natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Astfel de infracțiuni repetate sunt frecvente în special în cazul violenței bazate pe criterii de gen, deși ele îmbracă și alte forme de criminalitate, cum ar fi traficul cu ființe umane sau exploatarea sexuală a minorilor.
Such repeat offences are particularly frequent in the case of gender-based violence, although they also occur in other forms of crime such as human trafficking or sexual exploitation of minors.
Toate statele membre dispun de măsuri pentru protecția vieții victimelor, a integrității lor fizice, mentale și sexuale și a libertății lor, însă în prezent aceste măsuri sunt aplicate numai pe teritoriul statului care le-a adoptat, victimele nefiind protejate în afara frontierelor respectivului stat.
All the Member States provide for measures to protect victims' lives, physical, mental and sexual integrity and freedom, but at present such measures are effective only on the territory of the State which adopted them and they leave victims unprotected when they cross borders.
Protecția acordată victimelor de către un stat membru nu ar trebui, prin urmare, să se limiteze la teritoriul acestuia, ci ar trebui să se aplice victimelor în oricare parte a UE s-ar afla acestea.
The protection which a Member State affords to crime victims should therefore not be confined to its territory but should apply to victims wherever they go in the EU.
Pe baza cifrelor disponibile, numai pentru infracțiunile bazate pe gen, s-ar părea că peste 100 000 de femei cu reședința în UE sunt supuse unor măsuri de protecție de diferite tipuri adoptate de către statele membre ca răspuns la violența bazată pe gen.
On the basis of the figures available, purely for gender-based offences, it would seem that over 100 000 women residing in the EU are covered by protective measures of various kinds adopted by Member States in response to gender-based violence.
Aceste cifre nu includ victimele traficului cu ființe umane și ale altor infracțiuni.
These figures do not take account victims of human trafficking and other offences.
Dată fiind ușurința cu care autorii actelor de criminalitate se pot deplasa în interiorul UE, pare legitim și rezonabil să fie posibil ca sfera de aplicare a măsurilor de protecție adoptate într-un stat membru să fie extinsă pentru a proteja victimele care doresc să își exercite dreptul la liberă circulație.
Given the ease with which perpetrators of crime can move within the EU, it would seem only right and proper that it should be possible to enable the scope of protective measures adopted in one Member State to be extended so as to protect a victim who wishes to exercise her right of free movement.
În caz contrar, victimele ar fi nevoite să aleagă fie să renunțe la exercitarea dreptului la liberă circulație de care beneficiază ca și cetățeni ai Uniunii, fie să renunțe la dreptul la protecție.
Failing such action, victims would face a stark choice between forgoing their right of free movement as Union citizens or forgoing their right to protection.
O astfel de alegere este inacceptabilă.
This is unacceptable.
Parlamentul European a solicitat statelor membre în repetate rânduri să își revizuiască punerea în aplicare a procedurilor judiciare și să ia măsuri pentru eliminarea obstacolelor care împiedică femeile să obțină protecție juridică.
Parliament has repeatedly called on the Member States to review the administration of legal procedures and take action to remove barriers which prevent women from obtaining legal protection.
A se vedea Rezoluția Parlamentului din 16 septembrie 1997 referitoare la necesitatea unei campanii europene având ca obiectiv o toleranță zero față de violența împotriva femeilor (JO C 304, 6.10.1997, p.
See Parliament’s resolution of 16 September 1997 on the need to establish a European Union-wide campaign for zero tolerance of violence against women (OJ C 304, 6.10.1997, p.
În plus, trebuie subliniat faptul că legislativul european nu a fost inactiv în sfera protecției victimelor.
It is further pointed out that the EU legislator has not been inactive in the sphere of victim protection.
JO L 82, 22.03.2001, p.
OJ L 82, 22.03.2001, p.1. and
1. și de Directiva 2004/80/CE a Consiliului din 29 aprilie 2009 privind despăgubirea victimelor infracționalității
Council Directive 2004/80/EC relating to compensation to crime victims
Într-adevăr, protecția victimelor constituie unul dintre principalele obiective ale Uniunii Europene în domeniul libertății, securității și justiției, iar programul de Stockholm, care este menit să consolideze libertatea, securitatea și justiția în UE și care a fost aprobat de Consiliul European la reuniunea din 10 și 11 decembrie 2009, afirmă că victimele infracționalității sau martorii care se află în pericol ar trebui să beneficieze de măsuri speciale de protecție eficiente pe teritoriul Uniunii.
