natgillin/translations-raw huggingface dataset:
subliniază că Vicepreședintele Comisiei (Înaltul Reprezentant) trebuie numit de către Consiliul European, care hotărăște cu majoritate calificată, cu aprobarea Președintelui Comisiei și că acesta trebuie, de asemenea, să primească aprobarea Parlamentului European, în calitate de Vicepreședinte al Comisiei, împreună cu întregul Colegiu de comisari; solicită Președintelui Comisiei să asigure exercitarea deplină a responsabilităților Comisiei în acest sens, luând în considerare faptul că, în calitate de Vicepreședinte al Comisiei, Înaltul Reprezentant va juca un rol fundamental pentru a asigura coerența și buna funcționare a Colegiului, precum și că Președintele Comisiei are datoria politică și instituțională să garanteze că acesta dispune de calitățile necesare pentru a face parte din Colegiul comisarilor; de asemenea, subliniază că Consiliul European trebuie să fie conștient de acest aspect privind rolul Vicepreședintelui Comisiei (Înaltul Reprezentant) și că trebuie să desfășoare de la începutul procedurii consultările necesare cu Președintele Comisiei pentru a asigura rezultatul pozitiv al acestora; reamintește că își va exercita dreptul deplin de a evalua capacitățile politice și instituționale ale Vicepreședintelui Comisiei (Înaltul Reprezentant) numit, în cadrul competențelor sale privind numirea unei noi Comisii;
Stresses that the Vice-President of the Commission (High Representative) must be nominated by the European Council by a qualified majority, with the consent of the President of the Commission, and must also receive the approval of the European Parliament as a Vice-President of the Commission, together with the entire College of Commissioners; calls on the President of the Commission to ensure that the Commission fully exercises its responsibilities in this context, bearing in mind that, as Vice-President of the Commission, the High Representative will play a fundamental part in ensuring the cohesion and good performance of the College, and that the President of the Commission has the political and institutional duty to ensure that he/she has the capacities needed to integrate the College; stresses also that the European Council must be aware of this aspect of the role of the Vice-President of the Commission (High Representative) and must from the outset of the procedure hold the necessary consultations with the President of the Commission, in order to ensure its successful conclusion; recalls that it will fully exercise its judgment on the political and institutional capacities of the nominated Vice-President of the Commission (High Representative) within the framework of its powers concerning the nomination of a new Commission;
subliniază că SEAE va avea un rol fundamental în sprijinirea Vicepreședintelui Comisiei (Înaltul Reprezentant)și va constitui un element esențial pentru succesul noii abordări integrate a Uniunii în domeniul acțiunii externe; subliniază că instituirea noului serviciu va necesita o propunere oficială a Înaltului Reprezentant/Vicepreședinte, care nu va fi posibilă decât după ce acesta intră în funcție și care nu poate fi adoptată de Consiliu decât după avizul Parlamentului European și acordul Comisiei; își declară intenția de a-și exercita în mod deplin competențele bugetare cu privire la instituirea SEAE;
Stresses that the EEAS will have a fundamental role to play in supporting the Vice-President of the Commission (High Representative) and will constitute an essential element of the success of the new integrated approach of the external action of the Union; stresses that the installation of the new service will require a formal proposal by the Vice-President of the Commission (High Representative), which will only be possible once he/she has taken up his/her duties, and which can only be adopted by the Council after the opinion of the European Parliament and the consent of the Commission; declares its intention to fully exercise its budgetary powers in relation to the setting-up of the EEAS;
subliniază că sarcinile Vicepreședintelui Comisiei (Înaltul Reprezentant) sunt extrem de costisitoare și că vor necesita o cooperare strânsă cu celelalte instituții, în special cu Președintele Comisiei, față de care acesta este responsabil din punct de vedere politic, în domeniul relațiilor externe care țin de competența Comisiei, cu președinția Consiliului asigurată prin rotație și cu Președintele Consiliului European;
Stresses that the tasks of the Vice-President of the Commission (High Representative) are extremely onerous and will require a great deal of coordination with the other institutions, especially with the President of the Commission, to whom he/she will be politically accountable in the areas of external relations that fall within the remit of the Commission, with the rotating Presidency of the Council and with the President of the European Council;
subliniază că realizarea obiectivelor care au dus la crearea postului de Vicepreședinte al Comisiei (Înalt Reprezentant) va depinde în mare măsură de relațiile de încredere politică dintre Președintele Comisiei și Vicepreședintele Comisiei (Înaltul Reprezentant), precum și de capacitatea Vicepreședintelui Comisiei (Înaltul Reprezentant) de a coopera în mod fructuos cu Președintele Consiliului European, cu președinția asigurată prin rotație a Consiliului și cu ceilalți comisari care, sub coordonarea acestuia, sunt însărcinați cu exercitarea competențelor specifice în domeniul acțiunii externe a Uniunii;
