natgillin/translations-raw huggingface dataset:
(d) statul membru cere întreprinderii de asigurare să îşi păstreze în conturi un provizion pentru a-şi îndeplini angajamentele luate faţă de asiguraţi în ceea ce priveşte rata dobânzii, în cazul în care randamentul prezent sau previzibil al activelor întreprinderii este insuficient pentru a acoperi angajamentele în cauză;
(d) the Member State shall require an undertaking to set aside in its accounts a provision to meet interest-rate commitments vis-à-vis policy-holders if the present or foreseeable yield on the undertaking's assets is insufficient to cover those commitments;
(e) Comisia şi autorităţile competente din statele membre care solicită acest lucru sunt notificate cu privire la ratele maxime ale dobânzilor stabilite în temeiul literei (a).
(e) the Commission and the competent authorities of the Member States which so request shall be notified of the maximum rates of interest set under (a).
C. elementele statistice ale evaluării şi alocaţia pentru cheltuieli folosite se calculează cu prudenţă, având în vedere statul angajamentului, tipul de politică şi costurile şi comisioanele administrative care se estimează că vor apărea.
C. The statistical elements of the valuation and the allowance for expenses used shall be chosen prudently, having regard to the State of the commitment, the type of policy and the administrative costs and commissions expected to be incurred.
D. în cazul contractelor participative, metoda de evaluare a provizioanelor tehnice poate lua în considerare, fie implicit, fie explicit, toate tipurile de bonusuri viitoare, într-un mod corespunzător cu restul presupunerilor privind viitoarele evoluţii şi cu metoda actuală de distribuire a bonusurilor.
D. In the case of participating contracts, the method of calculation for technical provisions may take into account, either implicitly or explicitly, future bonuses of all kinds, in a manner consistent with the other assumptions on future experience and with the current method of distribution of bonuses.
E. provizionul pentru cheltuieli viitoare se poate face implicit, de exemplu având în vedere valoarea netă a primelor viitoare pentru taxele de gestionare.
E. Allowance for future expenses may be made implicitly, for instance by the use of future premiums net of management charges.
Cu toate acestea, alocaţia generală, implicită sau explicită, trebuie să fie mai mare sau egală cu o estimare prudenţială a viitoarelor cheltuieli relevante.
However, the overall allowance, implicit or explicit, shall be not less than a prudent estimate of the relevant future expenses.
F. metoda de evaluare a provizioanelor tehnice nu este condiţionată de discontinuităţile care apar de la un an la altul, cauzate de modificările arbitrare aduse metodei sau elementelor de calcul şi trebuie să fie de aşa natură, încât să permită recunoaşterea distribuţiei profiturilor în mod adecvat, pe durata contractului.
F. The method of calculation of technical provisions shall not be subject to discontinuities from year to year arising from arbitrary changes to the method or the bases of calculation and shall be such as to recognize the distribution of profits in an appropriate way over the duration of each policy.
Întreprinderile de asigurare pun la dispoziţia publicului bazele şi metodele utilizate la calcularea provizioanelor tehnice, inclusiv a provizioanelor pentru bonusuri.
Assurance undertakings shall make available to the public the bases and methods used in the calculation of the technical provisions, including provisions for bonuses.
Statul membru de origine cere fiecărei întreprinderi de asigurare să acopere provizioanele tehnice pentru întreaga sa activitate cu active congruente, în conformitate cu articolul 24 din Directiva 92/96/CEE.
The home Member State shall require every assurance undertaking to cover the technical provisions in respect of its entire business by matching assets, in accordance with Article 24 of Directive 92/96/EEC.
Pentru activităţile înregistrate în Comunitate, aceste active trebuie localizate în cadrul Comunităţii.
In respect of business written in the Community, these assets must be localized within the Community.
State membre nu le impun întreprinderilor de asigurare să îşi localizeze activele într-un anumit stat membru.
Member States shall not require assurance undertakings to localize their assets in a particular Member State .
Statele membre pot permite, cu toate acestea, relaxări ale normelor privind localizarea activelor.
The home Member State may, however, permit relaxations in the rules on the localization of assets.
În cazul în care statul membru de origine permite acoperirea de provizioane tehnice de către creanţele de la reasiguratori, stabileşte procentajul admis.
If the home Member State allows any technical provisions to be covered by claims against reassurers, it shall fix the percentage so allowed.
În acest caz, nu poate impune localizarea activelor care reprezintă creanţele în cauză”.
