natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De asemenea deţin un rol în asistarea reclamanţilor şi ajutarea acestora să direcţioneze reclamaţiile către autoritatea adecvată.
They also have a role in assisting complainants and helping them to direct their complaints to the appropriate destination.
Comisia menţionează în WE-CONF 18
The Commission notes in WE-CONF 18
Pagina 7. că „ se crease impresia ” de anumiţi martori audiaţi de comisie „ că statul membru gazdă ... era doar un spectator şi nu deţinea nici o putere de decizie sau control asupra activităţilor de asigurare derulate pe teritoriul său ”.
Page 7. that " the impression was being created " by some witnesses heard before the committee " that the host member State ... was a mere bystander and had no real say or control over the insurance business being done in its territory ".
În mod similar, domnul WESTPHAL în WS2 declara că „ supravegherea naţională joacă deseori un rol prea pasiv în procesul de monitorizare şi aplicare” şi că „dacă nu se atinge o « masă critică » de reclamaţii, supravegherea nu va deveni activă în anumite state membre. ”
Similarly, Mr. WESTPHAL in WS2 stated that " national supervision often plays a too passive role in the monitoring and enforcement process" and that "unless a 'critical mass' of complaints is reached, supervision will not get active in some Member States. "
În WE-FILE 28 acesta menţiona că în cazul în care nu primea minimum 50 de reclamaţii, BaFin în general „[nu] examina o posibilă acţiune ” (WE-FILE 28
In WE-FILE 28 he specified that unless it receives at least 50 complaints BaFin would usually "[not] consider possible action " (WE-FILE 28
Într-adevăr, probele sugerează că anumite autorităţi de reglementare din statele membre gazdă au adoptat o atitudine pasivă în aplicarea regulilor de desfăşurare a activităţii.
Evidence indeed suggests that some host state regulators have taken a rather passive attitude in the enforcement of conduct of business rules.
De exemplu, autoritatea irlandeză de reglementare de la acea dată nu a notificat nici unele din regulile de desfăşurare a activităţii.
For instance, the Irish regulator at the time had not notified any conduct of business rules.
În aceste circumstanţe, Comisia observă un „ pericol ca nici autoritatea de supraveghere din ţara de origine şi nici cea din ţara gazdă să nu verifice regulile de desfăşurare a activităţii, fiecare considerând că cealaltă îşi aplică regulile ” (WE-CONF 18
In these circumstances, the Commission sees a " danger that neither the home nor the host supervisor would look at conduct of business rules because each thought that the other was enforcing its rules " (WE-CONF 18
În Germania, regulile relevante existau şi fuseseră notificate autorităţilor britanice, dar autoritatea germană de reglementare a devenit activă doar cu privire la campania publicitară a ELAS.
In Germany relevant rules were in place and notified to the UK authorities, but the German regulator became active only once in relation to an advertising campaign by ELAS.
Autoritatea germană de reglementare a considerat că Equitable Life nu încălcase regulile germane, deşi Presupunerile de vânzare neconformă împotriva sucursalei germane a ELAS sunt de fapt identice celor soluţionate parţial cu succes de asiguraţi în Regatul Unit.
The German regulator considered that Equitable Life did not breach any German rules, although the allegations of mis-selling against ELAS' German branch are in fact the same as the ones which were, in part, pursued successfully by policyholders in the UK.
De asemenea se pare că dispoziţiile privind desfăşurarea activităţii din Cea de-a treia directivă privind asigurarea de viaţă lasă loc dubiilor şi nesiguranţei deoarece Comisia a confirmat în Comunicatul privind libertatea prestării serviciilor şi binelui general în sectorul asigurărilor
It also appears that the provisions on conduct of business in the Third Life Directive leave room for doubt and uncertainty as the Commission has acknowledged in its Communication on freedom to provide services and the general good in the insurance sector
Situaţia în care se găsesc societăţile de asigurare este departe de a fi clară şi de aceea acestea se confruntă cu o nesiguranţă considerabilă privind acordurile aplicabile acestora în diverse state membre şi privind conţinutul produselor pe care doresc să le ofere.
The situation in which insurance companies find themselves is far from clear and they thus face considerable uncertainty both as regards the arrangements applicable to them in the different Member States and as regards the content of the products they wish to offer.
Diferenţele de interpretare subminează grav funcţionarea maşinăriei stabilite de directiva a treia şi astfel pot ... restricţiona libera circulaţie a serviciilor de asigurare în Uniunea Europeană .”
