natgillin/translations-raw huggingface dataset:
În timp ce FSA era în curs de înfiinţare, Trezoreria Majestăţii Sale şi-a asumat (din 5 ianuarie 1998 până la 1 ianuarie 1999) „ deplina responsabilitate, ca autoritate prudenţială competentă, responsabilă pentru acţiunile anterioare ale DTI, în această capacitate ” (WE32)
While the FSA was being created, HM Treasury assumed (from 5 January 1998 until 1 January 1999) " full responsibility as prudential competent authority, answerable for DTI's past actions in that capacity " (WE32)
Ca parte a acestei etape de tranziţie, personalul Direcţiei de Asigurare DTI a fost temporar transferat la Trezorerie, anterior transferării la FSA.
As part of the transitional phase, the DTI Insurance Directorate staff was transferred temporarily to the Treasury, pending transfer to the FSA.
Astfel, Trezoreria era direct responsabilă pentru reglementarea prudenţială a societăţilor de asigurare, cum ar fi Equitable Life.
The Treasury was therefore directly responsible for the prudential regulation of insurance companies such as Equitable Life.
De la 1 ianuarie 1999, ca parte a unui acord intermediar, Trezoreria a asigurat FSA serviciile de supraveghere de zi cu zi a societăţilor de asigurare, rămânând responsabilă şi rezervându-şi rolul de reglementare până în momentul în care FSA a dobândit puteri legale depline, în virtutea Legii Serviciilor şi Pieţelor Financiare din 2000 (FSMA) .
From 1 January 1999, as part of a transitional arrangement, the Treasury outsourced the day-to-day supervision of insurance companies to the FSA, remaining ultimately in charge and retaining its regulatory role until the FSA was given full statutory powers by the Financial Services and Markets Act 2000 (FSMA) .
2c) Perioada post-2001
2c) Period post-2001
În prezent, FSA este un organism independent non-guvernamental, o societate cu garantare limitată şi finanţată de sectorul serviciilor financiare.
Today the FSA is an independent non-governmental body, a company limited by guarantee and financed by the financial services industry.
Trezoreria numeşte Consiliul FSA, care în prezent este compus dintr-un preşedinte, un preşedinte executiv, trei administratori delegaţi şi 10 administratori neexecutivi.
The Treasury appoints the FSA Board, currently consisting of a Chairman, a Chief Executive Officer, three Managing Directors, and 10 non-executive directors.
Consiliul stabileşte politica globală, managementul de zi cu zi reprezentând responsabilitatea executivului.
The Board sets out overall policy, with day-to-day management being the responsibility of the Executive.
În calitate de autoritate unică de reglementare, FSA este subordonată Trezoreriei, şi, prin aceasta, Parlamentului britanic.
As sole financial regulator, the FSA is accountable to the Treasury, and through it to the UK Parliament.
FSA a dobândit puteri depline de reglementare la 1 decembrie 2001 şi în prezent deţine, din cele nouă echipe de sector, o echipă destinată în mod specific supravegherii sectorului de asigurări.
The FSA gained full regulatory powers on 1 December 2001 and currently has, out of nine sector teams, one specifically dedicated to the supervision of the insurance sector.
Funcţiile sale cheie constau în identificarea riscului (identificarea riscurilor de asigurare apărute şi coordonarea modalităţilor de limitare a acestora), gestionarea contactelor cu o gamă largă de persoane externe cheie pentru sectorul asigurărilor, verificarea coerenţei cerinţelor şi politicilor FSA aferente sectorului de asigurări şi, în funcţie de caz, interpretarea noilor reguli şi cerinţe.
Its key functions are risk-identification (identify emerging insurance risks and coordinate ways to mitigate these), managing contacts with a wide range of external stakeholders for the insurance sector, keeping under review the coherence of FSA requirements and policies as they bear on the insurance sector and, if needed, interpreting new rules and requirements.
În fiecare an, fiecare asigurător autorizat de FSA trebuie să depună la aceasta o declaraţie de asigurare care include informaţiile financiare auditate şi rapoartele auditorilor.
Every year, each insurer authorized by the FSA must send it an insurance return containing audited financial information and auditors' reports.
Regulamentul de desfăşurare a activităţii (DA)
Conduct of Business (CoB) Regulation
Scopul normelor de desfăşurare a activităţii în sectorul asigurării de viaţă poate fi definit ca asigurând faptul că:
The purpose of the Conduct of Business rules in the life assurance business can be defined as ensuring that:
· produsele de asigurare cu amănuntul oferite pe piaţă sunt corespunzătoare pentru investitori
· retail insurance products offered on the market are suitable to investors
· investitorii înţeleg toate riscurile implicate de poliţa contractată
· investors understand all risks involved in the policy they take out
· publicitatea aferentă produselor de asigurare este corectă, clară şi nu este înşelătoare prin mesajul transmis
· advertisements for insurance products are fair, clear and not misleading in their message
· previziunile de performanţă se bazează pe justificări adecvate.
