natgillin/translations-raw huggingface dataset:
subliniază că noţiunea de acţiune afirmativă – care reprezintă o recunoaştere a faptului că în anumite cazuri, o acţiune eficientă de combatere a discriminărilor necesită o intervenţie activă a autorităţilor pentru a reface un echilibru serios zdruncinat – nu poate fi redusă la noţiunea de cote; atrage atenţia că asemenea acţiuni se pot materializa în forme variate, cum ar fi garantarea interviului pentru recrutare, accesul prioritar la cursuri de formare pentru ofertele de locuri de muncă unde anumite comunităţi sunt subreprezentate, o informare prioritară cu privire la oferta de locuri de muncă pentru anumite comunităţi, o pondere mai mare a experienţei profesionale faţă de luarea în considerare numai a pregătirii în domeniu;
Stresses that the notion of affirmative action, which is an acknowledgement of the fact that in some cases effective action to combat discrimination requires active intervention by the authorities to restore balance where it has been seriously compromised, cannot be reduced to the notion of quotas; stresses that such action can in practice be highly diverse, e.g. guaranteeing recruitment interviews, priority access to training leading to a job in areas where particular communities are under-represented, priority information on job offers for particular communities, and taking account of professional experience rather than qualifications alone;
consideră că este importantă culegerea de date referitoare la situaţia minorităţilor şi a grupurilor dezavantajate, după cum s-a atras atenţia în rapoartele succesive ale Observatorului european al fenomenelor rasiste şi xenofobe, precum şi în cele ale Agenţiei; solicită statelor membre să facă publice statistici detaliate referitoare la infracţiunile rasiste şi să realizeze studii privind infracţiunile şi/sau victimele infracţiunilor, în vederea colectării de date cantitative comparabile referitoare la victimele acestor infracţiuni;
Takes the view that the gathering of data on the situation of minorities and disadvantaged groups is important, as underlined by successive reports by the European Observatory of Racism and Xenophobia and the Agency; calls on the Member States to publish detailed statistics on racist crimes and to set up inquiries into crimes and/or victims which enable quantitative, comparable data on the victims of such crimes to be collected;
constată că, în urma extinderilor recente ale UE, aproape o sută de grupuri de populaţii minoritare s-au alăturat celor aproximativ cincizeci care existau deja în Europa celor 15 şi subliniază că politicile în domeniul migraţiei şi al integrării au fost tratate separat de cele în domeniul minorităţilor datorită procentului mic de rezidenţi imigranţi, de refugiaţi şi de străini din ţări terţe şi din cauza prezenţei minorităţilor autohtone ("tradiţionale"), mai vizibile în statele membre din Europa centrală şi de est;
Observes that the recent EU enlargements have added close to one hundred minority population groups to the fifty or so which existed when there were 15 EU countries, and stresses that because of the low percentage of resident immigrants, refugees and foreign nationals from third countries and the more visible presence of indigenous "traditional" minorities in Central and Eastern European Member States, migration and integration policies have been hived off there from policies on minorities;
atrage atenţia că, deşi protecţia minorităţilor face parte din criteriile de la Copenhaga, în politica comunitară nu există nici criterii comune şi nici standarde minime pentru drepturile minorităţilor naţionale şi, de asemenea, că nu există o definiţie comună la nivelul UE privind apartenenţa la o minoritate naţională; recomandă formularea unei astfel de definiţii la nivel european, în temeiul Recomandării 1201 a Consiliului Europei (1993); invită statele membre care nu au făcut încă acest lucru să semneze şi să ratifice Carta europeană pentru limbile regionale sau minoritare şi Convenţia-cadru pentru protecţia minorităţilor naţionale;
Stresses that, while the protection of minorities is a part of the Copenhagen Criteria, there are neither common criteria nor minimum standards for national minorities" rights in Community policy and that there is no common EU definition either of membership of a national minority; recommends that such a definition be laid down at European level on the basis of Council of Europe Recommendation 1201 (1993); calls on all Member States that have not yet done so to sign and ratify the European Charter for Regional or Minority Languages and the Framework Convention for the Protection of National Minorities;
subliniază, în acest context, că numărul cetăţenilor Uniunii care se deplasează dintr-un stat într-altul este în plină creştere şi că aceştia ar trebui să beneficieze pe deplin de toate drepturile prevăzute de tratate în virtutea statutului lor de cetăţeni ai Uniunii, în special de dreptul de a participa la alegerile locale şi europene şi de cel la libera circulaţie; invită statele membre să respecte în totalitate Directiva 2004/38/CE privind libera circulaţie, iar instituţiile europene să adopte noi măsuri pentru a garanta protecţia drepturilor cetăţenilor Uniunii pe întreg teritoriul UE;
