natgillin/translations-raw huggingface dataset:
– actele care pot face obiectul unei acțiuni în anulare să fie operațiunile efectuate în condiții de incapacitate de plată iminentă, constituirea de drepturi de garanție, operațiunile cu părți asociate, precum și cele efectuate cu intenția de a frauda creditorii;
– acts that can be the object of an avoidance action are transactions in a situation of imminent insolvency, the creation of security rights, transactions with connected parties and transactions carried out with the intention of defrauding creditors;
– perioada în care un act poate fi contestat printr-o acțiune în anulare să varieze în funcție de natura actului în cauză; perioada să înceapă la data solicitării deschiderii procedurii; perioada să fie cuprinsă între trei și nouă luni pentru tranzacțiile efectuate în situație de incapacitate de plată iminentă, între șase și douăsprezece luni pentru crearea de drepturi de garanție, între unu și doi ani pentru tranzacțiile cu părți asociate și între trei și cinci ani pentru tranzacțiile efectuate cu intenția de a frauda creditorii;
– the periods during which an act can be challenged by an avoidance action vary according to the nature of the act at issue; the periods start with the date of the request for the opening of proceedings; the periods could be between three and nine months for transactions carried out in a situation of imminent insolvency, between six and twelve months for the creation of security rights, between one and two years for transactions with connected parties, and between three and five years for transactions carried out with the intention of defrauding creditors;
– sarcina probei pentru a demonstra că un act poate fi contestat sau nu să revină, în principiu, părții care pretinde că actul poate fi contestat; pentru tranzacțiile cu părți asociate, sarcina probei să revină persoanei asociate.
– the onus of proof to show whether or not an act can be challenged lies in principle with the party who claims that the act can be challenged; for transactions with connected parties, the onus of proof lies with the connected person.
Recomandare privind armonizarea aspectelor generale ale condițiilor referitoare la competențele și activitatea lichidatorului
Recommendation on the harmonisation of general aspects of the requirements for the qualification and work of liquidators
– lichidatorul trebuie să fie aprobat de autoritatea competentă a unui stat membru sau să fie desemnat de o instanță competentă a unui stat membru și trebuie să aibă o bună reputație, precum și nivelul de pregătire necesar pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin;
– the liquidator must be approved by a competent authority of a Member State or appointed by a court of competent jurisdiction of a Member State, must be of good repute and must have the educational background needed for the performance of his/her duties;
– lichidatorul trebuie să aibă competența și calitățile necesare pentru a evalua situația entității debitorului și a prelua gestionarea întreprinderii;
– the liquidator must be competent and qualified to assess the situation of the debtor’s entity and to take over management duties for the company;
– la deschiderea unei proceduri principale de insolvență, lichidatorul ar trebui să fie autorizat să se pronunțe cu efect retroactiv, în termen de șase luni, cu privire la protejarea activelor dacă o întreprindere a efectuat un transfer de capitaluri;
– when main insolvency proceedings are opened, the liquidator should be empowered for a period of six months to decide on the protection of assets with retroactive effect in cases where companies have moved capital;
– lichidatorul trebuie să poată recupera, prin proceduri adaptate și prioritare, sumele datorate întreprinderii înainte de plata creditorilor și ca alternativă la transferurile de creanțe;
– the liquidator must be empowered to use appropriate priority procedures to recover monies owing to companies, in advance of settlement with creditors and as an alternative to transfers of claims;
– lichidatorul trebuie să fie independent de creditori și alte părți interesate în procedura de insolvență;
– the liquidator must be independent of the creditors and other stakeholders in the insolvency proceedings;
– în cazul unui conflict de interese, lichidatorul trebuie să demisioneze.
– in the event of a conflict of interest, the liquidator must resign from his/her office.