· performance forecasts are based on adequate justifications.
La sfârşitul anilor 1980, regulamentul de Desfăşurare a Activităţii (DA) era guvernat de „ Legea Serviciilor Financiare” din 1986 , care înlocuia „ Legea prevenirii fraudei de investiţii ” din 1958 şi stabilea un regim de reglementare privind desfăşurarea activităţii de investiţii cu amănuntul.
In the late 1980s, the Conduct of Business (CoB) regulation was governed by the " Financial Services Act" of 1986 , which had replaced the " Prevention of Fraud Investments Act " of 1958 and established a regulatory regime for the carrying on of retail investment business.
Operatorii aveau obligaţia fie de a obţine o autorizaţie de la Consiliul de valori mobiliare şi investiţii (Securities & Investments Board - SIB), nucleul viitoarei autorităţi a serviciilor financiare, fie de a deveni membri ai unei Organizaţii de autoreglementare (OAR), care supraveghea membrii în baza propriilor regulamente.
Operators had either to obtain authorisation from the Securities & Investments Board (SIB), the core of the later Financial Services Authority, or to become a member of a Self-regulating Organisation (SRO) which supervised members by reference to their own rule books.
Astfel, OAR-urile îşi derivau puterile din raporturile contractuale cu membrii acestora şi consultanţii financiari independenţi supuşi reglementării sau cu alţi subiecţi din domeniul produselor de investiţie cu amănuntul, destinate publicului general.
Thus, SROs derived their power from their contractual relationship with their members and regulated independent financial advisers or other subjects related to the marketing of retail investment products to the general public.
OAR era de asemenea responsabilă pentru soluţionarea reclamaţiilor de fals în vânzare.
SRO dealt also with complaints about mis-selling.
Cu toate acestea, „ în cazul în care o OAR retrăgea calitatea de membru a unei societăţi de asigurări de viaţă, efectul nu consta în retragerea autorizaţiei acesteia de desfăşurare a activităţii de asigurare sau de vânzare a poliţelor acesteia, ci doar în transferarea acelei societăţi de asigurări sub supravegherea SIB.”
However, " if an SRO were to expel a life office from membership, the effect would not be to deprive it of its authorisation to carry on insurance business or to sell its policies but merely to transfer the life office to the care of the SIB."
Legea Serviciilor Financiare din 1986 a desemnat două OAR particulare aferente supravegherii desfăşurării activităţii
The Financial Services Act of 1986 had designated two particular SRO for Conduct of Business supervision
Regatul Unit şi Irlanda au fost „singurele state membre care deţineau autorităţi de reglementare a DA care funcţionau separat de autorităţile de supraveghere prudenţială; puterile acestora erau strict limitate şi erau considerate partenerii inferiori privind supravegherea” (ES-1, pagina 6). :
The UK and Ireland were "the only MS to have CoB regulators who operated separately from the prudential supervisors; their powers were strictly limited and they were regarded as the junior partner in supervision" (ES-1, page 6). :
- LAUTRO (Life Assurance and Unit Trust Regulatory Organisation – Organizaţia de reglementare a asigurărilor de viaţă şi societăţilor de investiţii)
- LAUTRO (Life Assurance and Unit Trust Regulatory Organisation)
- FIMBRA (Financial Intermediaries Manager and Broker Regulatory Association – Asociaţia de reglementare a directorilor şi brokerilor intermediari financiari)
- FIMBRA (Financial Intermediaries Manager and Broker Regulatory Association)
În anul 1994 acestea au fuzionat şi au format PIA
In 1994 these were merged into the PIA
Equitable Life a fost membră a LAUTRO, alăturându-se PIA în luna iulie 1994.
Equitable Life was a member of LAUTRO, joining PIA in July 1994.
( Personal Investment Authority – Autoritatea de investiţii personale ) care, începând din anul 1998, şi-a delegat funcţiile către FSA, anticipând devenirea acesteia din urmă unica autoritate de supraveghere prudenţială şi privind desfăşurarea activităţii.
( Personal Investment Authority ) which from 1998 onwards, contracted out its functions to the FSA, in anticipation of the latter becoming the sole prudential and conduct of business supervising authority.
