natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Armonizarea sistemului de etichetare este deosebit de relevantă şi pentru buna funcţionare a pieţei interne, deoarece în prezent reglementările naţionale suplimentare şi diversele interpretări pe care statele membre le dau legislaţiei europene deja existente în materie de etichetare creează bariere în calea comerţului şi probleme legate de concurenţă.
The harmonisation of food labelling is also of enormous relevance to the internal market, since at present additional national rules and differing Member State interpretations of existing Community food legislation are giving rise to barriers to trade and competition-related problems.
Remedierea acestor probleme ar putea contribui la scăderea preţurilor pentru producătorii şi comercianţii de produse alimentare şi, implicit, şi pentru consumatori.
Remedying this state of affairs can serve to reduce costs for food producers and traders and thus, ultimately, for consumers as well.
Totuşi, după părerea raportoarei, sistemul european de etichetare a produselor alimentare prevăzut în propunerea de regulament nu este adecvat nici pentru reducerea birocraţiei şi asigurarea unei simplificări legislative, şi nici pentru o mai bună informare a consumatorului cu privire la produsele alimentare.
However, the EU labelling system outlined in the proposal for a regulation does not strike your rapporteur as one suited either to reducing red tape and simplifying legislation or to helping consumers obtain better food information.
Comisia şi-a simplificat foarte mult sarcinile în unele puncte.
In some areas, the Commission has made it much too easy for itself.
În plus, au fost pur şi simplu ignorate formele speciale de comercializare, respectiv de furnizare a produselor alimentare, cum ar fi comercializarea directă a produselor alimentare de către agricultori, cateringul în cadrul transportului de persoane, produsele din magazinele „duty-free” sau industria automatelor.
Moreover, special ways of marketing or delivering food, such as direct marketing by farmers, catering services to passengers in transit, duty-free sales or sales from vending machines, are simply forgotten.
De asemenea, nu au fost luate în considerare produsele speciale, cum ar fi foiţa de aur comestibilă, precum şi produsele alimentare cu efect colorant şi cele inovative.
Special products, such as culinary gold leaf, and colouring and innovative foods, are likewise disregarded.
Unele dispoziţii ale propunerii sunt nerealiste şi vor conduce, printre altele, la majorarea considerabilă a costurilor pentru producătorii şi comercianţii de produse alimentare, astfel încât preţurile produselor alimentare vor trebui mărite exclusiv datorită noilor dispoziţii privind etichetarea.
Some of the provisions contained in the proposal are unrealistic and would, in addition to creating other problems, generate substantial additional costs for food manufacturers and traders, so that food prices would have to be raised merely on account of new labelling regulations.
Aceste lacune din propunerea Comisiei pun în pericol existenţa multor întreprinderi mici şi mijlocii (IMM-uri) din sectorul produselor alimentare!
These shortcomings in the Commission proposal jeopardise the survival of many small and medium-sized enterprises (SMEs) in the food industry.
În ceea ce priveşte consumatorul, ne putem aştepta ca modul de prezentare şi avalanşa de informaţii obligatorii să producă mai curând confuzie decât claritate.
As far as consumers are concerned, they would be more likely to find the proposed plethora of mandatory information, and the forms in which it is to be conveyed, confusing than enlightening.
Prin această propunere, Comisia îşi contrazice propriile intenţii menţionate la punctul 5 din expunerea de motive şi reprodusă mai jos: „Utilizarea Regulamentului ca instrument juridic contribuie la obiectivul simplificării, deoarece garantează că toţi actorii trebuie să urmeze simultan aceleaşi norme.”
The Commission's proposal contradicts its own stated intention, as indicated in Point 5 in its Explanatory Memorandum, which is worth quoting here: 'The use of a Regulation as the legal instrument supports the objective of simplification because it guarantees that all actors have to follow at the same time the same rules.'
În plus, alegerea Comisiei de a prezenta acum proiectul de regulament este de neînţeles, din moment ce prima cercetare ştiinţifică la nivelul tuturor statelor membre în ceea ce priveşte influenţa etichetării produselor alimentare asupra comportamentului consumatorilor a început abia în august 2008.
What is more, it is mystifying that the Commission should have chosen to submit its proposal now, since the very first EU-wide scientific study into the influence of food labelling on consumers' purchase decisions began only in August 2008.
