natgillin/translations-raw huggingface dataset:
De fapt, în primii zece ani de după 1979, Parlamentul a înfiinţat o serie de asemenea comisii, deşi cu puteri foarte limitate.
In fact, during the first ten years after 1979, Parliament set a number of these committees, though with very limited powers.
După Decizia din ´95, doar două comisii de anchetă au fost înfiinţate: Comisia de anchetă privind sistemul de tranzit comunitar (Committee of Inquiry into the Community Transit System) (4-0053/97) şi Comisia de anchetă în legătură cu BSE (Committee of Inquiry in relation to BSE).
After the 95 Decision only two committees of inquiry have been set: Committee of Inquiry into the Community Transit System (4-0053/97) and the Committee of Inquiry in relation to BSE.
Ambele comisii au urmat aceeaşi mod de lucru, mai mult sau mai puţin.
Both committees followed more or less the same pattern of work.
În urma rezoluţiei Parlamentului care stabilea mandatul (în ambele cazuri mult mai detaliat decât cel de la EQUI), urmau audierile şi delegările.
Following the resolution of Parliament setting the mandate (in both cases much more detailed that the one in EQUI), hearings and delegations followed.
Nu au existat rapoarte intermediare.
There were no interim reports.
Comisia de anchetă privind sistemul de tranzit comunitar a solicitat o prelungire de trei luni, care a fost acordată.
The committee into the Community Transit System asked for a three months extension which was granted.
La final, ambele au redactat un raport lung şi o recomandare preliminară, care au fost trimise adunării plenare.
At the end both produced a long report and a draft recommendation that were sent to plenary.
Doar scurta recomandare care susţinea raportul a fost votată de adunarea plenară (în cazul BSD, a fost o rezoluţie). şi, pe cât se ştie, nu s-a întreprins nici un studiu detaliat cu privire la prerogativele, obligaţiile şi conduita Parlamentului atunci când îşi exercită dreptul la anchetă.
Only the short recommendation endorsing the report was voted by plenary ( in the case of the BSD it was a resolution). and, as far as is known, no in-depth study has been undertaken on the powers, duties and conduct of Parliament when exercising its right of inquiry.
Natura unei PCI a fost descrisă în declaraţia explicativă a raportului PROUT
The nature of a PCI was described in the explanatory statement of the PROUT report
A2-100/1986 . care a introdus pentru prima dată regulile referitoare la comisiile de anchetă în regulamentul de procedură.
A2-100/1986 . which first introduced the rules regarding Inquiry committees in the Rules of Procedure.
Ea stipulează astfel: „Comisiile de anchetă nu sunt deloc comisii politice.
It states that " Inquiry committees are not political committees at all.
Ele nu privesc în viitor şi studiază întreaga legislaţie comunitară existentă şi modul în care aceasta este pusă în aplicare, fie de către Comisie, fie de către statele membre.
They do not look to the future and look at the existing body of Community legislation and the way that it is implemented, either by the Commission or by the Member States.
Ele caută să vadă dacă există încălcări ale legislaţiei sau elemente de administrare defectuoasă sau corupţie în administrarea legislaţiei.
They look to see whether there are breaches of the law, or elements of maladministration or corruption in the administration of the law.
Cu alte cuvinte, ele asistă Parlamentul în rolul acestuia de supraveghere…”
In other words, they assist Parliament in its supervisory role ...".
Din cele de mai sus reiese clar faptul că natura investigativă a acestui tip de comisii necesită existenţa unor limite exacte ale activităţilor lor şi o uşoară extindere a puterilor şi obligaţiilor lor în raport cu o comisie permanentă sau temporară normală .
It appears clear from the above that the investigative nature of these type of committees calls for precise limits to their activities and a slight extension of their powers and duties with respect to a standing or normal temporary committee.
Sfera şi limitele mandatului
Scope and limits of the mandate
Este important să se ţină cont de faptul că sfera de acţiune a unei PCI este definită de legislaţia primară şi secundară, şi anume de articolul 193 TCE, Decizia 95/167, regulamentul de procedură relevant şi mandatul adoptat de către Parlament conform Regulii 176 alineatul (3).
It is important to bear in mind that the scope of action of a PCI is defined by primary and secondary law, namely Article 193 TEC, Decision 95/167, the relevant Rules of Procedure and the mandate adopted by Parliament pursuant to Rule 176(3).
În ceea ce priveşte Tratatul, Decizia şi regulamentul de procedură, Parlamentul poate înfiinţa o comisie de anchetă „pentru a examina pretinse contravenţii sau administrare defectuoasă în punerea în aplicare a legislaţiei comunitare” de către o instituţie comunitară, un stat membru sau persoane împuternicite prin legislaţia comunitară să pună în aplicare acea legislaţie.
