natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directiva 97/7/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 Mai 1997 privind protecția consumatorilor cu privire la contractele la distanță, JO L 144, 4.6.1997, p.19. și problema comerțului electronic.
Directive 97/7/EC of the European Parliament and of the Council of 20 May 1997 on the protection of consumers in respect of distance contracts , OJL 144, 04.06.1997, p.19. and the question of e-commerce.
Legislația privind munca și discriminarea au fost de asemenea menționate în acest context de către unii judecători.
Employment law and discrimination were also mentioned by several judges in this context.
Un judecător finlandez a afirmat că motivul pentru care legislația comunitară a fost invocată în cazul discriminării bazate pe sex este acela că părțile implicate au presupus de multe ori că aceasta le vor conferi mai multe drepturi decât legislația națională.
A Finnish judge stated that the reason Community law was raised in the case of sex discrimination was because the parties often assumed that it would grant them broader rights than domestic law.
Legislația comunitară a fost de asemenea menționată ca fiind un ajutor pentru interpretarea legislației naționale care fie era incompletă, fie lipsea în totalitate.
Community law was also referred to as an aid to interpret national law which was either incomplete or lacking.
Un judecător de primă instanță din Germania a afirmat că, deși directivele sunt în general transpuse în mod satisfăcător, oamenii de multe ori nu realizează că legislația comunitară stă în spatele unei măsuri naționale, neobservând astfel cazurile de transpunere incorectă.
A first instance judge in Germany considered that, although Directives were generally transposed satisfactorily, people often did not realise that Community law was behind a national measure, and therefore would fail to notice cases of incorrect transposition.
Un alt judecător german, de această dată de la o instanță superioară regională, a afirmat că de multe ori legislația națională întârzie de multe ori în transpunerea legislației comunitare.
Another German judge, this time from a higher regional court, commented that national law often lagged behind Community law.
Respondenții au remarcat deseori (14%) că dreptul comunitar a fost invocat de către părțile interesate în domenii care implicau prin însăși natura lor o activitate transfrontalieră sau de interdependență între statele membre (de exemplu serviciile vamale, transportul, legislația comercială, insolvabilitatea, libera circulație a persoanelor).
A point often made by respondents (14%) was that Community law was raised by parties in areas which by nature implied a cross-border activity or interdependence between Member States (eg. customs, transport, commercial law, insolvency, free movement of persons).
Un număr de judecători (14%) au subliniat faptul că în cazurile în care legislația comunitară a fost pusă în aplicare intensiv într-o anumită zonă, părțile implicate au fost mult mai informate și mai avizate să facă referire la aceasta.
A number of judges (14%) highlighted the fact that where the Community had legislated intensively in a given area, parties were more likely to know about it and refer to it.
Domeniile legislației referitoare la mediu și telecomunicații au fost citate în această privință.
The areas of environment law and telecoms were cited in this respect.
O remarcă similară a fost făcută în legătură cu existența din abundență a jurisprudenței Curții Europene de Justiție într-un domeniu la care se poate face referire cu ușurință, de exemplu în ceea ce privește legislația cu privire la concurență sau legislația în materie civilă și comercială.
A similar point was made in relation to the existence of abundant ECJ case-law in a given area which could readily be referred to, for instance, concerning competition law, or civil and commercial law.
Pentru mai mulți respondenți (12%), principalul motiv pentru care legislația comunitară a fost invocată era perspectiva internațională neobișnuită a anumitor părți litigante și a intereselor financiare implicate.
For several respondents (12%), the main reason why Community law was invoked was because of the unusually international outlook of certain litigants and the financial interests at stake.
Referire a fost făcută în legătură cu libera circulație a mărfurilor, drepturile de proprietate intelectuală, dreptul concurenței și al societăților comerciale.
The point was made in relation to free movement of goods, intellectual property rights, competition and company law.
În privința dreptului procedural civil în special, 9% dintre respondenți au considerat că s-au luat măsuri la nivel comunitar pentru a facilita accesul la justiție și pentru a simplifica munca judecătorilor, drept pentru care părțile au preferat să se bazeze direct pe instrumentele comunitare.
Concerning civil procedural law in particular, 9% of respondents considered that action had been taken at Community level to facilitate access to justice and simplify the work of judges, and therefore that parties preferred to rely directly on Community instruments.
