natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, the need to wait for 180 days to obtain the refund of excess VAT and/or the inability to dispose of PLN 250 000 may have a marked effect on a taxable person’s financial results.
În consecință, obligația de a aștepta 180 de zile pentru obținerea rambursării excedentului de TVA și/sau indisponibilizarea sumei de 250 000 PLN pot avea un efect important asupra rezultatelor financiare ale persoanei impozabile 17.
17 Also, a larger Polish company would appear to gain access to the Community market much more easily than a small Polish trader would (in fact, such an amount may even constitute an insurmountable obstacle for the latter).
Pe de altă parte, o societate comercială poloneză importantă va fi în măsură să acceadă pe piața comunitară mult mai ușor decât un mic comerciant polonez (în realitate, o astfel de sumă poate reprezenta un obstacol insurmontabil pentru acesta din urmă).
Indeed, to require a security deposit in the amount of PLN 250 000 and the alternative option of receiving the refund of excess VAT merely in 180 days may in practice well represent an obstacle for small and mediumsized enterprises wishing to trade on the Community market.
Întradevăr, obligația de a constitui o cauțiune până la concurența sumei de 250 000 PLN și opțiunea alternativă de a obține rambursarea excedentului de TVA numai după un termen de 180 de zile poate să reprezinte în practică un obstacol pentru întreprinderile mici și mijlocii care intenționează să opereze pe piața comunitară.
In any event, I agree with the Commission that automatically requiring a fixed amount of PLN 250 000 18from all new EU VAT payers in order for them to benefit from the 60-day period would appear, as a general rule, to go beyond what is necessary to prevent fraud and to protect the interests of the exchequer.
În orice caz, împărtășim punctul de vedere exprimat de Comisie, care susține că a impune în mod automat o sumă fixă de 250 000 PLN 18 în cazul tuturor plătitorilor de TVA-UE nou-înregistrați pentru a se putea prevala de termenul de 60 de zile depășește, ca regulă generală, ceea ce este necesar pentru evitarea fraudei fiscale și pentru protejarea intereselor Trezoreriei publice.
As to the argument that 180 days (or, alternatively, the lodging of the security deposit) are necessary to verify intra-Com-
În ceea ce privește argumentul că termenul de 180 de zile (sau, alternativ, depunerea cauțiunii) sunt necesare pentru
17 — As it is clear that such an amount undoubtedly constitutes a financial burden.
17 — Este evident că o astfel de sumă constituie o sarcină financiară.
18 — As the tax authorities have no possibility of adapting the amount of the security deposit to a particular case.
18 — Autoritățile fiscale nu au nicio posibilitate să adapteze cuantumul cauțiunii la un caz particular.
See, in this connection, Case C-73/06 Planzer Luxembourg [2007] ECR I-5655, paragraph 48.
A se vedea în această privință Hotărârea din 28 iunie 2007, Planzer Luxembourg (C-73/06, Rep., p. I-5655, punctul 48).
SOSNOWSKA appropriate conditions, in particular, within a reasonable period of time.
SOSNOWSKA în condiții adecvate și, în special, în termen rezonabil.
tion in an efficient and satisfactory manner, the Member States should not be able to rely on deficiencies in the cooperation between their tax authorities in order to justify a restriction of such a fundamental principle of the common system of VAT as is the right to deduction. 22
satisfăcător și eficient, statele membre nu pot totuși să găsească în deficiențele de cooperare între autoritățile lor fiscale o justificare pentru o restricție adusă unui principiu fundamental al sistemului comun privind TVA-ul precum dreptul la deducere 22.
To my mind, the Member States should not be able to protect themselves from tax evasion or avoidance by way of making all, or even only a few, new EU VAT payers bear the burden of VAT.
În opinia noastră, statele membre nu ar trebui să se poată apăra de evaziune sau de fraudă fiscală prin reportarea sarcinii TVA-ului asupra tuturor sau numai a unora dintre noii plătitori de TVA-UE.
If periods are too long that implies that taxable persons bear, even if only partially, the burden of VAT which puts at risk the neutrality of the system.
Dacă termenele sunt prea lungi, persoanele impozabile trebuie să suporte, chiar dacă numai parțial, sarcina TVA-ului, ceea ce pune în pericol neutralitatea sistemului.
Rather, it should be primarily the State that bears: (i) the responsibility for the management of its tax system, including the prevention of tax evasion and avoidance, as well as (ii) the corresponding risks.