Recomandare privind armonizarea unor aspecte ale planurilor de restructurare
Recommendation on the harmonisation of aspects of restructuring plans
Parlamentul European propune armonizarea unor aspecte ale instituirii, efectelor și conținutului planurilor de restructurare astfel încât:
The European Parliament proposes harmonisation of aspects of the establishment, effects and content of restructuring plans in such a way that:
– ca alternativă la aplicarea normelor statutare, debitorul sau lichidatorul să poată prezenta un plan de restructurare;
– as an alternative to complying with statutory rules, debtors or liquidators may present a restructuring plan;
– planul să cuprindă norme privind rambursarea creditorilor și responsabilitatea debitorului după încheierea procedurii de insolvență;
– the plan must contain rules for the satisfaction of the creditors and for the debtor’s liability after the insolvency proceeding have been concluded;
– planul să cuprindă toate informațiile pertinente care să permită creditorilor să hotărască dacă pot accepta planul;
– the plan must contain all relevant information enabling the creditors to decide whether they can accept the plan;
– planul să fie aprobat sau respins în conformitate cu o procedură specială în fața instanței competente;
– the plan must be approved or disapproved in a specific procedure before the relevant court;
– creditorii sau părțile care nu sunt afectate de plan să nu aibă drept de vot în privința planului sau cel puțin să nu fie în măsură să îl împiedice;
– unimpaired creditors, or parties that are not affected by the plan, should not be entitled to vote on the plan or, at least, should not be able to impede it.
Recomandare privind domeniul de aplicare al Regulamentului privind insolvența
Recommendation on the scope of the Insolvency Regulation
Parlamentul European consideră că domeniul de aplicare al Regulamentului privind insolvența ar trebui extins, astfel încât să includă procedurile de insolvență în cursul cărora debitorul continuă să gestioneze întreprinderea sau în cursul cărora a fost numit un lichidator preliminar.
The European Parliament considers that the scope of the Insolvency Regulation should be broadened to include insolvency proceedings in which the debtor remains in possession or where a preliminary liquidator has been appointed.
Anexa A la Regulamentul privind insolvența ar trebui revizuită în mod corespunzător.
Annex A to the Insolvency Regulation should be revised accordingly.
Recomandare privind definirea „centrului intereselor principale”
Recommendation on the definition of ‘c entre of main interest s ’
Parlamentul European consideră că regulamentul privind insolvența ar trebui să includă și o definiție a termenului de „centru de interes principal”, formulată astfel încât să se prevină căutarea în mod fraudulos a jurisdicției celei mai favorabile.
The European Parliament considers that the Insolvency Regulation should include a definition of the term ‘centre of main interest’ formulated in such a way as to prevent fraudulent forum-shopping.
Acesta sugerează introducerea unei definiții oficiale pe baza modului de redactare a considerentului 13, care are în vedere vizibilitatea obiectivă pentru terți.
The European Parliament suggests that a formal definition should be inserted, based on the wording of Recital 13, which is concerned with the objective possibility for third parties to ascertain it.
Parlamentul European consideră că definiția ar trebui să țină seama de caracteristici precum derularea identificabilă din exterior a principalelor activități comerciale, localizarea activelor, centrul activităților operaționale sau de producție, locul de desfășurare a activității lucrătorilor etc.
The European Parliament considers that the definition should take account of such features as the externally ascertainable principal transaction of business operations, the location of assets, the centre of the operational or production activities, the workplace of employees, etc.
Recomandare privind definirea termenului „loc de stabilire” în contextul procedurilor secundare
Recommendation on the definition of ‘ establishment ’ in the context of secondary proceedings
Parlamentul European consideră că Regulamentul privind insolvența ar trebui să includă o definiție a „loc de stabilire” ca orice loc de desfășurare a unor operațiuni în care debitorul desfășoară, în mod neprovizoriu, o activitate economică ce implică mijloace umane, bunuri și servicii.
The European Parliament considers that the Insolvency Regulation should include a definition of ‘establishment’ as any place of operations where the debtor carries on a non-transitory economic activity with human means and goods and services.
Recomandare privind cooperarea dintre instanțe
Recommendation on cooperation between courts
Parlamentul European consideră că articolul 32 din Regulamentul privind insolvența ar trebui să prevadă o obligație clară de comunicare și cooperare nu numai între lichidatori, dar și între instanțe.
The European Parliament considers that Article 32 of the Insolvency Regulation should provide for an unequivocal duty of communication and cooperation not only between liquidators but also between courts.
Acesta dorește ca, în cazul deschiderii procedurilor principale și secundare de insolvență, termenele de finalizare a acestor proceduri să fie armonizate și reduse;
In the event of main and secondary insolvency proceedings being opened, the timeframes for these procedures should be harmonised and shortened.