Stresses in this context that more and more Union citizens move from one Member State to another and that they should fully enjoy the rights provided by the Treaties in relation to their status as Union citizens, notably those to participation in local and European elections and to free movement; calls on Member States to fully comply with Directive 2004/38/EC on free movement and EU institutions to take further action to ensure protection of Union citizens' rights all over the EU;
subliniază importanţa protecţiei şi promovării limbilor regionale sau minoritare,constatând că dreptul de a vorbi şi a studia în limba maternă se numără printre drepturile fundamentale de primă importanţă; salută activităţile întreprinse de statele membre în ceea ce priveşte sprijinirea dialogului intercultural şi interconfesional, care este de o importanţă determinantă pentru a permite minorităţilor religioase şi culturale să beneficieze pe deplin de drepturile lor;
Underlines the importance of protecting and promoting regional or minority languages, noting that the right to speak and to be educated in one's mother tongue is one of the most basic fundamental rights; and welcomes Member State activities on endorsement of intercultural and interreligious dialogue, which is vital for full enjoyment of the rights of cultural and religious minorities;
consideră că principiul subsidiarităţii şi cel al autoguvernării reprezintă mijloacele cele mai eficiente de abordare a drepturilor persoanelor care aparțin minorităților naționale, cu aplicarea celor mai bune practici utilizate în Uniune; încurajează recurgerea la tipurile adecvate de soluţii bazate pe autoguvernare, respectându-se totodată pe deplin suveranitatea şi integritatea teritorială a statelor membre;
Considers that the principles of subsidiarity and self-governance are the most effective ways of handling the rights of people belonging to national minorities, following the best practices existing within the Union; encourages the use of appropriate types of self-governance solutions while fully respecting the sovereignty and territorial integrity of the Member States;
subliniază faptul că politica Uniunii în domeniul multilingvismului trebuie să protejeze şi să promoveze limbile regionale şi minoritare prin intermediul unor finanţări direcţionate şi al unor programe specifice complementare Programului de învăţare de-a lungul vieţii;
Stresses that the EU's multilingualism policy should protect and promote regional and minority languages by targeted funding and specific programmes alongside the Lifelong Learning Programme;
consideră că persoanele apatride care rezidă permanent în statele membre, sunt într-o situaţie unică în Uniunea Europeană, unele state membre impunându-le acestora condiţii nejustificate, care nu sunt neapărat necesare, discriminându-le astfel în comparaţie cu cetăţenii din comunitatea majoritară; solicită aşadar tuturor statelor membre în cauză să ratifice convenţiile ONU referitoare la statutul apatrizilor (1954) şi la reducerea numărului de persoane apatride (1961); solicită statelor membre care şi-au dobândit sau redobândit suveranitatea în anii 1990, să trateze toate persoanele care au rezidat anterior pe teritoriul lor fără nicio discriminare şi le invită să găsească în mod sistematic soluţii juste, bazate pe recomandările organizaţiilor internaţionale, pentru problemele care afectează toate victimele practicilor discriminatorii; condamnă îndeosebi practicile de radiere deliberată a rezidenţilor permanenţi înscrişi în registrele din Uniunea Europeană şi invită guvernele în cauză să ia măsuri eficiente pentru a le permite persoanelor apatride respective să-şi redobândească statutul;
Considers that stateless persons permanently resident in Member States are in a unique position in the European Union, given that some Member States impose unwarranted demands on them or demands which are not strictly necessary, thus discriminating against them by comparison with citizens belonging to the majority community; calls therefore on all the Member States concerned to ratify the United Nations Convention Relating to the Status of Stateless Persons (1954), and on the reduction of statelessness (1961); calls on those Member States which gained or regained sovereignty in the 1990s to treat all persons previously resident in their territory without any discrimination, and calls on them to systematically bring about just solutions, based on the recommendations of international organisations, to the problems encountered by all victims of discriminatory practices; condemns, in particular, practices of deliberate erasure of registered permanent residents within the European Union and calls on the governments concerned to take effective measures to restore the status of those stateless persons;
