natgillin/translations-raw huggingface dataset:
regretă că subgrupul GBV (pentru problema violențelor de gen), care trebuia să asigure coordonarea reacției umanitare în cazurile de violențe sexuale, a fost desființat cu un an și jumătate în urmă din cauza incapacității de conducere a FNUAP (Fondul ONU pentru populație); solicită, prin urmare, recrearea sistemului de coordonare umanitară pe teren;
Is concerned that the Gender-Based Violence (GBV) Sub-Cluster, which was intended to coordinate the humanitarian response to sexual violence, was abolished a year and a half ago owing to a lack of leadership from the UN Population Fund; calls, therefore, for the recasting of the humanitarian coordination system on the ground;
își exprimă îngrijorarea pentru faptul că MONUSCO nu a reușit să-și pună în practică mandatul și regulile pentru o angajare mai activă în protecția contra acestor violuri în masă, inclusiv a abuzurilor săvârșite de propriile forțe; recunoaște, însă, că prezența acestuia este indispensabilă pentru accesibilitatea umanitară; insistă ca mandatul și regulile de angajare a MONUSCO să fie puse în practică în mod ferm, pentru a asigura mai eficient securitatea populației; salută decizia de a prelungi mandatul misiunii până la 30 iunie 2012;
Expresses its concern that MONUSCO could not use its mandate and rules of engagement more actively to provide protection against such mass rapes, including the atrocities committed by its own forces; recognises, however, that its presence remains indispensable to humanitarian aid accessibility; insists that MONUSCO's mandate and rules of engagement should be carried out with determination to guarantee the safety of the population more effectively; welcomes the decision to extend the mission's mandate to 30 June 2012;
invită Uniunea Europeană și statele membre să sprijine activitățile misiunilor EUSEC RD și EUPOL RD; solicită ca lupta împotriva violențelor sexuale să fie integrată pe deplin în operațiunile comune de securitate și apărare;
Calls on the EU and its Member States to support the activities of the EUSEC RD and EUPOL RD missions; calls for issues relating to combating sexual violence to be fully integrated into joint security and defence operations;
rămâne extrem de îngrijorat de actuala situație umanitară din RDC și de finanțarea insuficientă pe care o primește această regiune, datorită reducerii fondurilor acordate de unii donatori bilaterali; deplânge faptul că, până acum, fondurile alocate nu au ajuns decât prea puțin la victime; solicită Comisiei să mențină finanțările acordate pentru ajutor umanitar în estul RDC;
Remains deeply concerned at the current humanitarian situation in the DRC and at the under-funding in this region owing to the reduction in funding from certain bilateral donors; deeply regrets the fact that, at present, the funds allocated are reaching only few victims; calls on the Commission to maintain the funding allocated to humanitarian aid in the eastern DRC;
invită Comisia să prezinte propuneri legislative privind resursele de minerale care fac obiectul conflictelor și fac să continue războiul și violurile în masă în RDC, pentru a lupta contra impunității, după modelul legii americane Dodd Franck (în special secțiunea 1502), care impune noi exigențe în materie de informații cu privire la produsele la a căror fabricare se folosesc aceste minerale;
Calls on the Commission to come forward with a legislative proposal on conflict minerals which fuel the war and mass rape in the DRC, with a view to combating impunity, similar to the Dodd-Frank Act (especially section 1502), which imposes new reporting requirement on manufactured products for which ‘conflict minerals’ are used;
constată că planul de soluționare a conflictului din zona de sud a Kivu, care privilegia soluția militară, s-a dovedit a fi un eșec; consideră că soluționarea acestui conflict trebuie să se realizeze pe cale politică și regretă lipsa de curaj a comunității internaționale; consideră că este momentul să se depășească stadiul simplelor condamnări și că guvernul congolez, Uniunea Europeană și Organizația Națiunilor Unite trebuie să-și asume responsabilitatea de a lua măsuri concrete pentru a pune capăt acestor atrocități; subliniază că, dacă nu se schimbă nimic, actorii umanitari se vor afla încă mult timp la fața locului;
Notes that the conflict resolution plan for South Kivu, which gives priority to the military solution, has proved to be a failure; considers that the solution to this conflict must be political and regrets the lack of courage on the part of the international community; considers that the time has come to go beyond condemnation and that responsibilities should be assumed by the Congolese government, by the EU and the UN to take concrete actions to end these atrocities; stresses that, if nothing changes, humanitarian workers will have to be present on the ground for a long time to come;
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Consiliului, Comisiei, Vicepreședintelui Comisiei/Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, Uniunii Africane, guvernelor țărilor din regiunea Marilor Lacuri, Președintelui, prim-ministrului și Parlamentului RDC, Secretarului General al Organizației Națiunilor Unite, Reprezentantei Special a ONU pentru combaterea violenței sexuale în conflictele armate, Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite și Consiliului Organizației Națiunilor Unite pentru drepturile omului.
