natgillin/translations-raw huggingface dataset:
S-a convenit, în general, că pe termen lung nu există niciun compromis între inflație și creștere sau, mai bine zis, cel mai bun mod pentru politica monetară de a sprijini rata de creștere pe termen lung este menținerea stabilității prețurilor, întrucât aceasta promovează eficiența într-o economie de piață descentralizată.
There is general agreement that in the long run there is no trade-off between inflation and growth or, to put it better, the best way for monetary policy to support the long-run growth rate is to maintain price stability, as this promotes efficiency in a decentralized market economy.
O politică monetară care se concentrează în mod credibil pe stabilitatea prețurilor este cea mai eficientă contribuție la creșterea economică permanentă și la niveluri înalte de ocupare a forței de muncă.
A monetary policy which is credibly focused on price stability is the most effective contribution to permanent economic growth and high levels of employment.
Această declarație se bazează pe înțelegerea câștigată în urma experienței istorice și a cercetării academice conform căreia politica monetară nu poate să dea un impuls permanent valorilor reale dincolo de menținerea credibilă a stabilității prețurilor.
This statement is based on the insight gained from historical experience and academic research that monetary policy cannot give a permanent impulse to real values beyond the credible maintenance of price stability.
Stabilitatea prețurilor contribuie la bunăstarea și creșterea economică prin eliminarea distorsiunilor legate de inflație.
Price stability contributes to economic welfare and growth by eliminating inflation-related distortions.
Un mediu în care prețurile sunt stabile le permite oamenilor să se concentreze mai degrabă pe activități productive decât pe strategii de protejare a bunăstării și a veniturilor lor împotriva inflația.
An environment of stable prices allows people to concentrate on productive activities rather than on strategies to protect their wealth and income against inflation.
Acest lucru este mai ales în beneficiul celor mai vulnerabile grupuri ale societății, care au numai posibilități limitate de a se proteja împotriva efectelor inflației.
This is in particular to the benefit of the weakest groups of society, which have only limited possibilities to protect themselves against the effects of inflation.
Un alt beneficiu important al stabilității prețurilor este acela că reduce primele pentru riscul de inflație din cadrul ratelor dobânzilor pe termen lung.
Another important benefit of price stability is that it reduces inflation risk premia in long-term interest rates.
Astfel, contrar opiniei, vehiculate în mod ocazional, conform căreia o politică monetară concentrată pe stabilitatea prețurilor va determina rate ale dobânzii reale exagerat de ridicate, o politică monetară orientată spre stabilitatea prețurilor va conduce de fapt la rate ale dobânzii reale mai scăzute și, astfel, va crește stimulentele pentru investiții.
Thus, contrary to the view, heard occasionally, that a monetary policy geared to price stability will result in excessively high real interest rates, a price stability-oriented monetary policy will actually lead to lower real interest rates and thus increase the incentives to invest.
De asemenea, stabilitatea prețurilor evită ca tranșele de impozitare nominale progresive să ducă în timp la creșterea incidenței reale a taxelor și a contribuțiilor la asigurările sociale, care ar putea să diminueze stimulentul pentru oferta de mână de lucru și capital și, prin urmare, să afecteze perspectivele de creștere pe termen lung a economiei.
Also, price stability avoids that progressive nominal tax brackets increase over time the real incidence of taxes and social security contributions, which would induce a diminished incentive to supply labour and capital and thereby curtail the economy’s long-run growth perspectives.
Toate argumentele precedente indică motivul pentru care pe termen lung nu există posibilitatea unui compromis între stabilitatea prețurilor și creștere, dar situația este diferită pe termen scurt, un fapt ce este clar atunci când există o creștere bruscă a ofertei sau a costurilor la care politica monetară nu ar trebui să răspundă imediat în pofida creșterii temporare a inflației globale.
All the previous arguments indicate why there is no long term trade-off between price stability and growth, but the situation is different in the short term, a fact which is clear when there is a supply or cost-push shock to which monetary policy should not respond immediately in spite of the temporary increase in headline inflation.
Realizarea credibilă a stabilității prețurilor favorizează în plus stabilitatea macroeconomică globală din moment ce așteptările inflaționiste sunt ferm ancorate.
The credible achievement of price stability further fosters overall macroeconomic stability since inflation expectations are firmly anchored.