consideră că este nevoie de o protecţie specială pentru comunitatea rromă, întrucât după lărgirea Uniunii, aceasta a devenit una din cele mai mari minorităţi din UE; subliniază că, din punct de vedere istoric, această comunitate a fost marginalizată şi împiedicată să se dezvolte în anumite domenii esenţiale, din cauza discriminărilor, stigmatizării şi excluderii pe care le-a suferit, probleme care au devenit din ce în ce mai acute;
Considers that the Romani community needs special protection since, following enlargement of the Union, it has become one of the largest minorities in the EU; stresses that that community has been marginalised, historically, and prevented from developing in particular key areas because of discrimination, stigma and exclusion problems which have become more and more acute;
este de opinie că excluderea socială şi discriminarea comunităţilor de rromi este un fapt de necontestat, în pofida instrumentelor juridice, politice şi financiare introduse la nivel european în scopul combaterii acestor fenomene; constată că eforturile dispersate şi necoordonate ale Uniunii şi ale statelor membre nu au reuşit să producă, până în momentul de faţă, îmbunătăţiri structurale şi durabile ale situaţiei rromilor, mai ales în domenii vitale cum ar fi accesul la educaţie, la serviciile de sănătate, la o locuinţă şi la un loc de muncă, acum acest eşec fiind recunoscut în mod public;
Takes the view that the social marginalisation of, and discrimination against, Romani communities is an established fact in spite of the legal, political and financial instruments introduced at European level to combat this; notes that the Union's and Member States" piecemeal and uncoordinated efforts have not succeeded, to date, in making structural and lasting improvements to the situation of the Roma, in particular in crucial areas such as access to education, health, housing and employment, a failure which is now publicly acknowledged;
deplânge absenţa unei politici globale şi integrate a UE, concentrată în special pe discriminarea împotriva rromilor, care să se ocupe de problemele prioritare ale acestora, fapt remarcat de mai multe mecanisme de verificare a respectării drepturilor omului, inclusiv de raportul de evaluare pre-aderare al Comisiei, de hotărârile Curţii Europene a Drepturilor Omului şi de rapoartele Agenţiei; declară că este responsabilitatea colectivă a Uniunii să găsească un răspuns la aceste probleme, care constituie una din chestiunile cele mai vaste şi mai complexe în materia drepturilor omului şi care trebuie abordată în mod hotărât de către Uniune;
Deplores the lack of a global and integrated EU policy specifically targeting discrimination against the Roma in order to deal with the priority problems which they are encountering, as recorded by a number of mechanisms for verifying human rights compliance, including the Commission's pre-accession assessment, the judgments of the ECtHR and the Agency's reports; asserts that it is the collective responsibility of the Union to provide a response to these problems, which constitute one of the most far-reaching and complex human rights issues and that it must resolutely tackle it;
subliniază necesitatea unei abordări globale a nediscriminării, bazată pe drepturile omului şi orientată către acţiune, care să reflecte dimensiunea europeană a discriminării rromilor; este de opinie că o strategie cadru a Uniunii Europene pentru integrarea rromilor trebuie să urmărească să abordeze problemele reale, elaborând o foaie de parcurs în atenţia statelor membre, care să stabilească obiective şi priorităţi şi să faciliteze procesele de control şi evaluare în ceea ce priveşte:
Stresses the need for a global, human rights and action-oriented approach to non-discrimination reflecting the European dimension of discrimination against the Roma; takes the view that a European Union framework strategy for Roma inclusion should seek to tackle the real problems, by providing a road map for Member States setting objectives and priorities and facilitating the monitoring and evaluation processes with regard to:
segregarea rromilor în ceea ce priveşte accesul la locuinţă, încălcările drepturilor omului cum ar fi evacuările forţate şi excluderea lor din câmpul muncii, din învăţământul public şi din sistemul de sănătate, nevoia de aplicare a legislaţiei anti-discriminare şi elaborarea de politici de contracarare a ratelor ridicate ale şomajului;
segregation of the Roma as regards access to housing, human rights violations such as forced evictions and their exclusion from employment and public education and health care, by enforcing anti-discrimination laws and developing policies to address high levels of unemployment;
refuzul autorităţilor publice de a le respecta drepturile şi subreprezentarea lor politică;
frequent denial of their rights by public authorities and their political under-representation;
