natgillin/translations-raw huggingface dataset:
În al doilea rând, în ceea ce priveşte limba care va fi utilizată pentru dezvăluire, directiva prevede ca dezvăluirea să fie în limba statului membru în care s-a încheiat angajamentul (adică statul în care asiguratul este rezident în mod obişnuit) sau, în cazul în care legea respectivului stat membru o permite şi asiguratul solicită acest lucru, aceasta poate fi furnizată în limba altui stat membru.
Secondly, in respect of the language to be used for disclosure, the Directive requires the disclosure to be in a language of the Member State of the commitment (i.e. where the policyholder is habitually resident) or, if the law of that Member State so permits and the policyholder so requests, it may be provided in the language of another Member State.
Însă, apendicele 2E prevede că informaţiile vor fi furnizate în limba engleză, cu excepţia cazului în care cealaltă parte contractantă solicită ca informaţiile să fie dezvăluite într-o limbă oficială a unui stat membru altul decât Regatul Unit.
However, Schedule 2E states that the information shall be furnished in English except when the other party to the contract requests that the information be disclosed in an official language of a Member State other than the UK .
Acest lucru înseamnă, de exemplu, că, în cazul în care asiguratul este în mod obişnuit rezident într-un stat membru, altul decât Regatul Unit, a cărui limbă oficială nu este limba engleză, societatea din Regatul Unit poate respecta cerinţele de dezvăluire furnizând respectivului asigurat informaţiile în limba engleză, cu excepţia cazului în care asiguratul solicită ca respectivele informaţii să fie furnizate în limba sa maternă.
This means, for example, that if the policyholder is habitually resident in a Member State other than the UK whose official language is not English, the UK company can comply with the disclosure requirements by furnishing that policyholder with information in English unless the policyholder requests that the information be furnished in his own language.
Astfel, normele britanice privind limba nu obligă asigurătorul să furnizeze informaţiile într-o limbă diferită de limba engleză, deoarece directiva prevede ca dezvăluirea să fie în limba statului membru în care s-a încheiat angajamentul (adică statul în care asiguratul este rezident în mod obişnuit).
Thus, the UK language rules do not oblige the insurer to provide the information in a language other than English whereas the Directive requires the disclosure to be in the language of the Member State of the commitment (i.e. where the policyholder is habitually resident).
În plus, nota din ghidul prudenţial specifică cerinţele de dezvăluire incluse în apendice.
In addition, the Prudential Guidance Note further specifies the disclosure requirements included in the schedule.
De exemplu, în ceea ce priveşte cerinţa de dezvăluire a metodei de calul şi distribuire a bonusurilor, nota orientativă specifică faptul că asigurătorul trebuie să specifice:
For instance, with respect to the requirement to disclose the method of calculation and distribution of bonuses, the Guidance Note specifies that the insurer should state:
§ modalitatea de distribuire a profiturilor care sunt alocate pentru plata bonusurilor (de exemplu, printr-o creştere în beneficii sau o descreştere în prime)
§ how it distributes profits which are allocated for the payment of bonuses (for example, by an increase in benefits or a decrease in premiums)
§ în cazul în care beneficiile crescute care rezultă din bonusuri sunt plătibile exclusiv (supuse oricăror modificări) chiar şi în cazul în care contractul este reziliat prematur de oricare dintre părţile contractante
§ whether increased benefits resulting from bonuses are only payable (subject to any adjustments) even if the contract is terminated early by either party to the contract
§ unde bonusul acţionează pentru creşterea beneficiilor, dacă este posibil ca aceste creşteri să aibă loc anual sau doar atunci când sumele poliţei devin plătibile asiguratului
§ where the bonus acts to increase benefits, whether increases are likely to be made each year or only when the policy monies become payable to the policyholder
§ baza în funcţie de care bonusurile sunt alocate asiguraţilor (de exemplu, suma asigurată, primele plătite, valoarea bonusurilor existente)
§ the basis upon which bonuses are allotted to policyholders (for example, sum assured, premiums paid, value of existing bonuses)
§ dacă poliţele distribuie în mod echitabil toate profiturile fondului pe termen lung sau doar anumite elemente ale acestor profituri, din cauză că, de exemplu, anumite active trebuie ipotecate pentru tipul de contract în cauză astfel încât bonusurile distribuite asiguratului vor fi limitate la profiturile obţinute din aceste active.
