ia act de încercările Consiliului şi ale Comisiei de a organiza, în mai 2008, o a doua rundă a dialogului Uniunea Europeană – Uzbekistan și apreciază eforturile depuse de Comisie pentru organizarea unei seminar al societății civile privind modul în care este reflectat acest dialog în media, posibil în Tașkent; atrage atenția încă o dată asupra faptul că realizarea unui dialog privind drepturile omului și a unor întâlniri la nivel de experți pe tema masacrului din Andijan nu constituie în sine un progres și nu poate fi invocat ca motiv pentru ridicarea sancțiunilor; constată că absența unei anchete internaționale independente cu privire la masacrul din Andijan și lipsa unei ameliorări a situației drepturilor omului în Uzbekistan - acestea fiind condițiile stabilite de UE pentru ca sancțiunile să fie ridicate - au condus, în mod logic, la prelungirea sancțiunilor impuse Uzbekistanului; salută faptul că în concluziile Consiliului Afaceri Generale și Relații Externe din 15 și 16 octombrie 2007 au fost stabilite condiții specifice, care trebuie îndeplinite în decursul unei perioade de șase luni, pentru ca ridicarea restricțiilor de acordare a vizelor să rămână în vigoare; invită Consiliul şi Comisia să efectueze o evaluare atentă a efectelor deciziei de ridicare pentru șase luni a unora dintre restricțiile de acordare a vizelor, restricții care fac parte dintre sancțiunile Uniunii Europene împotriva Uzbekistanului, și să reexamineze situația generală a drepturilor omului în această țară; deplânge faptul că Uzbekistanul nu a realizat până acum nici un progres, în nici una din aceste privințe; salută activitatea depusă de Subcomisia pentru drepturile omului, care a monitorizat atent situația drepturilor omului din șase în șase luni pentru a oferi cu regularitate Consiliului evaluări și recomandări parlamentare regulate referitoare la politica UE ce urmează a fi adoptată în această privință; este scandalizat de alegerile prezidențiale din 23 decembrie 2007 din Uzbekistan, care s-au desfășurat, potrivit ODIHR, "într-un mediu strict controlat politic, care nu a permis manifestarea unei adevărate opoziții și.... care, în general, nu au respectat numeroase angajamente OSCE în materie de alegeri democratice"; condamnă asasinarea lui Mark Weil - fondator și director artistic al teatrului independent Ilkhom - la 9 septembrie 2007, în Tașkent, precum și cea a jurnalistului și critic al regimului uzbek, Alisher Saipov, la 24 octombrie 2007, în orașul kârgâz Osh; își reiterează cererea de eliberare imediată a prizonierilor politici În special a lui Mutabar Tadjibaeva, președintele organizației pentru drepturilor omului Plammenoe Serdtse, și a următorilor 9 apărători ai drepturilor omului: Nosim Isakov, Norboi Kholjigitov, Abdusattor Irzaev, Habibulla Okpulatov, Azam Formonov, Alisher Karamatov, Mamarajab Nazarov, Dilmurad Mukhiddinov şi Rasul Khudainasarov,.
Recognises attempts by the Council and the Commission to organise a second round of the European Union-Uzbekistan dialogue on human rights in May 2008 and commends the Commission on its efforts to organise a civil society seminar on media expression in the margins of the dialogue, possibly in Tashkent; points out once again that the holding of a dialogue on human rights and experts" meetings on the 2005 Andijan massacre do not in themselves constitute progress and cannot be used as a reason for the lifting of sanctions; notes that the absence of an independent international inquiry into the Andijan massacre and the lack of any improvement in the human rights situation in Uzbekistan – these being the conditions laid down by the European Union for the lifting of sanctions – have logically led to the sanctions against Uzbekistan being extended; welcomes the fact that the conclusions of the General Affairs and External Relations Council of 15-16 October 2007 have introduced specific conditions which have to be met within a period of six months in order for the visa restriction suspension to be maintained; invites the Council and the Commission to carry out a serious assessment of the impact of the decision to suspend for six months some of the visa restrictions that form part of the European Union sanctions against Uzbekistan, and to review the overall human rights situation in the country; deplores the fact that Uzbekistan has so far failed to deliver any progress in any of these respects; pays tribute to the work done by its Subcommittee on Human Rights in closely monitoring the human rights situation every six months so as to provide the Council with regular parliamentary assessments and recommendations as regards the EU policy to be adopted in this matter; is appalled by the presidential election held on 23 December 2007 in Uzbekistan, which according to the ODIHR was 'held in a strictly controlled political environment, leaving no room for real opposition, and ... generally failed to meet many OSCE commitments for democratic elections'; condemns the murders of Mark Weil, founder and art director of the independent Ilkhom Theatre, in Tashkent on 9 September 2007, and of the journalist and critic of the Uzbek regime Alisher Saipov in the Kyrgyz city of Osh on 24 October 2007; reiterates its call for the immediate release of political prisoners In particular of Mutabar Tadjibaeva, chair of the human rights organisation Plammenoe Serdtse, and of the 9 human rights defenders: Nosim Isakov, Norboi Kholjigitov, Abdusattor Irzaev, Habibulla Okpulatov, Azam Formonov, Alisher Karamatov, Mamarajab Nazarov, Dilmurad Mukhiddinov and Rasul Khudainasarov.