natgillin/translations-raw huggingface dataset:
În cele din urmă, denaturările apărute în mediul concurențial echitabil la nivel internațional în urma măsurilor anticriză adoptate de băncile centrale ar trebui să dispară odată cu încetarea acestor măsuri, neexistând astfel posibilitatea unor efecte pe termen lung asupra concurenței din sectorul bancar.
Finally, any distortions to the international level-playing field implied by the central bank crisis-measures should evaporate once these measures are terminated and thus should not be expected to have any long-lasting impact on bank competition.
Deși, în principiu, denaturările concurențiale par să fi fost ținute în mare parte sub control, o altă preocupare importantă pe care o ridică măsurile de sprijin este cea legată de denaturarea stimulentelor.
While competitive distortions appear in principle to have been largely contained, the distortions of incentives present another important concern arising from the support measures.
Mai concret, măsurile de salvare au venit în primul rând în sprijinul băncilor mari și de importanță sistemică, a căror prăbușire ar fi putut amenința stabilitatea sistemului financiar.
More specifically, the rescue measures have been primarily in support of large and systemically important banks whose failure may have threatened the stability of the financial system.
Prin urmare, aceste bănci pot profita de percepții de piață privind garanții guvernamentale de ajutorare implicite, ceea ce le permite să se lanseze în afaceri profitabile, dar riscante, fără a respecta principiile corespunzătoare de disciplină de piață.
Consequently, these banks may be benefiting from market perceptions of an implicit bail-out guarantee from the government, allowing them to pursue profitable but risky business without the appropriate market discipline.
Au fost prezentate mai multe propuneri privind abordarea așa-numitei percepții „prea mari pentru a da faliment”.
Several proposal have been put forward to deal with this so-called ‘too-big to fail’ issue.
Cum pot fi institu ț iile financiare for ț ate/stimulate să î ș i reducă apetitul pentru risc?
How can financial institutions be forced/ incentivised to reduce their risk appetite?
Actuala reformă a reglementărilor cu privire la întărirea rezistenței sistemului financiar va conține mai multe elemente care prevăd acordarea de stimulente băncilor care adoptă politici de gestionare prudentă a riscurilor.
The ongoing regulatory reform on strengthening the resilience of the financial system will contain several elements that will provide incentives for prudent risk management for banks.
În acest context, propunerile emise de Comitetul de la Basel în 2009 vor spori stimulentele acordate pentru un apetit pentru risc redus, impunând o acoperire mai cuprinzătoare a riscurilor (de ex., risc de nerambursare incremental adăugat în portofoliul de tranzacționare și introducerea unei taxe de capital pentru riscul de credit pentru contrapartide, pentru finanțarea instrumentelor derivate, a contractelor de report și a titlurilor de valoare) prin intermediul unei situații mai bune a capitalurilor, care este însă mai costisitoare.
In this context the Basel Committee proposals issued in 2009 will increase incentives for reduced risk appetite by requiring a more comprehensive coverage of risks (e.g. incremental default risk in the trading book and the introduction of a counterparty credit risk capital charge for derivatives, repos and securities financing) to be covered by higher quality capital, which is more costly.
De asemenea, prin introducerea unui cadru armonizat privind lichiditățile, băncilor li se va impune să se autofinanțeze, utilizând surse de finanțare mai stabile pe o bază structurală.
Moreover, the introduction of a harmonised liquidity framework will require banks to finance themselves using more stable funding sources on a structural basis.
În cele din urmă, au fost convenite principiile de bună practică în materie de compensare, care vor descuraja asumarea excesivă de riscuri în defavoarea rentabilității pe termen lung și a gestionării prudente a riscurilor.
Finally, principles of sound compensation have been agreed that will discourage excessive risk-taking at the expense of long-term profitability and prudent risk management.
Adoptate împreună și puse în aplicare în mod corespunzător, aceste măsuri pot contribui în mod semnificativ la contracararea abordărilor pe termen scurt și la eliminarea practicilor greșite de gestionare a riscurilor pe care le-am observat în trecut.
These measures if taken together and properly implemented can significantly contribute to deterring short-termism and eliminating the flawed risk management practices we observed in the past.
