natgillin/translations-raw huggingface dataset:
aderarea la CEDO va asigura cetăţenilor o protecţie faţă de acţiunile Uniunii similară cu cea de care beneficiază deja faţă de acţiunile tuturor statelor membre; acest aspect este cu atât mai pertinent, având în vedere faptul că statele membre au transferat Uniunii competenţe importante;
accession to the ECHR will afford citizens protection against the action of the Union similar to that which they already enjoy against action by all the Member States; this is all the more relevant because the Member States have transferred substantial powers to the Union,
armonizarea legislativă şi jurisprudenţială în materie de drepturile omului dintre sistemele juridice ale Uniunii şi ale CEDO va contribui la dezvoltarea armonioasă a celor două curţi europene în materie de drepturile omului, în special prin nevoia din ce în ce mai mare de a purta un dialog şi de a coopera, determinând astfel crearea unui sistem integral în care cele două curţi vor funcţiona la unison;
legislative and case law harmonisation in the field of human rights of the rule of law of the EU and the ECHR will contribute to the harmonious development of the two European courts in the field of human rights, particularly because of the increased need for dialogue and cooperation, and thus will create an integral system, in which the two courts will function in synchrony,
aderarea va compensa, într-o anumită măsură, faptul că domeniul de competenţă al Curţii de Justiţie a Uniunii Europene este oarecum restrâns în ceea ce priveşte aspectele de politică externă şi de securitate, precum şi cele legate de politica de securitate şi poliţienească, prin asigurarea unei supravegheri judiciare externe utile a tuturor activităţilor UE;
accession will also compensate to some extent for the fact that the scope of the Court of Justice of the European Union is somewhat constrained in the matters of foreign and security policy and police and security policy by providing useful external judicial supervision of all EU activities,
aderarea nu va aduce sub nicio formă în discuţie principiul autonomiei dreptului Uniunii, având în vedere faptul că Curtea de Justiţie a Uniunii Europene va rămâne singura curte supremă competentă pentru toate problemele privind dreptul Uniunii şi validitatea actelor sale, Curtea Drepturilor Omului fiind considerată doar ca o instanţă care exercită un control extern asupra respectării, de către Uniune, a obligaţiilor în materie de drept internaţional derivate din aderarea sa la CEDO; relaţia dintre cele două jurisdicţii europene nu este una ierarhică, ci de specializare; Curtea de Justiţie a Uniunii Europene va avea, astfel, un statut similar cu cel pe care îl au în prezent curţile supreme din statele membre faţă de Curtea Europeană a Drepturilor Omului;
accession will not in any way call into question the principle of the autonomy of the Union's law, as the Court of Justice of the European Union will remain the sole supreme court adjudicating on issues relating to EU law and the validity of the Union's acts, as the European Court of Human Rights must be regarded not only as a superior authority but rather as a specialised court exercising external supervision over the Union's compliance with obligations under international law arising from its accession to the ECHR; the relationship between the two European courts shall not be hierarchical but rather a relationship of specialisation; thus the Court of Justice of the European Union will have a status analogous to that currently enjoyed by the supreme courts of the Member States in relation to the European Court of Human Rights;
constată că sistemul CEDO a fost completat de o serie de protocoale suplimentare privind protecţia drepturilor care nu intră sub incidenţa CEDO şi recomandă acordarea unui mandat Comisiei pentru a negocia, de asemenea, aderarea la toate protocoalele privind drepturile prevăzute în Carta drepturilor fundamentale, indiferent dacă acestea au fost ratificate sau nu de către statele membre ale Uniunii;
Observes that the ECHR system has been supplemented by a series of additional protocols concerning the protection of rights which are not covered by the ECHR and recommends that the Commission be mandated also to negotiate accession to all the protocols concerning rights corresponding to the Charter of Fundamental Rights, regardless of whether they have been ratified by the Member States of the Union;