Indeed victim protection is one of the main objectives of the European Union in the area of freedom, security and justice and the Stockholm Programme to strengthen freedom, security and justice in the EU as approved by the European Council at its meeting on 10 and 11 December 2009 states that victims of crime or witnesses who are at risk should be offered special protection measures effective within the Union.
La 17 februarie 2010, Serviciul juridic al Consiliului a emis un aviz
On 17 February 2010, the Council’s Legal Service delivered an opinion
A se vedea Documentul 6516/10 al Consiliului din 17 februarie 2010. , la cererea Consiliului, în care formulează concluzia că articolul 82 alineatul (1) litera (d) din TFUE poate constitui temeiul juridic al directivei propuse, însă, pentru a i se conferi acesteia din urmă adevăratul său statut de instrument de recunoaștere a hotărârilor judecătorești, ar trebui să se facă trimitere și la articolul 82, alineatul (1) litera (a) din TFUE.
See Council document 6516/10 of 17 February 2010. , at the Council’s request, in which it concludes that Article 82(1)(d) TFEU can be relied upon as legal basis for the draft Directive, but that in order to give the initiative its due as an instrument of recognition of judicial decisions, it would be appropriate to refer also to also 82(1)(a) TFEU.
Poziția comisiilor competente
The position of the competent committees
La reuniunea comună susmenționată din 29 septembrie 2010 a Comisiei pentru drepturile femeii și egalitatea de gen și a Comisiei pentru libertăți civile, justiție și afaceri interne, în urma unui vot de orientare organizat pentru stabilirea mandatului raportorilor pentru negocierile cu Consiliul în scopul de a se ajunge la un compromis în prima lectură, a fost adoptat un număr mare de amendamente la propunerea de directivă.
At the above-mentioned joint meeting of 29 September 2010 of the Committee on Women's Rights and Gender Equality and the Committee on Civil Liberties, Justice and Home Affairs, a large number of amendments to the proposed directive were adopted following an orientation vote to establish the rapporteurs' mandate for negotiating with the Council with a view to reaching a compromise in first reading.
Dintre acestea, amendamentul 1 ar adăuga drept un temei juridic suplimentar articolul 82 alineatul (1) litera (a) din TFUE, referitor la recunoașterea tuturor formelor de hotărâri judecătorești și decizii judiciare.
Amendment 1 of the amendments in question would add Article 82(1)(a) TFEU, concerning the recognition of all forms of judgments and judicial decisions as an additional legal basis.
Evident, aceste dispoziții se referă la hotărârile judecătorești și deciziile judiciare în materie penală.
Clearly this refers to judgments and judicial decisions in criminal matters.
În același timp, au fost adoptate alte amendamente (18 și 84), care indică în mod explicit faptul că directiva propusă nu va afecta aplicarea instrumentelor existente de recunoaștere reciprocă în materie civilă existente și nici nu le va modifica sau înlocui.
At the same time, other amendments (Amendments 18 and 84) were adopted which explicitly state that the proposed directive will not affect the application of, nor amend or replace, existing mutual recognition instruments in civil matters.
În expunerea de motive a proiectului de raport din 20 mai 2010, raportorii declară că sunt „de acord, în mare măsură, cu propunerea Consiliului”, subliniind în același timp că sfera de aplicare al inițiativei este în mod deliberat vastă și că un ordin european de protecție „ar trebui să fie aplicabil tuturor victimelor criminalității, cum ar fi victimele traficului cu ființe umane, ale mutilărilor genitale feminine, ale căsătoriilor forțate, crimelor de onoare, incestului, violenței de gen, precum și martorii, victimele terorismului și ale crimei organizate, indiferent de vârsta sau sexul lor, atunci când există un agresor identificat”.
In the explanatory memorandum to the draft report of 20 May 2010 the rapporteurs state that they "largely agree with the Council’s proposal", while emphasising that the scope of the initiative is deliberately wide and that a European protection order "should be applicable to all victims of crime, such as victims of human trafficking, victims of female genital mutilations, forced marriages, honour killings, incest, gender violence, witnesses, victims of terrorism and victims of organised crime, regardless of the age or sex of the victim, where there is an identified aggressor".