The differences of interpretation seriously undermine the workings of the machinery set up by the Third Directives and are thus likely ... to restrict the free movement of insurance services in the European Union ."
Astfel cum subliniază domnul HOLMES în WE 84
As Mr HOLMES points out in WE 84
Pagina 25. , Comunicatul Comisiei se referă la dificultăţile societăţilor de asigurare, „ dar posibila confuzie a consumatorilor este încă şi mai pronunţată.
Page 25. , the Commission's Communication dwells on the difficulties faced by insurance companies, " but the potential for confusion on the part of consumers is still more pronounced.
În cazul unei probleme, consumatorii se confruntă cu sarcina stabilirii dacă reclamaţia acestora se referă la supravegherea financiară (şi astfel cade sub incidenţa autorităţii din statul de origine a societăţii de asigurare) sau la alte aspecte de reglementare, iar în acest caz, dacă este guvernată de competenţa de reglementare reziduală rezervată statului sucursalei sau statului de prestare a serviciilor ”.
In the event of a problem, consumers are faced with the task of unpicking whether their complaint relates to financial supervision (and is therefore within the province of the home State of the insurance undertaking) or some other aspect of regulation, and if the latter, whether it is covered by the residual regulatory competence reserved for the State of the branch or the state of the provision of services ".
Cu toate acestea, pe site-ul internet al Equitable (la 12 august 2003) apărea următoarea menţiune „Vă rugăm să luaţi act de faptul că poliţele subscrise la Equitable International, Equitable Germania and Equitable Irlanda nu sunt reglementate de FSA”.
However, Equitable's website (on 12 August 2003) included the following statement 'Please note that policies with Equitable International, Equitable Germany and Equitable Ireland are not regulated by the FSA'.
Această menţiune se referă la „poliţe” şi nu la sucursala în sine, nu este foarte clar cum se poate afirma că FSA nu este responsabilă pentru reglementarea Equitable Irlanda, dat fiind faptul că nu este o persoană juridică separată, iar dispoziţiile directivei ..." .
While this statement refers to 'policies' rather than the branch itself, it is not clear how it can be said that the FSA is not responsible for the regulation of Equitable Ireland given the fact that it is not a separate legal entity and the provisions of the Directive ... ".
Cu privire la instrumentarea reclamaţiilor asiguraţilor, autoritatea irlandeză de reglementare indica faptul că în general nu avea dreptul să le soluţioneze şi de aceea a direcţionat reclamanţii către mediatorul de asigurări din Irlanda.
As regards the treatment of policyholders' complaints, the Irish financial regulator indicated that in general it did not have the power to adjudicate on them and therefore referred complainants to the Insurance Ombudsman of Ireland.
Dimpotrivă, autoritatea germană de reglementare deţine aceste drepturi şi a primit reclamaţii împotriva ELAS.
By contrast, the German regulator does have such powers and received complaints about ELAS.
Cu toate acestea, majoritatea reclamaţiilor se refereau la aspecte de supraveghere prudenţială, şi de aceea nu au putut fi examinate de autoritatea germană.
However, most complaints purportedly concerned matters of prudential supervision, and were therefore not dealt with by the German regulator.
Probele demonstrează că, în cazul în care obiectul reclamaţiilor în mod clar nu se afla în sfera sa de competenţă, autoritatea germană de reglementare aviza reclamanţii să se adreseze FSA, în timp ce autoritatea irlandeză îi îndruma către Mediatorul de asigurări din Irlanda.
Evidence shows that, where the matters complained about clearly fell outside its remit, the German regulator advised complainants to contact the FSA, whereas the Irish regulator generally referred complainants to the Irish Insurance Ombudsman.
Nu s-au putut obţine dovezi convingătoare de la autoritatea germană de reglementare privind primirea (în mod clar legate de desfăşurarea activităţii) reclamaţiilor de vânzare neconformă în legătură cu problema GAR şi soluţionarea acestora.
No conclusive evidence could be obtained form the German regulator as to whether (clearly conduct of business related) mis-selling complaints in connection with the GAR issue were received and how these were treated.
Deoarece autoritatea germană nu considera că ELAS încălcase regulile germane de desfăşurare a activităţii, putem asuma că toate aceste reclamaţii au fost respinse.
Given that the German regulator did not believe that ELAS had breached any German conduct of business rules, it must be assumed that any such complaints would have been rejected.
Comentând în termeni generali din perspectiva consumatorilor, domnul WESTPHAL susţinea că „ reclamaţiile transfrontaliere sunt deseori respinse de autoritatea de supraveghere a ţării consumatorului” comunicând consumatorului că „ autoritatea de supraveghere din ţara furnizorului este responsabilă” (WS2).