Emphasises that accomplishment of the objectives that led to the creation of the post of Vice-President of the Commission (High Representative) will depend very much on a relationship of political trust between the President of the Commission and the Vice-President of the Commission (High Representative), and on the capacity of the Vice-President of the Commission (High Representative) to cooperate fruitfully with the President of the European Council, with the rotating Presidency of the Council and with the other Commissioners charged, under his/her coordination, with the exercise of specific competences relating to the external actions of the Union;
solicită Comisiei și vicepreședintelui Comisiei (Înaltul Reprezentant) să valorifice pe deplin posibilitatea prezentării inițiativelor comune în domeniul relațiilor externe, pentru a spori coeziunea dintre diferitele domenii de acțiune ale Uniunii în sfera relațiilor externe și pentru a extinde posibilitatea ca acestea să fie adoptate de Consiliu, mai ales în domeniul PESC; subliniază în această privință necesitatea unei monitorizări parlamentare a măsurilor de politică externă și de securitate;
Calls on the Commission and the Vice-President of the Commission (High Representative) to make full use of the possibility of presenting common initiatives in the field of foreign relations, in order to enhance the cohesion of the different areas of action of the Union in the external sphere and increase the possibility of those initiatives being adopted by the Council, particularly in relation to the CFSP; stresses in this connection the need for parliamentary supervision of foreign and security policy measures;
susține că este esențială adoptarea unor măsuri practice, în vederea facilitării sarcinilor Vicepreședintelui Comisiei (Înaltul Reprezentant):
Maintains that it is essential that certain practical measures be taken in order to ease the tasks of the Vice-President of the Commission (High Representative):
Vicepreședintele Comisiei (Înaltul Reprezentant) ar trebui să propună numirea unor reprezentanți speciali, cu un mandat definit în mod clar, în conformitate cu Tratatul de la Lisabona (articolul 33 din Tratatul UE), care să îl asiste în domeniile sale de competență specifice privind chestiunile legate de PESC (acești reprezentanți speciali desemnați de Consiliu ar trebui, de asemenea, să fie audiați de Parlamentul European și ar trebui să informeze cu regularitate Parlamentul European cu privire la activitatea lor);
the Vice-President of the Commission (High Representative) should propose the nomination of special representatives, with a clear mandate defined in accordance with the Treaty of Lisbon (Article 33 of the EU Treaty), to assist him/her in specific areas of his/her competences in CFSP matters (those special representatives nominated by the Council should also be heard by the European Parliament and should keep the European Parliament regularly informed of their activities);
acesta ar trebui să coordoneze activitățile sale din domenii diferite de PESC cu comisarii care dețin portofolii în domeniile respective, și ar trebui să le delege acestora funcțiile sale de reprezentare a Uniunii la nivel internațional în domeniile respective, atunci când este necesar;
he/she should coordinate his/her activities in fields other than the CFSP with the Commissioners responsible for portfolios in those areas, and should delegate to them his/her functions of international representation of the European Union in those areas whenever necessary;
în caz de absență, Vicepreședintele Comisiei (Înaltul Reprezentant) ar trebui să decidă, în funcție de situația respectivă și ținând seama de îndatoririle pe care le are de fiecare dată, cine urmează să îl reprezinte;
in the event of absence, the Vice-President of the Commission (High Representative) should decide, on a case-by-case basis, in light of the duties to be performed on each occasion, who is to represent him/her;
consideră că Tratatul de la Lisabona introduce un sistem operațional de reprezentare externă a Uniunii, eficient dar totuși complex, și propune ca acesta să fie elaborat după următoarele orientări:
Considers that the Treaty of Lisbon establishes an effective, albeit complex, operational system for the external representation of the Union, and proposes that this be articulated in accordance with the following guidelines:
Președintele Consiliului European reprezintă Uniunea la nivelul șefilor de stat și de guvern în chestiunile referitoare la PESC, dar nu are competența de a desfășura negocierile politice în numele Uniunii, această sarcină aparținând Vicepreședintelui Comisiei (Înaltului Reprezentant); de asemenea, acestuia/acesteia i se poate solicita să îndeplinească un rol specific de reprezentare a Consiliului European la anumite evenimente internaționale;