Relaţia dintre autoritatea de supraveghere prudenţială şi autoritatea de supraveghere a desfăşurării activităţii era critică în Regatul Unit, în timp ce o cooperare strânsă şi schimbul de informaţii erau vitale pentru asigurarea unei supravegheri adecvate a societăţilor de asigurare.
The relationship of the prudential supervisor with the conduct of business supervisor was critical in the UK, while close cooperation and information-sharing was vital to ensuring proper supervision of insurance companies.
Ca o condiţie pentru recunoaşterea ca OAR, PIA trebuie să fie „ capabilă şi să dorească să promoveze şi să menţină standarde înalte de integritate şi tranzacţionare loială cu ocazia desfăşurării activităţii de investiţie şi să coopereze, prin schimbul de informaţii şi în alt mod, cu Secretarul de Stat şi cu orice alte autorităţi, organisme sau persoane responsabile pentru supravegherea sau reglementarea activităţii de investiţii sau altor servicii financiare .”
As a condition for recognition as an SRO, PIA had to be “ able and willing to promote and maintain high standards of integrity and fair dealing in the carrying of investment business and to co-operate, by the sharing of information and otherwise, with the Secretary of State and any other authority, body or person having responsibility for the supervision or regulation of investment business or other financial services .”
A se vedea ES-2, capitolul 9.
see ES-2, chapter 9.
În timp ce aspectele legate de DA pot fi simptomatice pentru identificarea unei afecţiuni mai largi în cadrul societăţii, care trebuia urmărită de autoritatea de supraveghere prudenţială, autorităţile de reglementare DA deţineau de asemenea un interes în orice probleme prudenţiale care afectau o societate de asigurări de viaţă, deoarece asemenea probleme puteau indica necesitatea verificării mai atente a materialelor de marketing, pentru asigurarea faptului că acestea nu sunt înşelătoare.
While CoB concerns could be symptomatic of spotting a wider malaise in the company, which needed to be pursued by the prudential supervisor, the CoB regulators also had an interest in any prudential problems affecting a life office, since such problems could indicate a need to scrutinise marketing materials more closely, to ensure that they were not misleading.
Anterior datei de 1 ianuarie 1999, când FSA a preluat monitorizarea de zi cu zi a respectării regulilor PIA de desfăşurare a activităţii, împreună cu supravegherea prudenţială a societăţilor de asigurare de viaţă, cele două autorităţi de reglementare au funcţionat în baza unei legislaţii separate în diverse locaţii, cu un contact oficial limitat, şi nu au stabilit nici un fel de proceduri de schimb periodic de informaţii.
Before 1 January 1999, when FSA took over the day-to-day monitoring of compliance with PIA’s conduct of business rules together with the prudential supervision of life offices, the two regulators operated under separate legislation in different locations with little formal contact and did not set up any regular information-sharing procedures.
Începând din anul 1999, personalul responsabil pentru supravegherea de zi cu zi a societăţilor de asigurări de viaţă în virtutea celor două contracte de nivel servicii funcţiona în aceeaşi clădire în FSA, dar puterile de decizie au continuat să fie deţinute de Consiliul PIA privind regulile de DA şi de HMT pentru aspectele prudenţiale, până la intrarea în vigoare a FSMA, la finele anului 2001.
From 1999 onwards, the staff responsible for the day-to-day supervision of life offices under the two services level agreements were located in the same building in FSA but decision-making powers remained with the PIA Board for CoB rules and with HMT for prudential matters until FSMA came into force at the end of 2001.
Fiecare parte a necesitat o anumită perioadă de timp pentru dobândirea unei înţelegeri mai bune a obiectivelor şi preocupărilor celeilalte părţi şi pentru a învăţa să coopereze.
It took some time for each side to acquire a better understanding of the objectives and preoccupations of the other and to learn how to work together.
La 1 decembrie 2001 (când FSMA a intrat în vigoare), OAR-urile s-au dizolvat şi FSA a devenit, separat de autoritatea de supraveghere prudenţială, unica autoritate de reglementare privind Desfăşurarea Activităţii de către societăţile de asigurare de viaţă.
On 1 December 2001 (when the FSMA came into force) the SRO were dissolved and the FSA became, in addition to being the prudential supervisor, the sole Conduct of Business regulatory authority for life insurance companies.
Actuarul desemnat (AD)
The Appointed Actuary (AA)
Conceptul de actuar desemnat (AD) a fost introdus de „legea societăţilor de asigurare” din 1974 şi timp de patru decenii a reprezentat trăsătura critică a sistemului britanic de reglementare.