Commenting in general terms from the perspective of consumers, Mr WESTPHAL claimed that " cross-border complaints are often rejected by the supervisory authority of the country of the consumer " telling the complainant that " the home country supervisor of the provider would be responsible " (WS2).
În opinia sa, autoritatea din ţara consumatorului ar trebui să fie responsabilă pentru instrumentarea reclamaţiilor, indiferent dacă aspectele implicate cad sau nu sub incidenţa responsabilităţii sale de supraveghere, deoarece nu se poate cere consumatorului să se adreseze autorităţilor de reglementare din alt stat membru şi (posibil) într-o limbă străină (a se vedea WE-FILE 28
In his view, the authority of the country of the consumer should have a clear responsibility for dealing with complaints, irrespective of whether or not the matters complained about fall under its supervisory responsibility, because the consumer could not be expected to address regulatory authorities in another Member State and (possibly) in a foreign language (see WE-FILE 28
Astfel, în cazul unei reclamaţii care se referă la supravegherea prudenţială, autoritatea din ţara consumatorului ar trebui să o preia, să o aducă în atenţia autorităţii de reglementare prudenţială şi să încerce soluţionarea acesteia în cooperare cu acea autoritate de reglementare, conform Domnului WESTPHAL.
Thus, if a complaint relates to prudential supervision, the authority of the consumer's home country should take it up, bring it to the attention of the prudential regulator and attempt to resolve it in cooperation with that regulator, according to Mr WESTPHAL.
În plus, probele primite de comisie sugerează că, în legătură cu Equitable Life, a existat cel puţin un caz în care o reclamaţie a fost interpretată de autoritatea germană de reglementare ca referindu-se la aspecte de supraveghere financiară, în timp ce autoritatea britanică de reglementare a considerat aceeaşi reclamaţie ca referindu-se la desfăşurarea activităţii.
In addition, evidence received by the committee suggests that, in relation to Equitable Life, there was at least one case where a complaint was interpreted by the German regulator as concerning a financial supervision issue, while the UK regulator regarded the same complaint as conduct of business related.
Astfel, reclamantul a fost trimis de la autoritatea de reglementare a ţării de origine la cea a ţării gazdă şi tot aşa.
The complainant was therefore referred forth and back between home and host regulator.
În timp ce cazul menţionat pare un caz referitor la desfăşurarea activităţii, trebuie menţionat că există o „ zonă gri, aflată la graniţa dintre supravegherea prudenţială şi cea a desfăşurării activităţii” (WE-CONF 18
While the case mentioned indeed appears to concern a conduct of business issue, it must be noted that there exists a " grey area between prudential and conduct of business supervision " (WE-CONF 18
Pagina 8. ) ceea ce pare a fi permis autorităţilor din ţara gazdă şi din ţara de origine să îşi decline responsabilitatea privind instrumentarea reclamaţiilor.
Page 8. ) which seems to have allowed home and host state authorities to shift responsibility for dealing with complaints on to one another.
Domnul HOLMES consideră astfel (WE 84
Mr HOLMES puts it the following way (WE 84
Paginile 27-28. ): „ Cu privire la divizarea competenţei de reglementare, probele audiate de Comisia de Anchetă demonstrează dificultăţile consumatorilor în a stabili ce reguli sunt aplicabile contractelor acestora, şi care autoritate de reglementare naţională este competentă să le examineze reclamaţiile.
Pages 27-28. ): " As regards the division of regulatory competence, the evidence heard by the Committee of Inquiry reveals the difficulties for consumers in determining what rules are applicable to their contracts, and which national regulator is competent to hear their complaints.
Datorită nesiguranţei, poate exista riscul unui « ping-pong » de reglementare în cazurile transfrontaliere, prin care fiecare autoritate de reglementare încearcă să îşi decline responsabilitatea faţă de cealaltă; diviziunea competenţei operează teoretic dar este neclar dacă operează eficient şi în practică ”.
Given the uncertainties, there may be a risk of regulatory 'ping-pong' in cross-border situations in which each national regulator attempts to assign responsibility to the other; the division of competence works in theory but it is unclear whether it operates effectively in practice ".
În cele din urmă, trebuie menţionat faptul că atât autorităţile de reglementare irlandeze, cât şi cele germane par să fi răspuns unor numeroase cereri şi solicitări de informaţii din partea asiguraţilor.
Finally, it must be noted that both Irish and German regulators appear to have responded to numerous queries and requests for information from policyholders.
