natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Este sigur să se presupună faptul că, atunci când în articol se afirmă într-un mod atât de simplu, clar şi neechivoc că supravegherea financiară trebuie să includă „ totalitatea activităţilor desfăşurate de întreprinderea de asigurare ”, intenţia organului legislativ a fost exact aceasta şi nu alta.
It is safe to assume that, when the article states in such simple, clear and unambiguous terms that financial supervision must cover the “assurance undertaking's entire business” , that is precisely what the legislator intended and nothing else.
Se pare că „totalitatea activităţilor” înseamnă, în toate limbile şi circumstanţele, totalitatea activităţilor unei societăţi, fără a exista nicio excepţie sau lacună juridică.
‘Entire business’ means, it would seem, in all languages and circumstances, the totality of a company’s business, without any exceptions or loopholes.
După stabilirea acestui fapt, este oportun să se analizeze numeroasele declaraţii primite în care se invocă faptul că autorităţile britanice (statul membru de origine) nu au supravegheat în mod corect societatea deoarece nu au acordat suficientă atenţie sau pur şi simplu ignorat ideea „totalităţii activităţilor”.
Having established this, it is pertinent to analyze the numerous pieces of evidence received which claim that the UK authorities (the home Member State) did not correctly supervise the company because they did not sufficiently take into account or simply disregarded the idea of the ‘entire business’.
Declaraţiile care au dezminţit aceste plângeri trebuie să fie luate, de asemenea, în considerare.
Evidence refuting these claims also needs to be considered.
În primul rând, Lordul Penrose (WE 16)
First of all, Lord Penrose (WE 16)
Aceste bonusuri pot fi considerate, conform unei interpretări, ca făcând parte integrantă din „totalitatea activităţilor” desfăşurate de societate (aceasta este direct legată de argumentele privind articolul 18 privind provizioanele tehnice).
These bonuses might be considered, according to one interpretation, as an integral part of the company's ‘entire business’ (this is directly linked to the arguments relating to Article 18 on Technical Provisions).
Importanţa acestor bonusuri şi legătura acestora cu aspectul RAG sunt explicate pe larg în partea I (Introducere) şi în partea II (Aspecte de reglementare).
The importance of these bonuses and their link to the GAR issue is explained at length in Part I (Introduction) and Part III (Regulatory issues).
Legislaţia Regatului Unit include o recomandare, nemenţionată în directivă, de a se acorda atenţia cuvenită aşteptărilor rezonabile ale asiguraţilor (ARA).
UK law includes a reference, not mentioned by the Directive, to pay due regard to the reasonable expectations of policyholders (PRE).
Autoritatea de reglementare din Regatul Unit a susţinut faptul că în ceea ce priveşte majorările gratuite, ARA nu au fost create prin practica societăţii privind bonusul.
The UK regulator claimed that PRE in respect of terminal bonuses was not created by the society's bonus practice.
Acest lucru i s-a spus Lordului Penrose (WE 16)
This is what Lord Penrose was told (WE 16)
„GAD şi Ministerul de Finanţe au informat comisia de anchetă asupra faptului că autorităţile de reglementare şi GAD au recunoscut întotdeauna relevanţa bonusului final însă în ceea ce priveşte bonusul final, ARA nu au fost create prin practica legată de bonusuri a societăţii.
"GAD and the Treasury have told the inquiry that the relevance of terminal bonus was always recognised by GAD and the regulators but that PRE in respect of terminal bonus was not created by the Society's bonus practice.
Acestea insistă asupra notelor prin care s-a afirmat faptul că nu a fost garantată o majorare gratuită.
They point to the notes which stated that a terminal bonus was not guaranteed.
Totuşi, GAD şi Ministerul de Finanţe recunosc, de asemenea, faptul că ARA nu au fost limitate la beneficiile garantate.
However, GAD and the Treasury also recognise that PRE was not restricted to guaranteed benefits.
Nu este necesar să se tragă concluzia că asiguraţii ar avea aşteptări rezonabile în ceea ce priveşte primirea unei sume exacte ca bonus pentru a fi de părere că ar fi fost create, totuşi, aşteptări rezonabile.
It is not necessary to conclude that policyholders would have reasonable expectations of receiving a precise amount of bonus to take the view that reasonable expectations would still have been created .