Statul ar trebui să fie, mai degrabă, cel care suportă în principal i) responsabilitatea gestionării sistemului său fiscal, inclusiv prevenirea evaziunii și a fraudei fiscale, și ii) riscurile corespunzătoare.
In any event, most importantly, it would appear that such a necessity — to have sufficient time for verification — is already taken into account through the provisions in Article 87(2) and (3), and through those of Article 97(5), of the Law on VAT.
În orice caz, cel mai important este că această necesitate – de a dispune de un termen suficient pentru verificare – a fost deja avută în vedere în dispozițiile articolului 87 alineatele 2 și 3, precum și în dispozițiile articolului 97 alineatul 5 din Legea privind TVA 23.
23 Therefore, the arguments of the Polish Government for a 180-day period (or the alternative, the lodging of the security deposit) are not particularly compelling.
În consecință, argumentele guvernului polonez pentru instituirea unui termen de 180 de zile (sau, în subsidiar, pentru constituirea unei cauțiuni) nu sunt deosebit de dificil de contrazis.
I would add that, ‘[a]lthough it is not for the Court to comment on the appropriateness of other means of combating tax evasion and avoidance which might be contemplated’, 24there must surely be less onerous and restrictive means of safeguarding such interests of the exchequer.
Am adăuga că, deși „nu aparține Curții să se pronunțe cu privire la caracterul adecvat al altor mijloace de luptă împotriva fraudei și a evaziunii fiscale, care ar putea fi avute în vedere” 24, există cu certitudine măsuri mai puțin oneroase și mai puțin restrictive pentru a salvgarda interesele Trezoreriei publice.
For instance, it would be possible for the amount of the security deposit to be proportionate to the excess VAT to be refunded 25 or for it
De exemplu, ar trebui să fie posibilă stabilirea cuantumului cauțiunii proporțional cu excedentul de TVA-ul care trebuie rambursat 25
In these circumstances, although the Member States are in principle not precluded from adopting precautionary measures designed to ensure the veracity of the apparent excess of VAT arising from the information contained in the underlying declaration made by the taxable person, the national measures in question are in my view disproportionate in that they place a particularly high burden on new EU VAT payers.
În aceste împrejurări, deși, în principiu, nu se poate impune statelor membre să nu prevadă măsuri de precauție pentru a garanta exactitatea unui excedent aparent de TVA care rezultă din informațiile ce figurează în declarația persoanei impozabile, măsurile naționale în cauză sunt, în opinia noastră, disproporționate în sensul că instituie obligații împovărătoare în sarcina noului plătitor de TVA-UE.
They do not enable those taxpayers to recover the entirety of the credit in
Ele nu îi permit să recupereze totalitatea excedentului de TVA
22 — Even though Advocate General Kokott uses that argument with regard to restrictions on fundamental freedoms.
22 — Chiar dacă avocatul general Kokott aplică acest argument în cazul restricțiilor aduse libertăților fundamentale.
See her Opinion in Case C-470/04 N [2006] ECR I-7409, point 114.
A se vedea Concluziile prezentate în cauza N (Hotărârea din 7 septembrie 2006, C-470/04, Rec., p. I-7409), punctul 114.
25 — Which appears to have been originally foreseen as regards the security deposit in a relatively recent proposed amendment to the Polish Law on VAT.
25 — Se pare că această soluție a fost prevăzută inițial cu privire la cauțiune într-o propunere de modificare relativ recentă a Legii privind TVA.
Such considerations (for the security deposit to be proportionate to the excess VAT) come to mind not least in view of the fact that the amount of the security deposit (as it stands) does not correspond in any way to the effective or real risk for the exchequer to which it is exposed vis-à-vis a new EU VAT payer.
Astfel de considerații (stabilirea unei cauțiuni proporționale cu cuantumul excedentului de TVA) apar, deoarece (astfel cum este prevăzut) cuantumul cauțiunii nu corespunde nicidecum riscului efectiv sau real la care este supusă Trezoreria publică de către persoana impozabilă nou-înregistrată.
Cf., for instance, Case C-262/99 Louloudakis [2001] ECR I-5547, paragraph 69.
A se vedea, de exemplu, Hotărârea din 12 iulie 2001, Louloudakis (C-262/99, Rec., p.
I may add that at present, in fact, a security deposit of PLN 250 000 is required even in a case of an intraCommunity supply of an otherwise completely insignificant value.
I-5547, punctul 69). Am adăuga că, în prezent, o cauțiune de 250 000 PLN este solicitată, de fapt, chiar în ipoteza unei livrări intracomunitare de valoare neînsemnată.