subliniază că, deoarece aderarea UE la CEDO reprezintă aderarea unei părţi nestatale la un instrument conceput pentru state, aceasta ar trebui realizată fără a schimba caracteristicile CEDO, iar modificările aduse sistemului său juridic ar trebui să fie minime; consideră că este important, în interesul justiţiabililor, atât cei din Uniune, cât şi cei din ţările terţe, să privilegieze modalităţile de aderare care au cel mai scăzut impact asupra volumului de muncă al Curţii Europene a Drepturilor Omului;
Stresses that, as the accession of EU to the ECHR is an accession of a non-State Party to a legal instrument created for States, it should be completed without altering the features of the ECHR and modifications to its judicial system should be kept to a minimum; considers it important, in the interests of those in both the Union and third countries who are seeking justice, to give preference to accession arrangements that will have the least impact on the workload of the European Court of Human Rights;
evidenţiază faptul că, în paralel cu angajamentul politic, este foarte important să se găsească răspunsuri şi soluţii adecvate la principalele chestiuni de ordin tehnic, astfel încât aderarea UE la Convenţie să acţioneze în beneficiul cetăţenilor; remarcă faptul că detaliile neclare şi nesoluţionate pot crea confuzie şi pot pune în pericol obiectivul însuşi al aderării. subliniază, cu toate acestea, faptul că impedimentele de ordin tehnic nu trebuie să întârzie procesul;
Emphasises that, in tandem with the necessary political commitment, it is of the utmost importance that adequate answers and solutions be found to the main technical questions in order to enable the EU's accession to the ECHR to be used for the benefit of citizens; points out that unresolved and unclear details may create confusion and endanger the very purpose of the accession; stresses, however, that technical impediments should not be allowed to delay the process;
subliniază faptul că aderarea la CEDO nu transformă Uniunea într-un membru al Consiliului Europei, dar că un anumit grad de participare al Uniunii la organismele asociate Convenţiei este necesar pentru a asigura o bună integrare a Uniunii în sistemul Convenţiei şi că, din acest motiv, Uniunii ar trebui să i se acorde anumite drepturi în aceste organisme, în special:
Stresses that accession to the ECHR does not make the Union a member of the Council of Europe but that a degree of participation by the Union in the ECHR bodies is necessary in order to ensure proper integration of the Union into the ECHR system and that, therefore, the Union should have certain rights in this domain, particularly:
dreptul de a prezenta o listă cu trei candidaţi la funcţia de judecător, dintre care unul este ales de către Adunarea parlamentară a Consiliului Europei în numele Uniunii şi participă la activitatea Curţii pe picior de egalitate cu ceilalţi judecători, în conformitate cu articolul 27 alineatul (2) din CEDO, Parlamentul European fiind implicat în stabilirea listei de candidaţi conform unei proceduri asemănătoare celei prevăzute la articolul 255 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene privind candidaţii la funcţia de judecător la Curtea de Justiţie a Uniunii Europene;
the right to submit a list of three candidates for the post of judge, one of whom is elected by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe on behalf of the Union and participates in the work of the Court on a footing of equality with the other judges, pursuant to Article 27(2) of the ECHR; the European Parliament being involved either in drawing up the list of candidates in line with a procedure similar to that provided for in Article 255 of the Treaty on the Functioning of the European Union for candidates for the position of judge at the Court of Justice of the European Union,
dreptul de a participa prin Comisia Europeană, cu drept de vot în numele UE, la reuniunile Comitetului Miniştrilor atunci când acest comitet îşi exercită funcţiile de organ de control al executării hotărârilor Curţii Europene a Drepturilor Omului sau când aceasta ia decizii cu privire la oportunitatea de a solicita un aviz din parte Curţii şi cu privire la dreptul de a fi reprezentat în cadrul Comitetului director pentru drepturile omului (organ subordonat Comitetului Miniştrilor);
the right to attend via the European Commission, with voting rights on behalf of the EU, meetings of the Committee of Ministers when it performs its task of monitoring the execution of judgments given by the European Court of Human Rights or when it decides on the desirability of seeking an opinion from the Court and the right to be represented on the Steering Committee for Human Rights (a subsidiary body of the Committee of Ministers),