Doi judecători sloveni au afirmat că astfel de instrumente sporesc siguranța juridică și transparența.
Two Slovenian judges stated that such instruments increased legal certainty and transparency.
Alți judecători au susținut aceeași idee, în special în legătură cu procedura exequatur și insolvabilitatea.
Other judges made the same point specifically in relation to exequatur and insolvency.
În cele din urmă, mai mulți judecători au explicat de ce legislația comunitară nu a fost invocată de către părțile implicate, sau de ce părțile au fost reticente în a o invoca.
Finally, several judges explained why Community law was not raised by the parties, or why parties were in fact very reticent to refer to it.
Autoritățile publice au procedat astfel doar atunci când erau specializate într-un anumit domeniu.
Public authorities only did so when they were specialised in a particular area.
Același lucru s-a afirmat și despre celelalte părți, de exemplu în domeniul dreptului concurenței, unde sunt în joc interese economice importante.
The same was said of other parties, for example, in the area of competition law where important economic interests were at stake.
Avocații sunt considerați a fi mai siguri cu privire la jurisprudența națională care, a remarcat un judecător, este mai cunoscută și mai sigură din punct de vedere juridic.
Lawyers were said to be more secure with national case-law which, one judge commented, was more well-known and legally certain.
Un alt judecător de la o curte supremă din Germania dintr-o zonă de graniță a remarcat că nivelul de cunoaștere a legislației comunitare variază foarte tare în rândul diverselor părți implicate.
Another judge from a higher German court in a border area commented that the level of knowledge of Community law varied very widely among parties.
Acesta este principalul factor în determinarea frecvenței cu care este invocată legislația comunitară.
This was the main factor determining the frequency with which Community law was raised.
853 de judecători au răspuns la această întrebare.
853 judges responded to this question.
Deoarece conținutul răspunsurilor a variat foarte tare, acestea vor fi analizate în primul rând în funcție de anumiți indicatori, și în al doilea rând sub forma unei prezentări tematice.
As the answers varied very widely in content, they will be analysed firstly according to certain indicators, and secondly in the form of a thematic overview.
Primul indicator încearcă să facă o idee asupra atitudinii judecătorilor față de participarea la ordinea juridică comunitară.
The first indicator aims to give some impression of the judges’ attitude towards playing a part in the Community legal order.
Cel mai frecvent răspuns exprima angajamentul serios și un puternic simț al răspunderii cu privire la faptul că dreptul comunitar este acum parte integrantă din legislația națională și trebuie să fie aplicat acolo unde este cazul (48%).
The most frequent answer expressed serious engagement and a strong sense of responsibility that Community law was now an integral part of the national legal order and had to be applied where relevant (48%).
Un număr mare de judecători (17%) și-au exprimat indiferența cu privire la acest rol.
A large number of judges (17%) expressed indifference to this role.
Unii respondenți (13%) au fost refractari față de dreptul comunitar, iar un număr mic (2%) și-a exprimat chiar teama în legătură cu aceasta.
A number of respondents (13%) were apprehensive of Community law and a small number (2%) were actually fearful of it.
Pe de altă parte, 8% dintre respondenți și-au exprimat curiozitatea de a afla mai multe despre acesta, iar o proporție similară și-a exprimat entuziasmul cu privire la rolul lor.
On the other hand, 8% of respondents expressed curiosity to learn more about it, and an identical proportion was enthusiastic about their role.
Un număr minoritar de judecători (4%), inclusiv un judecător danez care și-a obținut doctoratul în drept european, au fost foarte încrezători în această privință.
A small minority of judges (4%), including one Danish judge who had obtained a PhD in European law, was very self-confident in this respect.
Într-adevăr, un judecător bulgar de la o instanță regională a fost realmente „mândru” că poate aplica legislația comunitară, chiar dacă aceasta reprezenta o provocare în plus.
Indeed, one Bulgarian judge from a regional court was actually “proud” to be able to apply Community law, even though this was an extra challenge.
Al doilea indicator încearcă să măsoare dificultatea percepută a acestui rol al judecătorilor naționali.
The second indicator attempts to measure the perceived difficulty of this role for national judges.