Drept urmare, dezechilibrele care au afectat oferta, precum o creștere a prețurilor la petrol, au efecte mai reduse asupra inflației, iar politica monetară își poate permite un curs mai moderat și constant al politicii confruntate cu asemenea dezechilibre.
As a result, adverse supply shocks, such as an increase in oil prices, have less effect on inflation and monetary policy can afford a more moderate and steady course of policy in face of such shocks.
Într-un mod mai general, chiar dacă se acceptă ideea că economia are o tendință automată de a se întoarce la direcția sa de evoluție pe termen lung, există un compromis pe termen scurt deoarece politica macroeconomică afectează viteza convergenței respective și poate evita instabilitatea mai ridicată a producției, conducând, astfel, la creșterea bunăstării generale.
More generally, even if one accepts the notion that the economy has a spontaneous tendency to go back to its long-term path, there is a short term trade-off because macroeconomic policy affects the speed of that convergence and may avoid higher output volatility, thus increasing the general welfare.
Cu toate acestea, este dificil să se exploateze acest compromis într-un mandat ierarhic.
Nonetheless, it is difficult to exploit this trade-off in a hierarchical mandate.
Acord atenția cuvenită obiectivului secundar definit de tratat, pe care BCE l-a abordat în mod clar în actuala criză.
I take seriously the secondary objective defined by the Treaty, which the ECB has been clearly addressing in the present crisis.
De exemplu, după izbucnirea crizei Lehman, am acționat rapid și ferm pentru a evita prăbușirea sistemului bancar și pentru a preveni consecințele sale de recesiune și deflaționiste.
For instance, after the outbreak of the Lehman crisis, we acted quickly and forcefully to avoid the collapse of the banking system and to prevent its recessionary and deflationary consequences.
Dincolo de scăderea semnificativă a ratelor dobânzilor, Eurosistemul a participat, de asemenea, la sprijinirea sporită a creditării, mai ales prin furnizarea de lichidități consistente către sistemul bancar, prin cumpărarea de obligațiuni garantate, contribuind astfel la o relansare a acestei piețe importante, și prin acceptarea Băncii Europene de Investiții în calitate de contrapartidă la operațiunile politicii monetare.
Beyond dramatically lowering interest rates, the Eurosystem has also done its fair part in the enhanced credit support, namely in providing ample liquidity to the banking system, buying covered bonds thereby contributing to a revival of this important market and by accepting the European Investment Bank as counterparty to the monetary policy operations.
Cred că sunt puține îndoieli cu privire la faptul că aceste acțiuni au contribuit la reducerea la minimum a profunzimii recesiunii.
I think there are few doubts that these actions have helped minimise the depth of the recession.
Cum aprecia ț i strategia de ie ș ire a BCE?
How do you assess the ECB’s exit-strategy?
Ar trebui ca strategiile monetare de ie ș ire să fie concertate la nivel mondial?
Should monetary exit strategies be concerted globally?
Ar trebui să existe concertare între strategiile monetare ș i fiscale de ie ș ire?
Should there be concertation between monetary and fiscal exit strategies?
Strategia de ieșire a BCE cuprinde o eliminare treptată a măsurilor neconvenționale introduse ca răspuns la criza financiară.
The ECB’s exit strategy comprises a gradual phasing-out of the non-standard measures introduced in response to the financial crisis.
Abordarea graduală până la ieșire este necesară având în vedere vulnerabilitatea economiei reale și a sistemului financiar.
The gradual approach to the exit is necessary given the vulnerabilities of the real economy and of the financial system.
Anunțul BCE din decembrie 2009 referitor la primele etape ale eliminării treptate a măsurilor neconvenționale vizează exact acest lucru.
The ECB announcement on the first steps of the phasing out of non-standard measures made in December 2009 precisely aims at this.
Sprijin în totalitate această strategie.
I fully support this strategy.
O eliminare treptată permite tuturor părților implicate să se adapteze la noile condiții și, în același timp, oferă BCE posibilitatea de a analiza reacțiile privind eliminarea înainte de a decide asupra următoarelor etape.
A gradual phasing-out allows all parties involved to adjust to the new conditions, while giving the ECB the possibility of receiving feedback on the phasing-out before deciding on the next steps.
Aș vrea să subliniez că eliminarea va beneficia în mod sigur de proiectarea măsurilor neconvenționale, care facilitează o eliminare fără dificultăți.
