constată că există încă discrepanțe la nivelul abordărilor sectoriale și a celor care nu se bazează pe piață și subliniază necesitatea de a aborda în special producția și consumul de hidrofluorocarburi (HFC) în temeiul Protocolul de la Montreal; observă că este necesară o abordare cuprinzătoare la nivel internațional cu privire la emisiile antropogene fără CO2 care au o influență asupra climei, nu în ultimul rând pentru că costul reducerii acestor emisii este mai scăzut decât cel al reducerilor preconizate în sectorul carbonic, chiar și dacă se ia în considerare prețul actual al carbonului; solicită reformarea mecanismelor bazate pe proiecte, precum mecanismul de dezvoltare nepoluantă (MDN) și mecanismul de aplicare comună (MAC), evitând blocarea într-o infrastructură cu emisii ridicate de carbon, prin utilizarea necorespunzătoare a unor mecanisme flexibile, care conduc la o creștere a costurilor generale necesare pentru a atinge obiectivul de decarbonizare prin stabilirea unor standarde stricte legate de calitatea proiectelor, care să garanteze respectarea drepturilor omului și să ducă la reduceri ulterioare fiabile, ușor de verificat și reale ale emisiilor și să sprijine dezvoltarea sustenabilă în țările în curs de dezvoltare; în plus, sprijină opinia Comisiei potrivit căreia ar trebui să se ajungă la un acord cu privire la mecanisme sectoriale pentru țările în curs de dezvoltare mai avansate din punct de vedere economic, pentru perioada de după 2012, menținând accesul țărilor cel mai puțin dezvoltate la CDM de înaltă calitate; solicită ca orice mecanism internațional sectorial nou de acordare de credite compensatorii să asigure integritatea mediului și să includă beneficii climatice dincolo de abaterea de 15-30 % de la status-quo;
Notes that there are still gaps in sectoral and non-market based approaches, and emphasises the need, in particular, to address the production and consumption of HFCs under the Montreal Protocol; notes that there is a need for a comprehensive international approach to non-CO2 climate-relevant anthropogenic emissions, not least because the cost of reducing these emissions is lower than that for the reductions envisaged in the carbon sector, even taking the current carbon price into account; calls for a reform of the project-based mechanisms, such as the Clean Development Mechanism (CDM) and Joint Implementation (JI), whilst avoiding any lock-in to high-carbon infrastructure through the inappropriate use of flexible mechanisms, which would increase the overall cost of efforts to achieve the decarbonisation objective, through the introduction of stringent project-quality standards guaranteeing respect for human rights and reliable, verifiable and real additional emissions reductions that also support sustainable development in developing countries; endorses, moreover, the Commission's view that sectoral mechanisms for economically more advanced developing countries should be agreed for the period beyond 2012, while high-quality CDM should remain available to LDCs; calls for any new international sectoral offset crediting mechanisms to ensure environmental integrity and incorporate climate benefits beyond the 15-30% deviation from business as usual;