Parlamentul European consideră că articolul 13 din Regulamentul privind insolvența ar trebui revizuit astfel încât să nu încurajeze acțiunile transfrontaliere în anulare, ci să ajute la prevenirea reușitei acțiunilor în anulare prin clauze privind alegerea legislației aplicabile.
The European Parliament considers that Article 13 of the Insolvency Regulation should be reviewed so that it does not encourage cross-border avoidance actions but helps to prevent avoidance actions from succeeding by means of choice-of-law clauses.
În orice caz, revizuirea normelor privind acțiunile în anulare ar trebui să ia în considerare faptul că filialele funcționale ale unui holding insolvabil nu ar trebui să fie conduse spre insolvență din cauza acțiunilor în anulare, ci vândute în interesul creditorilor în calitate de întreprinderi în activitate.
In any event, the review of the avoidance action rules should take into account the consideration that healthy subsidiaries of an insolvent holding company should not be driven into insolvency due to avoidance actions rather than being sold in the interests of the creditors as a going concern.
Partea 3: Recomandări privind insolvența grupurilor de întreprinderi
Part 3: Recommendations on t he insolvency of groups of companies
Datorită existenței unor grade diferite de integrare în cadrul unui grup de întreprinderi, Parlamentul European consideră că Comisia ar trebui să prezinte o propunere flexibilă de reglementare a insolvenței grupurilor de întreprinderi, ținând seama de următoarele elemente:
Due to the different levels of integration which may exist within a group of companies, the European Parliament considers that the Commission should present a flexible proposal for the regulation of the insolvency of groups of companies, taking into account the following:
Atunci când structura funcțională sau cea de capital social o permit, ar trebui să se adopte următoarea abordare:
Whenever the functional/ownership structure allows it, the following approach should apply:
A. Procedura trebuie deschisă în statul membru în care se află sediul grupului.
A. Proceedings should be opened in the Member State where the operational headquarters of the group are located.
Recunoașterea deschiderii procedurii ar trebui să se facă în mod automat.
Recognition of the opening of the proceedings should be automatic.
B. Deschiderea procedurilor principale ar trebui să aibă ca rezultat suspendarea procedurilor declanșate într-un alt stat membru împotriva altor membri ai grupului.
B. The opening of the main proceedings should result in a stay of the proceedings opened in another Member State against other group members.
C. Ar trebui numit un singur administrator de insolvență.
C. A single insolvency practitioner should be appointed.
D. În fiecare stat membru în care sunt declanșate proceduri secundare, ar trebui înființat un comitet pentru apărarea și reprezentarea intereselor creditorilor și angajaților locali.
D. In every Member State in which ancillary proceedings are opened, a committee should be set up to defend and represent the interests of local creditors and employees.
E. În cazul în care nu se pot stabili activele fiecărui debitor în parte sau dacă nu se pot evalua creanțele dintre întreprinderi, ar trebui să se recurgă în mod excepțional la administrarea în bloc a patrimoniului.
E. If it is impossible to determine which assets belong to which debtor, or to assess inter-company claims, recourse should exceptionally be had to the aggregation of estates.
În cazul procedurilor de insolvență care privesc grupuri descentralizate, instrumentul ar trebui să prevadă următoarele:
For insolvency proceedings in respect of decentralised groups, the instrument should provide for the following:
A. Norme pentru coordonarea și cooperarea obligatorie dintre instanțe, între instanțe și reprezentanții entității insolvente, precum și între reprezentanții acesteia din urmă.
A. Rules for mandatory coordination and cooperation between courts, between courts and insolvency representatives and between insolvency representatives.
B. Norme privind recunoașterea imediată a hotărârilor privind deschiderea, desfășurarea și încheierea procedurilor de insolvență și a hotărârilor pronunțate în legătură cu astfel de proceduri.
B. Rules on immediate recognition of judgments concerning the opening, conduct and closure of insolvency proceedings and judgments handed down in connection with such proceedings.
C. Norme privind accesul lichidatorilor și creditorilor la instanțe.
C. Rules on access to courts by liquidators and creditors.
D. Norme privind facilitarea și promovarea utilizării diverselor forme de cooperare dintre instanțe în vederea coordonării procedurilor de insolvență și a stabilirii condițiilor și garanțiilor care ar trebui să se aplice acestor forme de cooperare.