Instructs its President to forward this resolution to the Council, the Commission, the Commission Vice-President / EU High Representative for Foreign Affairs and Security policy, the African Union, the governments of the countries of the Great Lakes region, the President, Prime Minister and Parliament of the DRC, the Secretary-General of the United Nations, the UN Special Representative on Sexual Violence in Conflict, the UN Security Council and the UN Human Rights Council.
B7-0394 , 0444 , 0462 , 0463 , 0464 , 0465 și 0466/2011
B7-0394 , 0444 , 0462 , 0463 , 0464 , 0465 and 0466/2011
având în vedere alegerea Indoneziei în Consiliului Națiunilor Unite pentru Drepturile Omului (UNHRC) în mai 2011; întrucât membrii UNHRC trebuie să respecte cele mai înalte standarde de promovare și protecție a drepturilor omului;
having regard to Indonesia's election to the United Nations Human Rights Council (UNHRC) in May 2011; whereas UNHRC members are required to uphold the highest standards regarding the promotion and protection of human rights,
având în vedere Președinția indoneziană a ASEAN în 2011, Carta ASEAN care a intrat în vigoare la 15 decembrie 2008 și crearea Comisiei interguvernamentale pentru drepturile omului a ASEAN la 23 octombrie 2009,
having regard to Indonesia's chairmanship of ASEAN in 2011, the ASEAN Charter, which entered into force on 15 December 2008, and the creation of the ASEAN Intergovernmental Commission on Human Rights on 23 October 2009,
având în vedere Pactul internațional cu privire la drepturile civile și politice, pe care Indonezia l-a ratificat în 2006,
having regard to the International Covenant on Civil and Political Rights, which Indonesia ratified in 2006,
având în vedere capitolul 29 din Constituția Indoneziei care garantează libertatea religioasă,
having regard to Chapter 29 of the Indonesian Constitution, which guarantees freedom of religion,
având în vedere articolele 156 și 156a din Codul penal al Indoneziei care interzice blasfemia, erezia și defăimarea religiilor,
having regard to Articles 156 and 156(a) of the Indonesian Criminal Code prohibiting blasphemy, heresy and religious defamation,
având în vedere declarația UE din 8 februarie 2011 referitoare la recentul atac și la uciderea membrilor mișcării Ahmadiyya în provincia Banten,
having regard to the EU statement of 8 February 2011 on the recent attacks on and killings of Ahmadis in Banten province,
având în vedere Acordul de parteneriat și cooperare UE-Indonezia (APC) și prima rundă a dialogului privind drepturile omului care a avut loc în cadrul acestuia în iunie 2010 la Jakarta,
having regard to the EU-Indonesia Partnership and Cooperation Agreement (PCA) and the first round of the Human Rights Dialogue held in that framework, which took place in June 2010 in Jakarta,
întrucât Indonezia este cea mai mare națiune cu majoritate musulmană din lume și întrucât tradiția Indoneziei privind pluralismul, armonia culturală, libertatea religioasă și justiția socială este consacrată în ideologia națională denumită „Pancasila”;
whereas Indonesia is the world's largest predominantly Muslim nation, and whereas Indonesia's tradition of pluralism, cultural harmony, religious freedom and social justice is enshrined in the national ideology of ‘Pancasila’,
întrucât s-a constat o creștere semnificativă a atacurilor împotriva minorităților religioase, în special împotriva membrilor comunității Ahmadiyya, care se consideră musulmani, dar și împotriva creștinilor, a budiștilor, precum și a organizațiilor progresiste ale societății civile;
whereas there has been a significant increase in the incidence of attacks against religious minorities, particularly Ahmadis, who consider themselves Muslims, but also against Christians, Buddhists and progressive civil society organisations,
întrucât, după interzicerea difuzării învățăturilor comunității musulmane Ahmadiyya în 2008, Ministerul Afacerilor Religioase din Indonezia a solicitat în mod repetat impunerea unei interdicții totale a comunității musulmane Ahmadiyya, măsură care deja a fost luată de trei provincii: Java Occidentală, Sulawesi Meridională și Sumatra Occidentală; întrucât la 6 februarie 2011, o mulțime, de cel puțin 1 500 de persoane, a atacat 20 de membri ai comunității Ahmadiyya în Cikeusik, provincia Banten, ucigând trei dintre aceștia și rănind grav alții, fapte condamnate de către președintele Indoneziei, care a solicitat o investigație;