De asemenea, se arată că amendamentele propuse vizează îmbunătățirea textului propus prin „asigurarea continuității protecției juridice” și prin „limitarea motivelor de refuz al recunoașterii sau de respingere a unui ordin european de protecție”.
It is further stated that the proposed amendments aim at improving the proposed text by "ensuring continuity of legal protection" and "limiting the reasons for refusal to recognise, or rejection of, a European protection order".
Temeiul juridic propus în propunerea de directivă este articolul 82 alineatul (1) litera (d) din TFUE.
The legal basis put forward for the proposed directive is Article 82(1) point (d) of the TFEU.
Comisiile competente propun adăugarea la temeiul juridic a literei (a) a aceluiași articol.
The competent committees propose adding point (a) of the same article to the legal basis.
Articolul 82 din TFUE
Article 82 TFEU
Cooperarea judiciară în materie penală în cadrul Uniunii se întemeiază pe principiul recunoașterii reciproce a hotărârilor judecătorești și a deciziilor judiciare și include apropierea actelor cu putere de lege și a normelor administrative ale statelor membre în domeniile prevăzute la alineatul (2) și la articolul 83.
Judicial cooperation in criminal matters in the Union shall be based on the principle of mutual recognition of judgments and judicial decisions and shall include the approximation of the laws and regulations of the Member States in the areas referred to in paragraph 2 and in Article 83.
(a) instituirea unor norme și proceduri care să asigure recunoașterea, în întreaga Uniune, a tuturor categoriilor de hotărâri judecătorești și decizii judiciare;
( a ) lay down rules and procedures for ensuring recognition throughout the Union of all forms of judgments and judicial decisions ;
(b) prevenirea și soluționarea conflictelor de competență între statele membre;
(b) prevent and settle conflicts of jurisdiction between Member States;
(c) sprijinirea formării profesionale a magistraților și a personalului din justiție;
(c) support the training of the judiciary and judicial staff;
(d) facilitarea cooperării dintre autoritățile judiciare sau echivalente ale statelor membre în materie de urmărire penală și executare a deciziilor.
(d) facilitate cooperation between judicial or equivalent authorities of the Member States in relation to proceedings in criminal matters and the enforcement of decisions .
Analiza obiectivului și a conținutului
Analysis of aim and content
După cum a confirmat Curtea de Justiție
As the Court of Justice has confirmed,
Hotărârea din 3 septembrie 2009 pronunțată în cauza C-166/07, Parlamentul/Consiliul, neraportată încă în Culegere. , alegerea temeiului juridic pentru o măsură a Uniunii trebuie să se bazeze pe factori obiectivi care pot fi supuși controlului juridic, printre care figurează în special scopul și conținutul actului.
Judgment of 3 September 2009 in Case C-166/07 Parliament v. Council , not yet reported in the ECR. the choice of the legal basis for a measure must rest on objective factors which are amenable to judicial review, including, in particular, the aim and the content of the measure.
Dată fiind sfera de acoperire a întrebării de față, este necesar ca aceasta să fie abordată printr-o analiză a modului în care ar trebui să funcționeze ordinul european de protecție.
Given the scope of the question which has to be answered, it is necessary to approach this question by analysing how the European Protection Order is intended to work.
Ce este ordinul european de protecție?
What is a European Protection Order?
Un ordin european de protecție (denumit în continuare „OEP”) înseamnă o decizie judiciară privind o măsură de protecție emisă de un stat membru care are drept obiectiv facilitarea adoptării de către alt stat membru, după caz, a unei măsuri de protecție în temeiul propriei sale legislații naționale, în vederea garantării vieții, a integrității fizice și psihice, a libertății sau integrității sexuale a unei persoane
A European Protection Order (hereinafter “EPO”) is a judicial decision relating to a protection measure issued by a Member State and aiming at facilitating the taking by another Member State, where appropriate, of a protection measure under its own national law with a view to safeguarding the life, physical and psychological integrity, freedom or sexual integrity of a person
Articolul 1 al directivei propuse. .
Article 1 of the proposed directive. .
Prin urmare, un OEP poate f emis numai în cazul în care statul emitent a emis deja o măsură de protecție.
Consequently, an EPO may be issued only where the issuing State has already issued a protection measure.