The concept of Appointed Actuary (AA) was introduced by the "Insurance Companies Act" of 1974 and has been for decades a critical feature of the UK regulatory system.
Ideea a constat în „desemnarea unei persoane profesioniste specifice din cadrul societăţii pe care autoritatea competentă să se poată baza în vederea monitorizării situaţiei financiare a societăţii, pe baze continue...
The idea was to "designate a specific professional person within the company who could be relied on by the prudential competent authority to monitor the financial position of the company on a continuous basis ...
Monitorizarea situaţiei financiare globale a societăţii a fost considerată responsabilitatea profesională a AD.
It was regarded as the professional responsibility of the AA to monitor the overall financial position of the company.
Deţinerea AD în centrul societăţii (cu drept deplin de acces în Consiliu) ... a fost destinată asigurării protejării intereselor asiguraţilor, precum şi unui sistem intern puternic de control financiar şi gestionare a riscului.”
Having the AA at the heart of the company (with full right of access to the Board) ... was intended to provide protection for policyholder interests, as well as a strong internal system of financial control and risk management."
În mod normal a reprezentat „ primul punct de contact pentru GAD din cadrul fiecărei societăţi de asigurări de viaţă.”
He was normally " the first point of contact for GAD within each life office."
AD „ avea obligaţia de a deţine « calificările prevăzute », care includeau cerinţa ca actuarul să fi împlinit vârsta de 30 de ani şi să fie membru al Institutului actuarilor sau al Facultăţii de actuari; ulterior a fost introdusă cerinţa... deţinerii unui « certificat de practică », eliberat de Facultatea şi Institutul de actuari” (WE32)
The AA " had to hold 'prescribed qualifications', which included a requirement that the actuary must have attained the age of 30 and be a Fellow of the Institute of Actuaries or the Faculty of Actuaries; subsequently it became a requirement ... to hold a “practising certificate” from the Faculty and Institute of Actuaries" (WE32)
În termeni practici, AD trebuia „ să asigure existenţa unor active suficiente ale societăţii, pentru îndeplinirea promisiunilor şi activităţilor societăţii .”
In practical terms, the AA was there " to make sure there were sufficient assets in the company to fulfil the promises and activities in which the company indulges ."
Cu privire la rolul şi responsabilităţile actuarilor, a se vedea de asemenea întrebările şi răspunsurile Comisiei de Trezorerie a Camerei Comunelor, procesul-verbal al reuniunii din 24 aprilie 2004 (WE59).
on role and responsibilities of actuaries, see also the Q&A at the House of Commons Treasury Select Committee, minutes of the 24 April 2004 session (WE59).
AD deţinea îndatoriri specifice de raportare către consiliu a situaţiei financiare a societăţii, de comunicare a distribuirii primelor şi probabil privind interpretarea Aşteptărilor Rezonabile ale Asiguraţilor (ARA).
The AA had specific duties to report to the board on the financial condition of the company, to advise it on bonus distribution and possibly on the interpretation of Policyholders' Reasonable Expectations (PRE).
Acesta avea obligaţia întocmirii unui raport anual privind situaţia financiară a societăţii şi depunerii acestuia în atenţia consiliului, raport care includea în extras declaraţiile de reglementare ale societăţii, transmise GAD.
He had to make an annual report on the company’s financial condition, presented to the board and included in abstract in the company’s regulatory returns, which were sent to GAD.
În consecinţă, actuarii desemnaţi nu deţineau nici un fel de funcţii de reglementare ca atare, ci doar obligaţia de a raporta autorităţii de reglementare neluarea în consideraţie de către consiliu a recomandărilor acestora privind anumite aspecte cheie, posibil de declanşare a acţiunii de reglementare.
Appointed actuaries therefore had no regulatory functions as such but were supposed to report to the regulatory authority if the board did not heed their advice on certain key matters, possibly triggering regulatory action.
De asemenea, aveau obligaţia de a certifica secţiunea declaraţiilor de reglementare care prezenta evaluarea pasivelor societăţii, conducând la o potenţială examinare mai detaliată a declaraţiilor de către autorităţile de reglementare.
They were also required to certify the section of the regulatory returns showing the company's liability valuation, inducing a possible closer scrutiny of the returns by regulators.
Statutul Actuarului Desemnat a variat în mod considerabil de la o societate de asigurări de viaţă la alta.
The status of the Appointed Actuary varied considerably between life assurance companies.
Reforma reglementării asigurărilor realizată de FSA, intrată în vigoare din 1 ianuarie 2005, a abrogat rolul Actuarului Desemnat, în favoarea impunerii consiliilor şi conducerii de vârf a societăţilor a condiţiei asumării responsabilităţii pentru aspectele actuariale şi aducerii acestor aspecte în limitele obiectului auditului extern al societăţii.