As for the Treaty, the Decision and the Rules of Procedure, Parliament may set up a committee of Inquiry " to investigate alleged contraventions or maladministration in the implementations of Community law" by an EU institution, a Member State or persons empowered by Community law to implement that law.
O comisie temporară de anchetă nu poate ancheta chestiunile care sunt examinate în faţa unei instanţe judecătoreşti naţionale sau comunitare, până când procedura jurisdicţională nu este încheiată (articolul 193 TCE şi articolul 3 din Decizia din 1995).
A temporary committee of inquiry may not investigate matters being examined before a national or Community Court of law until such time as the legal proceedings have been completed (Article 193 TCE and Article 3 of the 1995 Decision).
Având în vedere toate acestea, este evident că mandatul devine destul de amplu şi, în consecinţă, este important să se evidenţieze faptul că textele menţionate mai sus nu limitează în mod explicit sfera de anchetare a contravenţiilor sau a administrării defectuoase pentru care se presupune că sunt responsabile instituţiile comunitare: Statele membre, însemnând toate organismele şi administraţiile lor, se supun, de asemenea, unor posibile anchete.
With this in mind, it is clear that the mandate becomes rather large and it is therefore important to highlight that the abovementioned texts do not explicitly limit the scope of the investigations to contraventions or maladministration for which Community institutions are allegedly responsible: Member States, meaning all their bodies and administrations, are also subject to possible investigation.
Astfel, Tratatul şi Decizia stabilesc trei limite pentru o PCI: ea trebuie să examineze presupuse contravenţii sau administrare defectuoasă în punerea în aplicare a legislaţiei comunitare; aceste acţiuni se presupune că trebuie să fi fost făcute de către administraţiile comunitare sau naţionale; şi ea nu are dreptul să ancheteze chestiuni examinate de către instanţe judecătoreşti naţionale sau comunitare.
Thus the Treaty and the Decision set three limits for a PCI: it must investigate alleged contraventions or maladministration in the implementation of Community law; these actions should have been allegedly carried out by Community or national administrations; and it does not have the right to investigate matters before a national or Community Court.
Este incert dacă această comisie poate ancheta o chestiune examinată de către o instanţă judecătorească a unui stat nemembru.
It is uncertain whether the committee can investigate a matter before a Court of a non-Member State.
Tratatul nu face distincţie şi se referă pur şi simplu la „fapte sunt examinate de către o instanţă judecătorească”, în timp ce Decizia, la articolul 2 alineatul 3, se referă în mod clar la instanţele judecătoreşti naţionale sau comunitare.
The Treaty makes no distinction and simply refers to "facts are being examined before a Court" whilst the Decision in Article 2, paragraph 3, clearly refers to national or Community Courts.
Nu există nicio jurisprudenţă a CEJ cu privire la acest subiect, deci, în principiu, se pare că limitarea sub judice (în judecare) trebuie aplicată instanţelor judecătoreşti naţionale sau comunitare, exceptând, poate, acele cazuri în care scopul litigiului este acela de a sista ancheta unei comisii de anchetă.
There is no ECJ case-law on the subject so, in principle, it seems that the sub judice limitation should be applied to national or Community Courts except, perhaps, in those cases where the purpose of the litigation is to stop the investigations of a committee of inquiry.
Limitarea trebuie, de asemenea, să fie înţeleasă strictu sensu : ea se referă strict la problema sub judice şi nu poate fi extinsă la chestiuni colaterale sau conexe.
The limitation should also be understood strictu sensu : it refers only to the specific issue sub judice and cannot be extended to collateral or related matters.
Înţelesul administrării defectuoase nu este definit de legislaţia comunitară primară sau secundară.
The meaning of maladministration is not defined by primary or secondary community law.
Cu toate acestea, Raportul anual al mediatorului (ombudsman) pe anul 1996, drept răspuns la o cerere din partea Parlamentului European, explică astfel termenul administrare defectuoasă:
However, the Ombudsman's Annual Report for 1996, responding to a request from the EP, explains the term maladministration as follows:
O administrare defectuoasă există în mod clar în cazul în care o instituţie sau un organism comunitar nu acţionează în conformitate cu Tratatele şi cu actele comunitare care îi angajează răspunderea sau în cazul în care aceasta/acesta nu respectă regulile şi principiile de drept stabilite de Curtea de Justiţie şi Tribunalul de primă instanţă.
Clearly there is maladministration if a Community institution or body fails to act in accordance with the Treaties and with the Community acts that are binding upon it, or if it fails to observe the rules and principles of law established by the Court of Justice and Court of First Instance.
Multe alte situaţii pot echivala cu o administrare defectuoasă, inclusiv neregularităţi administrative, omisiuni administrative, abuz de putere, nedreptate, funcţionare defectuoasă sau incompetenţă, discriminare, întârzieri evitabile, refuz de a oferi informaţii, neglijenţă, etc.