Majoritatea copleșitoare a judecătorilor naționali au considerat această sarcină ca fiind dificilă (52%) sau foarte dificilă (23%).
The overwhelming majority of national judges found this task either difficult (52%) or very difficult (23%).
Pe de altă parte, un număr minoritar de respondenți a considerat sarcina ca fiind relativ simplă (7%), sau chiar ușoară (18%).
On the other hand, a minority of respondents found the task either relatively straightforward (7%) or actually easy (18%).
Al treilea și ultimul indicator încearcă să stabilească cât de relevant este acest rol pentru respondenți.
The third and final indicator tries to ascertain how relevant this role is to respondents.
În acest caz, răspunsurile au fost de asemenea foarte clare, un număr majoritar de judecători considerând rolul lor ca primi judecători ai dreptului comunitar ca fiind total irelevant pentru activitatea lor zilnică (27%), aproape nesemnificativ (26%) sau minor (25%).
In this case, the answers were also particularly clear, with a vast majority of judges considering their role as first judge of Community law to be either totally irrelevant in their daily work (27%), nearly irrelevant (26%) or minor (25%).
Alți 4% au simțit la momentul actual că nu au legătură cu legislația comunitară, sperând ca acest lucru să se modifice în timp, având în vedere recenta aderare a țării lor în calitate de stat membru.
A further 4% currently felt unconcerned by Community law, but hoped that this would change with time, given the recent accession of their Member State.
În sfârșit, o minoritate de 14% a considerat acest rol ca fiind important, iar alții (4%), au considerat acest lucru ca fiind esențial pentru activitățile lor zilnice.
Finally, a minority (14%) considered this role to be important and some (4%) considered it crucial to their daily activities.
Astfel, dacă ar trebui să prezentăm un profil al judecătorului tipic de primă instanță, în funcție de răspunsurile la aceste întrebări, l-am putea rezuma după cum urmează.
Thus, if we were to present a profile of a typical first instance judge, based on the answers to this question, it could be summarised in this way:
„Mă văd în primul rând ca judecător național.
"I see myself primarily as a national judge.
Iau în serios dreptul comunitar, deși lucrul cu un organism juridic atât de complex este o mare responsabilitate.
I take Community law seriously, although it is a big responsibility to deal with such a complex body of law.
De asemenea, îl întâlnesc rareori în munca de zi cu zi, deoarece părțile implicate îl invocă rareori.”
Also, I rarely come across it in my daily work because the parties hardly ever raise it."
Un număr foarte mare de judecători au răspuns ca nu se consideră primi judecători ai dreptului comunitar, și nici nu își privesc astfel activitatea zilnică, deoarece legislația națională încorpora deja legislația comunitară.
A very large number of judges responded that they did not perceive themselves as first judges of Community law, nor did they think of their daily work in that way, because national law already incorporated Community law.
Într-adevăr, mulți respondenți, în special din Polonia, au afirmat că legislația națională care pune în aplicare corect dreptul comunitar a înlăturat cu totul necesitatea de a folosi principiul efectului direct al directivelor.
Indeed, many respondents, particularly from Poland, stated that national law correctly implementing Community law entirely removed the need to make use of the principle of direct effect of Directives.
Astfel, majoritatea judecătorilor au afirmat că vor aplica dreptul comunitar doar în mod direct și independent de orice altă măsură de punere în aplicare dacă părțile implicate invocă în mod specific acest lucru.
Therefore, most judges stated that they would only apply Community law directly and independently of any implementing measure if the parties specifically raised it.
Un judecător administrativ din Germania s-a considerat a fi un „deschizător de drumuri” către CEJ pentru părțile care doresc să ajungă atât de departe.
One German administrative judge saw himself as a "door opener" to the ECJ for those parties who wanted to go that far.
Un judecător polonez și-a descris atitudinea ca fiind „mai curând pasivă” în această privință.
One Polish judge described this attitude as being "rather passive" in this respect.
O observație comună, care a urmat deseori, a fost că nici părțile, nici judecătorii nu s-au bazat pe dreptul comunitar într-un mod semnificativ.
A common observation which often followed was that neither the parties, nor the lawyers ever relied on Community law to any meaningful extent.
În consecință, un judecător polonez a observat că aderarea la Uniunea Europeană nu a avut drept rezultat modificarea substanțială a programului său zilnic.