the President of the European Council represents the Union at the level of Heads of State or Government in matters concerning the CFSP, but does not have the power to conduct political negotiations in the name of the Union, which is the task of the Vice-President of the Commission (High Representative); he/she may also be called upon to fulfil a specific role of representation of the European Council at certain international events;
Președintele Comisiei reprezintă Uniunea la cel mai înalt nivel în cadrul tuturor aspectelor relațiilor externe ale Uniunii, cu excepția chestiunilor care se referă la PESC, sau în cadrul tuturor politicilor sectoriale specifice care intră în domeniul acțiunii externe a Uniunii (comerț internațional etc.); Vicepreședintele Comisiei (Înaltul Reprezentant) sau comisarul competent sau mandatat poate, de asemenea, să asigure acest rol, sub autoritatea Comisiei;
the President of the Commission represents the Union at the highest level in relation to all aspects of the external relations of the Union, except for matters concerning CFSP, or any specific sectoral policies falling within the scope of the external action of the Union (foreign trade etc.); the Vice-President of the Commission (High Representative) or the competent/mandated Commissioner may also assume this role under the authority of the Commission;
Vicepreședintele Comisiei (Înaltul Reprezentant) reprezintă Uniunea la nivel ministerial sau în cadrul organizațiilor internaționale în ceea ce privește acțiunea externă a Uniunii; de asemenea, acesta îndeplinește funcțiile de reprezentare externă în calitate de președinte al Consiliului Afaceri Externe;
the Vice-President of the Commission (High Representative) represents the Union at ministerial level or in international organisations concerning the Union's overall external action; he/she also carries out the functions of external representation as President of the Foreign Affairs Council;
consideră că nu va mai fi de dorit ca Președintelui Consiliului Afaceri Generale (mai ales prim-ministrul statului membru care asigură președinția) sau președintelui unei formațiuni sectoriale specifice a Consiliului, să li se ceara să exercite funcția de reprezentare externă a Uniunii;
Considers that it will no longer be desirable that the President of the General Affairs Council (notably the Prime Minister of the Member State holding the Presidency) or the president of a specific Council sectoral configuration be called upon to exercise functions of external representation of the Union;
subliniază importanța coordonării și colaborării tuturor actorilor responsabili cu aceste sarcini de reprezentare externă a Uniunii, pentru a evita conflictele de competență și a asigura coerența și vizibilitatea Uniunii pe plan internațional;
Stresses the importance of coordination and cooperation between all the different parties responsible for these different tasks concerning external representation of the Union, so as to avoid conflicts of competence and ensure the coherence and visibility of the Union in the external sphere;
încredințează Președintelui sarcina de a transmite prezenta rezoluție și raportul Comisiei pentru afaceri constituționale Consiliului, Comisiei și parlamentelor naționale ale statelor membre.
Instructs its President to forward this resolution and the report of the Committee on Constitutional Affairs to the Council, the Commission and the national parliaments of the Member States.
Rezoluţia Parlamentului European din 7 mai 2009 referitoare la dezvoltarea relaţiilor dintre Parlamentul European şi parlamentele naţionale, în temeiul Tratatului de la Lisabona ( 2008/2120(INI) )
European Parliament resolution of 7 May 2009 on the development of the relations between the European Parliament and national parliaments under the Treaty of Lisbon ( 2008/2120(INI) )
având în vedere Protocolul privind rolul parlamentelor naţionale în Uniunea Europeană, anexat la Tratatul de la Amsterdam,
having regard to the Protocol on the role of national parliaments in the European Union annexed to the Treaty of Amsterdam,
având în vedere Protocolul privind aplicarea principiilor subsidiarităţii şi proporţionalităţii, anexat la Tratatul de la Amsterdam,
having regard to the Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality annexed to the Treaty of Amsterdam,
având în vedere Tratatul de la Lisabona, în special articolul 12 al Tratatului privind Uniunea Europeană,
having regard to the Treaty of Lisbon, in particular, Article 12 of the Treaty on European Union,
având în vedere Protocolul privind rolul parlamentelor naţionale în Uniunea Europeană, anexat la Tratatul de la Lisabona, în special articolul 9,
having regard to the Protocol on the role of national parliaments in the European Union annexed to the Treaty of Lisbon, in particular Article 9 thereof,
având în vedere Protocolul privind aplicarea principiilor subsidiarităţii şi proporţionalităţii, anexat la Tratatul de la Lisabona,
having regard to the Protocol on the application of the principles of subsidiarity and proportionality annexed to the Treaty of Lisbon,
având în vedere Orientările privind relaţiile dintre guverne şi parlamente în legătură cu aspectele comunitare (standarde minime instructive) din 27 ianuarie 2003 ("Orientările parlamentare de la Copenhaga") JO C 154, 2.7.2003, p.
