întrucât producătorii europeni se confruntă cu dificultăți la intrarea pe piața din Japonia, în special în sectorul autovehiculelor, al aviației, al aeronauticii și mai ales al achizițiilor publice; întrucât pe piața autovehiculelor din Japonia aceste dificultăți se datorează în principal ritmului scăzut în care Japonia adoptă standardele internaționale relevante (ca un aspect negativ, Japonia a adoptat doar 40 dintre cele 126 de regulamente CEE-ONU în temeiul Acordului din 1958); recunoaște, totuși, că acestea includ 30 dintre cele 47 de regulamente referitoare la autoturisme (M1), cel mai relevant sector de pe piața niponă pentru producătorii europeni de automobile și că ritmul scăzut de adoptare de către Japonia standardelor internaționale limitează beneficiile dispozițiilor de recunoaștere reciprocă ale Acordului CEE-ONU din 1958; întrucât, de la lansarea sa în 1994, Dialogul UE-Japonia privind reforma de reglementare (DRR) nu a înregistrat progrese semnificative în materie de armonizare sau de recunoaștere reciprocă a reglementărilor, ceea ce demonstrează, în special în lumina climatului economic actual, importanța abordării și eliminării barierelor netarifare inutile, posibil prin deschiderea negocierilor pentru un EIE/ALS cu Japonia, cu condiția ca exercițiul de lărgire a sferei de interacțiune să arate că îndeplinirea condițiilor cerute, cum ar fi, neexclusiv, cele menționate mai sus, printre care cele 17 aspecte ale sectorului M1, și ia act de faptul că ciclul de încercare din Japonia pentru măsurarea emisiilor și a eficienței consumului de carburanți în cazul vehiculelor ușoare îngreunează calificarea vehiculelor ușoare europene pentru stimulentele fiscale japoneze acordate în funcție de performanțele de mediu;
whereas European manufacturers penetrate the Japanese market with difficulty, particularly in the automotive, aviation and aeronautics sectors, and especially in relation to public procurement; whereas in Japan's car market these difficulties are chiefly due to the slow pace of adoption by Japan of the relevant international standards (Japan has disappointingly adopted only 40 of the 127 UN-ECE Regulations under the 1958 Agreement); acknowledges, however, that these include 30 of the 47 that concern Passenger Cars (M1), the sector of Japan's market which is most relevant to European car manufacturers, and that the slow pace of adoption of international standards by Japan restricts the benefits of the mutual recognition provisions of the 1958 UN-ECE Agreement; whereas the EU-Japan Regulatory Reform Dialogue (RRD), launched in 1994, has not yet led to any significant progress on harmonisation or mutual recognition of regulations, which demonstrates, especially in light of the current economic climate, the importance of addressing and eliminating unnecessary NTBs, possibly by opening up negotiations on an EU-Japan EIA/FTA, provided that the scoping exercise shows that the required conditions, such as, but not limited to those mentioned above, including the 17 M1 sector issues, are met, and notes that Japan's test cycle to measure the emissions and fuel efficiency of light vehicles makes European ones less likely to qualify for the Japanese environmental performance-based tax incentives;