Care considera ț i că ar fi aspectele legisla ț iei din domeniul serviciilor financiare care trebuie abordate cu prioritate după Planul de ac ț iune privind serviciile financiare?
What do you see as the most pressing issues in financial services legislation which remain to be completed after the Financial Services Action Plan?
Unul dintre principalele învățăminte care decurg din criza financiară este acela că strânsa interconectare a piețelor financiare la nivel global ridică probleme comune, care trebuie tratate în mod corespunzător printr-o acțiune concertată.
One of the main lessons from the financial crisis is that the close interconnections existing between financial markets across the globe pose common problems that have to be addressed in an appropriate way with a concerted action.
Prin urmare, după cum s-a și întâmplat, programul de reglementări al UE ar trebui să răspundă în mod corespunzător inițiativelor și recomandărilor formulate la nivel internațional, în special de către forumul G20, a cărui importanță s-a făcut simțită în timpul crizei financiare.
Therefore, as it has been already the case, the regulatory agenda for the EU should properly respond to the initiatives and recommendations being put forward at international level, and in particular by the G20, whose importance has emerged during the financial crisis.
Planurile de acțiune și recomandările formulate de G20 au generat deja un volum considerabil de demersuri importante cu privire la dispozițiile de reglementare, supraveghere și stabilitate financiară din partea unor organisme internaționale, precum Consiliul pentru stabilitate financiară și Comitetul de supraveghere bancară de la Basel pentru sectorul bancar, care are o importanță deosebită în contextul UE.
The action plans and recommendations by the G20 have already triggered a substantive amount of important work on the regulatory supervisory and financial stability arrangements from international bodies such as the Financial Stability Board and the Basel Committee on Banking Supervision for the banking sector which is of particular relevance in the EU context.
În ceea ce privește aspectele mai importante care ar trebui abordate prin inițiative de reglementare, putem distinge două categorii principale.
When considering the more important issues that should be addressed through regulatory initiatives we can distinguish between two main set of issues.
În primul rând, ini ț iativele de reglementare privind consolidarea cadrului pruden ț ial pe baza ini ț iativelor interna ț ionale.
First, regulatory initiatives related to the enhancement of the prudential framework stemming from international initiatives.
Finalizarea programului de reformă al Comitetului de la Basel și aplicarea ulterioară a acestuia în Europa sunt esențiale pentru dezvoltarea unui sistem bancar mai rezistent, care să poată susține o creștere economică solidă pe termen lung, fără a afecta funcționarea pieței și redresarea economică.
The completion of the Basel Committee reform programme, and the subsequent implementation in Europe, is critical to achieving a more resilient banking system that can support sound economic growth over the longer term, without impinging on the functioning of the market and economic recovery.
De asemenea, în contextul reformelor internaționale, doresc să subliniez importanța a patru aspecte:
Moreover, within the context of international reforms I wish to underline the importance of four issues:
a) Necesitatea de a ajunge la un consens internațional cu privire la soluțiile la problemele create de instituțiile financiare de importanță sistemică (IFIS).
a) The need to reach an international consensus related to the solutions to the problems created by the systemically important financial institutions (SIFIs).
Este necesar să se convină asupra abordării normative specifice care trebuie adoptată pentru IFIS, precum și asupra procedurilor suplimentare de supraveghere, pentru a asigura o monitorizare eficientă a activităților și a riscurilor acestora.
There is a need to agree on the specific regulatory approach that should be adopted for the SIFIs and what should be the additional supervisory procedures in order to ensure an effective monitoring of their activities and risks.
O comunicare recentă din partea BCE cu privire la IFIS, elaborată ca o contribuție la Comitetul pentru servicii financiare, abordează pe larg principalele obiective ale reglementării privind IFIS și măsurile care ar putea fi adoptate pentru a reduce riscul prăbușirii unui IFIS și pentru a evalua consecințele unor astfel de prăbușiri: „Reglementarea are două obiective: (i) creșterea capacității instituțiilor de absorbție a șocurilor și reducerea contribuției IFIS la riscul sistemic, în special în ceea ce privește potențialul de contagiune și efectele colaterale; (ii) atenuarea problemei legate de riscul moral și garanția de ajutorare asociată aferentă.