dreptul, pentru Parlamentul European, de a numi/trimite un anumit număr de reprezentanţi în cadrul Adunării Parlamentare a Consiliului Europei atunci când aceasta alege judecătorii pentru Curtea Europeană a Drepturilor Omului;
the right of the European Parliament to appoint/send a certain number of representatives to the Parliamentary Assembly of the Council of Europe when the latter elects judges to the European Court of Human Rights;
consideră că statele membre ar trebui să-şi asume angajamentul, în momentul aderării la CEDO, între ele şi în cadrul relaţiilor reciproce cu Uniunea, de a nu introduce acţiuni interstatale privind o posibilă nerespectare a obligaţiilor în sensul articolului 33 din CEDO, în cazul în care actul sau omisiunea care face obiectul litigiului aparţine sferei de aplicare a dreptului Uniunii, având în vedere că acest fapt ar fi în contradicţie cu articolul 344 din Tratatul privind Funcţionarea Uniunii Europene;
Considers that the Member States should undertake, at the time of accession to the ECHR, with respect to one another and in their mutual relations with the Union, not to bring interstate applications concerning an alleged failure of compliance pursuant to Article 33 of the ECHR when the act or omission in dispute falls within the scope of Union law, as this would be contrary to Article 344 of the Treaty on the Functioning of the European Union;
consideră că principala valoare adăugată privind aderarea UE la CEDO constă în posibilitatea pe care o au cetăţenii de a introduce o acţiune individuală împotriva actelor prin care dreptul Uniunii este pus în aplicare de instituţiile sale sau de statele membre şi că, prin urmare, orice acţiune introdusă de o persoană fizică sau juridică privind o acţiune sau o abţinere de a acţiona din partea unei instituţii sau al unui organism al Uniunii ar trebui îndreptată doar împotriva acestei instituţii sau acestui organism; în mod similar, orice acţiune având ca obiect o măsură prin care un stat membru pune în aplicare dreptul Uniunii ar trebui îndreptată exclusiv către statul membru, fără a exclude principiul conform căruia, în cazul în care există îndoieli cu privire la împărţirea responsabilităţii, o acţiune poate fi introdusă simultan împotriva Uniunii şi a statului membru;
Considers that the principal added value of the accession of the EU to the ECHR lies in recourse for individuals against acts by means of which the law of the Union is implemented by its institutions or the Member States and that consequently any application by a natural or legal person concerning an act or failure to act by an institution or body of the Union should be directed solely against the latter and that similarly any application concerning a measure by means of which a Member State implements the law of the Union should be directed solely against the Member State, without prejudice to the principle that, where there might be any doubt about the way in which responsibility is shared, an application may be brought simultaneously against the Union and the Member State;
consideră că, pentru a respecta cerinţele prevăzute la articolul 35 din CEDO privind epuizarea căilor de recurs interne, solicitantul trebuie să fi epuizat căile de atac judiciare ale statului în cauză, inclusiv să fi trimis Curţii de Justiţie din Luxemburg o cerere de pronunţare a unei hotărâri preliminare. se consideră că această din urmă procedură a fost respectată dacă, în ciuda înaintării unei cereri în acest sens de către solicitant, instanţa naţională nu consideră potrivită înaintarea unei astfel de cereri;
Considers that for the purposes of complying with the requirement set out in Article 35 ECHR for domestic remedies to have been exhausted, the applicant shall have exhausted the judicial remedies of the State concerned including a reference for a preliminary ruling to the Court in Luxembourg; the latter procedure shall be regarded as having been complied with where following a request to that end by the applicant the national court does not consider it appropriate for a reference for a preliminary ruling to be made;
constată că, în urma aderării UE la Convenţia Europeană a Drepturilor Omului, este posibil ca atât Curtea Europeană a Drepturilor Omului (CEDO) cât şi Curtea de Justiţie a Uniunii Europene să aibă jurisdicţie în anumite cazuri şi subliniază faptul că posibilitatea de a deferi o astfel de cauză spre soluţionare în faţa a două instanţe nu va fi permisă;
Notes that, following the EU's accession to the ECHR, it might occur that both the European Court of Human Rights and the Court of Justice of the European Union have jurisdiction in certain cases, and points out that simultaneous referrals to the two Courts will not be admissible;