As a result, one Polish judge observed that accession to the European Union had not resulted in any tangible change in his daily work.
(ii) Concepția că dreptul comunitar afectează doar situațiile transfrontaliere
(ii) Perception that Community law only affects cross-border situations
Un judecător de la curtea de apel din Franța a remarcat că mulți judecători nu își dau încă seama că dreptul comunitar nu se aplică doar în cazurile transfrontaliere.
A French appeal court judge commented that many judges still did not realise that Community law applied beyond cross-border cases.
Un judecător francez a afirmat că el percepe dreptul comunitar „cu teamă” deoarece acesta este un organism juridic necunoscut, dificil de accesat și că avocații întâmpină și mai multe dificultăți în accesarea acestuia decât judecătorii.
A French judge commented that he perceived Community law "with fear" because it was an unknown body of law which was difficult to access and that lawyers had even more trouble accessing it than judges.
Această teamă a fost exprimată de către un judecător german de la curtea de instanță secundară care consideră terminologia folosită în dreptul comunitar ca fiind „străină” sau „diferită”.
This apprehension was echoed by a German second instance court judge who considered the terminology used in Community law to be “foreign” or “alien”.
O altă neliniște repetată a fost vastitatea legislației comunitare secundare și impresia că aceasta evoluează în mod continuu devenind tot mai vastă și mai complexă.
A further recurring worry was the sheer extent of Community secondary legislation, and the impression that it is continually evolving and increasing in quantity and complexity.
Mai mulți judecători, inclusiv o parte dintre cei care au manifestat un interes și un entuziasm considerabil cu privire la dreptul comunitar, au considerat că este o adevărată provocare să ții pasul în anumite domenii.
Several judges, including some who showed considerable enthusiasm and interest in Community law, considered that keeping up to date in specific areas was particularly challenging.
Respondenții și-au exprimat în mod constant îngrijorarea cu privire la faptul că volumul lor de muncă face ca examinarea atentă a chestiunii dreptului comunitar să fie într-adevăr o sarcină foarte dificilă, dacă nu imposibilă.
Respondents regularly expressed concern at the fact that their workload made any in-depth examination of Community law issue very difficult indeed, if not impossible.
Acest punct de vedere a fost susținut de percepția că trebuie să investești mult mai mult timp pentru a clarifica o chestiune în legislația comunitară, față de timpul necesar unei examinări similare a legislației interne.
This point was reinforced by the perception that one needed to invest significantly more time to gain a satisfactory understanding of a point of Community law than the time needed for a similar examination of domestic law.
Mai mulți judecători au fost ostili față de influența dreptului comunitar asupra legislației naționale.
Several judges were hostile to the influence of Community law over national law.
Un judecător german de la o instanță financiară a fost de părere că influența dreptului comunitar sporește riscul hotărârilor „greșite” și subminează siguranța juridică.
One German judge from a financial court was of the opinion that the influence of Community law increased the risk of "bad" judgments and undermined legal certainty.
În sfârșit, un judecător de la tribunalul muncii s-a simțit mai curând „provocat” deoarece trebuie să fie implicat în legislația comunitară.
Finally one labour court judge felt rather “provoked” at being brought into playing a role in the Community legal order.
Un judecător german a criticat faptul că judecătorii de primă instanță au rareori mijloacele necesare pentru a se familiariza cu legislația comunitară, și inițiativa le aparține de cele mai multe ori judecătorilor foarte calificați.
One German judge criticised the fact that first instance judges rarely had the technical means to get to grips with Community law, and the initiative rests most often with highly qualified lawyers.
Mai mulți judecători care nu au studiat niciodată legislație europeană din cauza vârstei, inclusiv un judecător francez de la curtea de apel și un judecător german în jurul vârstei de șaizeci de ani, au găsit legislația comunitară extrem de interesantă.
Several judges who were never taught EU law during their studies due to their age, including one French judge sitting in an appeal court and one German judge in his mid sixties found the Community legal order particularly challenging.
Unii judecători din „noile” state membre s-au gândit foarte mult la viitor.
A number of judges from "new" Member States looked very much to the future.
De exemplu, un judecător sloven a afirmat că acest aspect particular al muncii judecătorului se va dezvolta în mod natural în timp.