A recent ECB note on SIFIs, elaborated as a contribution to the Financial Services Committee, addresses comprehensively the main objectives for the regulation on SIFIs and the measures that could be adopted to reduces the risk of failure of a SIFI and to measure the consequence of such failures: “There are two objectives of regulation: (i) increasing the shock-absorbing capacity of institutions and lowering a SIFI’s contribution to systemic risk, with special reference to the potential for contagion and spill-over effects; (ii) mitigating the moral hazard problem and the associated bail-out guarantee.
Într-adevăr, se poate susține că acțiunile care vizează unul dintre obiective contribuie în egală măsură la îndeplinirea celuilalt obiectiv”.
Indeed, it can be argued that actions addressing one objective are instrumental in achieving the other as well.»
b) Abordarea riscurilor prudențiale prezentate de centrele financiare offshore și jurisdicțiile necooperante.
b) Addressing prudential risks presented by offshore financial centres and non-cooperative jurisdictions.
În interiorul Uniunii Europene, comitetele de supraveghere 3L3 au realizat o cartografiere suplimentară, elaborând o listă consolidată de jurisdicții necooperante în care mai multe autorități de supraveghere din UE au identificat probleme persistente.
Within the European Union, the 3L3 supervisory committees have carried out complementary mapping, identifying a consolidated list of non-cooperative jurisdictions, on which several EU supervisors have reported the existence of persistent problems.
Cu toate acestea, cadrul legal european ar trebui să abordeze riscurile prudențiale prezentate de jurisdicțiile necooperante, pentru a garanta că toate statele membre tratează această problemă într-o manieră armonizată și consecventă, astfel încât să se evite arbitrajul de reglementare și să se mențină condiții echitabile de concurență pentru instituțiile financiare.
Nevertheless, the EU legal framework should address prudential risks presented by non-cooperative jurisdictions, in order to ensure all Member States deal with this issue in a harmonised and consistent way, in order to avoid regulatory arbitrage and to maintain the level playing field between financial institutions.
Directiva privind cerințele de capital, MiFID, și Directiva Solvabilitate II ar trebui să includă principii privind activitățile desfășurate în jurisdicțiile necooperante, limitând (sau chiar interzicând) astfel de activități ori de câte ori o jurisdicție nu cooperează cu autoritățile competente din statele membre sau obstrucționează schimbul de informații cu privire la filialele offshore, în vederea unei supravegheri consolidate.
The Capital Requirement Directive, the MiFID, as well as the Solvency II Directive, should include principles concerning activities in non-cooperative jurisdictions, restricting (or even forbidding) such activities whenever a jurisdiction does not cooperate with Member States competent authorities or if they obstruct the sharing of information on off-shores subsidiaries for consolidated supervision purposes.
În afară de standardele Basel, IOSCO și IAIS, pot fi de asemenea menționate în acest sens și recomandările privind „Managementul consolidat al riscurilor legate de cunoașterea clientului” formulate de Comitetul de la Basel în octombrie 2004, care conțin o întreagă serie de prescripții privind jurisdicțiile în care există reglementări riguroase privind secretul bancar sau legi referitoare la protecția datelor care împiedică sau pot fi considerate că împiedică transferul de informații relevante în vederea gestionării riscurilor.
Besides the Basel, IOSCO and IAIS Standards, it is also worth mentioning in this regard the recommendations concerning 'Consolidated know-your-customer (KYC) risk management', issued by the Basel Committee on October 2004, which establishes a comprehensive set of recommendations to deal with jurisdictions that have rigorous bank secrecy or data protection laws that prevent, or can be interpreted as preventing, the transfer of relevant information for risk management purposes.
Aceste recomandări prevăd ca, în cazul în care obstacolele în calea schimbului de informații se dovedesc a fi imposibil de depășit și nu există acorduri alternative satisfăcătoare, autoritatea națională de supraveghere să pună în vedere gazdei în mod clar că banca poate decide singură sau poate fi obligată de autoritatea sa națională de supraveghere să încheie operațiunea în cauză.
These recommendations foresee that if impediments to information sharing prove to be insurmountable, and there are no satisfactory alternative arrangements, the home supervisor should make it clear to the host that the bank may decide for itself, or be required by its home supervisor, to close down the operation in question.