D. Rules to facilitate and promote the use of various forms of cooperation between courts to coordinate the insolvency proceedings and establish the conditions and safeguards that should apply to those forms of cooperation.
Acestea ar privi schimburile de informații, coordonarea operațiunilor și elaborarea de soluții comune:
These would affect the exchange of information, the coordination of operations and the drafting of common solutions:
– comunicarea informațiilor între instanțe prin orice mijloace;
– communication of information between courts by any means,
– coordonarea administrației și supravegherea activelor și afacerilor debitorului;
– coordination of the administration and supervision of the debtor's assets and affairs,
– negocierea, aprobarea și punerea în aplicare a acordurilor de insolvență privind coordonarea procedurilor;
– the negotiation, approval and implementation of insolvency agreements concerning the coordination of proceedings,
– coordonarea audierilor.
– the coordination of hearings.
E. Norme care permit și promovează numirea unui lichidator comun pentru toate procedurile, care să fie nominalizat de către instanțele implicate și asistat de reprezentanții locali organizați într-un comitet de coordonare și norme care reglementează procedura de cooperare dintre membrii comitetului de coordonare.
E. Rules allowing and promoting the appointment of a common liquidator for all proceedings, to be nominated by the courts involved and assisted by local representatives forming a steering committee; and rules laying down the procedure governing cooperation between members of the steering committee.
F. Norme care permit și promovează încheierea de acorduri transfrontaliere în materie de insolvență, care să stabilească repartizarea responsabilităților între diferitele instanțe implicate, precum și între reprezentanții entității insolvente, în privința diferitelor aspecte ale conduitei și administrării procedurilor, incluzând următoarele:
F. Rules allowing and promoting cross-border insolvency agreements which would address the allocation of responsibility for various aspects of the conduct and administration of the proceedings between the different courts involved and between insolvency representatives, including:
– repartizarea responsabilităților între părțile la acord;
– allocation of responsibilities between the parties to the agreement;
– disponibilitatea și coordonarea compensațiilor;
– availability and coordination of relief;
– coordonarea recuperării activelor în beneficiul general al creditorilor;
– coordination of recovery of assets for the benefit of creditors generally;
– prezentarea și tratarea creanțelor;
– submission and processing of claims;
– metodele de comunicare, inclusiv limba, frecvența și mijloacele;
– methods of communication, including language, frequency and means,
– utilizarea și eliminarea activelor;
– use and disposal of assets;
– coordonarea și armonizarea planurilor de reorganizare;
– coordination and harmonisation of the reorganisation plans;
– chestiuni legate în mod specific de acord, incluzând modificarea și rezilierea, interpretarea, eficacitatea și soluționarea litigiilor;
– issues related specifically to the agreement, including amendment and termination, interpretation, effectiveness and dispute resolution;
– administrarea procedurilor, în special cu privire la suspendarea acestora sau la acordurile dintre părți de a nu a recurge la anumite acțiuni în justiție;
– administration of proceedings, in particular with respect to stays of proceedings or agreements between parties not to have recourse to certain legal actions;
– costuri și taxe.
– costs and fees.
Partea 4: Recomandare privind crearea unui registru UE în materie de insolvență
Part 4: Recommendation on the creation of an EU insolvency register
Parlamentul European propune crearea unui registru de insolvență la nivelul UE, în contextul portalului european e-justiție, care ar trebui să cuprindă, pentru fiecare caz de insolvență transfrontalieră deschis, cel puțin:
The European Parliament proposes the creation of an EU insolvency register in the context of the European e-Justice Portal, which should contain, for every cross-border insolvency opened, at least:
‑ ordonanțele și hotărârile pertinente ale instanțelor;
– the relevant court orders and judgments,
‑ numirea lichidatorului și coordonatele sale personale;
– the appointment of the liquidator and that person's contact details,
‑ termenele pentru prezentarea creanțelor.
– the deadlines for filing claims.
Instanțele ar trebui să fie obligate să transmită aceste date registrului UE.
Transmission of these data to the EU registry by the courts should be compulsory.
Informațiile ar trebui să fie prezentate în limba oficială a statului membru în care procedura a fost deschisă și în limba engleză.