§ whether policies share equitably in the distribution of all the profits of the long-term fund or only certain elements of these profits because, for example, certain assets are to be hypothecated to the type of contract concerned so that the bonuses distributed to the policyholder will be restricted to the profits earned on those assets.
Nota din ghidul prudenţial specifică faptul că toate informaţiile trebuie dezvăluite în scris înainte de încheierea contractului.
The Prudential Guidance Note specifies that all the information must be disclosed in writing before the contract is entered into.
Aceasta mai specifică şi că asigurătorii trebuie să dezvăluie informaţiile, ca şi cea mai bună practică, la începutul procesului de vânzare şi oricând este efectuată o recomandare de produs sau este completat un formular de propunere de către asigurat.
It goes on to specify that, as best practice, insurers should disclose the information early in the selling process and whenever a product recommendation is made or a proposal form completed by the policyholder.
Cerinţe permanente de dezvăluire: sfera de aplicare a cerinţelor permanente de dezvăluire pentru contractele de asigurare pe termen lung este definită în alineatul (2), paragrafele (1) şi (2) din apendice.
Ongoing disclosure requirements: the scope of application of ongoing disclosure requirements for long-term insurance contracts is defined by paragraph (2), sub paragraphs (1) and (2) of the Schedule.
Conform acestor dispoziţii, cerinţele contractuale permanente de dezvăluire sunt aplicabile contractelor de asigurare directă pe termen lung încheiate de un sediu principal sau o sucursală a unei societăţi de asigurări sau de o societate membră a Lloyd situată în Regatul Unit sau într-un stat membru altul decât Regatul Unit, în cazul în care una sau mai multe dintre celelalte părţi contractante sunt rezidente în mod obişnuit în Regatul Unit.
According to these provisions, ongoing contractual disclosure requirements apply to contracts of direct long-term insurance entered into by a head office or branch of an insurance company or member of Lloyd’s situated in the UK or situated in a Member State other than the UK where one or more of the other parties to the contract is habitually resident in the UK.
Spre deosebire de cerinţele precontractuale de dezvăluire, cerinţele permanente de dezvăluire sunt aplicabile tuturor tipurilor de contracte de asigurare directă pe termen lung, indiferent dacă acestea au o componentă investiţională sau nu.
Unlike pre-contractual disclosure requirements, ongoing disclosure requirements apply to all kinds of contracts for direct long-term insurance, whether they have an investment component or not.
În conformitate cu anexa II din directivă, cerinţele permanente de dezvăluire pentru asigurarea pe termen lung, aşa cum sunt stabilite de apendicele 2E, se referă atât la dezvăluirea informaţiilor referitoare la variaţiile contractuale cât şi la starea bonusurilor.
In line with Annex II of the Directive, ongoing disclosure requirements for long-term insurance, as set out by Schedule 2E, refer to both disclosure of information on contract variations and on the state of bonuses.
Amploarea, forma şi sincronizarea cerinţelor permanente de dezvăluire sunt specificate de către nota din ghidul prudenţial, care se referă la normele SIB/LAUTRO.
The extent, form and timing of the ongoing disclosure requirements are further specified by the Prudential Guidance Note, which refers to the SIB/LAUTRO rules.
Normele SIB/LAUTRO referitoare la dezvăluirea informaţiilor privind variaţiile contractuale şi în legătură cu starea bonusurilor sunt mult mai detaliate decât referinţa succintă din cadrul directivei.
The SIB/LAUTRO rules on disclosure of information relating to contract variations and on the state of bonuses is far more detailed than the succinct reference made by the Directive.
Normele SIB/LAUTRO stipulează că notificările referitoare la bonus trebuie emise cel puţin în fiecare an calendaristic şi că acestea trebuie să fie efectuate în una dintre formele următoare:
SIB/LAUTRO rules stipulate that bonus notices must be issued at least once in every calendar year and that they should take one of the following forms:
§ o notificare personalizată pe client care indică suma bonusului alocat respectivului asigurat, sau
§ a client-specific notice that indicates the amount of the bonus allotted to that policyholder, or
§ o notificare personalizată pe client care indică valoarea totală a investiţiei, inclusiv valoarea bonusurilor alocate, şi rata bonusului asupra perioadei de timp la care se referă notificarea privind acordarea bonusului, sau
§ a client-specific notice which indicates the total value of the investment, including the value of any bonus allotted, and the rate of bonus over the period of time to which the bonus notice relates, or
§ o notificare nepersonalizată pe client care furnizează informaţii suficiente pentru a da posibilitatea asiguraţilor să calculeze suma bonusului care le-a fost alocat şi indică metoda de calcul.