Punctul este subliniat în declaraţiile GAD: „S-a acceptat în mod general pe piaţa asigurărilor de viaţă că nivelurile anterioare ale bonusului final nu au creat aşteptări rezonabile pentru viitor, deoarece acestea ar fi depins în totalitate de condiţiile de piaţă, supuse unui grad de atenuare, care variază în mod considerabil de la o societate la alta”.
The point is highlighted in GAD's own representations: “It was generally accepted in the life insurance market that past levels of terminal bonus did not create reasonable expectations for the future, as they would be entirely dependent on market conditions, subject to a degree of smoothing, which varied considerably from company to company.”
Aşteptarea rezonabilă nu ar însemna că valoarea exactă a poliţei cotată ar fi plătibilă, indiferent de condiţiile de piaţă sau de atenuare, ci că orice reducere ar reflecta condiţiile nefavorabile de piaţă.
The reasonable expectation would not be that the precise policy value quoted would be payable, regardless of market conditions or smoothing, but that any reduction would reflect adverse market conditions.
Totuşi, nefiind convins de aceste argumente, acesta le respinge şi argumentează că ARA au luat într-adevăr naştere datorită practicii societăţii privind majorarea gratuită (cu alte cuvinte, asiguraţii aveau aşteptări rezonabile conform cărora pe lângă beneficiile contractuale, aceştia erau îndreptăţiţi sau ar fi primit bonusuri discreţionare).
However, unconvinced by these arguments, he refutes them and argues that PRE did indeed arise by reason of the Society's terminal bonus practice (in other words, that policyholders had reasonable expectations that they were entitled or would receive discretionary bonuses in addition to contractual benefits).
În WE 84, Holmes susţine această teză: „Protecţia ARA, în conformitate cu legislaţia Regatului Unit, a avut o mare importanţă datorită schimbului din anii '80 şi '90 în bilanţul beneficiilor furnizat de ELAS în temeiul poliţelor sale în afara beneficiilor garantate pentru o majorare negarantată (ulterior garantată). [...]
Holmes, in WE 84, supports this thesis: "The protection of PRE under UK law was of great importance because of the shift in the 1980's and 90's in the balance of benefits provided by ELAS under its policies away from guaranteed benefits to un-guaranteed terminal (later final) bonus. [...]
Întrucât beneficiile garantate clasificate ca « obligaţii » în conformitate cu dreptul comunitar
Whereas guaranteed benefits qualified as 'liabilities' under national an Community law
Faptul că ELAS nu a fost nevoită să creeze rezerve pentru bonusuri negarantate este explicat în secţiunea privind articolul 18 - provizioane tehnice.
The fact that ELAS did not have to reserve for un-guaranteed bonuses is explained in the section on Article 18, Technical Provisions.
3DAV a oferit un caracter opţional acestor rezerve, astfel Regatul Unit nu a obligat societăţile să-şi creeze rezerve pentru aceste obligaţii. , au trebuit să fie, prin urmare, rezervate, singura protecţie acordată unei majorări gratuite nealocate în conformitate cu schema de reglementare britanică era obligaţia de a decide dacă să se intervină în vederea protejării aşteptărilor rezonabile privind un astfel de bonus“.
The 3LD made this reserving optional, and thus the UK did not force companies to reserve for these liabilities. , and therefore had to be reserved for, the only protection accorded to unallocated terminal or final bonus under the UK regulatory scheme was the obligation to consider whether to intervene in order to protect the reasonable expectations raised in relation to such bonus" (See also section II.2.
(A se vedea, de asemenea secţiunea II.2. „Declaraţii suplimentare privind transpunerea”)
‘Further evidence on transposition’).
Din diferitele materiale promoţionale analizate ale ELAS şi diversele declaraţii (WE 26 Burgess Hodgson, WE 52-54 Seymour, H5 Lloyd), se poate trage concluzia că majorările gratuite au făcut parte integrantă din pachetele oferite asiguraţilor, care au fost lăsaţi astfel să se aştepte că aceste bonusuri vor fi plătite numai în funcţie de situaţia pieţelor la data părăsirii fondului.
From the different ELAS sales materials analyzed and various pieces of evidence (WE 26 Burgess Hodgson, WE 52-54 Seymour, H5 Lloyd), it is possible to infer that terminal bonuses were an integral part of the package offered to policyholders, who had thus been led to expect that these bonuses would be paid depending only on the state of the markets at the time of leaving the Fund.
Într-adevăr, societatea a făcut uz de practica privind majorarea negarantată pentru a indica membrilor valorile poliţelor, pentru a efectua plăţi la scadenţă sau la răscumpărare şi pentru a încuraja noi contractări de poliţe prin situaţii privind performanţa anterioară.