Many other instances may also amount to maladministration, including administrative irregularities, administrative omissions, abuse of power, unfairness, malfunction or incompetence, discrimination, avoidable delays, refusal of information, negligence, etc.
Raportul anual al mediatorului pe anul 1996 (Ombudsman’s Annual Report for 1996).
Ombudsman's Annual Report for 1996.
Parlamentul European a susţinut această abordare în rezoluţia sa din 16 iulie 1998
The EP has endorsed this approach in its resolution of 16 July 1998
JO C 292/168 din 21.9.1998, p.
OJ C 292, 21.9.1998, p.
Comisia de anchetă este limitată şi de mandatul său, de scopul iniţial al constituirii sale şi de motivul existenţei sale ( raison d’etre ), şi nu poate ancheta dincolo de acest mandat, aşa cum i-a fost conferit de către Parlament.
The committee of Inquiry is also limited by its mandate, the initial purpose behind its constitution, and its raison d'être, and cannot investigate beyond this mandate as conferred upon it by Parliament.
Decizia de înfiinţare a unei comisii de anchetă trebuie să specifice acest scop (articolul 2, alineatul 1 in fine din Decizia din 1995).
The decision to set up a committee of inquiry has to specify this purpose (Article 2, paragraph 1 in fine of the 1995 Decision).
În final, comisia de anchetă este limitată de termenul limită pentru depunerea raportului său, aşa cum specifică mandatul (articolul 2, alineatul 1 in fine din Decizie).
Finally, the committee of Inquiry is limited by the deadline for submission of its report as specified in the mandate (Article 2, paragraph 1 in fine of the Decision).
Termenul limită nu poate depăşi 12 luni de la data la care a fost înfiinţată, dar poate fi prelungit de două ori cu câte trei luni (articolul 2, alineatul 4 din Decizie şi Regula 176 alineatul (4)).
The deadline may be no longer than 12 months from the date when it was set up but may be extended twice by three months (Article 2, paragraph 4 of the Decision and Rule 176(4)).
Prerogativele şi obligaţiile
Powers and duties
Fără a ţine seama de ceea ce prevăd Regulile sau Decizia 95/167, modul de funcţionare ( modus operandi ) şi prerogativele unei comisii de anchetă sunt aceleaşi cu cele prevăzute pentru comisiile permanente (Regula 176 alineatul 2).
Notwithstanding what is provided by the Rules or Decision 95/167, the modus operandi and powers of a committee of inquiry are the same as those provided for standing committees (Rule 176 paragraph 2).
Atunci când o comisie consideră că i-a fost încălcat unul din drepturile sale, ea va solicita Preşedintelui să ia măsurile corespunzătoare (Regula 176, alineatul 6).
When a committee considers that one of its rights has been infringed, it shall ask the President to take the appropriate measures (Rule 176, paragraph 6).
Puterile extinse conferite unei comisii de anchetă se regăsesc în mare parte în articolul 3 din Decizia 95/167.
The extended powers granted to a committee of inquiry are mostly found in Article 3 of Decision 95/167.
Articolul 3 alineatul 1 stipulează faptul că o comisie va derula anchetele necesare pentru a verifica presupuse contravenţii sau administrare defectuoasă.
Article 3, paragraph 1 provides that a committee shall carry out the inquiries necessary to verify alleged contraventions or maladministration.
Această prevedere trebuie să fie citită în legătură cu puterile de supraveghere, aşa cum se menţionează în această notă.
This provision has to be read in connection with the supervisory powers as mentioned in this note.
Instituţiile Comunităţii Europene şi statele membre sunt în mod special obligate, conform articolului 10 TCE, să coopereze cu comisia.
European Community institutions and Member States are in particular obliged under Article 10 TCE to cooperate with the committee.
Articolul 3 alineatul (4) stabileşte faptul că autorităţile statelor membre, instituţiile şi organismele Comunităţilor Europene vor pune la dispoziţia comisiei toate documentele necesare pentru îndeplinirea obligaţiilor sale, exceptând anumite motive bine definite (securitatea naţională, legislaţia comunitară, etc.).
Article 3(4) establishes that authorities of Member States, institutions and bodies of the European Communities shall provide the committee with the necessary documents for the performance of its duties except for well defined reasons (national security, Community legislation, etc).
Paragraful 5, teza a doua şi paragraful 6 din articolul 3 clarifică în detaliu această obligaţie de a furniza informaţii (instituţiile nu vor pune la dispoziţia comisiei documente emanând de la un stat membru fără a informa mai întâi statul respectiv).
Paragraphs 5, second sentence and paragraph 6 of Article 3 further clarify this obligation to provide information (institutions shall not supply the committee with documents originating in a Member State without first informing the State concerned).
