natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Trebuie reamintit faptul că victimele Equitable Life nu sunt investitori dispuşi să îşi asume riscuri în speranţa unor câştiguri atractive.
It should be recalled that Equitable Life victims are not investors willing to take risks for the prospect of attractive returns.
Ei şi-au pus mai degrabă, în mod prudent, bani deoparte pentru vârsta pensionării la o societate cu o reputaţie foarte bună, care i-a lăsat să creadă că investiţia lor era în deplină siguranţă.
Rather they prudently set aside money for their retirement with a highly reputable Society, which led them to believe that their investment was absolutely safe.
Aceşti asiguraţi aveau dreptul să aştepte de la guvernul Regatului Unit o supraveghere atentă şi riguroasă a tuturor prestatorilor de servicii financiare care ofereau asemenea produse delicate, precum asigurarea de viaţă şi pensiile private, inclusiv Equitable Life.
These policyholders were entitled to expect from the UK Government thorough and rigorous supervision of all financial services providers that offer such sensitive products as life assurance and private pensions, including Equitable Life.
Acest lucru este valabil mai ales în lumina tendinţelor crescânde în rândul guvernelor europene, pe baza tendinţelor populaţiei, de a-şi încuraja cetăţenii să nu se bazeze pe pensiile de stat, ci să cumpere, în schimb, scheme private.
This holds true especially in the light of growing tendencies among European governments based on population trends to urge their citizens not to rely on state pensions but to purchase private schemes instead .
Unul din obiectivele principale ale celei de-a treia directive privind asigurarea de viaţă este acela de a asigura „protecţia adecvată”
It is one of the major objectives of the Third Life Directive to ensure " adequate protection "
A se vedea, de exemplu, Considerentele 2 şi 4 din Directivă. a asiguraţilor prin supraveghere riguroasă.
See for instance Recitals 2 and 4 of the Directive. of policyholders through rigorous supervision.
Aşa cum s-a arătat în Părţile II şi III ale prezentului raport, autorităţile britanice de reglementare nu au supravegheat şi monitorizat, în mai multe privinţe, sănătatea financiară a Equitable Life, inclusiv situaţia solvabilităţii acesteia, stabilirea unor provizioane tehnice adecvate şi acoperirea acelor provizioane prin active echivalente, conform cerinţelor prevăzute de a treia directivă privind asigurarea de viaţă.
As was shown in Parts II and III of this report, the UK regulators failed in a number of respects to supervise and monitor the financial health of Equitable Life, including its state of solvency, the establishment of adequate technical provisions and the covering of those provisions by matching assets, according to the requirements laid down in the Third Life Directive.
Dacă autorităţile britanice de reglementare ar fi aplicat corect dispoziţiile directivei, ar fi atins cel mai probabil obiectivul acesteia de „a asigura protecţia adecvată a asiguraţilor” şi, astfel, ar fi evitat criza societăţii Equitable Life, care a cauzat pierderi substanţiale asiguraţilor.
Had the UK regulators correctly applied the provisions of the Directive, they would most likely have achieved its objective to 'ensure adequate protection of policyholders' and thus have avoided the crisis at Equitable Life, which caused substantial losses to policyholders.
Aşa cum arată această parte a raportului, nu au existat căi de atac adecvate disponibile asiguraţilor lezaţi pentru recuperarea pierderilor lor, nici în legislaţia britanică, nici în legislaţia comunitară.
As this part of the report illustrates, there have been no adequate remedies available for aggrieved policyholders to recuperate their losses either under UK or EU law.
În ceea ce priveşte legislaţia comunitară, este discutabil, date fiind hotărârile pronunţate în cauze similare, dacă o acţiune în despăgubiri împotriva Regatului Unit, conform Francovich , ar avea succes.
As regards EU law, it is questionable, given the judgments in comparable cases, if an action in damages against the UK under Francovich would be successful.
În acelaşi mod, ar fi dificil pentru asiguraţi să solicite cu succes despăgubiri de la autoritatea de reglementare în virtutea regimului legal britanic pentru obligaţia de reglementare, pentru că ar trebui să dovedească o executare defectuoasă, ceea ce este practic imposibil.
Likewise, it would be difficult for policyholders successfully to pursue their claims against the regulator under the UK legal regime for regulatory liability because they would have to prove misfeasance.
Pe de altă parte, actuala anchetă derulată de mediatorul parlamentar al Regatului Unit, având ca obiect cauzarea unei nedreptăţi persoanelor prin administrarea defectuoasă de către autorităţile britanice de reglementare prudenţială, poate avea ca rezultat o recomandare de plată a despăgubirilor.