The FSA reform of insurance regulation, taking full effect on 1 January 2005, abolished the role of the Appointed Actuary in favour of requiring company boards and senior management to take responsibility for actuarial issues and bringing these issues within the scope of the company's external audit.
WE37, alineatul 25, litera d).
WE37, para.25 d).
Se pare că Elveţia a introdus poziţia de „actuar desemnat” în sistemul elveţian de supraveghere financiară, în baza modelului britanic, conform raportării reprezentantului Oficiului elveţian de asigurări private (H6)
Switzerland appears to have introduced the figure of 'Appointed Actuary' in the Swiss financial supervisory system based on the British model, as reported by the representative of the Swiss Office of Private Insurance (H6).
Profesia de Actuar q fost prima care a determinat înfiinţarea unei comisii independente de investigare (decembrie 2000) a evenimentelor legate de închiderea noilor birouri Equitable Life şi a implicaţiilor aferente.
The Actuarial Profession was the first to set up an independent committee of inquiry (December 2000) into the events surrounding the closure of Equitable Life to new business and its implications.
Raportul Corley
The Corley Report
„Raportul Corley”, denumit astfel după autorul său, Roger Corley, preşedinte al Institutului actuarilor , publicat în luna septembrie 2001, a prezentat o verificare a naturii adecvate a îndrumării profesionale acordate Actuarilor Desemnaţi, pentru verificarea existenţei oricăror factori determinanţi referitori la problemele Equitable Life.
'Corley Report' named after its author, Roger Corley, President of the Institute of Actuaries. , published in September 2001, led a review of the adequacy of the professional guidance issued to Appointed Actuaries, to see whether there had been any contributory factors to the problems at Equitable Life.
S-a concluzionat în termeni generali că îndrumarea a fost adecvată, dar s-a recomandat ca profesia să impună supunerea activităţii Actuarilor Desemnaţi unei „verificări atente” (WE50).
It concluded in broad terms that guidance had been adequate but recommended that the profession should require the work of Appointed Actuaries to be subject to 'peer review' (WE50).
A se vedea WE50, alineatul 82: „...
see WE50, para.82: "...
Logica (EL's) filosofiei primelor neuzuale este clară şi la acel moment nu părea să contravină reglementărilor.
The logic of (EL's) unusual bonus philosophy is clear and did not appear at the time to have contravened regulations.
Dar a beneficiat doar de o susţinere limitată din partea altor actuari...” .
But it received only limited support from other actuaries ..." .
A se vedea WE50, alineatul 89: „ Privind chestiunea legată de natura adecvată a instrucţiunilor, concluzionăm că majoritatea aspectelor pe care le-am identificat şi pentru care instrucţiunile erau relevante erau guvernate de Notele de îndrumare într-o anumită formă, chiar dacă redactarea anumitor puncte era mai degrabă generală decât specifică ...”
see WE50, para.89: " On the question of whether the guidance was adequate, we conclude that most of the matters we have identified for which guidance was relevant were covered by the Guidance Notes in some form, even if the wording on some points was general rather than specific ...".
A se vedea WE50, alineatul 90: „ Nu am identificat dovezi care să sugereze neluarea în consideraţie de orice actuar desemnat din cadrul Equitable a instrucţiunilor în vigoare la data adoptării diverselor decizii.
see WE50, para.90: " We have not found evidence to suggest that any Appointed Actuary of the Equitable failed to take account of the guidance that was current at the time the various decisions were made.
Nu cunoaştem concluziile la care a ajuns orice actuar desemnat din cadrul Equitable cu ocazia examinării modului în care notele de îndrumare publicate i-au afectat deciziile, şi nici recomandările comunicate conducerii sau Consiliului.
We do not know what conclusions any Appointed Actuary at the Equitable reached when considering how the published Guidance Notes affected his decisions, nor what advice he gave to the management or the Board.
De asemenea, nu putem afirma dacă deciziile Consiliului erau conforme cu acele recomandări.
We also cannot tell whether the decisions of the Board were in accordance with that advice.
Nu am identificat nici un fel de dovezi care să indice dacă orice actuar desemnat din cadrul Equitable a fost, în orice moment, preocupat de natura acelor decizii, astfel încât să se simtă obligat să tragă un semnal de alarmă adresat autorităţii de reglementare .”
We have seen no evidence to indicate that any Appointed Actuary at the Equitable was at any time so concerned about the nature of those decisions that he felt it necessary to 'blow the whistle' to the regulator ."