Indeed, the Society used its terminal bonus practice to indicate policy values to members, to make payments on maturity or surrender, and to encourage new policy sales through statements of past performance.
Pe scurt, unele declaraţii primite de comisie indică o situaţie în care autoritatea de reglementare s-a concentrat întotdeauna, în mod exclusiv, asupra marjelor de solvabilitate şi a acordat o importanţă insuficientă sau chiar nesemnificativă majorărilor gratuite cumulate în analiza sa globală a sănătăţii financiare a societăţii.
To summarize, some of the evidence received by the committee points to a situation where the regulator always focused exclusively on solvency margins and took little or no account of accrued terminal bonuses in its overall analysis of the financial health of the company.
Astfel, o linie a raţionamentului afirmă faptul că, în cazul în care se consideră că aceste tipuri de bonusuri fac parte integrantă din „totalitatea activităţilor” desfăşurate de societate, autorităţile de reglementare ar fi trebuit să le ia în considerare în îndeplinirea funcţiilor care le revin, în conformitate cu articolul 8.
One line of reasoning thus argues that, if it is to be considered that these types of bonuses are an integral part of the company's ‘entire business', the regulatory authorities should have taken them into account during the course of their duties, as required by Article 8.
Opţiunea Regatului Unit de a nu obliga ELAS să-şi creeze rezerve pentru bonusurile discreţionare, nu a exonerat neapărat autorităţile de a face tot posibilul pentru a respecta litera şi obiectivul final al directivei, ceea ce a necesitat, după cum s-a mai spus, ca supravegherea financiară să acopere „totalitatea activităţilor desfăşurate de întreprinderea de asigurare” .
The fact that the UK had the option of not forcing ELAS to reserve for discretionary bonuses did not necessarily exonerate the authorities from doing their utmost to respect the letter and the ultimate aim of the directive, which, as has been said, required that financial supervision cover the “assurance undertaking's entire business” .
Proceduri contabile şi administrative corecte şi mecanisme de control intern adecvate: problema actuarului desemnat
Sound administrative and accounting procedures and adequate internal control mechanisms: the Appointed Actuary issue
3DAV prevede o linie de referinţă pentru reglementare şi, în conformitate cu natura unei directive contrară unei reglementări, lasă în sarcina statelor membre găsirea celui mai adecvat mijloc de a obţine rezultatele cerute în dispoziţiile directivei.
The 3LD lays down a baseline for regulation and, consistent with the nature of a directive as opposed to a regulation, leaves it to Member States to find the most appropriate means to achieve the results required by the Directive’s provisions.
Unul din mijloacele propuse de autorităţile de reglementare britanice a fost imaginea actuarului desemnat (AD), o parte esenţială a cadrului naţional de asigurare din Regatul Unit şi care nu apare în directivă.
One of the means the UK regulators came up with was the figure of the Appointed Actuary (AA), an essential part of the UK national insurance framework and one which does not appear in the Directive.
Unul din rolurile AD a fost de a acţiona parţial în calitate de protector al intereselor asiguraţilor (a se vedea, de asemenea, comentariile privind articolul 10 din 3 DAV).
One of the AA’s missions was to act partly as a guardian of policyholders' interests (see also comments on Article 10 of the 3LD).
Mai multe declaraţii primite susţin faptul că, la diferite momente de timp, este posibil ca ELAS să nu fi avut proceduri contabile şi administrative corecte şi nici mecanisme de control intern adecvate, deoarece nu s-a luată nici o măsură pentru rezolvarea unei probleme grave apărută odată cu AD al ELAS.
Several pieces of evidence received claim that at different points in time ELAS might not have had sound administrative and accounting procedures nor adequate internal control mechanisms, because no action was taken to solve a serious problem that arose with the AA of ELAS.
În H1 domnul LAKE explică cum în anul 1992 „actuarul desemnat, Roy Ranson, a devenit Director General al ELAS fără a renunţa la rolul de actuar desemnat a fost în mod evident în detrimentul intereselor asiguraţilor însă legislaţia Regatului Unit nu prevedea destituirea domnului Ranson”.
Mr. LAKE explains in H1 how in 1992, " Appointed Actuary Roy Ranson became CEO of ELAS without relinquishing the role of Appointed Actuary, which was clearly prejudicial to the interests of policyholders, but UK legislation did not provide for the removal of Mr Ranson ”.