The information should be expressed in the official language of the Member State in which the proceedings are opened and in English.
La 23 martie 2011, Comisia pentru afaceri juridice a organizat un atelier pe tema „armonizarea procedurilor de insolvență la nivelul UE”.
On 23.3.2011, the Legal Affairs Committee held a workshop on "harmonisation of insolvency proceedings at EU level".
Obiectivul acestuia era de a identifica domenii în legislațiile naționale în materie de insolvență susceptibile de a fi armonizate.
The aim was to identify areas in national insolvency laws that are accessible and eligible for harmonisation.
În cursul pregătirii audierii, Comisia pentru afaceri juridice a comandat un studiu pe tema „Armonizarea legislației în materie de insolvență la nivelul UE”.
In preparation of the hearing, the Legal Affairs Committee commissioned a study on "Harmonisation of Insolvency Law at EU level".
Recomandările prezentului raport țin seama de ideile prezentate de experți în studiul menționat mai sus și în timpul audierii și care au fost explicate mai pe larg în documentele alăturate.
The recommendations of this report take into account the ideas that experts elaborated in the aforementioned study and during the hearing and that were further explained in the accompanying documentation.
Diferitele chestiuni abordate în timpul audierii sugerează că viitoarele inițiative legislative ar putea avea o structură compusă din patru părți: (1) armonizarea acolo unde este posibil, (2) revizuirea Regulamentului privind insolvența în punctele necesare, după armonizare și acolo unde practica a demonstrat că se pot aduce îmbunătățiri, (3) îmbunătățirea cooperării lichidatorilor și a cooperării în general, la nivel administrativ, în cazurile în care întreprinderile care fac parte dintr-un grup de companii devin insolvabile și (4) crearea unui registru al UE pentru cazurile de insolvență.
The different issues that were mentioned during the hearing suggested a four-fold structure of future legislative initiatives: (1) harmonisation where possible, (2) revision of the Insolvency Regulation where it will remain - in addition to harmonisation - relevant and where the practice has proven that improvement can be made, (3) improvement of the cooperation of liquidators and cooperation in general on administrative level in cases where enterprises that are part of a group of companies become insolvent and (4) creation of an EU Registry for insolvency cases.
Această structură în patru părți nu aduce atingere structurii viitoarelor propuneri legislative și alegerii instrumentelor juridice.
This four fold structure does not prejudice the structure of future legislative proposals and the choice of legal instruments.
Ea reflectă doar modul în care raportorul a decis să-și dezvolte propunerile.
It only reflects the pattern according to which the proposals by the rapporteur have been developed.
În ce privește domeniul de aplicare a recomandărilor, raportorul limitează raportul său la domeniul de aplicare a Regulamentului privind insolvența astfel cum este definit la articolul 1 din acesta.
As regards the scope of the recommendations, the rapporteur confines his report to the scope of the Insolvency Regulation as defined in its Article 1.
Recomandările vor servi ca linii directoare pentru Comisie.
The recommendations shall serve as guidelines for the Commission.
Având în vedere că raportorul are cunoștințe în ce privește sistemul juridic german, majoritatea propunerilor par a fi similare legislației germane în materie de insolvență.
Since the rapporteur has a background in the German legal system, most of the proposals may appear to be similar to German insolvency law.
Acesta consideră că recomandările reprezintă un punct de plecare pentru continuarea cercetărilor aprofundate pe care Comisia le poate desfășura în pregătirea propunerilor legislative.
The rapporteur considers the recommendations as a starting point for further in-depth research by the Commission being carried out in preparation of legislative proposals.
Raportorul este conștient de faptul că recomandările din acest raport vor suscita controverse.
The rapporteur is aware of the fact that the recommendations in this report will provoke controversial discussions.
Acesta este la curent cu faptul că legislația în materie de insolvență este foarte diferită de la un stat membru la altul.
He knows that insolvency law is very different from one Member State to the other.
Prin urmare, el ar dori să lase la o parte acele probleme susceptibile să ducă la dezbateri care ar putea deveni inutil de lungi pentru actuala etapă, timpurie, a discuțiilor.
Therefore, he would like to leave out those issues that seem likely to lead to debates that might become at this early stage of discussion unnecessarily long.