On the other hand, the current investigation by the UK Parliamentary Ombudsman into whether individuals were caused injustice through maladministration on the part of UK prudential regulators could result in a recommendation to pay compensation.
Cu toate acestea, atribuţiile mediatorului sunt limitate în ceea ce priveşte atât perioada de timp, cât şi autorităţile de reglementare acoperite.
However, the Ombudsman's remit is limited in terms of both the time period and regulatory authorities covered.
În special, mandatul său exclude problema dacă regimul britanic de reglementare de la acea vreme respecta cerinţele legislaţiei comunitare.
In particular, her terms of reference exclude the question of whether the UK regulatory regime at the time met the requirements of EU law.
În lumina celor prezentate mai sus, comisia consideră potrivit să recomande cu tărie guvernului britanic să conceapă o schemă adecvată, cu scopul de a oferi despăgubiri integrale victimelor Equitable Life, de pe teritoriul Regatului Unit şi din străinătate, pentru că nu a protejat asiguraţii în conformitate cu legislaţia comunitară.
In light of the above, the committee considers it appropriate to recommend strongly to the UK Government to devise an appropriate scheme with a view to provide full compensation for Equitable Life victims both within the UK and abroad for its failure to protect policyholders in accordance with EU legislation.
În absenţa unor alternative viabile, comisia consideră că este o obligaţie a guvernului britanic să îşi asume răspunderea pentru greşelile sale şi să acorde compensaţii pentru prejudiciile cetăţenilor.
In the absence of viable alternatives, the committee sees it as an obligation of the UK Government to assume responsibility for its failures and provide redress for citizens' grievances.
Comisia consideră că acest lucru trebuie să se întâmple acum, pentru a încheia acest caz şi a garanta despăgubirea numeroaselor victime.
The committee believes that this must happen now, in order to put an end to this affair and secure relief for the many victims.
Concluzii PARTEA IV - MĂSURI REPARATORII
Conclusions PART IV - REMEDIES
PARTEA IV – CĂI DE ATAC
PART IV - REMEDIES
Evenimentele de la Equitable Life au afectat un total de aproximativ 1,5 milioane de asiguraţi.
Overall, about 1.5 million policyholders were affected by the events at Equitable Life.
Marea majoritate erau rezidenţi britanici.
The vast majority of them were UK residents.
Totuşi, au fost afectaţi un număr semnificativ de asiguraţi din alte 14 state membre ale UE, în special aproximativ 8 000 de cetăţeni irlandezi şi 4 000 de cetăţeni germani.
Nevertheless, a significant number of policyholders from 14 other EU Member States were affected, in particular approximately 8 000 Irish and 4 000 German citizens.
Astfel, un număr ridicat de cetăţeni europeni au suferit în urma crizei de la Equitable Life.
Thus, a large number of European citizens have suffered as a result of the crisis at Equitable Life.
Declaraţiile scrise şi orale făcute în faţa comisiei
The written and oral presentations made to the committee
A se vedea partea IV, secţiunea II punctele 1 şi 3. sugerează că criza de la ELAS a provocat probleme financiare multor pensionari şi deponenţi individuali.
See Part IV, Section II points 1 and 3. suggest that the crisis at ELAS has caused financial hardship to many individual pensioners and savers.
Există dovezi care arată că mulţi acţionari au avut multe griji şi au trecut prin multe chinuri în legătură cu problemele legate de posibilităţile de corectare şi de acces la justiţie, în plus faţă de pierderile lor financiare.
Evidence also shows that many policyholders have suffered considerable worry and distress in relation to issues surrounding the availability of redress and access to justice, in addition to their financial losses.
Pierderile colective suportate de asiguraţi nu pot fi precis cuantificate pe baza elementelor prezentate în faţa comisiei
The collective losses incurred by policyholders cannot be quantified precisely on the basis of submissions made to the committee.
A se vedea partea IV, secţiunea II punctul 2. .
See Part IV, Section II point 2.
Reducerea valorilor poliţelor la 16 iulie 2001 se ridica la o valoare de aproximativ 4 miliarde de lire sterline.
The cut in policy values intimated on 16 July 2001 equalled around £4 billion.
Totuşi, au existat dovezi contradictorii legate de partea din reducere care poate fi atribuită gestionării defectuoase a societăţii şi de partea care a fost o consecinţă a unor factori externi, cum ar fi performanţele scăzute ale pieţelor financiare în acel moment.