La ora actuală noua legislaţie în materie de etichetare a produselor alimentare nu ar putea fi întemeiată decât pe presupuneri şi experienţa subiectivă a actorilor implicaţi, astfel că proiectul Comisiei este bazat doar pe supoziţii în ceea ce priveşte dorinţele şi nevoile consumatorilor.
As things stand, therefore, the new food labelling legislation can at best draw on conjecture and the subjective experiences of the groups and individuals involved, so that the Commission proposal is likewise based only on assumptions concerning consumers' wishes and needs.
Nimeni nu poate estima dacă regulamentul definitiv va servi într-adevăr intereselor consumatorului european obişnuit, sau dacă în câţiva ani va trebui schimbat în mod substanţial ca urmare a noilor rezultate ale cercetărilor.
No one can say whether the regulation which is ultimately adopted will in fact serve the interests of average consumers throughout the EU, or whether, on the basis of new research findings, it will have to be substantially revised in only a few years' time.
Acest aspect este esenţial pentru că este foarte probabil ca noua reglementare să aibă un impact financiar major asupra producătorilor şi comercianţilor de produse alimentare.
This point is particularly significant, because it is likely that the new rules will have a very considerable financial impact on food manufacturers and traders.
Comisia nu furnizează niciun fel de informaţii legate de acest aspect, şi este de remarcat faptul că în proiectul său a considerat că este inutilă consultarea experţilor externi.
Yet the Commission, whose proposal contains the remarkable revelation that it saw no need to consult outside experts when drafting the text, is silent on this issue as well.
O dimensiune de cel puţin 3 mm a caracterelor nu este realizabilă.
An across-the-board requirement that information must be printed with a font size of at least 3 mm is not workable.
Acest fapt este valabil mai ales, dar nu numai, pentru produse cu inscripţii în mai multe limbi.
This applies in particular, but not exclusively, to products whose packaging carries information in several languages.
O dimensiune minimă de 3 mm a caracterelor ar conduce la ambalaje mai mari, deşeuri de ambalaje mai multe şi eventual chiar şi la porţii mai mari.
A mandatory minimum font size of 3 mm would result in bulkier food packaging, more packaging waste and possibly even larger portions.
Dimensiunea caracterelor nu este de altfel singurul factor determinant al lizibilităţii.
What is more, legibility is not solely contingent on font size.
Raportoarea defineşte prin urmare conceptul de „lizibilitate” a informaţiilor despre produsele alimentare şi propune desfăşurarea unui proces de consultări în cadrul căruia să se contureze orientările pentru implementarea normelor referitoare la lizibilitate.
For that reason, your rapporteur provides a definition of the concept of the 'legibility' of food information and proposes that a consultation process should take place with a view to developing guidelines for implementing the rules relating to legibility.
Comisia invocă principiul subsidiarităţii pentru a-şi justifica intenţia de a da statelor membre posibilitatea de a-şi dezvolta propriile sisteme de etichetare Aceasta apreciază că un astfel de mecanism bazat pe o abordare ascendentă ar putea conduce la noi soluţii de etichetare.
The Commission justifies its proposal to allow Member States to develop their own labelling systems by invoking the subsidiarity principle.
Raportoarea consideră că sistemele naţionale de etichetare ar provoca definitiv confuzie, nesiguranţă juridică şi denaturări majore ale concurenţei în cadrul pieţei interne.
It claims that bottom-up mechanisms of this kind may lead to the development of innovative labelling solutions.
Este un fapt că în ciuda caracterului opţional declarat, normele naţionale de etichetare vor acţiona de facto la fel ca normele obligatorii.
Your rapporteur takes the view, however, that national labelling systems would be more likely to confuse consumers once and for all, undermine legal certainty and lead to massive additional distortions of competition on the internal market, since there is every chance that national labelling rules which were not legally binding would in fact have the same impact as mandatory requirements.
Având în vedere faptul că majoritatea întreprinderilor de alimente din UE îşi comercializează produsele în mai multe state membre, ar trebui produse ambalaje şi respectate condiţii de înmagazinare care să fie conforme cu normele în vigoare în fiecare dintre aceste state.
Given the fact that a majority of food enterprises in the EU market their products in far more than one Member State, specific packaging would have to be produced and above all appropriate storage capacity would have to be built up in accordance with the specific rules in force in each country.
Costurile suplimentare care s-ar ridica la miliarde de euro ar fi greu de suportat de sectorul alimentar, constituit în special din întreprinderi mici şi mijlocii, şi s-ar răsfrânge în cele din urmă asupra consumatorilor.