whereas, following the ban on the dissemination of Ahmadi Muslim teachings in 2008, the Indonesian Minister for Religious Affairs has repeatedly called for the imposition of a total ban on the Ahmadiyya Muslim community, a step which has already been taken by three provinces, West Java, South Sulawesi and West Sumatra; whereas on 6 February 2011 a mob of at least 1500 people attacked 20 Ahmadi Muslims in Cikeusik, in Banten province, killing three of them and severely injuring several others, prompting a condemnation and a call for an investigation by the President of Indonesia,
întrucât, în urma acestuia atac, la 8 ianuarie 2011 sute de persoane au incendiat trei biserici și au atacat un preot în orașul Temanggung din regiunea Java Centrală, după ce un creștin acuzat de insultă adusă islamului a fost condamnat la cinci ani de închisoare, în loc să fie condamnat la moarte, așa cum se așteptau atacatorii și întrucât Comuniunea bisericilor din Indonezia a înregistrat 430 de atacuri împotriva bisericilor creștine în ultimii șase ani;
whereas, following this attack, on 8 February 2011 hundreds of people set fire to three churches and attacked a priest in the Central Java city of Temanggung after a Christian charged with insulting Islam was sentenced to five years' imprisonment, instead of being condemned to death as expected by the attackers, and whereas the Communion of Churches in Indonesia has recorded 430 attacks against Christian churches over the past six years,
întrucât peste 150 de persoane deja au fost arestate sau reținute în temeiul articolelor 156 și 156a din Codul penal al Indoneziei și întrucât există dovezi care arată că deciziile locale privind blasfemia, erezia și defăimarea religiilor sunt folosite de extremiști pentru a limita libertatea religioasă și pentru a crea tensiuni și violențe intercomunitare;
whereas over 150 individuals have already been arrested or detained under Articles 156 and 156(a) of the Indonesian Criminal Code, and whereas there is evidence to show that local blasphemy, heresy and religious defamation by-laws are being used by extremists to clamp down on religious freedom and to stir up intercommunity tensions and violence,
întrucât la 19 aprilie 2010 Curtea Constituțională din Indonezia a confirmat legile privind blasfemia și erezia și a respins cererea de abrogarea a acestora care fusese prezentată de patru specialiști eminenți în islam și cel puțin șapte organizații indoneziene ale societății civile și ale drepturilor omului și susținută de cel puțin alte 40 de organizații;
whereas on 19 April 2010 the Indonesian Constitutional Court upheld the blasphemy and heresy laws and rejected the request for their repeal which had been submitted by four prominent Islamic scholars and at least seven Indonesian civil society and human rights organisations and supported by at least 40 other organisations,
întrucât există informații credibile, în special din partea Comisiei naționale pentru drepturile omului, privind încălcarea drepturilor omului de către membri ai forțelor de securitate din Indonezia, inclusiv tortură și alte forme de maltratare și utilizarea inutilă și excesivă a forței, în special pe insulele Papua și Maluku; întrucât cei vinovați sunt rareori trași la răspundere în fața unei instanțe independente,
whereas there are credible reports, namely by the National Commission on Human Rights, of human rights violations by members of the security forces in Indonesia, including torture and other forms of ill-treatment and the unnecessary and excessive use of force, in particular on Papua and Maluku Islands; whereas those responsible are rarely brought to account before an independent court,
salută declarația comună emisă la 24 mai 2011 de către președintele țării, președintele Camerei Reprezentanților, președintele Consiliului Reprezentanților Regionali, președintele Adunării Consultative a Poporului, președinții Curții Supreme și Curții Constituționale și alți demnitari, prin care solicitau susținerea ideologiei „Pancasila” și protejarea pluralismului;
Welcomes the joint statement issued on 24 May 2011 by the President, the Speaker of the House of Representatives, the Speaker of the Regional Representatives' Council, the Speaker of the People's Consultative Assembly, the Chief Justices of the Supreme Court and Constitutional Court and other senior officials calling for ‘Pancasila’ to be upheld and for the protection of pluralism;
subliniază progresele făcute de Indonezia în domeniul punerii în aplicare a democrației și a statului de drept în ultimii ani și acordă o mare importanță menținerii și consolidării relațiilor armonioase dintre Uniunea Europeană și Indonezia în multe domenii, astfel cum prevede APC UE-Indonezia;
Underlines the progress Indonesia has made in the area of the implementation of democracy and the rule of law in recent years, and attaches great importance to maintaining and deepening harmonious relations between the European Union and Indonesia in many areas, as reflected in the EU-Indonesia PCA;