In such case, it may not require the localization of the assets representing such claims.'
Obligaţiile statului membru de origine/gazdă : puterile de supraveghere ale autorităţilor competente din statul membru de origine trebuie să acopere „totalitatea activităţilor” societăţilor cu sediul social pe teritoriul lor.
Home/host Member State obligations : the supervisory powers of the competent authorities of the home Member State need to cover the “entire business” of the companies established in their territory.
La nivelul Regatului Unit, extinderea puterilor de supraveghere ale Secretarului de Stat asupra societăţilor cu sediul social în Regatul Unit asupra totalităţii activităţilor lor – pe teritoriul sau în afara Regatului Unit – a fost pusă în aplicare prin Insurance Companies (Amendment) Regulations 1994.
At UK level, the expansion of the supervisory powers of the Secretary of State over companies established in the UK over their entire business – within and outside the UK – was implemented by the Insurance Companies (Amendment) Regulations 1994.
Reglementarea 4 din acest regulament modifică secţiunea 15 din ICA 1982, care stabileşte domeniul de aplicare a părţii II – Reglementarea societăţilor de asigurări.
Regulation 4 of these regulations amends section 15 of the ICA 1982, which determines the scope of application of Part II – Regulation of Insurance Companies.
Reglementarea 4 prevede ca partea II din lege se aplică, printre altele, „tuturor societăţilor din Regatul Unit care îşi desfăşoară activitatea într-un stat membru diferit de Regatul Unit”.
Regulation 4 prescribes that Part II of the Act applies, amongst other things, to “all UK companies which carry on business in a Member State other than the United Kingdom ”.
Limitarea puterilor de supraveghere ale Secretarului de Stat a fost, de asemenea, pusă în aplicare prin Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994.
The limitation of the supervisory powers of the Secretary of State was also implemented by the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994.
Reglementarea 13 din Third Insurance Directives au introdus punctul 1A la secţiunea 15 din ICA 1982, care esenţialmente exonerează societăţile CE de la aplicarea părţii II din Insurance Companies Act, în măsura în care respectivele societăţi îşi desfăşoară activitatea de asigurare prin intermediul unei sucursale şi în care au îndeplinit cerinţele specificate în partea II din apendicele 2F la lege.
Regulation 13 of the Third Insurance Directives inserted paragraph 1A to section 15 of the ICA 1982, which basically excludes EC companies from the application of Part II of the Insurance Companies Act in so far as those companies are carrying on insurance business through a branch and have complied with the requirements specified in Part I of Schedule 2F to the Act.
Reglementarea 45 din 3DAV a introdus apendicele 2F la ICA 1982.
Regulation 45 of the 3LD inserted Schedule 2F to the ICA 1982.
Acest apendice este reglementarea de bază în ceea ce priveşte definirea drepturilor şi obligaţiilor autorităţilor de supraveghere din Regatul Unit privind societăţile CE care desfăşoară activităţi în Regatul Unit fie prin intermediul unei sucursale, fie prin prestarea de servicii transfrontaliere.
This Schedule is the core regulation in terms of the definition of the rights and obligations of the UK supervisory authorities with respect to EC companies that carry out activities in the UK either via a branch or via the provision of cross border services.
În special, reglementările 15 şi 16 modifică secţiunile 34 şi 35 din ICA 1982, limitând de drept puterea Secretarul de Stat de a controla valoarea, natura şi localizarea activelor societăţilor CE care funcţionează pe teritoriul loc.
More specifically, Regulations 15 and 16 modify sections 34 and 35 of the ICA 1982, rightly limiting the Secretary of State’s power to control the value, nature and localisation of the assets of the EC companies operating in their territory.
Norme de calculare a provizioanelor tehnice : normele Regatului Unit privind evaluarea obligaţiilor pe termen lung sunt prevăzute în Insurance Companies Regulations 1994.
Rules on the calculation of technical provisions : UK rules on the valuation of long-term liabilities are set out by the Insurance Companies Regulations 1994.
Principalele principii de evaluare a obligaţiilor sunt stabilite în reglementarea 64, care prevede după cum urmează: „Stabilirea valorii obligaţiilor pe termen lung (altele decât obligaţiile scadente la plată înainte de data evaluării) se realizează pe criterii actuariale care acordă atenţia cuvenită aşteptărilor rezonabile ale asiguraţilor şi include măsuri corespunzătoare privind toate obligaţiile legate de presupunerile prudenţiale care includ marje adecvate pentru devierea negativă a factorilor de relevanţă.