The additional costs involved, which would run to many billions of euros, would impose a severe burden on the food sector, which consists largely of small- and medium-sized firms, and would ultimately be passed on to consumers.
În cele din urmă, ideea că pe viitor vor putea fi introduse suplimentar şi în momente diferite 27 de sisteme de etichetare diferite demonstrează absurdul propunerii.
The mere idea that in future a possible 27 additional, different labelling systems would be introduced, and what is more at different junctures, is enough to demonstrate the absurdity of this plan.
Prin urmare, raportoarea propune eliminarea articolelor respective.
Accordingly, your rapporteur is proposing amendments deleting the articles in question.
Ceea ce nu înseamnă, desigur, că în viitor sistemele de etichetare opţionale deja existente introduse de unii producători sau comercianţi de produse alimentare vor fi interzise.
This does not mean, however, that existing, voluntary labelling systems introduced by the food sector or by groups of food manufacturers will in future be banned.
Dimpotrivă: pe lângă menţiunile obligatorii, trebuie să fie permisă repetarea menţiunilor în alte locuri ale ambalajului, în orice formă, după cum pot fi adăugate alte informaţii.
Quite the reverse: in addition to indicating the mandatory particulars, it should be perfectly possible to repeat particulars elsewhere on the packaging, in whatever form, or to provide additional particulars.
Acest fapt nu trebuie, desigur, să diminueze vizibilitatea şi lizibilitatea menţiunilor obligatorii.
Of course this should not detract from the visibility and legibility of the mandatory particulars.
Trebuie eliminată inducerea în eroare a consumatorilor prin prezentarea ambalajelor pentru produsele alimentare.
The legislation must ensure that consumers are not misled by the presentation of food packagings.
Reprezentările imagistice şi/sau textuale nu trebuie să creeze confuzii cu privire la originea, compoziţia sau conţinutul de nutrienţi al produselor alimentare.
Pictorial representations or texts must not mislead the consumer as to the true origin, composition or nutrition content of the food.
Raportoarea propune prin urmare aducerea unor completări de rigoare propunerii Comisiei.
Accordingly, your rapporteur is proposing amendments which supplement the provisions of the Commission proposal.
Întrucât, în ultimul timp, s-a aflat în centrul dezbaterii publice existenţa unor imitaţii ieftine de produse alimentare ce nu pot fi recunoscute ca atare de consumatorul obişnuit, ar fi util ca astfel de produse să fie etichetate în mod vizibil pe partea din faţă a ambalajului.
As public debate has recently focused on the existence of cheap imitation foods, which the average consumer does not recognise as such, it seems worthwhile to label such products clearly on the front of the packaging.
După părerea raportoarei, o supraîncărcare a ambalajelor cu o cantitate excesivă de informaţii nutriţionale pe partea din faţă a acestora, exprimate pentru 100 g sau 100 ml sau per porţie sau constând din chiar mai multe menţiuni, de exemplu gramaj plus procentajul din necesarul zilnic al unei anumite grupe de populaţie, ar determina, pe de altă parte, ignorarea totală a acestor informaţii.
In your rapporteur’s view, however, cramming an excessive amount of nutritional information, expressed per 100 g or 100 ml or per portion, or even consisting of several different particulars, for example expressed in grams and as the percentage of the recommended daily intake for a given population group, onto the front of food packages would ultimately result in the information in question being ignored.
Nu trebuie să uităm că în momentul cumpărării în magazinele alimentare, consumatorii nu au în faţă doar un ambalaj, ci rafturi întregi de ambalaje.
After all, when shopping, consumers are not faced with just one package, but rather with whole rows of packages on supermarket shelves.
Având în vedere că, potrivit constatărilor actuale, marea majoritate a consumatorilor care sunt preocupaţi de tipul de alimente pe care îl consumă sunt interesaţi în primul rând de valoarea energetică a unui produs alimentar, indicarea obligatorie a valorii energetice exprimată în kilocalorii pentru 100 g, respectiv 100 ml, pe partea din faţă a ambalajului, din motive ce ţin de comparabilitatea produselor, ar trebui să fie suficientă.
Since current findings suggest that the overwhelming majority of those consumers who give thought to their food are mainly interested in the energy content of foods, the mandatory indication of the energy content, in kilocalories per 100 g or 100 ml, in the interests of comparability, on the front of the package should be sufficient.