§ a non client-specific notice that provides sufficient information to enable policyholders to calculate the amount of bonus allotted to them and indicates the method for the calculation.
O astfel de notificare poate lua forma unui tabel de valori pentru bonus pentru anumite sume asigurate date şi pentru anii de începere a contractului sau poate indica suma bonusului ca proporţie din suma asigurată.
Such a notice could take the form of a table of values for the bonus for given sums assured and years of commencement of the contract or indicate the amount of the bonus as a proportion of the sum assured.
Prezentul articol este strâns legat de articolul 28.
This article is inseparably linked to Article 28.
Problema în acest caz este dacă ELAS a informat în mod corespunzător asiguraţii, în afară de informaţiile iniţiale precontractuale, în legătură cu modificările condiţiilor poliţei lor, de exemplu, referitor la actualizările stării bonusurilor lor.
The issue in this instance is whether ELAS properly informed policyholders, in addition to the initial pre-contractual information, of changes to their policy conditions, for example concerning updates on the state of their bonuses.
Pentru a urmări această linie de investigaţie, este necesară verificarea faptului dacă ELAS a îndeplinit, într-adevăr, în mod corespunzător aceste obligaţii şi, în caz contrar, ce măsuri au fost luate, dacă au existat, de către autoritatea de reglementare a conduitei profesionale în fiecare dintre cazuri (Regatul Unit, Irlanda, Germania, etc.).
To pursue this line of investigation, it is necessary to verify if ELAS did indeed adequately fulfil these obligations and, if it did not, what action, if any, was taken by the conduct of business regulator in each case (UK, Ireland, Germany, etc.).
Directiva prevede numai faptul că asiguratul trebuie să fie informat, inter alia, în legătură cu „definirea fiecărui beneficiu şi a fiecărei opţiuni” şi „modalităţile de calcul şi distribuire a bonusurilor”.
The Directive itself requires only that the policyholder must be informed, inter alia, of “the definition of each benefit and each option” and “the means of calculation and distribution of bonuses”.
Aceste cerinţe nu sunt suficient de specifice.
These requirements are not sufficiently specific.
Există o puternică mărturie care sugerează că, începând cu anul 1998, ELAS nu a dezvăluit în mod adecvat riscul prezentat de ratele rentei garantate potenţialilor asiguraţi cu rate negarantate.
There is powerful evidence to suggest that, from 1998 onwards, ELAS did not adequately disclose the risk posed by guaranteed annuity rates to prospective policyholders with non-guaranteed rates.
Este dificilă demonstrarea faptului că aceasta a reprezentat o încălcare a directivei, dar este uşor de demonstrat că este necesară intensificarea cerinţelor de dezvăluire în beneficiul asiguraţilor.
It is difficult to make the case that this was a breach of the Directive but easy to make the case that there is a need to enhance disclosure requirements for the benefit of policyholders.
Pentru detalii suplimentare, a se vedea partea III referitoare la acţiunile de reglementare şi partea IV privind problemele legate de căile de atac.
For in-depth detail, see Part III on Regulatory Action and Part IV on Redress issues.
Articolul 9 – supravegherea sucursalelor înfiinţate în alt stat membru (articolele 16 din 1DAV şi 11 din DC)
Article 9 - Supervision of branches established in another Member State (Articles 16 of 1LD and 11 of CD)
Prezentare pe scurt a obiectivelor
Summary of objectives
Prezentul articol dă dreptul statului membru de origine să efectueze o supraveghere pe loc a sucursalelor înfiinţate în alt stat membru cu o notificare prealabilă a autorităţilor competente din statul membru gazdă.
This article entitles the home Member State to carry on on-the-spot supervision of branches established in another Member State and previous notification to the competent authorities of the host Member State.
din Directiva 79/267/CEE se înlocuieşte cu următorul text:
of Directive 79/267/EEC shall be replaced by the following:
„Articolul 16
'Article 16
Statul membru al sucursalei prevede că, în cazul în care o întreprindere de asigurare autorizată într-un alt stat membru îşi desfăşoară activitatea prin intermediul unei sucursale, autorităţile competente ale statului membru de origine, după informarea autorităţilor competente din statul membru al sucursalei, pot efectua ele însele sau prin intermediul persoanelor pe care le desemnează în acest scop, verificări la faţa locului privind informaţiile necesare pentru a asigura supravegherea financiară a întreprinderii.