Let me underline that the phasing-out will certainly benefit from the design of the non-standard measures, which facilitates a smooth phasing out.
Comunicatul din cadrul Reuniunii G20 a miniștrilor de finanțe și a guvernatorilor băncilor centrale din 7 noiembrie 2009 (St Andrews) este foarte clar în ceea ce privește retragerea măsurilor extraordinare de sprijin macroeconomic și financiar: „Am convenit să cooperăm și să coordonăm, luând în considerare orice repercusiuni cauzate de strategiile noastre, precum și consultându-ne și făcând schimb de informații atunci când acest lucru este posibil.”
The Communiqué of the G20 Meeting of Finance Ministers and Central Bank Governors from 7 November 2009 (St Andrews) speaks a clear language as concerns the withdrawal from the extraordinary macroeconomic and financial support measures: “We agreed to cooperate and coordinate, taking into account any spillovers caused by our strategies, and consulting and sharing information where possible.”
Spiritul acestei declarații este în conformitate cu strategia BCE.
The spirit of this statement is in line with the ECB’s strategy.
Astfel cum a subliniat în mod repetat Consiliul guvernatorilor, baza strategiei de ieșire a BCE este legătura evidentă cu obiectivul principal privind stabilitatea prețurilor.
As repeatedly stressed by the Governing Council, the cornerstone of the ECB’s exit strategy is the clear link to the primary objective of price stability.
Pe tot parcursul crizei, toate acțiunile au fost luate cu fermitate ținând seama de acest obiectiv principal.
All actions throughout the crisis have been taken resolutely with this primary objective in mind.
Atunci când se formează evaluarea în timp real a riscurilor privind stabilitatea prețurilor, se iau în considerare acțiunile altor bănci centrale.
When forming the real-time assessment of the risks to price stability, actions by other central banks are taken into account.
Astfel, deși schimbul de informații și alte forme de asistență operațională pot fi acțiuni de dorit, nu pare garantată nicio concertare a politicii monetare.
Thus, while sharing information and other operational assistance may be desirable, no concertation of monetary policy appears warranted.
În plus, deși criza s-a sincronizat la nivel mondial, se pare că redresarea este mai eterogenă, ceea ce ar presupune în sine viteze diferite de îndepărtare a gradului de ajustare monetară.
In addition, while the crisis was synchronised at a global level, the recovery is likely to be more heterogeneous which by itself would call for different speeds in removing the degree of monetary accommodation.
Există un consens larg conform căruia toate băncile centrale principale ar trebui să adapteze eliminarea măsurilor extraordinare de politică la condițiile specifice care se aplică economiei respective.
There exists a broad consensus that all major central banks should tailor the exit from the extraordinary policy measures to the specific conditions that apply to the respective economy.
În același timp, este evident că această cooperare internațională, sub forma consultărilor G20 sau a reuniunilor periodice ale guvernatorilor organizate de Banca Reglementelor Internaționale, a fost foarte utilă în trecut și va continua să fie și în viitor.
At the same time, it is clear that international cooperation, such as in the form of the G20 consultations or regular Governors’ meetings organised by the Bank for International Settlements, has been very useful in the past and will remain so in the future.
În privința coordonării cu politica fiscală, ar trebui menționat faptul că nu ar trebui să existe coordonare ex ante .
Regarding coordination with fiscal policy, it should be mentioned that there should not be ex ante coordination.
Fiecare factor de decizie ar trebui să se concentreze pe propriul domeniu de responsabilitate și acest lucru ar trebui să asigure politicile corecte.
Each policy maker should concentrate on its own area of responsibility and this should deliver the right policies.
Desigur, eforturile de consolidare fiscală depuse de guvernele din zona euro sunt luate în considerare atunci când se formează evaluarea în timp real a riscurilor privind stabilitatea prețurilor.
Of course, fiscal consolidation efforts by euro area governments are taken into account when forming the real-time assessment of the risks to price stability.
Pe de altă parte, atunci când se decide asupra direcției politicii fiscale, guvernele știu că Eurosistemul reacționează la orice risc privind rata inflației care depășește obiectivul oficial pentru politica monetară.
On the other hand, when deciding on the fiscal policy stance Governments know that the Eurosystem reacts to any risk to the inflation rate exceeding the official objective for monetary policy.