Consumatorii se pot informa apoi din ce nutrienţi provine valoarea energetică a unui produs citind menţiunile obligatorii din „căsuţa nutriţională”, aflate în altă parte a ambalajului.
Consumers can then discover which nutrients account for the energy content of the product by reading the mandatory particulars in the 'nutrition box' elsewhere on the packaging.
Atunci când ambalajul nu conţine decât o porţie, menţionarea nutrienţilor ar trebui făcută în mod suplimentar şi obligatoriu pentru această porţie.
If a packaging contains only one portion, it should, in addition, be mandatory to indicate the nutrition information for this portion.
În cazul în care cercetările referitoare la protecţia consumatorilor vor ajunge în viitor la alte concluzii privind dorinţele consumatorilor, operatorii din sectorului comerţului sau industriei alimentare pot introduce informaţii suplimentare opţionale, aşa cum s-a explicat deja.
Should consumer surveys in future arrive at different findings concerning consumer wishes, the trade and/or industry can, as already outlined, provide additional particulars voluntarily.
În acest caz, ar fi însă din nou necesară prevederea unor mărimi de referinţă stabile şi explicarea clară a acestora pentru consumatori, pentru a fi evitate menţiunile suplimentare aleatorii.
However, in this case it would again be necessary to lay down fixed reference amounts and to explain them clearly to consumers in order to avoid arbitrariness in the additional information provided.
Producătorii şi comercianţii specializaţi de alimente, cum ar fi brutarii, cofetarii, măcelarii sau industria restaurantelor etc., oferă spre vânzare sau consum imediat în principal produse care nu sunt preambalate.
Specialist food traders and manufacturers, e.g. bakers, confectioners, butchers, restaurants, etc., mainly offer non-prepacked goods for sale or immediate consumption.
În general aceste produse nu sunt standardizate şi variază în compoziţie şi greutate, în funcţie de procesul de producţie.
As a rule, these products are not standardised, but are subject to variations in composition and weight which are contingent on the production process.
Trebuie avut în vedere faptul că tocmai producătorii şi comercianţii specializaţi de alimente sunt garanţii conservării şi diversităţii specialităţilor regionale în Uniunea Europeană.
It should also be borne in mind that specialist food traders and manufacturers in particular are guarantors of the survival and diversity of regional specialities in the European Union.
Prin urmare, prezentul regulament trebuie să ţină cont de aceste circumstanţe speciale.
The regulation under consideration here must take account of these specific circumstances, therefore.
Dacă însă statele membre nu prevăd derogări sau dacă amână adoptarea unei astfel de reglementări speciale, furnizorii de alimente care nu sunt preambalate trebuie să se conformeze tuturor dispoziţiilor prevăzute în regulament.
However, should Member States not lay down derogations or be slow in adopting special rules, suppliers of non-prepacked goods would be required to provide all the particulars stipulated in the regulation.
Acest fapt ar conduce la incertitudine juridică ca urmare a situaţiei deosebite expuse mai sus în cazul sectorului alimentar specializat şi ar pune în pericol existenţa micilor întreprinderi.
In the light of the special circumstances outlined above, this would in turn undermine legal certainty in the specialist food sector and, in particular, jeopardise the survival of small businesses.
Pentru aceste întreprinderi este aproape imposibil să pună la dispoziţia consumatorilor o declaraţie nutriţională detaliată.
Firms such as these are hardly in a position to provide a comprehensive nutrition declaration.
De aceea, raportoarea consideră că produsele care nu sunt preambalate trebuie să fie excluse în mare parte din domeniul de aplicare a regulamentului.
For that reason, your rapporteur takes the view that non-prepacked goods should be largely excluded from the scope of the regulation.
În acest context trebuie avut în vedere faptul că produsele care sunt ambalate doar în momentul vânzării sunt excluse şi din domeniul de aplicare al Regulamentului (CE) nr.
One provision which should apply, however, is that concerning information on allergens, which can also be provided by specialist food traders and manufacturers.
1924/2006 privind menţiunile nutriţionale şi de sănătate înscrise pe produsele alimentare trebuie revizuit.
In order to bring it into line with the present regulation, Regulation (EC) No 1924/2006 on nutrition and health claims made on foods needs to be revised.
Raportoarea recomandă în acelaşi timp eliminarea în întregime a articolului 4 din regulamentul menţionat mai sus, deoarece s-a constatat între timp că profilurile nutriţionale descrise în acest articol nu au un fundament ştiinţific, ele neputând fi stabilite decât în mod aleatoriu de către Comisia Europeană.
At the same time, your rapporteur recommends deleting entirely Article 4 of the latter Regulation, as it has become clear in the meantime that the nutrition profiles described there could not be based on scientific findings but only set arbitrarily by the Commission.
Arbitrariul în legislaţia privind produsele alimentare nu ar avea însă drept consecinţe decât mai multă birocraţie, incertitudine juridică şi distorsionare a concurenţei, precum şi punerea în pericol a unei alimentaţii echilibrate pentru populaţia europeană.
Arbitrary legislation on food would mean more red tape, legal uncertainty and distortions of competition, as well as jeopardising the balanced nutrition of the population of Europe.
Efecte similare ar avea şi o etichetare în culori obligatorie a produselor alimentare după „modelul semaforului”, utilizată în prezent de câteva întreprinderi din sectorul alimentar pentru produse finite şi semifinite (aşa-numitele „produse de convenienţă”).
A compulsory system of colour coding of food using the 'traffic light' model, which a few food companies are currently using for ready-made and partially ready-made products ('convenience products'), would have similar effects.
Valorile-limită pentru defalcare în funcţie de cele trei culori ale semaforului „roşu”, „galben” şi „verde” sunt stabilite în mod arbitrar, iar intervalul în cadrul culorilor este prea mare.
The limit values for classification using the three traffic light colours, red, amber and green, are set arbitrarily, and the range within any one of these colours is too big.
Având în vedere faptul că prezentul proiect de regulament trebuie să asigure o etichetare obligatorie uniformă, aplicabilă tuturor produselor alimentare şi băuturilor nealcoolice, etichetarea în culori ar discrimina alimentele de bază şi ar favoriza, de exemplu, imitaţiile inferioare de produse alimentare, precum şi produsele alimentare ce conţin componente artificiale, şi nu naturale.
As the proposal for a regulation is intended to establish uniform mandatory labelling applicable to all foods and soft drinks, colour coding would discriminate against basic foods and, for example, create a privileged status for imitation foods, which if anything tend to be inferior, and for artificial as opposed to natural ingredients.
Este foarte probabil că astfel o alimentaţie defectuoasă şi incompletă ar fi impusă unei părţi importante a populaţiei.
It is very likely that this would be a recipe for a wrong diet and malnutrition among large sections of the population.
Prin urmare, nici Comisia, nici raportoarea nu recomandă o astfel de componentă pentru etichetarea obligatorie a produselor alimentare.
Therefore neither the Commission nor your rapporteur is recommending such a component for mandatory food labelling.
Prezentul regulament trebuie să prevadă un sistem de etichetare valabil în întreaga UE, care - cu puţine excepţii - să se aplice tuturor produselor industriei alimentare, deci nu doar unor categorii anume de produse.
The aim of the regulation under consideration here is to lay down food labelling rules which would be valid throughout the EU and which would apply – with a small number of exceptions - to all food industry products, i.e. not just to specific categories of foods.
Trebuie subliniat faptul că o astfel de reglementare serveşte doar intereselor consumatorului obişnuit, adică cetăţeanului cu un nivel mediu de educaţie, informaţie şi sănătate, şi nu şi celor ale grupurilor speciale de pacienţi, cu excepţia persoanelor cu alergii la anumite alimente.
It must be emphasised that such rules can only seek to serve the interests of the average consumer, i.e. normally educated, informed and healthy members of the public, but not persons with food allergies or special categories of patients.
Etichetarea obligatorie a produselor alimentare trebuie să ajute cetăţeanul activ să cumpere în mod responsabil, conştient şi raţional.
Mandatory labelling of foods should help responsible members of the public make well-informed, targeted purchasing decisions.
Acest obiectiv nu poate fi totuşi atins prin proiectul extrem de complex şi complicat al Comisiei, ce cuprinde 53 de articole, în cea mai mare parte foarte relevante, şi 13 anexe.
However, the highly complex and complicated Commission proposal, comprising 53 articles, most of which are very relevant, and 13 annexes, will not make it possible to achieve this objective.
Proiectul Comisiei are lacune şi din punct de vedere al conţinutului.
The Commission proposal also displays substantive shortcomings.