The Member State of the branch shall provide that, where an assurance undertaking authorized in another Member State carries on business through a branch, the competent authorities of the home Member State may, after having first informed the competent authorities of the Member State of the branch, carry out themselves, or through the intermediary of persons they appoint for that purpose, on-the-spot verification of the information necessary to ensure the financial supervision of the undertaking.
Autorităţile statului membru al sucursalei pot participa la verificarea în cauză”.
The authorities of the Member State of the branch may participate in that verification'.
Această dispoziţie a fost transpusă în legislaţia Regatului Unit prin reglementarea 45 din Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994, care introduce apendicele 2F la ICA 1982.
This provision has been transposed into UK legislation by Regulation 45 of the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994, which inserts Schedule 2F to the ICA 1982.
Punctele 13 şi 14 din apendicele 2F modifică puterea Secretarului de Stat de a obţine informaţii de la societăţile de asigurări, conferită de secţiunea 44 din ICA 1982, dacă puterea respectivă este exercitată în legătură cu o societate din CE.
Paragraphs 13 and 14 of Schedule 2F modify the power of the Secretary of State to obtain information from insurance companies conferred by section 44 of the ICA 1982, when that power is exercised in respect of an EC company.
Secţiunea 44 din Lege conferă Secretarului de Stat două tipuri de puteri: subsecţiunea (1) se referă la puterea de a solicita unei societăţi să furnizeze Secretarului de Stat informaţii referitoare la aspectele specificate; subsecţiunile (2) litera (a), (2) litera (b) şi (4) litera (a) se referă la puterea de a solicita unei societăţi să furnizeze registrele şi documentele care pot fi specificate.
Section 44 of the Act confers the Secretary of State two types of power: subsection (1) refers to the power to require a company to furnish the Secretary of State with information about specified matters; subsections (2)(a), (2)(b) and (4)(a) refer to the power to require a company to produce books or papers as may be specified.
În ceea ce priveşte puterea de a solicita informaţii referitoare la aspectele specificate, punctul 13 alineatul (1) specifică faptul că Secretarul de Stat poate exercita această putere în legătură cu o societate CE dacă autoritatea de supraveghere din statul membru de origine i-a solicitat acestuia acest lucru sau dacă Secretarul de Stat consideră că informaţiile solicitate sunt necesare pentru a-i permite să îşi exercite funcţiile de supraveghere.
With respect to the power to require information about specified matters, paragraph 13(1) provides that the Secretary of State may exercise this power in respect of an EC company either if the supervisory authority of the home Member State has requested him to do so or if the Secretary of State considers that the information to be acquired is necessary to enable him to perform his supervisory functions.
În cazul din urmă, Secretarul de Stat are libertatea de utilizare a acestei puteri, care nu este condiţionată de solicitarea autorităţii competente din statul membru de origine.
In the latter circumstance, the Secretary of State enjoys some discretion in using this power, which is not subjected to a request from the competent authority of the home Member State .
În ceea ce priveşte puterea de a solicita unei societăţi să furnizeze registre şi documente, în conformitate cu directiva, punctul 13 alineatul (2) prevede că Secretarul de Stat va exercita această putere în legătură cu o societate CE numai dacă autoritatea de supraveghere din statul de origine al societăţii i-a solicitat – în scris – să obţină informaţii de la societatea respectivă.
With respect to the power to require a company to produce books or papers, in line with the Directive, paragraph 13(2) provides that the Secretary of State shall not exercise this power in respect of an EC company unless the supervisory authority in the company’s home State has requested him – in writing – to obtain information from that company.
Prin urmare, măsura de punere în aplicare în Regatul Unit are caracter mai restrictiv decât directiva prin faptul că solicită statului membru de origine nu numai să notifice autoritatea din statul membru gazdă, dar şi să prezinte această notificare în scris.
Thus, the UK implementing measure is more restrictive than the Directive in that it requires the home Member State not only to notify the host Member State authority but also to submit this notification in writing.