As an aside, in the present case, the amount of the security deposit is four times higher than the excess VAT indicated as being refundable to the applicant.
În plus, în speță, cuantumul cauțiunii este de patru ori mai mare decât excedentul de TVA indicat ca rambursabil de reclamantă.
23 — Namely, where the reasons for the refund require additional investigation.
23 — Mai precis, atunci când motivele rambursării impun investigații suplimentare.
No timelimits are laid down for that extension.
Nu este stabilit niciun termen pentru această prelungire.
Where the refund is ultimately determined to be lawful, the tax authorities are to pay the taxable person the amount due plus interest.
În cazul în care rambursarea este considerată legală, autoritățile fiscale sunt obligate să plătească cuantumul datorat persoanei impozabile, împreună cu dobânzile aferente.
B — Second question to depend on the economic size and/or the ability to pay of the taxable person’s business, which could, one imagines, be inferred from his return.
B — A doua întrebare sau stabilirea acestuia în funcție de mărimea întreprinderii și/sau de capacitatea de plată a persoanelor impozabile, având în vedere activitatea acestora, care poate fi dedusă din declarația fiscală.
In the alternative, certain thresholds could be applied instead.
În subsidiar, ar putea fi aplicate anumite praguri.
By its second question, the national court asks whether the national measures in question may none the less be considered to constitute special measures to prevent certain types of tax evasion and avoidance under Article 27(1) of the Sixth Directive.
Prin intermediul celei de a doua întrebări, instanța de trimitere se întreabă, în esență, dacă măsurile naționale în discuție pot să fie considerate totuși măsuri speciale care urmăresc prevenirea anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă, în sensul articolului 27 alineatul (1) din A șasea directivă TVA.
To conclude, Article 18(4) of the Sixth Directive precludes in principle national measures such as those at issue in the main proceedings which are disproportionate and as such undermine the implementation of fundamental principles of the common system of VAT, in particular the right to deduction.
În concluzie, articolul 18 alineatul (4) din A șasea directivă se opune, în principiu, măsurilor naționale precum cele în cauză în acțiunea principală, care sunt disproporționate și care, prin urmare, aduc atingere aplicării principiilor fundamentale ale sistemului comun privind TVA-ul, și în special dreptului de deducere.
In my opinion, the second question calls for a brief answer.
În opinia noastră, a doua întrebare nu impune decât un răspuns succint.
Regardless of whether or not the national measures in question in fact constitute special measures of that kind, they cannot be considered as such simply because — as appears from the documents before the Court and indirectly from the arguments put forward by the Polish Government 27 — the Republic of Poland did not have recourse to the formal procedure which is expressly provided for in Article 27 of the Sixth Directive and did not obtain the authorisation referred to in Article 27(1). 28
Indiferent dacă măsurile naționale în cauză constituie sau nu constituie măsuri speciale de acest tip, ele nu pot fi considerate ca atare pentru simplul motiv că – astfel cum rezultă din înscrisurile prezentate Curții și, indirect, din argumentele avansate de guvernul polonez 27 – Republica Polonă nu a recurs la procedura formală expres prevăzută la articolul 27 din A șasea directivă și nu a obținut autorizarea menționată la articolul 27 alineatul (1) 28.
In the light of the above considerations, it is for the national court to determine and verify — taking into account all the relevant circumstances of the case before it — whether the national measures in question are compatible with the principles of neutrality and proportionality, disapplying, if necessary, any contrary provision of domestic law. 26
Având în vedere considerațiile care precedă, este de competența instanței naționale să verifice, ținând cont de toate împrejurările pertinente ale cauzei cu care este sesizată, dacă măsurile naționale în cauză sunt compatibile cu principiile neutralității și proporționalității și să înlăture, dacă este cazul, orice dispoziție contrară de drept național 26.
27 — Where it maintains that the measures at issue cannot be considered ‘special measures’ within the meaning of Article 27(1) of the Sixth Directive, as the latter does not regulate questions regarding the periods and procedures applying to refunds of excess VAT.
27 — În cuprinsul cărora guvernul polonez susține că măsurile în cauză nu pot fi considerate „măsuri speciale” în sensul articolului 27 alineatul (1) din A șasea directivă, pentru motivul că articolul menționat nu privește aspectul termenelor și al procedurilor aplicabile rambursării excedentului de TVA.
These are matters which lie within the discretion of the Member States.
Acestea sunt aspecte care rămân la aprecierea statelor membre.
Cf. also Case 324/82 Commission v Belgium [1984] ECR 1861.