However, there has been conflicting evidence as to which part of the cut can be attributed to mismanagement of the Society and which part was rather a consequence of external factors, such as the weak performance of financial markets at the time.
Totuşi, practica societăţii de a plăti prime excesive de-a lungul anilor ’90, coroborată cu costul legat de plata RAG, par să fi fost cauze principale pentru reducerea valorilor poliţelor.
However, the Society's practice of paying excessive bonuses throughout the 1990s, together with the cost of paying for GAR appear to have been major causes for the reduction in policy values.
Ca urmare a crizei, opţiunile de investiţii ale ELAS au fost supuse unor constrângeri severe, cu repercusiuni financiare suplimentare asupra asiguraţilor.
In the aftermath of the crisis, the investment options of ELAS were severely constrained with further financial repercussions for the policyholders.
Unele declaraţii făcute în faţa comisiei
Statements made to the committee
A se vedea partea IV, secţiunea II punctul 3. au evidenţiat faptul că diverse tipuri de acţionari au fost afectaţi de criză în diferite grade.
See Part IV, Section II point 3. have highlighted the fact that various classes of policyholders were affected by the crisis to differing degrees.
Totuşi, se pare că mai multe grupuri au fost afectate mai grav: în primul rând, acţionarii non-RAG, care s-au afiliat între sfârşitul anilor ’90 şi 2000, deoarece aceştia nu au beneficiat de primele excesive alocate de societate; în al doilea rând, titularii de poliţe cu participare la beneficii, care au suferit de reduceri drastice ale anuităţilor lor, fără a avea posibilitatea de a transfera poliţele către un alt furnizor; în al treilea rând, asiguraţii din state membre diferite de Regatul Unit, precum Irlanda şi Germania, au fost puşi într-o poziţie deosebit de dificilă, indiferent de poliţa subscrisă la ELAS.
However, it appears that several groups were particularly disadvantaged: firstly those non-GAR policyholders who joined between the late 1990s and 2000, as they had not previously benefited from the Society's excessive bonus allocation; secondly, with-profits annuitants who suffered severe reductions in their annuity payments without having the possibility to transfer policies to another provider; thirdly, policyholders from Member States other than the United Kingdom, such as Ireland and Germany, were put in a particularly difficult position, irrespective of the terms of their policy with ELAS.
Anumite declaraţii făcute comisiei au arătat că multe dintre victimele crizei ELAS au avut dificultăţi majore să afle calea de urmat şi instituţia căreia să i se adreseze pentru a obţine informaţii, a depune plângere şi pentru a obţine despăgubiri.
Statements made to the committee have shown that many of the victims of the ELAS crisis had great difficulty in knowing what route to take or who to apply to in trying to obtain information, make a complaint and obtain redress.
Mulţi au fost trimişi „de la Anna la Caiafa” de diverse agenţii.
Many were literally passed from pillar to post by various agencies.
Alţii au avut mari aşteptări de la sistemele alternative de soluţionare a litigiilor, pe când ar fi trebuit mai degrabă să facă o reclamaţie la instanţele tradiţionale, dacă şi-ar fi putut permite acest gen de cheltuieli.
Others clearly had huge expectations of alternative dispute resolution (ADR) systems when they might have been better advised to have pursued a claim through the traditional courts, if they could have afforded the financial cost.
Pe scurt, documentele prezentate comisiei arată confuzie şi inegalitate de tratament sistematice.
In short, the material presented to the committee shows a pattern of confusion and much inequality of treatment.
Acum sunt analizate pe rând concluzii şi recomandări cu privire la statutul plângerilor şi la caracterul adecvat al căilor de atac aflate la dispoziţia asiguraţilor, precum şi la accesul la căile de atac juridice şi nejuridice.
Subsequent conclusions and recommendations on the status of claims and adequacy of remedies available to policyholders and access to judicial and non-judicial remedies are now examined in turn.
I. Căi de atac în instanţe
I. Redress through the courts
(a) Litigiu intentat de ELAS
(a) Litigation by ELAS
Încercarea făcută de Equitable Life de a recupera din pierderi prin litigii intentate împotriva foştilor membri ai consiliului de administraţie şi a foştilor auditori nu a adus nici o despăgubire asiguraţilor.
Equitable Life's attempt to recover losses by litigation against its former directors and auditors did not result in redress for policyholders.
Această incapacitate, chiar şi a unui împricinat care dispune de fonduri importante, de a duce un proces la bun sfârşit evidenţiază costurile ridicate şi incertitudinea generate de recurgerea la căile de atac juridice din Regatul Unit.