The main principles for valuing the amount of the liabilities are set out in Regulation 64, which provides as follows: “The determination of the amount of long-term liabilities (other than liabilities which have fallen due for payment before the valuation date) shall be made on actuarial principles which have due regard to the reasonable expectations of policy holders and shall make proper provision for all liabilities on prudent assumptions that shall include appropriate margins for adverse deviation of the relevant factors.
Stabilirea ia în considerare toate obligaţiile de perspectivă prevăzute în condiţiile poliţei pentru fiecare contract existent, luând în considerare primele plătibile după data evaluării.
The determination shall take account of all prospective liabilities as determined by the policy conditions for each existing contract, taking credit for premiums payable after the valuation date.
(3) Fără a aduce atingere caracterului general al alineatului (1)de mai sus, valoarea obligaţiilor pe termen lung este stabilită în conformitate cu reglementările 65 – 75 de mai jos şi iau în considerare, inter alia, următorii factori: toate beneficiile garantate, inclusiv valorile de răscumpărare garantate; bonusuri dobândite, declarate sau alocate la care asiguraţii sunt deja îndreptăţiţi, fie colectiv, fie individual; toate opţiunile disponibile asiguraţilor pe baza termenilor contractului; cheltuieli, inclusiv comisioane; toate drepturile conform contractelor de reasigurare privind activitatea pe termen lung; cheltuieli şi deduceri discreţionare, în măsura în care acestea nu depăşesc aşteptările rezonabile ale asiguraţilor”.
(3) Without prejudice to the generality of paragraph (1) above, the amount of the long-term liabilities shall be determined in compliance with each of regulations 65 to 75 below and shall take into account, inter alia, the following factors: all guaranteed benefits, including guaranteed surrender values; vested, declared or allotted bonuses to which policyholders are already either collectively or individually contractually entitled; all options available to the policyholder under the terms of the contract; expenses, including commissions; any rights under contracts of reinsurance in respect of long-term business; discretionary charges and deductions, in so far as they do not exceed the reasonable expectations of policyholders”.
Principiile menţionate în reglementarea 64 par să fie în conformitate cu cele prescrise în directivă, cu o notă suplimentară, nemenţionată în directivă, aceea de a acorda atenţia cuvenită aşteptărilor rezonabile ale asiguraţilor.
The principles referred to in Regulation 64 appear to be in line with those prescribed by the Directive, with an additional reference, not mentioned by the Directive, to pay due regard to the reasonable expectations of policyholders.
„Principiile actuariale” sunt stabilite în ghidul elaborat de Facultate şi Institut, GN1 şi GN8, concepute ca „standard de practică”, ceea ce înseamnă că sunt, de fapt, obligatorii pentru actuarii desemnaţi.
The “actuarial principles” are set out in two Guidance Notes prepared by the Faculty and the Institute, GN1 and GN8, which are designated as “practice standard”, meaning they are in effect mandatory for Appointed Actuaries.
Atât directiva, cât şi legislaţia Regatului Unit prevăd în mod explicit faptul că o evaluare actuarială de perspectivă prudentă a obligaţiilor unei asigurări trebuie să ia în considerare toate obligaţiile viitoare în conformitate cu termenii poliţei pentru fiecare contract existent, inclusiv beneficiile garantate, bonusurile şi opţiunile contractuale pentru asiguraţi.
Both the Directive and UK legislation explicitly mention that a prudent prospective actuarial valuation of an assurance’s liabilities must take into account all future liabilities as determined by the policy conditions for each existing contract, including guaranteed benefits, bonuses and contractual options for policyholders.
Alternativ, în directivă se specifică faptul că, în cazul în care valoarea de răscumpărare a unui contract este garantată, valoarea provizioanelor matematice pentru contract în orice moment trebuie să fie cel puţin egală cu valoarea garantată la momentul respectiv.
In turn, the Directive further specifies that, where the surrender value of a contract is guaranteed, the amount of the mathematical provision for the contract at any time must be as great as the value guaranteed at that time.
Legislaţia Regatului Unit nu reproduce această dispoziţie însă include o reglementare specifică privind rezervele pentru opţiunile asiguraţilor, în care se prevede după cum urmează: „(1) Se iau măsuri ca presupunerile prudenţiale să acopere orice majorare a obligaţiilor provocate de asiguraţii care îşi exercită opţiunile conform contractelor.