A se vedea și Hotărârea din 10 aprilie 1984, Comisia/Belgia (324/82, Rec., p. 1861).
I am therefore of the opinion that the Court should give the following answers to the questions referred by the Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu:
În consecință, considerăm că, la întrebările adresate de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu, Curtea ar trebui să răspundă după cum urmează:
(1) Article 18(4) of Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment, precludes in principle national measures like those at issue in the main proceedings which are disproportionate and as such undermine the implementation of fundamental principles of the common system of VAT, in particular the right to deduction.
„1) Articolul 18 alineatul (4) din A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare se opune, în principiu, măsurilor naționale precum cele în cauză în acțiunea principală, care sunt disproporționate și care, prin urmare, aduc atingere aplicării principiilor fundamentale ale sistemului comun privind TVA-ul, și în special dreptului de deducere.
(2) The rules laid down in national measures like those at issue in the main proceedings cannot be considered to constitute special measures to prevent certain types of tax evasion and avoidance within the meaning of Article 27(1) of Directive 77/388 where the formal procedure which is expressly provided for in Article 27 of Directive 77/388 has not been followed.
2) Normele stabilite prin măsurile naționale de tipul celor în cauză în acțiunea principală nu pot fi considerate ca reprezentând măsuri speciale care urmăresc prevenirea anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă, în sensul articolului 27 alineatul (1) din Directiva 77/388, în cazul în care nu a fost respectată procedura formală expres prevăzută la articolul 27 din directiva menționată.”
REFERENCE for a preliminary ruling under Article 234 EC by the Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poland), made by decision of 11 December 2006, received at the Court on 25 January 2007, in the proceedings
În cauza C-25/07, având ca obiect o cerere de pronunțare a unei hotărâri preliminare formulată în temeiul articolului 234 CE de Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Polonia), prin decizia din 11 decembrie 2006, primită de Curte la 25 ianuarie 2007, în procedura
THE COURT (First Chamber), composed of P. Jann, President of Chamber, A. Tizzano (Rapporteur), A. Borg Barthet, M. Ilešič and E. Levits, Judges,
CURTEA (Camera întâi), compusă din domnul P. Jann, președinte de cameră, domnii A. Tizzano (raportor), A. Borg Barthet, M. Ilešič și E. Levits, judecători,
Advocate General: J. Mazák, Registrar: B. Fülöp, Administrator, having regard to the written procedure and further to the hearing on 22 November 2007, after considering the observations submitted on behalf of:
SOSNOWSKA avocat general: domnul J. Mazák, grefier: domnul B. Fülöp, administrator, având în vedere procedura scrisă și în urma ședinței din 22 noiembrie 2007, luând în considerare observațiile prezentate:
— the Polish Government, by E. Ośniecka-Tamecka, H. Majszczyk and M. Jarosz, acting as Agents,
— pentru guvernul polonez, de doamnele E. Ośniecka-Tamecka și H. Majszczyk, precum și de domnul M. Jarosz, în calitate de agenți;
— the Commission of the European Communities, by K. Herrmann and D. Triantafyllou, acting as Agents, after hearing the Opinion of the Advocate General at the sitting on 26 February 2008,
— pentru Comisia Comunităților Europene, de doamna K. Herrmann și de domnul D. Triantafyllou, în calitate de agenți, după ascultarea concluziilor avocatului general în ședința din 26 februarie 2008,
This reference for a preliminary ruling concerns, first, the interpretation of the third paragraph of Article 5 EC, read in conjunction with Article 2 of First Council Directive 67/227/EEC of 11 April 1967 on the harmonisation of legislation of Member States concerning turnover taxes (OJ, English Special Edition 1967, p.
Cererea de pronunțare a unei hotărâri preliminare privește, pe de o parte, interpretarea articolului 5 al treilea paragraf CE coroborat cu articolul 2 din Prima directivă 67/227/CEE a Consiliului din 11 aprilie 1967 privind armonizarea legislațiilor statelor membre privind impozitele pe cifra de afaceri (JO 1967, 71, p.
1), as amended by the Sixth Council Directive 77/388/EEC of 17 May 1977 on the harmonisation of the laws of the Member States relating to turnover taxes — Common system of value added tax: uniform basis of assessment (OJ 1977 L 145, p.
1301), astfel cum a fost modificată prin A șasea directivă 77/388/CEE a Consiliului din 17 mai 1977 privind armonizarea legislațiilor statelor membre referitoare la impozitele pe cifra de afaceri – sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată: baza unitară de evaluare (JO L 145, p.