Există probe incontestabile care indică faptul că au încercat în mod activ să obţină informaţii de la autoritatea britanică de reglementare şi că le-au comunicat asiguraţilor irlandezi şi germani.
There is convincing evidence indicating that they proactively sought to obtain information from the UK regulator and passed it on to Irish and German policyholders.
Cu toate acestea, în esenţă, asiguraţii internaţionali nu au avut posibilitatea obţinerii remedierii prin intermediul autorităţilor naţionale de servicii financiare.
In essence, however, international policyholders were not able to get redress for their grievances through their respective national financial services authorities.
Schemele de mediere financiară
Financial Ombudsman schemes
Unii asiguraţi au încercat să obţină compensaţii prin intermediul schemelor lor naţionale de mediere.
A number of policyholders tried to obtain redress through their respective national Ombudsman schemes.
În ceea ce priveşte situaţia din Irlanda, domnul MEADE explică în WE 62 că Serviciul Mediatorului de Servicii Financiare (FSO – the Office of Financial Services Ombudsman) a fost înfiinţat legal în baza Central Bank and Financial Services Authority Act (Actului emis de Banca Centrală şi Autoritatea pentru Servicii Financiare) din 2004 şi şi-a început activitatea la 1 aprilie 2005.
As regards the situation in Ireland, Mr MEADE explains in WE 62 that the Office of Financial Services Ombudsman (FSO) was established on a statutory basis under the Central Bank and Financial Services Authority Act of 2004 and began operations on 1 April 2005.
Mediatorul de servicii financiare este un agent independent cu putere de a investiga, a media şi a se pronunţa asupra reclamaţiilor cu privire la conduita „prestatorilor de servicii financiare autorizaţi” care implică prestarea unui serviciu financiar, o ofertă de prestare a unui asemenea serviciu sau un refuz de a presta sau neprestarea unui asemenea serviciu.
The Financial Services Ombudsman is an independent officer with the power to investigate, mediate and adjudicate on complaints about the conduct of ‘regulated financial services providers’ involving the provision of a financial service, an offer to provide such a service or a refusal or a failure to provide such a service.
Competenţa sa nu se limitează doar la prestatorii de servicii financiare autorizaţi în Irlanda.
His jurisdiction is not restricted to financial services providers authorised in Ireland.
Astfel, acesta poate investiga şi reclamaţiile „cu privire la prestatorii de servicii financiare a căror activitate este supusă reglementării de către o autoritate care exercită, într-o ţară SEE, funcţii similare cu funcţiile exercitate de către bancă sau autoritatea de reglementare” (A se vedea ES 3).
Thus, he may also investigate complaints “ about financial services providers whose business is subject to regulation by an authority that performs functions in an EEA country that are comparable to the functions performed by the Bank or the Regulatory Authority ” (See ES 3).
Acesta analizează reclamaţiile numai atunci când reclamantul a profitat anterior de procedura internă de reclamaţii a prestatorului.
He would only consider complaints when the complainant has availed of the internal complaints procedure of his provider before.
Nu se pot investiga reclamaţii referitoare la probleme care au apărut cu şase ani înainte de înaintarea reclamaţiei şi probleme care au făcut (fac) obiectul unui proces în faţa unei instanţe sau a unui tribunal.
Complaints on matters which occurred six years before the complaint is made and matters which were (or are) subject to legal proceedings before a court or tribunal cannot be investigated.
Mediatorul are puteri extinse.
The Ombudsman has extensive powers.
Printre altele, el poate impune prestatorului de servicii financiare să „ plătească reclamantului o sumă drept compensaţie pentru orice pierdere, cheltuială sau inconvenienţă suportată de reclamant ca urmare a conduitei reclamate ” (a se vedea ES 3
Among other things, he can direct the financial services provider to “ pay an amount of compensation to the complainant for any loss, expense or inconvenience sustained by the complainant as a result of the conduct complained of ” (see ES 3
Pagina 86. ).
Page 86. ).
Suma pe care acesta o poate acorda drept compensaţie se limitează la 250 000 Euro.
The amount of compensation he can award is limited to €250,000.
Deciziile FSO sunt obligatorii pentru ambele părţi şi se supun recursului fie din partea reclamantului, fie din partea prestatorului de servicii financiare la Curtea Supremă.
The FSO’s decisions are binding on both parties subject only to an appeal by either the complainant or the financial service provider to the High Court.
Domnul MEADE a indicat în WE 63 faptul că, de la înfiinţarea sa, mediatorul legal de servicii financiare a primit 7 reclamaţii cu privire la Equitable Life.