having regard to the Guidelines for relations between governments and Parliaments on Community issues (instructive minimum standards) of 27 January 2003 (the "Copenhagen Parliamentary Guidelines") OJ C 154, 2.7.2003, p.
, adoptate la cea de-a XXVIII-a Conferinţă a organelor specializate în afaceri comunitare şi europene ale parlamentelor din Uniunea Europeană (COSAC),
, adopted at the XXVIII Conference of Community and European Affairs Committees of Parliaments of the European Union (COSAC),
având în vedere Orientările privind cooperarea interparlamentară în Uniunea Europeană din 21 iunie 2008 Versiunea revizuită aprobată de Conferinţa preşedinţilor parlamentelor din Uniunea Europeană, în reuniunea de la Lisabona din 20 şi 21 iunie 2008.
having regard to the Guidelines for Interparliamentary Cooperation in the European Union of 21 June 2008 Revised version agreed upon by the Conference of Speakers of the European Union Parliaments at its meeting in Lisbon on 20 and 21 June 2008.
având în vedere Concluziile celei de-a XL-a reuniuni COSAC, organizată la Paris, la 4 noiembrie 2008, în special punctul 1,
having regard to the Conclusions of the XL COSAC meeting held in Paris on 4 November 2008, in particular point 1 thereof,
având în vedere raportul din noiembrie 2008 al subcomisiei din parlamentul irlandez privind viitorul Irlandei în Uniunea Europeană, în special punctele 29-37 din rezumat, în care se solicită insistent consolidarea controlului parlamentar asupra guvernelor naţionale în calitatea acestora de membri ai Consiliului,
having regard to the report of November 2008 by the Irish Parliament's Subcommittee on Ireland's Future in the European Union, in particular paragraphs 29-37 of the executive summary, in which a broad reinforcement of parliamentary scrutiny of the national governments as members of the Council is called for,
având în vedere raportul Comisiei pentru afaceri constituţionale şi avizul Comisiei pentru afaceri externe, precum şi cel al Comisiei pentru dezvoltare ( A6-0133/2009 ),
having regard to the report of the Committee on Constitutional Affairs and the opinions of the Committee on Foreign Affairs and the Committee on Development ( A6-0133/2009 ),
întrucât cea mai recentă rezoluţie adoptată de Parlamentul European privind relaţiile cu parlamentele naţionale datează din anul 2002 şi, prin urmare, este timpul unei reevaluări;
whereas the latest resolution adopted by the European Parliament on the issue of relations with the national parliaments dates from 2002 and it is therefore time for a reassessment,
întrucât cetăţenii sunt direct reprezentaţi la nivelul Uniunii în Parlamentul European, iar statele membre sunt reprezentate în Consiliu de guvernele lor respective, care la rândul lor răspund din punct de vedere democratic în faţa parlamentelor lor naţionale (a se vedea articolul 10 alineatul (2) din Tratatul privind UE în versiunea Tratatului de la Lisabona); de aceea, "parlamentarizarea" necesară a Uniunii Europene trebuie să se bazeze pe două abordări fundamentale: pe de-o parte, extinderea atribuţiilor Parlamentului European în ceea ce priveşte toate deciziile Uniunii şi, pe de altă parte, pe întărirea atribuţiilor parlamentelor naţionale în ceea ce priveşte guvernele din ţările lor;
whereas citizens are directly represented at Union level in the European Parliament and the Member States are represented in the Council by their respective governments, which themselves are democratically accountable to their national parliaments (see Article 10(2) of the EU Treaty in the Lisbon Treaty version); consequently the necessary parliamentarisation of the European Union must rely on two fundamental approaches involving the broadening of the European Parliament's powers vis-à-vis all the Union's decisions and the strengthening of the powers of the national parliaments vis-à-vis their respective governments,
întrucât în cadrul Convenţiei Europene a avut loc o colaborare excelentă între reprezentanţii parlamentelor naţionale şi reprezentanţii Parlamentului European, dar şi între aceştia şi reprezentanţii parlamentelor din ţările candidate la aderare;
whereas the cooperation in the European Convention between the representatives of the national parliaments and the representatives of the European Parliament, and also between the latter and the representatives of the parliaments of the accession countries was excellent,