De asemenea, este important să se garanteze că, în cazul în care legea interzice divulgarea de informații către „terți”, sediul principal sau banca mamă nu este inclusă în definiția noțiunii de terț.
Furthermore, it is important to ensure that if the law restricts disclosure of information to “third parties”, the head office or parent bank is excluded from the definition of a third party.
Toate aceste principii întemeiate pe standardele internaționale și pe lucrările realizate la nivelul FSB și al UE ar trebui să includă stabilirea unui instrumentar de punere în aplicare a normelor prudențiale.
All these principles grounded on international standards and on work being developed at the FSB and EU levels, should include the establishment of a toolbox for prudential enforcement.
Acest instrumentar ar putea include o abordare treptată, mergând de la intensificarea dialogului și a negocierilor cu jurisdicțiile problematice, până la intensificarea măsurilor de precauție de către instituțiile care operează în jurisdicțiile respective, la impunerea unor cerințe de asigurare a unor fonduri proprii mai mari și/sau la restricționarea activităților sau chiar la încheierea operațiunilor.
This toolbox could include a step-by-step approach, going from the intensification of dialogue and negotiations with problematic jurisdictions to the intensification of due diligence by institutions operating in those jurisdictions and/or requirements for higher own funds and/or restriction on activities or even closure of operations.
c) Stabilirea unor regimuri de sancționare mai armonizate la nivel european, pe baza recomandărilor din „Raportul Grupului de Larosière“ (recomandarea 20): „Instituțiile europene ar trebui, de asemenea, să pună în funcțiune un proces care să aibă ca finalitate instituirea unor regimuri de sancționare mult mai consecvente în cadrul pieței unice.
c) The development of more harmonised sanctioning regimes at the European level, in the light of recommendations of the “de Larosière Report” (recommendation 20): “The European Institutions should also set in motion a process which will lead to far more consistent sanctioning regimes across the Single Market.
Supravegherea nu poate fi eficientă atâta timp cât regimurile de sancționare sunt lipsite de vigoare și foarte variate.
Supervision cannot be effective with weak, highly variant sanctioning regimes.
Este esențial ca toate autoritățile de supraveghere din UE și din state terțe, să pună în aplicare regimuri de sancționare suficient de convergente și stricte și care să aibă un efect de descurajare.
It is essential that within the EU and elsewhere, all supervisors are able to deploy sanctions regimes that are sufficiently convergent, strict, resulting in deterrence.
Astfel de regimuri de sancționare nu există în prezent.
This is far from being the case now.
Același exercițiu ar trebui realizat și în ceea ce privește prerogativele de supraveghere, pentru a promova o supraveghere coerentă și eficientă în cadrul pieței unice“.
The same exercise should be initiated with respect to supervisory powers in order to foster a coherent and effective supervision in the Single Market.”
d) Necesitatea unor demersuri suplimentare de promovare a unor instrumente derivate standardizate și de sprijinire a utilizării de contrapartide centrale de compensare a tranzacțiilor cu instrumente derivate, în special în ceea ce privește swap-urile pe riscul de credit.
d) The need to conduct further work to promote standardisation of derivatives and support the use of central counterparties to clear derivative transactions, in particular in what regards credit default swaps.
În al doilea rând, ini ț iative de reglementare care să aibă ca scop îmbunătă ț irea capacită ț ii cadrului institu ț ional european de prevenire ș i gestionare a unor crize viitoare.
Second, regulatory initiatives aimed to enhance the capability of the EU institutional framework for preventing and managing future crises.
Gradul mai ridicat de interdependență dintre sistemele financiare naționale și necesitatea de a asigura procesul de integrare financiară a UE impune luarea unor măsuri corespunzătoare la nivel european pentru a contracara un eventual impact sistemic al prăbușirii instituțiilor financiare transfrontaliere.
The greater interdependencies between national financial systems and the need to safeguard the process of EU financial integration require appropriate action at EU level to address the possible systemic impact of failing cross-border financial institutions.
Prin urmare, ar trebui susținute aprecierile actuale ale Comisiei privind elaborarea unui cadru european de soluționare a crizelor și de înlăturare a obstacolelor care împiedică gestionarea eficientă a crizei de către instituțiile financiare transfrontaliere europene.
Therefore, the current reflections of the Commission for developing an EU resolution framework and addressing obstacles to the effective crisis management of EU cross-border financial institutions should be supported.