consideră că este adecvat ca, în interesul unei bune administrări a justiţiei, fără a aduce atingere articolului 36 alineatul (2) din CEDO, în orice acţiune în faţa Curţii Europene a Drepturilor Omului, care ar putea ridica o problemă privind dreptul Uniunii, introdusă împotriva unui stat membru, Uniunii să i se permită să intervină în calitate de co-pârât şi ca în orice acţiune introdusă împotriva Uniunii, în aceleaşi condiţii, orice stat membru să poată interveni drept co-pârât; această posibilitate trebuie să fie definită prin dispoziţiile incluse în tratatul de aderare într-un mod clar, dar, de asemenea, suficient de amplu;
Considers it appropriate that, in the interests of the proper administration of justice and without prejudice to Article 36(2) of the ECHR, in any case brought against a Member State before the European Court of Human Rights which may raise an issue concerning the law of the Union, the Union may be permitted to intervene as a co-defendant, and that in any case brought against the Union subject to the same conditions any Member State may be permitted to intervene as a co-defendant; this possibility must be defined in the provisions of the accession treaty in a manner which is both clear and sufficiently broad;
consideră că adoptarea statutului de co-pârât („co-defendant”) nu constituie un obstacol în calea utilizării altor posibilităţi indirecte pe care le oferă CEDO (articolul 36, I), precum dreptul Uniunii de a interveni ca parte terţă în orice acţiune a unui cetăţean al Uniunii;
Considers that the adoption of the institution of co-defendant does not impede other indirect options provided by the ECHR (Article 36, I), such as the right of the Union to intervene as a third party in any application by an EU citizen;
consideră că, întrucât Curtea Europeană a Drepturilor Omului a recunoscut aplicabilitatea extrateritorială a CEDO, Uniunea trebuie să aibă ca obiectiv respectarea pe deplin a acestei obligaţii în relaţiile şi activităţile sale externe;
Considers that, as the European Court of Human Rights has acknowledged the extra-territorial applicability of the ECHR, the Union must aim to respect this obligation fully in its external relations and activities;
este în mod clar conştient de faptul că Curtea Europeană a Drepturilor Omului poate descoperi o încălcare într-un caz soluţionat în prealabil de Curtea Europeană de Justiţie şi subliniază că acest lucru nu pune în niciun caz sub semnul întrebării credibilitatea acesteia în calitate de instanţă supremă în cadrul sistemului juridic european;
Is clearly aware of the fact that the European Court of Human Rights may find a violation in a case that has already been decided by the Court of Justice of the European Union and stresses that this would in no way cast a doubt on the credibility of the Court of Justice of the European Union as an ultimate umpire in the EU judicial system;
subliniază faptul că, în urma aderării, Convenţia va constitui standardul minim de protecţie a drepturilor omului şi a libertăţilor fundamentale în Europa şi se va aplica în mod obligatoriu, în special în situaţiile în care protecţia acordată de UE este inferioară celei oferite în cadrul Convenţiei; subliniază faptul că CEDO consolidează protecţia drepturilor recunoscute de Carta Drepturilor Fundamentale care se găsesc în cadrul domeniului său de aplicare şi că aceasta din urmă recunoaşte şi alte drepturi şi principii care nu sunt incluse în CEDO, ci în protocoalele adiţionale şi în instrumentele conexe ale acesteia;
Stresses that, following the accession, the ECHR will constitute the minimum standard of protection for human rights and fundamental freedoms in Europe and will be crucial, in particular, in cases where the protection granted by the EU is inferior to that provided under the ECHR; points out that the ECHR reinforces protection of the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights that come within its scope and that the Charter also recognises other rights and principles, which are not contained in the ECHR, but in the additional protocols and in instruments related to the ECHR;
reaminteşte că promovarea respectării drepturilor omului, o valoare fundamentală a UE, astfel cum a fost aceasta consacrată în tratatul său fondator, constituie baza comună pentru relaţiile dintre UE şi ţările terţe; consideră, prin urmare, că aderarea va consolida şi mai mult încrederea cetăţenilor în Uniunea Europeană şi credibilitatea acesteia în dialogul cu ţările terţe cu privire la drepturile omului; subliniază, de asemenea, că aplicarea uniformă şi deplină a Cartei Drepturilor Fundamentale la nivelul UE este, de asemenea, esenţială pentru garantarea credibilităţii Uniunii în acest dialog;