salută promisiunile făcute de Indonezia înaintea alegerii sale în UNHCR la 20 mai 2011, inclusiv angajamentul de a ratifica toate instrumentele importante pentru protecția drepturilor omului, în special Convenția internațională privind protecția tuturor persoanelor împotriva disparițiilor forțate;
Applauds the pledges given by Indonesia ahead of its election to the UNHRC on 20 May 2011, including that of ratifying all major human rights instruments, in particular the International Convention for the Protection of All Persons from Enforced Disappearance;
își exprimă profunda preocupare cu privire la recrudescența violențelor împotriva minorităților religioase, în special împotriva membrilor comunității musulmane Ahmadiyya, a creștinilor, a membrilor mișcării Baha'í și a budiștilor; este preocupat de faptul că încălcarea libertății religioase subminează drepturile omului garantate prin Constituția Indoneziei, inclusiv interzicerea discriminării și libertatea de exprimare, opinie și întrunire pașnică;
Express grave concern at the incidents of violence against religious minorities, particularly Ahmadi Muslims, Christians, Baha'ís and Buddhists; is concerned that violations of religious freedom undermine the human rights guaranteed in the Indonesian Constitution, including the prohibition of discrimination and freedom of expression, opinion and peaceful assembly;
îndeamnă guvernul Indoneziei, în special Ministerul Afacerilor Religioase și justiția indoneziană, să garanteze punerea în aplicare și susținerea statului de drept și trimiterea în instanță a celor care comit acte de violență și ură religioasă;
Calls on the Indonesian Government, namely the Minister of Religious Affairs, and the Indonesian judiciary to guarantee that the rule of law is implemented and upheld and that the perpetrators of religious violence and hatred are brought to justice;
își exprimă profunda îngrijorare cu privire la deciziile locale privind blasfemia, erezia și defăimarea religiilor, care pot fi utilizate necorespunzător, și cu privire la Decretul ministerial comun care interzice difuzarea învățăturilor comunității musulmane Ahmadiyya și invită autoritățile indoneziene să-l abroge sau să-l revizuiască;
Express deep concern at the local blasphemy, heresy and religious defamation by-laws, which are open to misuse, and at the 2008 Joint Ministerial Decree prohibiting the dissemination of Ahmadiyya Muslim teachings, and calls on the Indonesian authorities to repeal or revise them;
salută activitatea societății civile indoneziene, inclusiv grupurile de reflecție musulmane, creștine și laice, organizațiile pentru protecția drepturilor omului și organizațiile împotriva extremismului, în vederea promovării pluralismului, a libertății religioase, a armoniei religioase și a drepturilor omului;
Applauds the work of Indonesian civil society, including Muslim, Christian and secular think tanks, human rights organisations and counter-extremism organisations, in promoting pluralism, religious freedom, religious harmony and human rights;
îndeamnă guvernul Indoneziei să dea curs recomandărilor Înaltului Comisar al ONU pentru Drepturile Omului și, în special, să invite raportorul special al ONU pentru libertatea religioasă și confesională să viziteze această țară;
Urges the Indonesian Government to follow the recommendations made by the UN High Commissioner for Human Rights and, in particular, to invite the UN Special Rapporteur for freedom of religion and belief to visit the country;
salută investigația realizată în legătură cu atacurile ucigașe din februarie 2011 asupra comunității musulmane Ahmadiyya din Java Occidentală, care a dus la înlocuirea șefilor poliției la nivel regional și provincial, la trimiterea în judecată a nouă ofițeri de poliție pentru neglijență în serviciu și a altor 14 persoane pentru crimele comise și solicită o monitorizare independentă a proceselor celor învinuiți pentru a garanta că se va face dreptate pentru toate părțile implicate;
Welcomes the investigation conducted into the deadly February 2011 attacks on the Ahmadiyya community in Western Java, which has led to the regional and provincial police chiefs being replaced, charges being brought against nine police officers for neglecting their duties and 14 other people being brought to trial for the crimes committed, and calls for independent monitoring of the trials of those charged in order to ensure that justice is done for all parties involved;
invită autoritățile indoneziene să investigheze acuzațiile de încălcare a drepturilor omului de către membri ai forțelor de securitate și să-i trimită în judecată pe cei responsabili, inclusiv oficialii cu funcții de conducere;