Demersul ar trebui să vizeze următoarele priorități: (i) dezvoltarea unui instrumentar minim care să poată fi utilizat de autoritățile naționale competente pentru a soluționa problemele unei bănci în dificultate, fără a recurge neapărat la sprijin public iar atunci când se consideră necesar, pentru a lichida banca fără ca acest lucru să aibă efecte negative asupra stabilității financiare; (ii) amplificarea coordonării și cooperării dintre autoritățile naționale, în special atunci când se tratează cu grupuri transfrontaliere.
The work should aim at the following priorities: (i) the development of a minimum toolkit for national competent authorities to address problems in an ailing bank, without necessarily resorting to public support, and when deemed appropriate, liquidate the bank without negative effects on financial stability; (ii) enhanced coordination and cooperation among national authorities, in particular when dealing with cross-border groups.
Pe termen scurt, evoluția legislativă ar trebui să includă armonizarea sistemelor de garantare a depozitelor, prevăzând, inter alia, o finanțare ex-ante și bazată pe riscuri, completată cu finanțare credibilă ex-post, care să fie accesibilă în caz de necesitate.
In the shorter term, the legislative developments should include the harmonisation of Deposit Guarantee Schemes, foreseeing, inter alia, ex-ante and risked-based funding, complemented by credible ex-post funding to be activated when necessary.
În afară de funcția de „pay-box” a sistemelor de garantare a depozitelor, ar trebui luat în considerare și rolul pe care acestea îl au în faza de rezolvare.
In complement to the pay-box function, the role of Deposit Guarantee Schemes in the resolution phase should also be considered.
Stabilirea unui cadru european mai cuprinzător pentru gestionarea și rezolvarea crizei ar fi esențială pentru a consolida piața unică a serviciilor financiare, deoarece ar limita stimulentele acordate de autoritățile naționale pentru protejarea structurii interne a unei instituții financiare aflate în dificultate.
The establishment of a more comprehensive EU framework for crisis management and resolution would be essential to strengthen the single market for financial services as it will limit the incentives of national authorities to ring-fence the domestic components of an ailing financial institutions.
Însă, acest demers ar avea de întâmpinat mari provocări, precum diferențele actuale dintre regimurile juridice aplicabile în faza de rezolvare a crizei din statele membre.
However, this work would have to address tremendous challenges, such as the current differences in the legal regimes applicable to crisis resolution across Member States.
Amintesc faptul că la întrunirea Consiliului ECOFIN din 2 decembrie 2009, Comitetul economic și financiar a fost invitat să continue eforturile de elaborare a unui cadru de coordonare a politicilor europene de gestionare a crizelor, inclusiv cu privire la repartizarea sarcinilor, și să prezinte Consiliului propuneri concrete în primăvara anului 2010.
I recall that the ECOFIN on 2 December 2009 invited the Economic and Financial Committee to continue its work on an EU policy coordination framework for crisis management, including the issue of burden sharing, and present concrete proposals to the Council in spring 2010.
Am convingerea că Eurosistemul va contribui la aceste discuții pentru definirea unei abordări cu privire la repartizarea sarcinilor, care să contribuie la reducerea riscului moral.
I am sure the Eurosystem will contribute to such discussions in order to define an approach to burden sharing that would contribute to reducing moral hazard.
Este esențial să se ajungă la un consens cu privire la obiectivele care trebuie îndeplinite și să se elaboreze un calendar al acțiunilor ce trebuie întreprinse pentru îndeplinirea acestora.
It would be crucial to set out a consensus about the objectives to be reached and a roadmap of actions to be undertaken to achieve them.
Cum aprecia ț i nivelul actual de consolidare a serviciilor financiare în UE ș i care este opinia dumneavoastră cu privire la perspectivele de viitor în această privin ț ă?
How do you assess the current level of consolidation in financial services in the EU and what is your view on future prospects in this regard?
Conform celor mai recenți indicatori structurali disponibili în cadrul sectorului bancar european (respectiv cifrele din 2008), procesul de consolidare în sectorul bancar este în plină desfășurare.
According to latest available structural indicators for the EU banking sector (i.e. 2008 figures), consolidation in the banking sector is continuing.