența Curții că aceste condiții sunt în număr de trei, mai precis ca norma de drept comunitar încălcată să aibă ca obiect acordarea de drepturi particularilor, ca încălcarea să fie suficient de gravă și să existe o legătură de cauzalitate directă între încălcarea obligației care revine statului și prejudiciul suferit de persoanele vătămate (a se vedea în special Hotărârea Köbler, citată anterior, punctul 51).
The Court has added that these three conditions are ‘necessary and sufficient to found a right in favour of individuals to obtain redress, although this does not mean that the State cannot incur liability under less strict conditions on the basis of national law’ (Köbler, paragraph 57).
Curtea a precizat, de asemenea, că aceste trei condiții sunt „necesare și suficiente pentru a da naștere, în beneficiul particularilor, unui drept de a obține repararea prejudiciului, fără a exclude, cu toate acestea, posibilitatea de angajare a răspunderii statului în condiții mai puțin restrictive, în temeiul dreptului național” (Hotărârea Köbler, citată anterior, punctul 57).
59 — Edis, paragraph 35.
59 — Hotărârea Edis, citată anterior (punctul 35).
OPINION OF MR BOT — CASE C-2/06 which has become final, such as that in issue in the main proceedings. If that is the case, it must ensure that the procedural rule setting that timelimit is consistent with the Community principles of equivalence and effectiveness.
CONCLUZIILE AVOCATULUI GENERAL BOT — CAUZA C-2/06 că norma de procedură care stabilește acest termen este conformă principiilor comunitare ale echivalenței și efectivității.
62 Here also the Court has found that ‘the setting of reasonable limitation periods for bringing proceedings satisfies [the requirement arising from the principle of the effectiveness of Community law] in principle, inasmuch as it constitutes an application of the fundamental principle of legal certainty’. 63
răspunderii, în măsura în care condițiile stabilite de legislațiile naționale în materia reparării prejudiciilor, în special cea privind termenul, respectă principiile echivalenței și efectivității 62.
Consequently I propose that the Court’s reply to the national court should be that Community law does not preclude an application for the review and withdrawal of an administrative decision which has become final after the exhaustion of domestic remedies and which proves to be contrary to Community law as subsequently interpreted by the Court, without the national court ruling at final instance having referred a question to the Court for a preliminary ruling, from being made subject to a timelimit pursuant to the principle of legal certainty.
Prin urmare, propunem Curții să răspundă instanței de trimitere că dreptul comunitar nu se opune ca posibilitatea de a solicita reexaminarea și revocarea unei decizii administrative care a dobândit caracter definitiv după epuizarea căilor interne de atac și care se dovedește a fi contrară dreptului comunitar, astfel cum a fost interpretat ulterior de Curte, fără ca instanța națională de ultim grad să fi sesizat Curtea cu o trimitere preliminară, să fie, potrivit principiului securității juridice, prevăzută într-o limită de timp.
It will therefore be incumbent on the Finanzgericht Hamburg to ascertain whether German procedural law lays down a timelimit for lodging an application for the review and withdrawal of an administrative decision
Prin urmare, va reveni Finanzgericht Hamburg obligația de a verifica dacă dreptul procedural german prevede un termen pentru introducerea unei cereri de reexaminare și de revocare a unei decizii administrative rămase definitive, cum este cea în discuție în acțiunea principală. În caz afirmativ, această instanță va trebui să se asigure
62 — See, in particular, Joined Cases C-6/90 and C-9/90 Francovich and Others [1991] ECR I-5357, paragraphs 41 to 43; Case C-261/95 Palmisani [1997] ECR I-4025, paragraph 27; and Köbler, paragraph 58.
62 — A se vedea în special Hotărârea din 19 noiembrie 1991, Francovich și alții (C-6/90 și C-9/90, Rec., p. I-5357, punctele 41-43), Hotărârea din 10 iulie 1997, Palmisani (C-261/95, Rec., p.
Finally, if the Court, contrary to the approach that I have proposed, does not wish to reopen the fourth condition laid down in Kühne & Heitz, it will have to clarify its meaning and also provide that it is a supplementary condition, that is to say, it applies only where the procedural rules of a Member State have not set a timelimit for the submission of applications for the review and withdrawal of final administrative decisions. 63 — Palmisani, paragraph 28.
Precizăm, în sfârșit, că, în cazul în care Curtea, contrar soluției pe care o propunem, nu dorește să revină asupra celei de a patra condiții evidențiate în Hotărârea Kühne & Heitz, citată anterior, aceasta va trebui, pe de o parte, să îi precizeze sensul și, pe de altă parte, să prevadă că această condiție nu se aplică decât cu titlu subsidiar, mai exact în cazul în care, prin normele de procedură ale unui stat membru, nu sa stabilit un termen pentru introducerea cererilor de reexaminare și de revocare a deciziilor administrative definitive. 63 — Hotărârea Palmisani, citată anterior (punctul 28).
I therefore propose that the Court reply as follows to the questions referred by the Finanzgericht Hamburg:
Având în vedere ansamblul considerațiilor care precedă, propunem Curții să răspundă întrebărilor adresate de Finanzgericht Hamburg astfel: