natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Noul cadru comun privind solvabilitatea va trebui în consecinţă să se bazeze pe principii economice clare de măsurare a activelor şi pasivelor, riscurile fiind măsurate în baza unor principii consecvente şi unor cerinţe de capital bazate direct pe aceste măsurători.
The new common solvency framework should therefore be based on clear economic principles for the measurement of assets and liabilities, with risk measured on the basis of consistent principles and capital requirements based directly on these measurements.
A se vedea de asemenea „Ghid Introductiv Solvency II”, CEA 2006 şi WE-CONF18, pentru detalii specifice.
see also 'Solvency II Introductory Guide', CEA 2006 and WE-CONF18 for more specific details
Astfel, în cazul unei aplicări corecte, cadrul Solvency II ar avea un impact pozitiv asupra asiguraţilor, acordându-le o protecţie superioară, ca urmare a asigurării perfecţionării de către societăţi a practicilor de gestionare a riscului şi deţinerii unor niveluri adecvate de capital.
Thus, if implemented correctly, the Solvency II framework would have a positive impact on policyholders, giving them better protection by ensuring companies improve their risk management practices and hold appropriate levels of capital.
În acelaşi timp, ar conduce la o alocare mai eficientă a capitalului în întregul sector, la un risc mai scăzut de eşec al societăţii şi, în consecinţă, la o mai mare încredere în activitatea de asigurare şi stabilitatea financiară a acesteia.
At the same time, it would lead to a more efficient capital allocation across the industry, a lower risk of company failure and, consequently, greater confidence in the insurance business and its financial stability.
Analizând dispoziţiile legislaţiei CE definite de a treia directivă privind asigurarea de viaţă, în contextul acestei părţi a mandatului, comisia a trebuit să găsească răspunsuri la următoarele întrebări:
Analyzing the EC law provisions as defined by the Third Life Directive in the context of this part of the mandate, the committee had to find answers to the following questions:
Au fost organismele de supraveghere şi reglementare din Regatul Unit create în mod eficient şi prevăzute cu personal şi resurse adecvate pentru îndeplinirea obligaţiilor detaliate la articolul 10 alineatul (3) din 3LD ?
Were UK supervisory and regulatory bodies effectively created and adequately equipped with staff and resources to fulfil the duties detailed in Article10(3) of 3LD ?
Ce – şi când – s-ar fi putut solicita în mod rezonabil organismelor de reglementare din Regatul Unit referitor la constatările cazului Equitable Life, dacă şi-ar fi exercitat în mod corect puterile de supraveghere şi reglementare privind reglementarea prudenţială, ca urmare a dispoziţiilor detaliate la articolele 10 şi 13 din 3LD ?
What - and when - could the UK regulatory bodies have reasonably been expected to discover in the Equitable Life case, if they had correctly exercised their supervisory and regulatory powers on prudential regulation following provisions detailed in Articles 10 and 13 of 3LD ?
Au reacţionat autorităţile de reglementare din Regatul Unit la timp şi în mod corect ulterior aflării problemelor legate de Equitable Life, în particular privind identificarea şi sublinierea riscurilor inerente GAR, conform cerinţelor articolului 13 alineatul (3) din 3LD ?
Did UK regulators react in a timely and correct manner once problems with Equitable Life became known to them, in particular on spotting and highlighting the risks inherent in GARs, as requested by Article 13(3) of 3LD ?
Autorităţile de reglementare din Regatul Unit şi din alte state membre implicate au supravegheat în mod corect aplicarea regulilor de desfăşurare a activităţii în teritoriul relevant?
Did the UK regulators and regulators in other Member States concerned correctly supervise the application of conduct of business rules on their territory?
Au asistat asiguraţii cu ocazia adresării plângerilor acestora către autorităţile de reglementare?
Did they assist policyholders addressing complaints to regulators?
A existat un flux adecvat de informaţii şi o acţiune concertată între autorităţile de reglementare britanice şi din alte state membre cu privire la activităţile EL desfăşurate pe teritoriul acestora?
Was there an appropriate flow of information and concerted action between UK regulators and regulators of other Member States in relation to EL's activities on their territory?
Societăţilor de asigurare din Regatul Unit li s-a impus întocmirea de declaraţii contabile şi actuariale
UK insurance companies have been required to make detailed accounting and actuarial returns
Legea Societăţilor de Asigurare 1982 impunea societăţilor de asigurare de viaţă să depună extrasul din „Raportul de evaluare al Actuarului Desemnat”, „Raportul anual” şi „Conturile Anuale” ale societăţii impuse de Legea Societăţilor .