ostilitatea larg răspândită faţă de etnicii rromi, garanţii total insuficiente împotriva discriminării rasiale la nivel local şi numărul prea redus de programe adecvate de integrare; discriminarea evidentă în acordarea îngrijirilor medicale, inclusiv sterilizarea forţată şi segregarea, precum şi lipsa de informaţii adecvate cu privire la planificarea familială;
widespread anti-Romani sentiments, the very inadequate safeguards against racial discrimination at local level and too few appropriate integration programmes; blatant discrimination in health care, including forced sterilisation, and segregation, and a lack of appropriate information on family planning;
discriminarea din partea poliţiei; crearea de profiluri de către poliţie pe criterii rasiale (prin metode cum ar fi, printre altele, luarea de amprente şi alte forme de culegere de date), alături de puterile discreţionare ale poliţiei, care includ controale aleatorii disproporţionale, fapt care subliniază nevoia urgentă de programe de formare şi de conştientizare privind nediscriminarea din partea poliţiei, care în prezent sunt aproape inexistente;
discrimination by the police; the police's racial profiling (– inter alia by taking fingerprints or other forms of data collection), and their wide discretionary powers including disproportionate random checks, which highlights the urgent need for training and awareness-raising programmes on non-discrimination by the police, at present largely non-existent;
situaţia deosebit de vulnerabilă a femeilor de origine rromă, care fac obiectul unor discriminări multiple;
the particularly vulnerable situation of Romani women, who are subject to multiple discrimination;
invită statele membre să consolideze respectarea, protecţia şi gradul de implementare a drepturilor formulate în Convenţia ONU privind eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva femeilor şi solicită statelor membre în cauză să îşi depăşească reţinerile şi să ratifice protocolul facultativ la această Convenţie Protocolul facultativ la Convenţia privind eliminarea tuturor formelor de discriminare împotriva femeilor, adoptat la 15 octombrie 1999.
Calls on the Member States to increase respect for and protection and implementation of the rights set out in the United Nations Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women and asks the Member States concerned to withdraw their reservations and ratify the Optional Protocol to that Convention Optional Protocol to the Convention on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women, adopted on 15 October 1999.
, subliniind totodată necesitatea unor eforturi hotărâte în favoarea respectării angajamentelor asumate în declaraţia ONU şi în cadrul Platformei de acţiune a celei de-a patra conferinţe mondiale privind femeile, desfăşurată la Beijing în 1995;
; while underlining the need for firmly pursuing their commitments made in the United Nations Declaration and the Platform for Action of the Fourth World Conference on Women in Beijing 1995;
invită statele membre şi Uniunea să combată prin măsuri eficiente discriminarea directă şi indirectă a femeilor în toate domeniile (inclusiv în căsătorie, în cadrul parteneriatului sau a altor relaţii de familie), precum şi discriminarea multiplă (care are loc concomitent pe motive de gen dar şi de alt ordin);
Calls on Member States and the EU to combat through efficient measures direct and indirect discrimination against women in all spheres (including marriage, partnership and other family relations) and multiple discrimination (taking place on the ground of sex and at the same time on another ground);
solicită acordarea unei atenţii speciale situaţiei femeilor care aparţin minorităţilor etnice şi a femeilor imigrante, întrucât marginalizarea acestora este agravată de o discriminare multiplă atât din exteriorul, cât şi din interiorul propriilor comunităţi; recomandă adoptarea de planuri naţionale de acţiune integrate astfel încât să poată acţiona efectiv în cazul discriminării multiple, mai ales în situaţia în care la nivelul statului există diferite organe care se ocupă de problemele de discriminare;
Calls for special attention to be given to the situation of women belonging to ethnic minorities and to immigrant women, since their marginalisation is made worse by multiple discrimination both within and outside their own communities; recommends the adoption of national integrated action plans so as to deal effectively with multiple discrimination, especially where different organisations address discrimination issues within a particular State;
subliniază că trebuie recunoscută şi combătută la nivel european şi naţional, violenţa suportată de femei pe baza criteriului sexului, mai ales violenţa domestică, fiind o încălcare larg răspândită şi adesea subestimată a drepturilor femeilor; în consecinţă, solicită statelor membre să adopte măsuri adecvate şi eficiente care să garanteze femeilor o viaţă fără nicio formă de violenţă, ţinând seama de Declaraţia privind eliminarea violenţei împotriva femeilor Declaraţia Organizaţiei Naţiunilor Unite privind eliminarea violenţei împotriva femeilor, adoptată la 20 decembrie 1993.