Calls on the Indonesian authorities to investigate allegations of human rights violations by members of the security forces and to prosecute those found responsible, including persons with command responsibility;
solicită eliberarea imediată și necondiționată a tuturor deținuților politici care au fost arestați sau trimiși în judecată pentru simpla participare la proteste politice pașnice, fapt ce încalcă spiritul Legii speciale privind autonomia care acorda locuitorilor din Papua, Maluku și altor minorități etnice și religioase dreptul de a-și exprima identitatea culturală;
Calls for the immediate and unconditional release of all prisoners of conscience who have been arrested and charged merely on the basis of their involvement in peaceful political protest, which is contrary to the spirit of the 2001 Special Autonomy Law that granted Papuans, Maluku and other ethnic and religious minorities the right to express their cultural identity;
invită Delegația UE și misiunile diplomatice ale statelor membre să monitorizeze în continuare atent situația drepturilor omului, în special în regiunile sensibile, cum ar fi Papua, Moluccas și Aceh;
Calls on the EU delegation and Member States' diplomatic missions to continue to closely monitor the human rights situation, in particularly in sensitive regions such as Papua, the Moluccas and Aceh;
subliniază importanța includerii unei dimensiuni a drepturilor omului, cu un accent special pe libertatea religioasă și respectarea minorităților, în dialogul politic din cadrul APC UE-Indonezia;
Emphasises the importance of including a human rights dimension, with a special focus on religious freedom and respect for minorities, in the political dialogue in the framework of the EU-Indonesia PCA;
invită statele membre și Comisia să sprijine societatea civilă și organizațiile pentru protecția drepturilor omului din Indonezia care promovează în mod activ democrația, toleranța și conviețuirea pașnică a grupurilor etnice și religioase diferite;
Call on the Member States and the Commission to support Indonesian civil society and human rights organisations which are actively promoting democracy, tolerance and peaceful co-existence between different ethnic and religious groups;
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție Guvernului și Parlamentului Indoneziei, Vicepreședintelui Comisiei/Înalt Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate, Comisiei, guvernelor și parlamentelor statelor membre, Comisiei interguvernamentale pentru drepturile omului a ASEAN și Consiliul Națiunilor Unite pentru Drepturile Omului.
Instructs its President to forward this resolution to the Government and Parliament of Indonesia, the Vice-President of the Commission/High Representative of the Union for Foreign Affairs and Security Policy, the Commission, the governments and parliaments of the Member States, the ASEAN Intergovernmental Commission on Human Rights and the UN Human Rights Council.
B7-0467 , 0468 , 0469 , 0470 , 0471 ?i 0472/2011
B7-0467 , 0468 , 0469 , 0470 , 0471 and 0472/2011
având în vedere Rezoluția 63/168 a Adunării Generale a ONU prin care se cere punerea în aplicare a Rezoluției 62/149 a Adunării Generale a ONU adoptate la 18 decembrie 2007, 106 țări votând în favoarea unei rezoluții pentru un moratoriu internațional asupra pedepsei cu moartea și a executării unor astfel de pedepse, în timp ce 34 de țări s-au abținut, iar 46 de țări au votat împotrivă,
having regard to United Nations General Assembly Resolution 63/168, which calls for the implementation of United Nations General Assembly Resolution 62/149 of 18 December 2007, whereby 106 countries voted in favour of a resolution calling for a worldwide moratorium on death sentences and executions, with 34 abstentions and only 46 votes against the resolution,
având în vedere Rezoluția 65/206 a Adunării Generale a ONU din 21 decembrie 2010 referitoare la un moratoriu privind aplicarea pedepsei cu moartea,
having regard to United Nations General Assembly Resolution 65/206 of 21 December 2010 on a moratorium on the use of the death penalty,
având în vedere Orientările UE privind pedeapsa cu moartea,
having regard to the EU Guidelines on the Death Penalty,
având în vedere rezoluția sa din 27 septembrie 2007 privind un moratoriu universal asupra pedepsei cu moartea JO C 219E, 28.8.2008, p.
having regard to its resolution of 27 September 2007 on a universal moratorium on the death penalty OJ C 219E, 28.8.2008, p.
având în vedere Acordul de cooperare din 1994 dintre Comunitatea Europeană și Republica India,
having regard to the 1994 Cooperation Agreement between the European Community and the Republic of India,