This inability of even a well funded litigant to be able to pursue a claim to its conclusion highlights the high costs and the uncertainty generated by recourse to judicial means of redress in the UK.
(b) Proceduri civile împotriva ELAS
(b) Civil Proceedings against ELAS
Lansarea unor proceduri civile împotriva ELAS (în conformitate cu secţiunea 62 din Financial Services Act 1986 privind reprezentarea frauduloasă sau proasta consiliere) era, în teorie, o cale posibilă de atac pentru asiguraţii afectaţi.
The launch of court proceedings against ELAS (under Section 62 of the Financial Services Act 1986 or for misrepresentation or for negligent advice) was, in theory, a possible route for aggrieved policyholders to obtain redress.
Totuşi, în practică, astfel cum este sugerat de documentele primite de comisie
However, in practice, as submissions to the committee
A se vedea partea IV, secţiunea VI punctul 2.c. , doar câţiva asiguraţi bogaţi au utilizat această cale sau au ameninţat prin avocatul lor că o vor face, ajungând la o înţelegere cu societatea înainte de începerea procesului, în condiţii de strictă confidenţialitate.
See Part IV, Section VI point 2.c. suggest, only a few affluent policyholders took this route or threatened through legal advisors to do so and consequently reached settlements with the Society prior to trial under strict confidentiality clauses.
Costurile şi riscurile ridicate legate de sistemul juridic britanic au împiedicat asiguratul mediu să dea în judecată societatea; în consecinţă, acesta a trebuit să se bazeze pe mediatorul de servicii financiare - FOS ( Financial Ombudsman Service ) ca singura cale de atac posibilă.
The high costs and risks under the UK legal system prevented the average policyholder from suing the Society, and these consequently had to rely on the FOS as the only possible route to redress.
Comisia consideră că acest lucru este în mod evident neechitabil.
The committee is of the opinion that this is clearly unfair.
(c) Proceduri împotriva autorităţilor de supraveghere
(c) Proceedings against the supervisory authorities
Avizele experţilor
Expert advice
A se vedea partea IV, secţiunea VII punctul 2. cerute de comisie indică faptul că, în conformitate cu legislaţia britanică şi spre deosebire de majoritatea celorlalte ţări UE, o autoritate de supraveghere nu poate fi trasă la răspundere pentru neglijenţă, ci doar pentru abuz de putere în exerciţiul unei funcţii publice, cerând un element de rea credinţă.
See Part IV, Section VII point 2. commissioned by the committee indicates that under UK law, unlike in most other EU countries, a supervisory authority may not be held liable in negligence but only under the tort of misfeasance in public office, requiring an element of bad faith.
Acest element nu este îndeplinit decât dacă autoritatea şi-a exercitat puterile de manieră ilegală, cu scopul specific de a aduce prejudicii reclamantului, sau dacă a manifestat nepăsare gravă faţă de posibilitatea unui asemenea prejudiciu.
This element would be satisfied only where the authority had exercised its powers unlawfully, specifically intending to injure the plaintiff, or with reckless indifference to the possibility of such injury.
Documentele disponibile sugerează că aceste exigenţe nu au fost întrunite în cazul ELAS; în consecinţă, există temeri serioase că asiguraţii afectaţi nu ar putea trage la răspundere autorităţile de reglementare pentru pierderile lor, în conformitate cu dreptul britanic.
Available material suggests that such requirements were not made out in the case of ELAS, with the consequence that there are serious doubts as to whether aggrieved policyholders would be successful in holding the regulatory authorities liable for their losses under UK law.
(d) Situaţia şi tratamentul asiguraţilor din alte state membre
(d) Situation and treatment of policyholders from other Member States
Comisia consemnează rezervele exprimate de Comisie privind claritatea conceptelor de libertate de prestare a serviciilor, de răspundere a autorităţilor de reglementare în caz de neglijenţă şi de interes general şi este de acord că diferenţele de interpretare legate de acest concepte „ subminează în mod grav funcţionarea deplină a mecanismelor instituite de cea de-a treia directivă privind asigurarea de viaţă ”
The committee notes the doubts expressed by the Commission concerning the clarity of the concepts of freedom to provide services, the liability of regulators for negligence and the "general good" and agrees that differences of interpretation concerning such concepts " seriously undermine the workings of the machinery set up by the Third Life Directives ".