Stresses that the violence endured by women because of their sex, particularly domestic violence, must be recognised and combated at European and national level, given that it is a common and often underestimated violation of women's rights, and calls on the Member States in consequence to take appropriate, effective measures to ensure that women are guaranteed a life free from all violence, taking due account of the Declaration on the Elimination of Violence against Women United Nations Declaration on the Elimination of Violence against Women, adopted 20 December 1993.
invită statele membre şi UE să recunoască şi să abordeze problema exploatării sexuale în toate formele sale; consideră că statele membre care nu s-au conformat legislaţiei comunitare de combatere a traficului de persoane ar trebui trase la răspundere Directiva 2004/81/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind permisul de şedere eliberat resortisanţilor ţărilor terţe care sunt victime ale traficului de persoane sau care au făcut obiectul unei facilitări a imigraţiei ilegale şi care cooperează cu autorităţile competente (JO L 261, 6.8.2004, p.
Calls on Member States and the EU to acknowledge and address sexual exploitation in all its forms; Member States that have not complied with agreed EU legislation to combat trafficking in human beings should be held to account; Council Directive 2004/81/EC of 29 April 2004 on the residence permit issued to third country nationals who are victims of trafficking in human beings or who have been the subject of an action to facilitate illegal immigration, who cooperate with the competent authorities (OJ L 261, 6.8.2004, p.
19), Decizia-cadru 2002/629/JAI a Consiliului din 19 iulie 2002 privind combaterea traficului de persoane (JO L 203, 1.8.2002, p.
19), Council Framework Decision 2002/629/JHA: of 19 July 2002 on combating trafficking in human beings (OJ L 203, 1.8.2002, p.
;statele membre ar trebui să ratifice Protocolul privind prevenirea, reprimarea şi pedepsirea traficului de persoane, în special al femeilor şi copiilor, protocol adiţional la Convenţia Organizaţiei Naţiunilor Unite împotriva criminalităţii transnaţionale organizate, precum şi Convenţia Consiliului Europei privind lupta împotriva traficului de persoane; îndeamnă Comisia să implementeze Planul de acţiune privind traficul de persoane;
Member States should ratify the Protocol to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially Women and Children, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organized Crime, and the Council of Europe Convention on Action against Trafficking in Human Beings; urges the Commission to implement the Action Plan on trafficking Human Beings;
subliniază necesitatea unei mai bune cunoaşteri din partea publicului a dreptului la sănătatea reproductivă şi sexuală şi invită statele membre să se asigure că femeile beneficiază pe deplin de aceste drepturi, să organizeze programe de educaţie sexuală adecvate, servicii de informare şi de consiliere confidenţială şi, de asemenea, să faciliteze accesul la metode de contracepţie în vederea prevenirii sarcinilor nedorite şi a avorturilor ilegale şi riscante şi să combată practica mutilării genitale feminine;
Stresses the need to raise public awareness of the right to reproductive and sexual health, and calls on the Member States to ensure that women can fully enjoy these rights, to put in place appropriate sex education, information and confidential advisory services, and to facilitate access to contraception in order to prevent all unwanted pregnancies and illegal and high-risk abortions, and to combat the practice of female genital mutilation;