The Insurance Companies Act 1982 required life insurance companies to submit the abstract of the 'Appointed Actuary's valuation report', the 'Annual report' and the company's 'Annual Accounts' required under the Companies Acts .
Legislaţia secundară mai prevedea conţinutul declaraţiilor de reglementare impuse care – la sfârşitul anilor 1990 – se putea desfăşura pe câteva sute de pagini. (comparaţie.
Secondary legislation further specified the content of prescribed regulatory returns which - in the late 1990s - could run to several hundred pages. (compare.
Un regim mai formal de autorizare, dublat de puteri de reglementare, a fost ulterior pus în aplicare în anul 1967, iar ulterior a fost întărit de introducerea conceptului de „ aşteptări rezonabile ale asiguraţilor” (ARA)
A more formal authorisation regime backed by regulatory powers was consequently introduced in 1967 and later strengthened by the introduction of the concept of " policyholders' reasonable expectations" (PRE)
A fost unic pentru Regatul Unit, dar deşi acest standard ar fi trebuit să conducă la o estimare conservatoare a pasivelor unei societăţi, în mod clar nu s-a dovedit util în cazul EL. şi rolului statutar al „ Actuarilor desemnaţi ” în anul 1974
It was unique to the UK but although this standard should have lead to a conservative estimation of a company's liabilities, it clearly did not prove helpful in the EL case. and the statutory role of " Appointed Actuaries " in 1974
A se vedea Legea Societăţilor de Asigurare 1974, secţiunea 2 alineatul (15) .
see Insurance Companies Act 1974, section 2 (15). .
Se pare că supravegherea prudenţială britanică a societăţilor de asigurare de viaţă a fost în mod tradiţional inspirată de o doctrină a „libertăţii de publicitate” definită ca „ societăţile de asigurare de viaţă îşi vor divulga afacerile prin intermediul includerii în domeniul public a informaţiilor financiare.”
It appears that UK prudential supervision of life insurance companies had been traditionally inspired by a doctrine of “freedom with publicity” defined as " life insurance companies would make their affairs public through financial information being placed in the public domain."
În consecinţă, era de dorit deţinerea „unei anumite supravegheri prudenţiale a activităţilor de asigurare de viaţă pentru protejarea intereselor asiguraţilor, dar era de asemenea de dorit să nu se restricţioneze libertatea comercială ... deoarece o supraveghere prudenţială excesivă ar putea avea un efect inhibitor asupra dezvoltării unei pieţe inovatoare şi competitive a asigurărilor de viaţă ...
Accordingly, it was desirable to have "some prudential supervision of life insurance business to safeguard policyholders’ interests but it was also desirable not to restrict commercial freedom ... as excessively intrusive prudential supervision could have an inhibiting effect on the development of an innovative and competitive life insurance market ...
În principiu, regimul de supraveghere a rămas unul bazat pe libertatea de acţiune a societăţilor de asigurare şi nu pe reguli prescriptive.”
At its heart, the supervisory regime remained one based on insurance companies’ freedom of action rather than on prescriptive rules."
23, literele .a,b,d Cu toate acestea, academicienii sugerează că legislaţia UE privind serviciile financiare a perfecţionat cadrul legal britanic care guvernează prestarea serviciilor financiare: „ În majoritatea sectoarelor reglementărilor financiare britanice, de la abuzul pe piaţă / tranzacţiile cunoscătorilor, caracterul adecvat al capitalului, ratelor de insolvabilitate pentru asigurători, şi reglementarea pieţei de capital, regimul juridic britanic a beneficiat în mare măsură şi a fost reformat de legislaţia UE.
However, academics suggest that EU financial services legislation has improved the UK legal framework governing financial services provision: " In most areas of UK financial regulation, ranging from market abuse/insider dealing, capital adequacy, insolvency ratios for insurers, and capital market regulation, the UK legal regime has benefited immensely and has been reformed by EU legislation.
Kern Alexander, WE-FILE 31, punctul 4 alineatul (1)
see Prof. Kern Alexander, WE-FILE 31, point 4 (1).
În ultimele două decenii, cadrul de reglementare şi supraveghere privind societăţile de asigurare de viaţă din Regatul Unit s-a dezvoltat în diferite etape, conducând la înfiinţarea unicei Autorităţi financiare de supraveghere (Financial Supervising Authority - FSA), care şi-a câştigat competenţe depline de reglementare în decembrie 2001.