În sfârşit, în conformitate cu directiva, punctul 14 alineatul (2) prevede ca un ofiţer sau agent al Secretarului de Stat poate însoţi persoana autorizată de către autorităţile competente din statul membru de origine în momentul exercitării puterii de obţinere a informaţiilor.
Finally, in accordance with the Directive, paragraph 14(2) provides that an officer or agent of the Secretary of State may accompany the person authorised by the competent authorities of the home Member State while he is exercising the power to obtain information.
Conform declaraţiilor analizate până în prezent, nu au fost efectuate vizite pe loc de către autorităţile de supraveghere britanice în alt stat membru în legătură cu cazul ELAS, şi nici nu au fost găsite notificări prealabile către statul membru gazdă referitoare la acest aspect.
According to the evidence analyzed so far, no on-the-spot visits were performed by UK supervisors in other Member State regarding ELAS, nor have any previous notifications to the host Member State been found on this matter.
Articolul 12 – dificultăţi în respectarea obligaţiilor (articolele 24 din 1DAV şi 37 din DC)
Article 12 - Difficulties to comply with financial guarantees (Articles 24 of 1LD and 37 of CD)
Prezentul articol enumeră acţiunile care trebuie luate de autoritatea competentă din statul membru de origine în vederea protejării drepturilor asiguraţilor în cazul în care societăţile de asigurări întâmpină dificultăţi în respectarea garanţiilor lor financiare.
This article lists the actions to be taken by the competent authority of the home Member State to protect policyholders’ rights when assurance companies are facing difficulties in complying with their financial guarantees.
Acesta specifică circumstanţele în care pot fi luate aceste măsuri, formalităţile care trebuie respectate şi circumstanţele în care statul membru de origine poate interzice societăţii să dispună în mod liber de activele sale.
It specifies the circumstances under which such actions may be taken, the formalities that are to be observed and the circumstances under which the home Member State may prohibit the company's free disposal of assets.
Articolul 24 din Directiva 79/267/CEE se înlocuieşte cu următorul text:
Article 24 of Directive 79/267/EEC shall be replaced by the following:
„Articolul 24
'Article 24
În cazul în care o întreprindere de asigurare se conformează articolului 17, autoritatea competentă a statului membru de origine al întreprinderii poate interzice libera dispunere a activelor acesteia după ce şi-a comunicat intenţia în cauză autorităţilor competente ale statelor membre ale angajamentelor.
If an undertaking does not comply with Article 17, the competent authority of its home Member State may prohibit the free disposal of its assets after having communicated its intention to the competent authorities of the Member States of commitment.
În scopul restaurării situaţiei financiare a unei întreprinderi de asigurare a cărei marjă de solvabilitate a scăzut sub nivelul minim cerut în temeiul articolul 19, autoritatea competentă a statului membru de origine cere prezentarea spre aprobare a unui plan pentru restabilirea unei poziţii financiare echilibrate.
For the purposes of restoring the financial situation of an undertaking the solvency margin of which has fallen below the minimum required under Article 19, the competent authority of the home Member State shall require that a plan for the restoration of a sound financial position be submitted for its approval.
În cazuri excepţionale, în cazul în care autoritatea competentă este de părere că situaţia financiară a întreprinderii de asigurare va continua să se deterioreze, poate şi restricţiona sau interzice libera dispunere a activelor întreprinderii de asigurare.
In exceptional circumstances, if the competent authority is of the opinion that the financial situation of the undertaking will further deteriorate, it may also restrict or prohibit the free disposal of the undertaking's assets.
Aceasta informează autorităţile altor state membre pe teritoriul cărora întreprinderea de asigurare îşi desfăşoară activitatea cu privire la măsurile adoptate şi, la cererea sa, acestea adoptă aceleaşi măsuri.
It shall inform the authorities of other Member States within the territories of which the undertaking carries on business of any measures it has taken and the latter shall, at the request of the former, take the same measures.
În cazul în care marja de solvabilitate scade sub fondul de garantare definit la articolul 20, autoritatea competentă a statului membru de origine cere întreprinderii de asigurare să prezinte spre aprobare un plan financiar pe termen scurt.
If the solvency margin falls below the guarantee fund as defined in Article 20, the competent authority of the home Member State shall require the undertaking to submit a short-term finance scheme for its approval.
De asemenea, aceasta poate restricţiona sau interzice libera înstrăinare a activelor întreprinderii de asigurare.
It may also restrict or prohibit the free disposal of the undertaking's assets.