O măsură de protecție înseamnă o decizie adoptată de o autoritate competentă a unui stat membru prin care se impun unei persoane care reprezintă un pericol una sau mai multe obligații sau interdicții, astfel cum se prevede la articolul 2 alineatul (2), cu condiția ca nerespectarea acestor obligații sau interdicții să constituie o infracțiune în temeiul legislației statului membru în cauză sau să facă altfel obiectul unei pedepse privative de libertate în statul membru respectiv.
A protection measure is a decision adopted by a competent authority of a Member State imposing on a person causing danger one or more of the obligations or prohibitions referred to in Article 2(2), provided that the infringement of such obligations or prohibitions constitutes a criminal offence under the law of the Member State concerned or may otherwise be punishable by a deprivation of liberty in that Member State.
Interdicțiile și obligațiile prevăzute la articolul 2 alineatul (2) sunt după cum urmează:
The prohibitions and obligations set out in Article 2(2) are as follows:
(a) obligația de a nu se deplasa în anumite localități, locuri sau zone definite în care își are reședința persoana protejată sau pe care aceasta le vizitează;
(a) an obligation not to enter certain localities, places or defined areas where the protected person resides or that he visits;
(b) obligația de a rămâne într-un anumit loc, după caz, în anumite intervale de timp;
(b) an obligation to remain in a specified place, where applicable during specified times;
(c) obligația prin care se restricționează părăsirea teritoriului statului emitent;
(c) an obligation containing limitations on leaving the territory of the issuing State;
(d) obligația de a evita contactul cu persoana protejată; sau
(d) an obligation to avoid contact with the protected person; or
(e) interdicția de a se apropia de persoana protejată la o distanță mai mică decât cea prevăzută.
(e) a prohibition on approaching the protected person closer than a prescribed distance.
Emiterea unui OEP
Issue of an EPO
Un OEP poate fi emis în orice moment, atunci când persoana protejată intenționează să părăsească sau a părăsit deja statul emitent pentru un alt stat membru.
An EPO may be issued at any moment when the protected person intends to leave or has left the issuing State for another Member State.
Emiterea unui EPO are loc numai cu condiția adoptării anterioare a unei măsuri de protecție în statul emitent.
The issue of an EPO is conditional upon the prior adoption of a protection measure in the issuing State.
Un OEP poate fi emis numai de către o instanță judecătorească sau de către altă autoritate competentă
An EPO may be issued only by a judicial or other competent authority
În conformitate cu articolul 4, statele membre au obligația de a notifica Secretariatului General al Consiliului autoritatea sau autoritățile lor competente care pot emite și recunoaște OEP.
Under Article 4, Member States have to notify the General Secretariat of the Council of their authority or authorities competent to issue and recognise EPOs.
Statele membre pot desemna autorități care nu sunt de natură judiciară ca fiind autoritățile competente cu condiția ca aceste autorități să aibă competența de a lua decizii de natură similară în conformitate cu procedurile și normele de drept intern. a statului emitent la cererea persoanei protejate.
Member States may designate non-judicial authorities as competent authorities, provided that such authorities have the competence to take decisions of a similar nature under their national law and procedures. of the issuing State at the request of the protected person.
(Persoana protejată poate prezenta cererea către autoritatea competentă a statului de executare, însă autoritatea respectivă va trebui să transmită ulterior această cerere autorității competente a statului emitent).
(The protected person may make the request to the competent authority of the executing State, but that authority will then have to forward the request to the competent authority of the issuing State.)
În cazul în care o persoană protejată intenționează să se deplaseze într-un alt stat membru, autoritățile care adoptă o măsură de protecție în înțelesul directivei au obligația de a informa persoana în cauză cu privire la disponibilitatea unui OEP.
Authorities adopting a protection measure within the meaning of the directive are under a duty to inform the protected person about the availability of an EPO should that person intend to move to another Member State.
De asemenea acestea au datoria de a sfătui persoana în cauză să solicite un OEP înainte de plecare.
They are also under a duty to advise that person to apply for an EPO before they go.
Forma unui OEP
Form of the EPO
La directiva propusă este anexat un model.
A standard form is annexed to the proposed directive.