Over the past two decades, the regulatory and supervisory framework of life insurance companies in the UK has evolved in different steps, leading to the creation of the single Financial Supervising Authority (FSA), which gained its full regulatory powers only in December 2001.
Până la acea dată, societăţile de asigurare din Regatul Unit care vindeau produse de investiţii pe termen lung au fost reglementate de două departamente ale guvernului britanic: Departamentul de Comerţ şi Industrie (DTI) între anii 1989-1997, iar ulterior de Trezoreria Majestăţii Sale (HM Treasury - HMT) între anii 1998 - 2001
Until then, UK insurance companies that sold long-term investment products were regulated from within two UK Government departments: the Department of Trade and Industry (DTI) from 1989-1997, and later HM Treasury (HMT) from 1998 to 2001
HMT a contractat FSA supravegherea zilnică a societăţilor de asigurări, dar a rămas unicul organism competent să exercite puteri statutare, în virtutea ICA82 , cu asistenţa tehnică asigurată de Departamentul de Actuariat al Guvernului (GAD)
HMT contracted out the day-to-day supervision of insurance companies to the FSA, but remained solely competent to exercise the statutory powers under ICA82. , with the technical assistance of the Government's Actuary Department (GAD)
GAD, creat în anul 1919, nu a avut echivalent în alte state membre, unde asistenţa actuarială a fost acordată autorităţilor de reglementare de actuari angajaţi sau independenţi. responsabil pentru analiza actuarială a declaraţiilor şi operaţiunilor societăţilor, în conformitate cu un mandat specific („contracte de nivel servicii”
The GAD, created in 1919, had no equivalent in other Member States, where actuarial advice was provided to the regulators by either employed or independent actuaries. responsible for the actuarial analysis of company returns and operations, according to a specific mandate ("service level agreements"
Contractele de nivel servicii au fost revizuite în anii 1995 şi 1998. ) şi care avea responsabilitatea aducerii la cunoştinţa autorităţii de reglementare a oricăror elemente de îngrijorare descoperite de analiza efectuată.
The service level agreements were revised in 1995 and 1998. ) and which is supposed to signal to the regulator any elements of concern their analysis might have uncovered.
Cu toate acestea, se pare că o parte din personalul responsabil pentru supravegherea prudenţială „de zi cu zi” a societăţilor de asigurare a migrat de la DTI la HMT şi ulterior la FSA, asigurând astfel continuitatea acţiunilor şi responsabilităţii de reglementare.
It appears, however, that part of the staff responsible for 'day-to-day' prudential supervision of insurance companies migrated from DTI to HMT and later to the FSA, thus providing a measure of continuity in regulatory action and responsibility.
Aplicarea dispoziţiilor celei de-a treia directive privind asigurarea de viaţă
Application of Third Life Directive provisions
Cu privire la aplicarea practică a supravegherii prudenţiale şi desfăşurării activităţii de către autorităţile britanice de reglementare, ES-1 a identificat „ trei categorii diferite de discrepanţe între reglementări naţionale specifice şi articole ale 3LD, deşi natura şi numărul acestor discrepanţe nu furnizează dovezi concludente care să sugereze că legislaţia britanică a încălcat litera sau spiritul legislaţiei CE privind societăţile de asigurare de viaţă .”
Relating to the practical implementation of prudential and conduct of business supervision by UK regulatory authorities, ES-1 has identified " three different categories of discrepancies between specific domestic regulations and articles of the 3LD, although the nature and number of such discrepancies does not provide conclusive evidence to suggest that UK legislation has violated the letter or the spirit of EC legislation on life assurance undertaking ."
Discrepanţele menţionate includ cazuri în care a) cerinţele legislaţiei naţionale depăşeau cerinţele Directivei (de ex. actuarul desemnat); b) cerinţele ar fi putut încălca prevederi referitoare la principiul controlului în ţara de origine (de ex. legislaţia britanică nu impune Secretarului de Stat să informeze autorităţile competente din alte state membre privind o decizie de retragere a autorizaţiei sau de limitare a libertăţii societăţii de a dispune de propriile active); c) cerinţe referitoare la puterile autorităţii de reglementare (de ex. legislaţia din Regatul Unit îi permite Secretarului de Stat să renunţe la aplicarea reglementărilor prudenţiale).
Discrepancies mentioned include cases where a) requirements of domestic law went beyond those of the Directive (e.g. the Appointed Actuary); b) requirements which might have infringed provisions relating to the home country control principle (e.g. UK legislation not requiring the Secretary of State to inform the competent authorities of other MS of a decision withdrawing authorisation or restricting a company's freedom to dispose of its assets); c) requirements in relation to the powers of the regulator (e.g. UK legislation permitting the Secretary of State to waive the application of prudential regulations).