întrucât reuniunile parlamentelor privind anumite teme, în perioada de reflecţie, şi-au dovedit utilitatea şi prin urmare, s-ar putea recurge la această practică în cazul convocării unei noi convenţii sau în situaţii asemănătoare;
whereas the practice of holding Joint Parliamentary Meetings on specific topics during the period of reflection has proved to be a good one, and therefore use could be made of this practice if a new convention were to be convened or on similar occasions,
întrucât relaţiile dintre Parlamentul European şi parlamentele naţionale s-au îmbunătăţit şi s-au diversificat în ultimii ani, iar la nivelul parlamentelor în general, precum şi la nivelul comisiilor parlamentare se desfăşoară tot mai multe activităţi;
whereas relations between the European Parliament and the national parliaments have improved and diversified in recent years and an increasing number of activities are taking place at the level of parliaments as a whole as well as at the level of parliamentary committees,
întrucât evoluţia viitoare a relaţiilor ar trebui să ţină seama de avantajele şi dezavantajele oferite de diverse practici existente;
whereas the future development of relations should take into consideration the merits and demerits of the various existing practices,
întrucât noile atribuţii acordate parlamentelor naţionale în temeiul Tratatului de la Lisabona, în special cu privire la principiul subsidiarităţii, le încurajează să se implice în mod activ, dintr-un stadiu incipient, în procesul de elaborare a politicilor la nivelul Uniunii Europene;
whereas the new competences accorded to national parliaments under the Treaty of Lisbon, notably with regard to the principle of subsidiarity, encourage them to get actively involved at an early stage in the process of policy formulation at EU level,
întrucât toate formele de cooperare interparlamentară ar trebui să accepte două principii de bază: eficienţă sporită şi democratizare parlamentară;
whereas all forms of interparliamentary cooperation should accord with two underlying principles: increased efficiency and parliamentary democratisation,
întrucât sarcina şi funcţia principală a Parlamentului European şi a parlamentelor naţionale este aceea de a participa la procesul de luare a deciziilor legislative şi de a examina cu atenţie opţiunile politice la nivel naţional şi, respectiv, european; întrucât astfel, cooperarea strânsă pentru binele comun nu devine superfluă, în special în ceea ce priveşte transpunerea dreptului Uniunii Europene în drept naţional;
whereas the primary task and function of the European Parliament and the national parliaments is to take part in legislative decision-making and to scrutinise political choices at, respectively, the national and the European level; whereas this does not render close cooperation for the common good superfluous, especially as regards the transposition of the EU law into national law,
întrucât este necesară elaborarea unor orientări politice pe baza cărora reprezentanţii şi organismele Parlamentului European să poată stabili acţiunile viitoare în ceea ce priveşte relaţiile cu parlamentele naţionale şi punerea în aplicare a dispoziţiilor Tratatului de la Lisabona privind parlamentele naţionale,
whereas it is appropriate to develop political guidelines on the basis of which the representatives and bodies of the European Parliament can determine future action with regard to its relations with national parliaments and implementation of the provisions of the Treaty of Lisbon relating to national parliaments,
salută obligaţiile şi drepturile parlamentelor naţionale, în temeiul Tratatului de la Lisabona, care este un "tratat al parlamentelor", care le sporesc rolul în procesele politice din Uniunea Europeană; consideră că aceste drepturi pot fi împărţite în trei categorii:
Welcomes the obligations and rights of the national parliaments under the Treaty of Lisbon – which is a 'Treaty of the parliaments' – which enhance their role in the political processes of the European Union; considers that these rights can be divided into three categories:
Informaţii cu privire la
Information about
evaluarea politicilor din domeniul libertăţii, securităţii şi justiţiei;
the evaluation of policies conducted in the area of freedom, security and justice;