Mr MEADE indicated in WE 63 that since its establishment, the statutory Financial Services Ombudsman has received 7 complaints on Equitable Life.
Acestea se refereau la acuzaţii de „subscriere înşelătoare şi faptul că persoanele nu au fost informate în mod corespunzător” (WE 68).
They concerned allegations of “mis-selling and the fact that people were not properly informed” (WE 68).
Cu toate acestea, nici una dintre aceste reclamaţii nu a fost investigată deoarece „acestea nu se încadrau în regula celor şase ani şi, în plus, făcuseră obiectul regimului de compromis” (WE 68).
However, none of these complaints was investigated since “they fell outside the six year rule and furthermore they had been subject to the [compromise] scheme of arrangement” (WE 68).
Principalele evenimente la Equitable Life au avut loc înainte de crearea schemei legale.
The main events at Equitable Life took place before the establishment of the statutory scheme.
La acea vreme, schema voluntară a serviciului mediatorului irlandez al asigurărilor (Insurance Ombudsman of Ireland - IOI) se ocupa cu reclamaţii referitoare la asigurătorii care erau membri ai schemei, inclusiv ELAS.
At that time, the voluntary Insurance Ombudsman of Ireland (IOI) scheme dealt with complaints concerning insurance providers, which were members of the scheme, including ELAS.
Alte cerinţe pentru ca o reclamaţie să fie investigată de IOI sunt prezentate în WE 68: „Orice reclamaţie care este considerată de fosta schemă a mediatorului irlandez al asigurărilor (Insurance Ombudsman of Ireland)…ar trebui să ţină cont de faptul că suma solicitată drept compensaţie nu trebuie să depăşească o anumită cifră; reclamantul a profitat anterior de procedura internă de reclamaţii a prestatorului, problema nu a făcut obiectul unui proces în faţa unei instanţe şi nu a depăşit termenul legal”.
Other requirements for a complaint to be investigated by the IOI are outlined in WE 68: “Any complaint to be considered by the former Insurance Ombudsman of Ireland Scheme ... would have to take account of the fact that the amount of compensation claimed should not exceed a certain figure; the complainant had, beforehand, availed of the internal complaints procedure of his provider, the matter was not the subject of legal proceedings before a court and was not time barred”.
În acest context, trebuie remarcat faptul că unii asiguraţi irlandezi au susţinut, în timpul reuniunii delegaţiei din 6 octombrie 2006, de la Dublin, faptul că IOI a refuzat să se ocupe de reclamaţia lor, afirmând faptul că el „se ocupă doar de asigurătorii irlandezi care sunt membri ai schemei”.
It should be noted in this context that a number of Irish policyholders claimed during the delegation meeting on 6 October 2006 in Dublin that the IOI refused to deal with their complaint, stating that it 'would only cover Irish insurance providers that were members of the scheme'.
Cu toate acestea, asiguraţii nu au fost capabili să îşi demonstreze declaraţiile prin dovezi scrise drept răspuns la o cerere a comisiei şi aceştia au părut mai degrabă că au perceput greşit adevăratele motive pentru care IOI le-a respins reclamaţia.
However, the policyholders were not able to substantiate their statements by written evidence in response to a request by the committee and they rather appear to have misperceived the reasons for the IOI to reject their complaint.
Domnişoara O’Dea (H4) a spus că Ministerul Întreprinderilor, Comerţului şi Muncii (Department of Enterprise, Trade & Employment), autoritate de reglementare financiară la acea vreme, trimitea reclamaţiile referitoare la Equitable Life către IOI.
Ms O’Dea (H4) said that the Department of Enterprise, Trade & Employment, financial regulator at the time, referred complainants about Equitable Life to the IOI.
În conformitate cu WE 68, IOI a primit, în total, 79 de reclamaţii referitoare la Equitable Life.
According to WE 68, the IOI received a total of 79 complaints related to Equitable Life.
Comisia l-a întrebat pe domnul MEADE „pe ce bază stabileşte[stabilea] IOI dacă să trateze o reclamaţie (înaintată de asiguraţii irlandezi ai ELAS) el însuşi sau să o trimită la FOS”.
The committee asked Mr MEADE “ on which basis the IOI determine[d] whether to treat a complaint (submitted by Irish ELAS policyholders) itself or otherwise refer it to the FOS ” He replied that “ when a complaint was received it was assessed as to whether it could be investigated by the Insurance Ombudsman of Ireland Scheme (IOI) or whether it was appropriate for the FOS. ...