În conformitate cu articolul 10 din Tratatul CE, statele membre şi agenţiile administrative ale acestora au obligaţia de a acţiona printr-o „cooperare sinceră”, în acest context impunându-se în mod specific autorităţilor naţionale competente de reglementare obligaţia exercitării funcţiilor de supraveghere cu diligenţa necesară, deşi dispoziţiile 3LD le-au acordat „ o discreţie considerabilă privind derularea adecvată a acţiunii de la caz la caz, şi anume privind momentul şi mijloacele de intervenţie în vederea prevenirii sau înlăturării neregularităţilor” (ES-1, alineatul 28)
Under Article 10 of the EC Treaty, Member States and their administrative agencies have to act in 'sincere cooperation', in this context specifically imposing on competent national regulatory authorities a duty to exercise supervisory functions with due diligence, although the provisions of 3LD awarded them "considerable discretion as to the appropriate course of action in any given case, i.e. as to when and by what means to intervene in order to prevent or terminate irregularities" (ES-1, para.28)
Supravegherea prudenţială
Prudential Supervision
Supravegherea prudenţială a activităţii de asigurare de viaţă poate fi definită ca:
Prudential supervision in the life assurance business can be defined as:
· asigurând faptul că societăţile care nu sunt corespunzătoare şi adecvate, care nu beneficiază de resurse adecvate şi management sigur, nu desfăşoară activităţi de asigurare de viaţă
· Ensuring that companies who are not fit and proper, not appropriately resourced and soundly managed, do not carry on life insurance business
· protejând asiguraţii împotriva riscului ca societăţile de asigurare de viaţă să nu poată achita cererile de despăgubire valabile sau să îndeplinească aşteptările rezonabile ale asiguraţilor
· Protecting policyholders against the risk of life assurance companies being unable to pay valid claims or being unable to meet policyholders' reasonable expectations
Cerinţele prudenţiale aferente guvernării societare şi managementului financiar
The prudential requirements for corporate governance and financial management
Cerinţele prudenţiale includ, în cazul administratorilor, directorilor şi acţionarilor majoritari, condiţia de a fi „adecvaţi şi corespunzători”, principiul unui „management sigur şi prudent”, marje minime de solvabilitate, fonduri minime de garantare, etc. care trebuie aplicate de autorităţile britanice de reglementare păreau în mare măsură echivalente cerinţelor prudenţiale din alte state membre, cu excepţia adăugării caracteristicilor specifice britanice, cum ar fi conceptul de „aşteptări rezonabile ale asiguraţilor” (ARA), GAD şi actuarul societăţii (actuarul desemnat).
Prudential requirements include i.e. for directors, managers and controlling shareholders to be 'fit and proper', the principle of 'sound and prudent management', minimum solvency margins, minimum guaranteed funds etc.. to be enforced by UK regulators appeared broadly equivalent to prudential requirements in other Member States, except for the addition of UK-specific features such as the concept of 'policyholders' reasonable expectations' (PRE), the GAD and the Company Actuary (Appointed Actuary).
2a) Perioada 1982 - 1998
2a) Period 1982 - 1998
În virtutea Legii Societăţilor de Asigurare din 1982 , care a încorporat dispoziţii impuse de aplicarea 1LD, Departamentul de Comerţ şi Industrie (DTI) era responsabil pentru supravegherea prudenţială a societăţilor de asigurare (incluzând Equitable Life), precum şi pentru politica şi legislaţia din acest sector.
Under the Insurance Companies Act 1982 , which had incorporated provisions required by the implementation of the 1LD, the Department of Trade and Industry (DTI) was responsible for prudential supervision of insurance companies (including Equitable Life) as well as for policy and legislation in this sector.
Până la data de 4 ianuarie 1998, departamentul DTI cunoscut sub denumirea de „Direcţia Asigurări” a deţinut responsabilitatea imediată pentru reglementarea asigurării prudenţiale (şi anume asigurarea solvabilităţii societăţilor), cu asistenţa Departamentului de actuariat al guvernului (GAD).
Until 4 January 1998, the DTI department known as the "Insurance Directorate" had immediate responsibility for prudential insurance regulation (i.e. ensuring firms were solvent), with the assistance of the Government Actuary's Department (GAD).
„GAD a început să furnizeze autorităţii competente prudenţial asistenţă actuarială privind aspecte de asigurări în anii 1960.