În conformitate cu declaraţiile, GAD (Government Actuary's Department) din Regatul Unit şi-a exprimat explicit dezaprobarea privind această dualitate a rolului însă nu s-a luat nicio măsură.
According to the evidence, the UK GAD (Government Actuary's Department) explicitly expressed its disapproval of this dual role but no action followed.
Clive MAXWELL din cadrul HMT, sub investigaţie pe durata H4, respinge această afirmaţie, argumentând că în 3DAV nu se menţionează imaginea AD şi că aceasta nu este, prin urmare, o problemă pentru directivă.
Clive MAXWELL from HMT, under questioning during H4, rejects this claim, arguing that the 3LD does not mention the figure of the AA and that this is not therefore a matter for the Directive.
Totuşi, o altă opinie divergentă susţine contrariul, şi anume faptul că în directivă nu se menţionează imaginea AD este de fapt irelevant deoarece, odată pusă în aplicare, imaginea AD a devenit parte integrantă din sistemul de supraveghere al Regatului Unit care, în ansamblu, trebuia să pună în aplicare integral şi corect dispoziţiile articolului 8 din 3DAV, atât în ceea ce priveşte litera, cât şi obiectivul textului.
However, another competing view claims the contrary, viz. that the fact that the Directive itself does not mention the figure of the AA is actually irrelevant because, once in place, the AA figure became part of the UK supervisory system which, as a whole, had to implement fully and correctly the provisions of Article 8 of the 3LD, both in terms of the letter and the aim of the text.
Schimb de informaţii între statul membru de origine/gazdă
Home/host exchange of information
O altă problemă este posibilitatea ca alte state membre (Irlanda, Germania) să fi avut vreodată în vedere faptul că activităţile ELAS ar fi putut avea un efect negativ asupra sănătăţii financiare a societăţii, în acest caz acestea trebuind să informeze autorităţile britanice.
Another issue is whether other Member States (Ireland, Germany) ever considered that ELAS' activities might have had a negative effect on the company’s financial soundness, in which case they should have informed the UK authorities.
Corespondenţa între autorităţile de reglementare la care a avut acces această comisie este amănunţit analizată în partea IV (Aspecte de redresare).
Correspondence between regulators to which this committee has had access is examined in detail in Part IV (Redress issues).
Articolul 10 defineşte tipul de informaţii solicitat societăţilor privind situaţia financiară a acestora.
Article 10 defines the type of information required from companies on their financial situation.
Acestea trebuie să înainteze periodic declaraţiile şi documentele necesare supravegherii.
They must render the returns and documents necessary for supervision on a periodic basis.
Statele membre trebuie să se asigure că autorităţile competente dispun de puterile şi mijloacele necesare pentru supravegherea activităţii întreprinderilor de asigurare cu sediul social pe teritoriul acestora, inclusiv activităţile desfăşurate în afara teritoriilor în cauză.
Member States need to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories.
Aceste puteri şi mijloace trebuie să le permită:
These powers and means must allow them to:
a) să efectueze investigaţii detaliate, de exemplu strângând informaţii sau solicitând prezentarea de documente ori realizând investigaţii la faţa locului;
a) make detailed enquiries, for example by gathering information or requiring the submission of documents, or carrying out on-the-spot investigations;
b) să adopte orice măsuri adecvate şi necesare pentru a garanta că activitatea este în conformitate cu legea ori să elimine sau să repare toate neregularităţile care prejudiciază interesele asiguraţilor;
b) take any measures that are appropriate and necessary to ensure that the business complies with the law and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
c) să garanteze că aplicarea măsurilor în cauză, dacă este nevoie prin executare sau prin intermediul instanţelor judecătoreşti.
c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, or through judicial channels.
Articolul 23 alineatele (2) şi (3) din Directiva 79/267/CEE se înlocuieşte cu următorul text:
Article 23 (2) and (3) of Directive 79/267/EEC shall be replaced by the following:
Statele membre impun întreprinderilor de asigurare cu birourile de pe teritoriul lor să înainteze periodic aceste declaraţii împreună cu documentele statistice, în vederea supravegherii.
Member States shall require assurance undertakings with head offices within their territories to render periodically the returns, together with statistical documents, which are necessary for the purposes of supervision.
Autorităţile competente îşi furnizează între ele documentele şi informaţiile necesare în vederea supravegherii.