Ordinul european de protecție trebuie să conțină: informații privind identitatea și naționalitatea persoanei protejate
It has to contain information as to the identity and nationality of the protected person
Și, în cazul în care persoana protejată este un minor sau nu dispune de capacitate juridică, a reprezentantului legal al acesteia. ; utilizarea tuturor instrumentelor tehnologice puse la dispoziția persoanei protejate; detalii referitoare la autoritatea competentă a statului emitent; identificarea măsurii de protecție pe baza căreia se adoptă OEP; un rezumat al faptelor și împrejurărilor care au condus la impunerea măsurii de protecție; obligațiile sau interdicțiile impuse, prin măsura de protecție, durata acestora și mențiunea explicită că încălcarea lor reprezintă o infracțiune în temeiul legislației statului membru emitent sau poate fi pedepsită altfel printr-o pedeapsă privativă de libertate; identitatea persoanei care reprezintă un pericol; alte circumstanțe care ar putea avea influență asupra evaluării pericolului și, dacă este cazul, menționarea explicită a faptului că o hotărâre judecătorească, în înțelesul definiției de la articolul 2 din Decizia-cadru 2008/947/JAI a Consiliului, sau o decizie privind măsuri de supraveghere judiciară, în înțelesul definiției de la articolul 4 din Decizia-cadru 2009/829/JAI a Consiliului a fost deja transferată altui stat membru și identificarea autorității competente în ceea ce privește executarea unei astfel de hotărâri sau decizii.
And of that person’s legal representative if the protected person is a minor or lacks legal capacity. ; the use of any technological instruments provided to the protected person; particulars of the competent authority of the issuing State; the identification of the protection measure on the basis of which the EPO is adopted; a summary of the facts and circumstances which led to the imposition of the protection measure; the obligations or prohibitions imposed by the protection measure, their length and the express indication that their infringement constitutes a criminal offence under the law of the issuing State or may otherwise be punishable by a deprivation of liberty; the identification of the person causing a danger; any other circumstances that could have an influence on the assessment of the danger, and, where appropriate, the express indication that a judgment, as defined by Article 2 of Council Framework Decision 2008/947/JHA, or a decision on supervision measures, as defined by Article 4 of Council Framework Decision 2009/829/JHA, has already been transferred to another Member State and the identification of the competent authority for the enforcement of such a judgment or decision.
Are statul de executare obligația de a recunoaște un OEP?
Does the executing State have to recognise an EPO?
În conformitate cu articolul 3, statele membre au obligația de a recunoaște un OEP emis în conformitate cu directiva; trebuie menționat faptul că articolul 3 paragraful al doilea prevede că „directiva nu poate avea drept efect modificarea obligației de respectare a drepturilor fundamentale și a principiilor juridice fundamentale, astfel cum sunt consfințite de articolul 6 din Tratatul privind Uniunea Europeană”.
Article 3 makes it obligatory for Member States to recognise an EPO made in accordance with the directive and it should noted that the second paragraph of Article 3 provides that the “directive shall not have the effect of modifying the obligation to respect fundamental rights and fundamental legal principles as enshrined in Article 6 of the TEU.”
Cu toate acestea, în conformitate cu articolul 9, un stat membre poate să refuze, motivându-și decizia, să recunoască un OEP.
However, under Article 9, a Member State may give a reasoned refusal to recognise an EPO.
Motivele acceptate pentru un astfel de refuz sunt după cum urmează:
The permitted grounds for refusal are:
(a) OEP nu este complet sau nu a fost completat în termenul stabilit de către autoritatea competentă din statul de executare;
(a) the EPO is not complete or has not been completed within the time-limit set by the competent authority of the executing State;
(b) nu se respectă cerințele prevăzute la articolul 2 alineatul (2)
(b) the requirements set out in Article 2(2)
A se vedea mai sus. ;
See above. have not been met;
(c) protecția are la bază executarea unei pedepse sau a unei măsuri care face obiectul amnistiei, în conformitate cu legislația statului de executare, și se referă la un act care intră în domeniul său de competență, în conformitate cu legislația respectivă;
(c) the protection derives from the execution of a penalty or measure that is covered by amnesty according to the law of the executing State and relates to an act which falls within its competence according to that law;
(d) persoanei care reprezintă un pericol i-a fost conferită imunitate în temeiul legislației statului de executare, ceea ce face imposibilă adoptarea măsurilor de protecție;
(d) there is immunity conferred under the law of the executing State on the person causing danger, which makes it impossible to adopt the protection measures.
Ce se întâmplă în statul de executare?
What happens in the executing State?
În conformitate cu articolul 8 al directivei propuse, autoritatea competentă din statul de executare are următoarele obligații:
Under Article 8 of the proposed directive, the competent authority in the executing State has to