"GAD began to provide actuarial advice on insurance matters to the prudentially competent authority in the 1960s.
Aceasta a inclus asistenţă privind anumite societăţi, noilor cereri de autorizare a activităţii de asigurare de viaţă şi privind aspecte legate de poliţe, fie de natură generală, fie referitoare la afacerile anumitor societăţi...
This included advice on individual companies, on new applications for authorisation to write life insurance business and on policy issues, either of a general nature or relating to the affairs of particular companies...
GAD a acţionat exclusiv cu titlul de consultant al autorităţii competente prudenţiale.
GAD acted solely as an adviser to the prudential competent authority.
Toate puterile legale au fost reţinute de autoritatea prudenţială competentă, GAD neavând nici o autoritate de a impune unei societăţi sau actuarului desemnat al acesteia întreprinderea anumitor acţiuni, ci doar de a furniza asistenţă autorităţii prudenţiale competente cu privire la îndeplinirea responsabilităţilor de supraveghere ale acesteia.
All powers under the statute were retained by the prudential competent authority, with GAD having no authority to instruct a company or its Appointed Actuary to take any actions, but only to provide advice to the prudential competent authority to assist it in the fulfilment of its supervisory responsibilities.
În practică, în anii următori, GAD a corespondat cu societăţile în mod direct, pe probleme de natură tehnică.”
In practice in later years of the period GAD corresponded with companies directly on technical matters."
Din punct de vedere instituţional, GAD era subordonat Cancelarului de Trezorerie, iar ministrul acestuia este Secretarul Financiar al Trezoreriei.
Institutionally, the GAD reported to the Chancellor of the Exchequer and its Department Minister is the Financial Secretary to the Treasury.
În practică, „ GAD era responsabil pentru monitorizarea situaţiei financiare a fiecărei societăţi de asigurare de viaţă, incluzând verificarea declaraţiilor anuale reglementate, declaraţiilor trimestriale reglementate... şi altor informaţii, discutarea aspectelor cu societatea, şi în particular cu actuarul desemnat, clarificarea oricăror neclarităţi şi, pe cât posibil, soluţionarea oricăror dezacorduri.
In practice, " it was the responsibility of GAD to monitor the financial position of each life insurance company, including examination of annual regulatory returns, quarterly regulatory returns ... and other information, to discuss matters with the company, and in particular with the Appointed Actuary, to clear up any uncertainties and, if possible, to resolve any disagreements.
GAD raporta apoi DTI ...
GAD would then report to DTI ...
GAD şi-a creat propriile reguli de funcţionare pentru definirea aspectelor acceptabile... emise ca un ghid pentru actuarii desemnaţi, sub forma unor scrisori ...”
GAD developed its own working rules to define what was acceptable ... issued as guidance to Appointed Actuaries in the form of letters ..."
Principalul rezultat al monitorizării de către GAD a unei societăţi de asigurare consta într-un „ Raport Detaliat de Verificare ” destinat autorităţii de supraveghere prudenţială.
The main output of GAD's monitoring of an insurance company was a " Detailed Scrutiny Report " for the prudential supervision authority.
La începutul perioadei examinate, „ GAD era în mod evident partenerul dominant privind supravegherea societăţilor de asigurare de viaţă.
At the start of the period under review, " there was no doubt that GAD was the dominant partner in the supervision of life insurance companies.
GAD deţinea resurse şi experienţă tehnică superioare funcţionarilor din divizia de asigurări a DTI.
GAD had more resources and technical expertise than the officials in the insurance division of the DTI.
Dar balanţa puterii a înclinat mai mult către personalul implicat în supraveghere la data transferării responsabilităţii de supraveghere de la DTI la Trezorerie, în anul 1997, parţial ca urmare a numărului ridicat şi calităţii mai ridicate a personalului de supraveghere” .
But the balance of power had shifted more to the staff involved in supervision by the time responsibility for supervision transferred from the DTI to the Treasury in 1997, partly as a result of increased numbers and better quality of supervision staff" .
A se vedea ES-2, Capitolul 4.1.
see ES-2, Chapter 4.1.
În luna mai 1997, Guvernul britanic a anunţat înfiinţarea unei autorităţi unice de reglementare în domeniu (viitoarea FSA), independente de guvern, care urma să preia rolurile unui număr de nouă organisme de reglementare existente.
In May 1997, the UK Government announced the creation of a single industry regulator (the future FSA), independent from government, which was to take over the roles of nine existing self-regulating bodies.
2b) Perioada 1998 - 2001
2b) Period 1998 - 2001