Comunicare interpretativă privind libertatea de a presta servicii şi interesul general în sectorul asigurărilor, 2000/C 43/03, 16 februarie 2000. .
Interpretative Communication on Freedom to provide services and the general good in the insurance sector, 2000/C 43/03, 16 February 2000.
Equitable Life avea sucursale în Irlanda (din 1991 în 2001) şi Germania (din 1992 în 2001) şi şi-a vândut produsele la aproximativ 8 000 clienţi irlandezi şi 4 000 clienţi germani.
Equitable Life operated branches in Ireland (from 1991 to 2001) and Germany (from 1992 to 2001) and sold its products to approximately 8000 Irish and 4000 German customers.
Unele documente
Some submissions
A se vedea partea IV, secţiunea IX punctele 2.b. şi 2.d. au sugerat că Equitable Life a făcut eforturi specifice pentru a atrage clienţi irlandezi şi germani la sfârşitul anilor '90 şi chiar mai mult în 2000, într-un moment în care situaţia sa financiară a devenit critică iar, în lumina hotărârii Curţii de Apel din ianuarie 2000, exista o mare probabilitate ca aceasta să se deterioreze în continuare datorită obligaţiilor RAG.
See Part IV, Section IX points 2.b and 2.d. have suggested that Equitable Life made particular efforts to attract Irish and German customers in the late 1990s and even more so in 2000, at a time when its financial situation had become critical and, in the light of the ruling of the Court of Appeal in January 2000, was very likely to deteriorate further due to GAR liabilities.
Acest lucru este ilustrat atât de faptul că dubioasa campanie publicitară a societăţii în Germania care a fost criticată în cadrul audierilor de reprezentantul autorităţilor elveţiene, care le-a calificat drept inacceptabile în propriul sistem de reglementare
The Society's doubtful advertisement campaign in Germany, which was criticised in the course of the hearings by the representative of the Swiss authorities as unthinkable in his own regulatory environment
A se vedea partea IV, secţiunea IX punctul 2.c. care sugerează că, de asemenea, societatea a înşelat un număr de asiguraţi şi de clienţi potenţiali irlandezi şi germani prin faptul că nu i-a informat cu privire la riscul RAG şi că a susţinut că fondul cu participare la beneficii atenua fluctuaţiile valorii veniturilor şi activelor.
See Part IV, Section IX point 2.c. suggesting that the Society also misled a number of Irish and German policyholders and prospective customers by failing to advise them the GAR risk and by falsely claiming that the 'with-profits' fund was smoothing out fluctuations in earnings and asset values.
În plus, alte declaraţii către comisie
In addition to this, further statements were made to the committee
A se vedea partea IV, secţiunea IX punctul 2.c. susţin că societatea a dat informaţii false unor clienţi irlandezi cu privire la faptul că ar fi cumpărat sau ar fi urmat să cumpere un fond irlandez separat, care urma să fie restricţionat ( ring-fenced ), şi care prin urmare nu ar fi fost afectat de obligaţiile fondului britanic.
See Part IV, Section IX point 2.c. to the effect that the Society falsely informed certain Irish customers that they had bought, or would be buying, into a separate Irish fund which would be ring-fenced and thus not affected by liabilities arising within the UK fund.
Societatea a continuat această practică şi după hotărârea Curţii de Apel din ianuarie 2000 şi a afirmat în mai multe rânduri că hotărârea nu urma să afecteze politicile pentru Irlanda şi nici alte politici „internaţionale”.
The Society continued to do so after the ruling of the Court of Appeal in January 2000 and claimed on several occasions that the ruling would not impact on Irish and other international policies.
Comisia a fost informată cu privire la nemulţumirea manifestată de asiguraţii germani faţă de decizia recentă a societăţii de a nu mai publica în germană documente privitoare la Adunarea Generală anuală, precum şi rapoartele şi conturile
The dissatisfaction by German policyholders with the Society's recent decision no longer to publish documents relating to the Annual General Meeting as well as reports and accounts in German has been made apparent to the committee.
A se vedea partea IV, secţiunea IX punctul 2.e. .
See Part IV, Section IX point 2.e.
Această decizie plasează în mod evident asiguratul german într-o poziţie şi mai puţin favorabilă decât asiguraţii britanici şi evidenţiază şi mai puternic nevoia unor cerinţe de informare mai robuste atât înainte de încheierea contractului, cât şi pe durata completă a acestuia.
This decision clearly puts German policyholders in an even more unfavourable position than UK policyholders and further highlights the need for robust information requirements before the contract is concluded, but also throughout its performance.