În modelele economice moderne, variabilele, precum decalajul de producție, joacă un rol esențial în explicarea riscurilor pe termen scurt privind stabilitatea prețurilor, iar această cunoaștere ar trebui să acționeze ca un mijloc pentru punerea în aplicare automată și autonomă a unei varietăți de politici corespunzătoare.
In modern economic models variables such as the output gap play a pivotal role to explain short term risks to price stability and this knowledge should act as a vehicle for spontaneous and autonomous implementation of the appropriate policy mix.
Dar nu poate exista și nici nu va exista un angajament prealabil față de un anumit curs al acțiunii în domeniul politicii monetare.
But there cannot and will not be any pre-commitment to a particular course of monetary policy action.
Există un schimb periodic de informații între BCE și guvernele țărilor din zona euro.
There is a regular exchange of information between the ECB and the governments of the euro area countries.
Totuși, coordonarea dintre BCE și guvernele din zona euro nu ar trebui să depășească ceea ce se prevede în tratat.
Yet, coordination between the ECB and euro area governments should not go beyond what is foreseen in the Treaty.
Care este perspectiva dumneavoastră cu privire la expunerea asimetrică a statelor membre la o strategie de ie ș ire a BCE?
What is your perspective on the asymmetrical exposure of Member States to an ECB exit strategy?
Ce ar trebui făcut pentru atenuarea acesteia?
What should be done in order to mitigate it?
Caracterul eterogen este o trăsătură integrală a mecanicii adaptării în zona euro.
Heterogeneity is an integral feature of the mechanics of adjustment in the euro area.
Cu toate acestea, de la începutul monedei euro și contrar unor percepții bine cunoscute, creșterea PIB‑ului și diferențele de inflație în țările din zona euro au atins un minim istoric.
Nevertheless, since the beginning of the euro, and contrary to some popular perceptions, GDP growth and inflation differentials across euro area countries have stood at historically low levels.
Evident, politica monetară per se nu poate și nu ar trebui să vizeze reducerea acestor diferențe.
Naturally, monetary policy per se cannot and should not aim at reducing these differentials.
Premisa Uniunii Economice și Monetare este o alocare clară de responsabilități în rândul factorilor de decizie; un angajament din partea factorilor de decizie atât din domeniul politicii monetare, cât și al celor din domeniul politicii nemonetare (inclusiv, în special, autoritățile fiscale) de a-și păstra propriile sectoare de activitate în ordine; și un set de garanții pentru a se asigura că toate părțile respectă regulile.
The premise of Economic and Monetary Union is a clear allocation of responsibilities among policy-makers; a commitment of both monetary and non-monetary policy-makers (including, in particular, fiscal authorities) to keep their own houses in order; and a set of safeguards to ensure that all parties abides by the rules.
Politicile macroeconomice din zona euro ar trebui să urmeze aceste principii esențiale pe baza cărora a fost semnat contractul UEM.
Euro area macroeconomic policies should be guided by these basic principles on which the EMU contract was signed.
În conformitate cu aceste principii, preocuparea dominantă pentru considerațiile de ieșire monetare ale BCE este și ar trebui să fie menținerea stabilității prețurilor în zona euro în ansamblu.
In view of these principles, the overriding concern for the ECB’s monetary exit considerations is and should be to maintain price stability in the euro area as a whole.
Acest angajament al Eurosistemului asigură ancora nominală care acționează drept cel mai important dispozitiv de coordonare implicit pentru toți ceilalți actori, inclusiv factorii de decizie în materie de politică fiscală, cu diversele lor responsabilități, în special atunci când își formează propriile politici de ieșire și de ajustare.
This commitment of the Eurosystem provides the nominal anchor which acts as the single most important implicit coordination device for all other actors, including fiscal policy-makers, with their various responsibilities, in particular when forming their own exit and adjustment policies.
Această ancoră nu trebuie să fie pusă în pericol, mai ales într-un context de risc asupra stabilității financiare.
This anchor must not be put at risk, especially not in a context of financial stability risk.
În timpul crizei, guvernele au procedat corect când au permis extinderea deficitelor astfel încât politica fiscală să acorde sprijin economiei pe termen scurt.
During the crisis, governments were right to allow deficits to expand so that fiscal policy provided support to the economy in the short run.
Dar, în prezent, deficitele publice sunt mari – și într-adevăr foarte mari în multe țări – ponderile datoriei publice în PIB sunt în general mari și în creștere; iar atenția piețelor financiare se îndreaptă din ce în ce mai mult către aspecte care țin de solvabilitatea guvernului.