1) (‘the First VAT Directive’) and Article 18(4) of the Sixth Directive 77/388, as amended by Council Directive 2005/92/EC of 12 December 2005 (OJ 2005 L 345, p.
1, denumită în continuare „Prima directivă TVA”), și a articolului 18 alineatul (4) din A șasea directivă 77/388, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/92/CE a Consiliului din 12 decembrie 2005 (JO L 345, p.
19) (‘the Sixth VAT Directive’).
19, denumită în continuare „A șasea directivă TVA”).
Secondly, the reference relates to the interpretation of Article 27(1) of the Sixth VAT Directive.
Această cerere privește, pe de altă parte, interpretarea articolului 27 alineatul (1) din A șasea directivă TVA.
The reference has been made in the context of proceedings brought by Ms Sosnowska (‘the applicant’) against the Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (Director of the Tax Chamber of Wrocław, the ‘Dyrektor’) relating to an application for repayment of excess value added tax (‘VAT’) paid by the applicant.
Această cerere a fost formulată în cadrul unui litigiu între doamna Sosnowska (denumită în continuare „reclamanta”), pe de o parte, și Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu (directorul Camerei Fiscale din Wrocław, denumit în continuare „Dyrektor”), pe de altă parte, având ca obiect o cerere de rambursare a excedentului de taxă pe valoarea adăugată (denumită în continuare „TVA”) plătit de reclamantă.
Article 2 of the First VAT Directive provides:
Articolul 2 din Prima directivă TVA prevede:
‘The principle of the common system of value added tax involves the application to goods and services of a general tax on consumption exactly proportional to the price of the goods and services, whatever the number of transactions which take place in the production and distribution process before the stage at which tax is charged.
„Principiul sistemului comun privind taxa pe valoarea adăugată presupune aplicarea asupra bunurilor și serviciilor a unei taxe generale de consum exact proporțională cu prețul bunurilor și al serviciilor, indiferent de numărul de tranzacții care au loc în procesul de producție și de distribuție anterior etapei în care este percepută taxa.
The first paragraph of Article 18(2) of the Sixth VAT Directive states:
Articolul 18 alineatul (2) primul paragraf din A șasea directivă prevede:
‘The taxable person shall effect the deduction by subtracting from the total amount of value added tax due for a given tax period the total amount of the tax in respect of
„Persoana impozabilă efectuează deducerea scăzând din valoarea totală a taxei pe valoarea adăugată datorate pentru o anumită perioadă fiscală valoarea totală a taxei
The first paragraph of Article 18(4) of the Sixth VAT Directive provides:
Articolul 18 alineatul (4) primul paragraf din A șasea directivă TVA prevede:
‘Where for a given tax period the amount of authorised deductions exceeds the amount of tax due, the Member States may either make a refund or carry the excess forward to the following period according to conditions which they shall determine.’
„Atunci când, pentru o anumită perioadă fiscală, valoarea deducerilor autorizate depășește valoarea taxei datorate, statele membre pot fie efectua o rambursare, fie reporta excedentul în perioada următoare, în condițiile pe care le stabilesc.” [traducere neoficială]
Under Article 27(1) of the Sixth VAT Directive:
Potrivit articolului 27 alineatul (1) din A șasea directivă TVA:
‘The Council, acting unanimously on a proposal from the Commission, may authorise any Member State to introduce special measures for derogation from the provisions of this Directive, in order to simplify the procedure for charging the tax or to prevent certain types of tax evasion or avoidance.
„Consiliul, hotărând în unanimitate la propunerea Comisiei, poate autoriza orice stat membru să introducă măsuri speciale de derogare de la dispozițiile prezentei directive, în scopul simplificării procedurii de colectare a TVA-ului sau al prevenirii anumitor forme de evaziune fiscală sau de fraudă.
Measures intended to simplify the procedure for charging the tax, except to a negligible extent, may not affect the amount of tax due at the final consumption stage.’
Măsurile destinate simplificării procedurii de colectare a TVA-ului nu pot influența decât în mică măsură valoarea globală a încasărilor din impozite ale statelor membre, colectate în stadiul consumului final.” [traducere neoficială]
Article 87(1) and (2) of the Polish Law on the tax on goods and services (Ustawa o podatku od towarów i usług) of 11 March 2004 (Dz.
Articolul 87 alineatele 1 și 2 din Legea privind taxa pe bunuri și servicii (ustawa o podatku od towarów i usług) din 11 martie 2004 (Dz. U din 2004, nr.