UK legislation does not replicate this provision but includes a specific Regulation on reserves for policyholders’ options, which provides as follows: “(1) Provision shall be made on prudent assumptions to cover any increase in liabilities caused by policyholders exercising options under their contracts.
(2) În cazul în care un contract include o opţiune prin care asiguratul ar putea să asigure o plată în numerar garantată în termen de 12 luni de la data evaluării, respectiva opţiune trebuie să fie prevăzută astfel încât să se asigure faptul că valoarea din contract nu este mai mică decât valoarea necesară pentru asigurarea plăţilor care ar trebui să fie efectuate dacă opţiunea ar fi exercitată”.
(2) Where a contract includes an option whereby the policyholder could secure a guaranteed cash payment within twelve months following the valuation date, the provision for that option shall be such as to ensure that the value placed on the contract is not less than the amount required to provide for the payments that would have to be made if the option were exercised.”
Reglementările 67 – 75 prescriu criterii mai specifice de stabilire a valorii obligaţiilor: Reglementarea 65 prescrie, în conformitate cu 3DAV că, în principiu, obligaţiile pe termen lung trebuie să fie stabilite separat pentru fiecare contract printr-un calcul de perspectivă.
Regulations 65 to 75 prescribe more specific criteria on the determination of the amount of liabilities: Regulation 65 prescribes, in line with the 3LD that, in principle, long-term liabilities must be determined separately for each contract by a prospective calculation.
Reglementarea permite utilizarea în condiţii excepţionale a aproximărilor corespunzătoare şi a generalizării şi utilizarea metodei retrospective, ambele făcând obiectul excepţiilor de la aceleaşi condiţii prescrise în directivă.
The regulation allows the exceptional use of appropriate approximations and generalisation and the use of the retrospective method, subjecting both exceptions to the same conditions as those prescribed by the Directive.
În reglementare se prevede că, dacă este necesar, trebuie păstrate sume suplimentare pentru riscuri generale neindividualizate şi, de asemenea, că metoda de calculare nu trebuie să facă obiectul schimbărilor arbitrare de la an la an.
The regulation prescribes that, where necessary, additional amounts must be set aside for general risks not individualised and also prescribes that the method of calculation must not be subject to arbitrary changes from year to year.
Reglementarea 69 privind ratele dobânzii ce urmează a fi utilizate la calcularea valorii actuale a plăţilor viitoare de sau către o societate de asigurări stabileşte standarde prudenţiale echivalente cu cele prevăzute în directivă.
Regulation 69 on rates of interest to be used in calculating the present value of future payments by or to an insurance company sets out prudential standards equivalent to those laid down by the Directive.
Acelaşi lucru este valabil şi în cazul reglementărilor 68 – 71 privind provizioanele pentru cheltuieli.
The same is true of Regulations 68 and 71 on allowances for expenses.
În conformitate cu directiva, dreptul intern solicită societăţii să dezvăluie autorităţilor competente aceste informaţii ca parte a informaţiilor solicitate în sensul susţinerii unei cereri de autorizare de funcţionare.
In line with the Directive, domestic legislation requires the company to disclose such information to the competent authority as part of the requested information to support an application for an authorisation to operate.
Mai multe informaţii în acest sens se găsesc în raportul anual de evaluare al actuarului, disponibil la cerere asiguraţilor şi acţionarilor şi deschis inspecţiei publice la Registrul Comerţului relevant.
Further information on this is found in the actuary’s annual valuation report, which is available on request to policyholders and shareholders and open to public inspection at the appropriate Companies House.
Obligaţia regulii congruenţei : 3DAV împiedică statele membre să solicite societăţilor să-şi localizeze activele într-un stat membru anume.
Matching rule obligation : The 3LD prevents Member States from requiring companies to localise their assets in a particular Member State .
De asemenea, permite statului membru să permită relaxări ale normelor de localizare a activelor.
It also allows the home Member State to permit relaxations of the localisation of assets rules.
Legislaţia Regatului Unit nu conţine reglementări care, în anumite circumstanţe, solicită întreprinderilor de asigurare să localizeze unele sau toate activele lor într-un anume loc.
UK legislation does include regulations which, under particular circumstances, do require assurance undertakings to localise some or all of their assets in a particular place.