Recalls that promotion of respect of human rights, a core value of the EU as enshrined in its founding treaty, constitutes common ground for its relations with third countries; takes the view, therefore, that accession will further enhance the confidence of citizens in the European Union and the EU's credibility in talks on human rights with non-member States; stresses, furthermore, that the uniform and full application of the Charter of Fundamental Rights at EU level is equally essential to ensure the Union's credibility in this dialogue;
constată că CEDO are o funcţie importantă în cadrul interpretării Cartei drepturilor fundamentale în măsura în care drepturile garantate prin Cartă, care corespund drepturilor recunoscute de către CEDO, trebuie să fie interpretate în conformitate cu aceasta şi că CEDO constituie, în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Tratatul privind Uniunea Europeană, o sursă de inspiraţie pentru Curtea de Justiţie a Uniunii Europene atunci când aceasta formulează principiile generale ale dreptului Uniunii; constată, de asemenea, că, în conformitate cu articolul 53 din Convenţie, nu se poate interpreta că CEDO restrânge sau afectează în mod negativ drepturile recunoscute prin Carta drepturilor fundamentale, astfel încât aceasta din urmă îşi păstrează deplina valoare juridică;
Notes that the ECHR has an important function in connection with the interpretation of the Charter of Fundamental Rights, as rights guaranteed by the Charter which correspond to rights recognised by the ECHR must be interpreted in accordance with the Convention and as, by virtue of Article 6(3) of the Treaty on European Union, the ECHR constitutes a source of inspiration for the Court of Justice of the European Union in the formulation of general principles of Union law; notes likewise that, pursuant to Article 53 of the ECHR, the Convention cannot be interpreted as limiting or adversely affecting the rights recognised by the Charter of Fundamental Rights, so that the latter retains its full legal force;
subliniază importanţa CEDO şi a jurisprudenţei Curţii Europene a Drepturilor Omului în elaborarea cadrului juridic şi a principiilor fundamentale pentru acţiunile prezente şi viitoare ale Uniunii Europene în domeniul libertăţilor civile, justiţiei şi afacerilor interne, ţinând seama de noile forme de integrare şi armonizare ale acestora iniţiate de intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona şi adoptarea Programului de la Stockholm;
Emphasises the significance of the ECHR and the case law of the European Court of Human Rights in providing a legal framework and guiding principles for current and future EU action in the domain of civil liberties, justice and home affairs, especially in the light of the new forms of integration and harmonisation in civil liberties, justice and home affairs initiated by the entry into force of the Treaty of Lisbon and the adoption of the Stockholm Programme;
subliniază că, înainte de toate, aderarea va contribui la crearea unui sistem intern mai coerent în materie de drepturi ale omului în cadrul Uniunii Europene; consideră că aderarea va spori credibilitatea UE în ochii propriilor săi cetăţeni în domeniul apărării drepturilor omului, garantând respectarea deplină şi efectivă a drepturilor fundamentale ori de câte ori este adus în discuţie dreptul comunitar;
Stresses that the accession will, first and foremost, contribute to a more coherent human rights system within the EU; takes the view that the accession will strengthen the EU's credibility in the eyes of its own citizens in the field of human rights protection, ensuring full and effective respect for fundamental rights whenever EU law is in play;
subliniază faptul că, după aderare, competenţa Curţii Europene a Drepturilor Omului în judecarea cauzelor care relevă de CEDO nu va mai putea fi contestată în temeiul structurilor interne a legislaţiei UE; subliniază, de asemenea, faptul că competenţa Curţii Europene a Drepturilor Omului nu trebuie să fie limitată la cetăţenii europeni sau la teritoriul geografic al Uniunii Europene (de exemplu, în cazul misiunilor sau delegaţiilor);
Underlines that, after the accession, the competence of the European Court of Human Rights when judging matters coming under the ECHR may not be contested on the basis of the internal structure of EU law; underlines also that the competence of the European Court of Human Rights must not be limited to European citizens or to the geographical area of the European Union (for example in the case of missions or delegations);