The competent authorities shall provide each other with any documents and information that are useful for the purposes of supervision.
Fiecare stat membru ia toate măsurile necesare pentru a se asigura că autorităţile competente dispun de competenţele şi mijloacele necesare pentru supravegherea activităţii întreprinderilor de asigurare cu sediul social pe teritoriul lor, inclusiv activităţile desfăşurate în afara teritoriilor în cauză, în conformitate cu directivele Consiliului care reglementează respectivele activităţi şi în scopul punerii în aplicare a acestora.
Every Member State shall take all steps necessary to ensure that the competent authorities have the powers and means necessary for the supervision of the business of assurance undertakings with head offices within their territories, including business carried on outside those territories, in accordance with the Council directives governing those activities and for the purpose of seeing that they are implemented.
Competenţele şi mijloacele în cauză trebuie, în special, să permită autorităţilor competente:
These powers and means must, in particular, enable the competent authorities to:
(a) să efectueze investigaţii detaliate privind situaţia întreprinderii de asigurare şi a întregii sale activităţi, inter alia, prin:
(a) make detailed enquiries regarding the undertaking's situation and the whole of its business, inter alia by:
- culegerea de informaţii sau solicitarea prezentării de documente privind activităţile sale de asigurare,
- gathering information or requiring the submission of documents concerning its assurance business,
- efectuarea de investigaţii la faţa locului, la sediul întreprinderii de asigurare;
- carrying out on-the-spot investigations at the undertaking's premises;
(b) să adopte orice măsuri privind întreprinderea de asigurare, directorii şi conducătorii acesteia sau persoanele care o controlează, adecvate şi necesare pentru a garanta că activitatea întreprinderii continuă să fie în conformitate cu actele cu putere de lege şi actele administrative pe care întreprinderea trebuie să le respecte în fiecare stat membru şi, în special, cu programul de activităţi, în măsura în care acesta rămâne obligatoriu şi să evite sau să elimine toate neregularităţile care prejudiciază interesele asiguraţilor;
(b) take any measures, with regard to the undertaking, its directors or managers or the persons who control it, that are appropriate and necessary to ensure that the undertaking's business continues to comply with the laws, regulations and administrative provisions with which the undertaking must comply in each Member State and in particular with the scheme of operations in so far as it remains mandatory, and to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons;
(c) să garanteze că aplicarea măsurilor în cauză, dacă este nevoie prin executare prin intermediul instanţelor judecătoreşti, după caz.
(c) ensure that those measures are carried out, if need be by enforcement, where appropriate through judicial channels.
Statele membre pot prevedea, de asemenea, posibilitatea autorităţilor competente de a obţine toate informaţiile cu privire la contractele deţinute de intermediari”.
Member States may also make provision for the competent authorities to obtain any information regarding contracts which are held by intermediaries.'
Comentarii privind transpunerea în Regatul Unit
Comments on UK transposition
Obligaţia de a prezenta rapoarte şi conturi anuale este cerută prin Legea societăţilor din 1985 (declaraţii legale).
The obligation to produce annual reports and accounts is required by the Companies Act 1985 (statutory returns).
Obligaţia de a prezenta declaraţiile de reglementare este cerută prin ICA 1982, care prevede că fiecare societate de asigurare trebuie să prezinte în fiecare an autorităţilor de reglementare prudenţiale, pe lângă declaraţiile legale şi declaraţiile de reglementare.
The obligation to submit the regulatory returns is required by the ICA 1982, which establishes that every insurance company must submit every year to the prudential regulator, in addition to the statutory returns, the regulatory returns.
Acestea sunt elaborate luând în considerare evaluarea reglementărilor privind activele şi pasivele, astfel încât să fie puţin probabil ca cifra activelor nete calculată în declaraţie să fie aceeaşi cu cea a activelor nete care apare în declaraţiile financiare publicate ale societăţii.
They are prepared taking into account the valuation of assets and liabilities regulations and thus the net asset figure calculated in the return is very unlikely to be the same as the net asset figure appearing in the company’s published financial statements.
Declaraţiile de reglementare sunt destinate să permită autorităţii de reglementare să supravegheze solvabilitatea asiguratorului.
The regulatory returns are designed to allow the regulator to monitor the solvency of the insurer.
Forma şi conţinutul declaraţiilor de reglementare au fost iniţial reglementate prin Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1983.
The forms and contents of the regulatory returns were originally regulated by the Insurance Companies (Accounts and Statements) Regulations 1983.