But now, government deficits are high – and indeed very high in many countries - government debt-to-GDP ratios are mostly high and rising; and the attention of financial markets is increasingly turning to issues of government solvency.
Așadar, este necesară o acțiune promptă de a pune afacerile fiscale în ordine.
Hence, prompt action to bring the fiscal house in order is necessary.
Chestiunea esențială pentru politica fiscală într-o asemenea conjunctură este nu „dacă”, ci „cât de mult” și „cât de curând” să se înceapă înăsprirea politicii fiscale.
The key issue for fiscal policy at this juncture is not “whether” but “how much” and “how soon” to start fiscal tightening.
Coordonarea corectă a politicii va depinde în fiecare caz de ritmul redresării economiei sectorului privat.
The proper conduct of policy will depend in each case on the speed of the recovery of the private sector economy.
În măsura în care politica fiscală se înscrie într-o direcție care nu este durabilă, cu niveluri ale datoriei publice în continuă creștere, costurile pentru întârzierea în continuare a ajustării vor depăși costurile în cazul în care se acționează mai curând.
As long as fiscal policy is on an unsustainable course with government debt ratios still rising, the costs of further delaying adjustment will exceed the costs of acting sooner.
Pe lângă politica fiscală, o altă politică importantă de ajustare se referă la faptul că autoritățile de supraveghere financiară ar trebui să monitorizeze situația în sistemul lor financiar și să se ocupe, în mod descentralizat, de problemele ocazionale cu care se pot confrunta.
In addition to fiscal policy, other important policy of adjustment implies that financial supervisory authorities should monitor the situation in their financial system and deal, in a decentralised way, with occasional problems they may encounter.
În linii mari, sunt încrezător că se va reuși o ieșire lină.
All in all, I am confident that a smooth exit will be achieved.
Un cadru larg de garantare trebuie combinat cu măsuri adecvate pentru a asigura, în primul rând, protecție Eurosistemului împotriva riscurilor financiare și, de asemenea, păstrarea stimulentelor pentru bănci în vederea gestionării prudente a riscului lor de lichiditate.
A broad collateral framework needs to be combined with appropriate measures to ensure, first and foremost, that the Eurosystem is protected from financial risks and also that incentives are preserved for banks to manage prudently their liquidity risk.
Prima măsură, la dispoziția băncii centrale, este aceea de a asigura o evaluare precisă a activelor nelichide și aplicarea marjelor corespunzătoare de ajustare a valorii pentru a explica lipsa de lichiditate a activelor.
The first measure, at the disposal of the central bank, is to ensure an accurate valuation of illiquid assets and the application of appropriate haircuts to account for the asset’s illiquidity.
Acest lucru necesită o ameliorare constantă a măsurilor de control al riscurilor, o cale pe care Eurosistemul a urmat-o deja înainte de izbucnirea crizei pe piața financiară și într-un ritm crescut de atunci.
This requires a constant refinement of risk control measures, an avenue the Eurosystem has followed already before the outbreak of the financial market crisis, and with a heightened pace since then.
A doua măsură se referă la procedurile de licitație aplicate în cazul operațiunilor de politică monetară.
The second measure relates to tender procedures applied in monetary policy operations.
Procedurile competitive de licitație, astfel cum au fost aplicate de Eurosistem înainte de izbucnirea crizei, asigură că abilitatea de refinanțare a unui activ cu banca centrală are un preț corespunzător.
Competitive tender procedures, as applied by the Eurosystem before the outbreak of the crisis, ensure that the ability to refinance an asset with the central bank is appropriately priced.
A treia măsură, care este în prezent pregătită de Comitetul de la Basel în contextul revizuirii regulamentului privind riscul de lichiditate, se referă la impunerea unor politici mai drastice de supraveghere și prudențiale privind gestionarea riscului de lichiditate.
The third measure, which is currently prepared by the Basel Committee in the context of revising the regulation on liquidity risk, relates to imposing tighter supervisory and prudential policies concerning the management of liquidity risk.
Combinate, aceste măsuri ar trebui să asigure păstrarea stimulentelor pentru contrapartide astfel încât acestea să gestioneze și să evalueze în mod prudent riscul de lichiditate.
In combination, these measures should ensure that incentives for counterparties to manage and measure liquidity risk prudently are preserved.