În primul rând, reglementarea 31 din Insurance Companies Regulations 1994 prevede că activele care acoperă obligaţiile în lire sterline trebuie să fie păstrate în CE iar activele care acoperă obligaţiile în altă monedă trebuie păstrate în CE sau în ţara de provenienţă a monedei respective.
Firstly, Regulation 31 of the Insurance Companies Regulations 1994 prescribes that the assets that cover liabilities in sterling must be held in the EC and the assets that cover liabilities in any other currency must be held in the EC or in the country of that currency.
În al doilea rând, reglementarea 33 din Insurance Companies Regulations 1994 prevede unele obligaţii de localizare a activelor pentru societăţile din state nemembre CE, al căror sediu social nu se află într-un stat AELS, în ceea ce priveşte activelor acestora care reprezintă marja de solvabilitate din Regatul Unit menţionată la secţiunea 32 alineatul (2) litera (b) din lege.
Secondly, Regulation 33 of the Insurance Companies Regulations 1994 prescribes some asset localisation obligations for non-EC companies, whose head office is not in an EFTA State, in respect of their assets representing a UK margin of solvency maintained under section 32(2)(b) of the Act.
În al treilea rând, secţiunile 39 şi 40 din lege conferă Secretarului de Stat, în anumite circumstanţe, puterea de a solicita unei societăţi din Regatul Unit de a-şi localiza activele CE egale cu valoarea totală sau o parte specificată a angajamentelor sale faţă de rezidenţi şi de a impune un anumit tip de custodie asupra acestora.
Thirdly, sections 39 and 40 of the Act afford the Secretary of State, under certain circumstances, the power to require a UK company to localise in the EC assets equal to the whole or a specified proportion of the amount of its domestic liabilities and to impose some kind of custody over them.
În conformitate cu secţiunea 37 alineatul (3), respectivele puteri pot fi exercitate cu excepţia cazului în care societatea nu a îndeplinit anumite obligaţii care îi sau i-au revenit, inclusiv cu excepţia cazului în care societatea nu a stabilit valoarea obligaţiilor sale în conformitate cu reglementările.
According to section 37(3), those powers are not exercisable unless the company has failed to satisfy certain obligations to which it is or was subject, including the failure to determine the value of its liabilities in accordance with the regulations.
Reglementarea 27 prevede că societatea trebuie să păstreze suficiente active într-o anumită monedă pentru a acoperi obligaţiile societăţii în respectiva monedă numai dacă obligaţiile societăţii din respectiva monedă depăşesc 5% din totalul obligaţiilor sale.
Regulation 27 prescribes that the company must hold sufficient assets in a particular currency to cover the company’s liabilities in that particular currency only if the company’s liabilities in that particular currency exceed 5% of its total liabilities.
În conformitate cu directiva, în schimb, nu există 5% disponibil înainte de declanşarea obligaţiei de congruenţă, însă aceasta nu este o abatere de la obligaţia de congruenţă a directivei, deoarece însăşi directiva permite statelor membre să introducă excepţii de la respectiva obligaţie.
According to the Directive, by contrast, there is no 5% leeway before the matching obligation is triggered, but this is not a departure from the Directive’s matching obligation because the Directive itself allows Member States to introduce exceptions to that obligation.
Există două aspecte care leagă prezentul articol de cazul ELAS: primul, argumentul de „totalitate a activităţilor”, legat de constituirea opţională de rezerve de bonusuri discreţionare; al doilea, emiterea de ARA, care apare din nou.
There are two aspects connecting this article to the ELAS case: first, the ‘entire business’ argument, linked to the optional reserving of discretionary bonuses, and second, the issue of PRE, which appears once again.
Argumentul de totalitate a activităţilor şi constituirea opţională de rezerve de bonusuri discreţionare
Entire business' argument and optional reserving of discretionary bonuses
Articolul 18 solicita Regatului Unit să se asigure că Equitable Life a constituit suficiente provizioane tehnice, inclusiv provizioane matematice pentru totalitatea activităţilor sale, utilizând o evaluare actuarială de perspectivă suficient de prudentă (prin urmare, prezentul articol reiterează cerinţa „totalităţii activităţilor”, deja menţionată în mod explicit în articolul 8).
Article 18 required the UK to ensure that Equitable Life established sufficient technical provisions, including mathematical provisions, in respect of its entire business, using a sufficiently prudent prospective actuarial valuation (this article therefore reiterates the ‘entire business’ requirement, already mentioned explicitly in Article 8).