For instance, a Slovenian judge stated that this particular aspect of the judge’s work would grow naturally in time.
Mai mulți judecători s-au simțit nesiguri în aplicarea legislației comunitare.
Several judges felt insecure when applying Community law.
Tradiția juridică nu le era atât de familiară, iar metodele de interpretare erau diferite de cele folosite în mod normal.
The legal tradition was not as familiar and the methods of interpretation were different than those normally used.
O judecătoare administrativă a simțit că legislația comunitară are o dimensiune pe care nu o poate surprinde în munca sa zilnică.
One administrative judge felt that Community law had a dimension which she could not grasp in her daily work.
Pe de altă parte, un număr considerabil de judecători s-au simțit în mod clar mai confortabil datorită contactului direct cu dreptul comunitar, considerându-l o „realitate evidentă”.
On the other hand, a sizeable minority of judges clearly felt more comfortable having direct contact with Community law, considering it to be an "obvious reality".
Un judecător italian a susținut că este foarte conștient de implicațiile faptului de a fi un prim judecător al dreptului comunitar, dar speră doar că și colegii din celelalte state membre îi împărtășesc opiniile.
One Italian judge claimed to be well aware of the implications of being a first judge of Community law, but only hoped that colleagues in other Member States felt the same way.
Un alt respondent a considerat că, deși această realitate a devenit tot mai evidentă pentru judecători, părțile implicate și avocații nu o urmează neapărat.
A further respondent considered that, although this reality was becoming increasingly obvious to judges, parties and lawyers were not necessarily following suit.
Un judecător austriac care a recunoscut că a fost inițial ostil față de dreptul comunitar a afirmat că, cu cât l-a aplicat mai mult, cu atât acesta a devenit mai „clar”.
An Austrian judge who admitted being initially hostile to Community law commented that, the more he applied it, the more "self-evident" it became.
Un judecător administrativ din Germania a mers mai departe considerând că rolul este „palpitant, dar dificil” deoarece legislația comunitară este relativ nouă, nefiind sprijinită de facilitățile adecvate de formare și cercetare.
A German administrative judge went further to consider that the role was "thrilling but difficult" because Community law was still relatively new and not supported by adequate training and library facilities.
Două instanțe administrative din Germania au remarcat că este un lucru bun faptul că majoritatea problemelor referitoare la dreptul comunitar pot fi clarificate imediat în prima instanță fără multiple apeluri.
Two administrative courts in Germany made the point that it was a good thing that most questions of Community law could be immediately clarified at first instance without multiple appeals.
Este neproductivă doar considerarea acestor aspecte la curțile supreme naționale deoarece acest lucru continuă în mod inutil acțiunea cauzelor.
It was counter-productive to only consider these points in higher national courts because this dragged cases on unnecessarily.
Un judecător comercial din Franța a afirmat că judecătorii de primă instanță sunt de multe ori în „prima linie” a dreptului comunitar și se confruntă deseori cu opoziția curților supreme naționale.
A French commercial judge stated that first instance judges were often on the "front line" of Community law, and often in face of opposition from higher national courts.
Un alt judecător german a fost „însoțit” în mod constant de dreptul comunitar.
Another German judge was constantly "accompanied" by Community law.
Deși nu a ocupat niciodată centrul scenei (im Vordergrund), acesta a fost întotdeauna undeva în mintea sa (im Hinterkopf).
Whilst, it did not take center stage ( im Vordergrund ), it was however always there at the back of his mind ( im Hinterkopf ).
Un judecător francez a susținut că au trebuit să fie dezvoltate anumite reflexe deoarece numeroase prevederi ale legislației comunitare au trebuit să fie invocate din oficiu mai curând decât de către una dintre părți.
One French judge stated that certain reflexes had to be developed because a lot of provisions of Community law had to be raised of the judge’s own motion rather than being raised by one of the parties.
1348/2000 al Consiliului din 29 mai 2000 privind notificarea și comunicarea în statele membre a actelor judiciare și extrajudiciare în materie civilă și comercială JO L 160 , 30.6.2000, p.37. .
Council regulation (EC) No 1348/2000 of 29 May 2000 on the service in the Member States of judicial and extrajudicial documents in civil or commercial matters , OJL 160 , 30.06.2000, p.37. .