Comisia are dreptul să fie informată cu privire la orice obstacole ce rezultă din motive de secret de stat de către un reprezentant autorizat să reprezinte guvernul respectiv.
The committee has the right to be notified of any obstacles arising out of secrecy reasons by a representative authorised to represent the government concerned.
Această notificare trebuie să fie argumentată.
This notification has to be reasoned.
Articolul 3, alineatul 8 stipulează că, în măsura în care este necesar pentru îndeplinirea obligaţiilor sale, comisia de anchetă poate solicita oricărei alte persoane (însemnând persoane altele decât oficiali sau funcţionari publici sau oficiali ai CE) să depună mărturie în faţa sa.
Article 3, paragraph 8 provides that insofar as it is necessary for the performance of its duties, the committee of inquiry may request any other person (meaning persons other than officials or civil servants or EC officials) to give evidence before it.
Este destul de clar faptul că o comisie nu are nicio putere de a obliga un cetăţean să depună mărturie dacă acesta nu este dispus să facă acest lucru.
It is quite clear that the committee has no powers to oblige a citizen to give evidence if he or she is not willing.
Pe de altă parte, comisia va informa orice persoană numită în cursul unei anchete dacă acest lucru îi poate aduce prejudicii.
On the other hand, the committee shall inform any person named in the course of an inquiry if this might be prejudicial to him or her.
Persoana are dreptul să fie audiată de către comisie, dacă se solicită acest lucru (articolul 3 alineatul 8).
The person has the right to be heard by the committee if requested (Article 3 paragraph 8).
În raport cu obligaţiile sale, comisia trebuie să respecte anumite limite de procedură:
With respect to the duties, the committee has to respect certain procedural limitations :
Articolul 2 alineatul 2 stipulează că audierile şi mărturiile au loc în şedinţă publică, în general, dar martorii şi experţii au dreptul de a face declaraţii sau de a depune mărturie în şedinţă cu uşile închise.
Article 2, paragraph 2 provides that Hearings and testimony shall take place in public as a general rule but witnesses and experts shall have the right to make statements or provide testimony in camera.
Procedura (reuniunile) are loc cu uşile închise, dacă acest lucru este solicitat de un sfert din numărul membrilor sau dacă acest lucru este solicitat de autorităţile naţionale, instituţiile comunitare sau atunci când se tratează documente secrete.
Proceedings (meetings) shall take place in camera if requested by one quarter of the Members, or if requested by national authorities, EC institutions or when dealing with secret documents.
Regula 176 alineatul 8 stipulează că Preşedintele se va asigura că este respectată confidenţialitatea discuţiilor, iar Regula 176 alineatul 9 oferă instrucţiuni cu privire la examinarea documentelor secrete sau confidenţiale înaintate.
Rule 176 paragraph 8 states that the Chairman shall ensure that the confidentiality of deliberations is respected and Rule 176 paragraph 9 provides guidance for the examination of secret or confidential documents forwarded.
Se aplică Partea A din Anexa VII la regulamentul de procedură privind analizarea documentelor confidenţiale comunicate Parlamentului.
Part A of Annex VII to the Rules of Procedure on the consideration of confidential documents communicated to Parliament would be applicable.
Articolul 4 alineatul 1 stipulează că informaţiile culese de comisie trebuie folosite exclusiv pentru îndeplinirea obligaţiilor sale.
Article 4, paragraph 1 states that the information gathered by the committee shall be used solely for the performance of its duties.
Acestea nu trebuie să fie făcute publice, dacă ele conţin materiale de natură secretă sau confidenţială.
It will not be made public if it contains material of a secret or confidential nature.
Se stabileşte o obligaţie de confidenţialitate a membrilor comisiei în ceea ce priveşte informaţiile confidenţiale; acelaşi lucru este valabil şi pentru personalul Uniunii Europene şi personalul Parlamentului European sau cel al membrilor.
A duty of confidentiality on Members of the committee in respect of privileged information is established; the same applies for European Union staff and other EP or Members' staff.
Este evident că oficialii Uniunii Europene se supun unor măsuri disciplinare, dacă îşi încalcă obligaţiile de confidenţialitate, aşa cum sunt prevăzute în acest articol sau în Decizia 95/167.
It is clear that EU officials are subject to disciplinary measures if they break their confidentiality duties as laid down in this Article or in Decision 95/167.
Acelaşi lucru este valabil pentru oficialii naţionali.
The same applies to national officials.
Pentru persoane private sau membri, răspunderile apar doar în contextul măsurilor disciplinare relevante luate de către Parlament sau de către instanţele judecătoreşti naţionale pentru membri (Anexa VII la Reguli)
For private persons or Members, responsibilities arise only in the context of the relevant national Courts or parliamentary disciplinary measures for Members (Annex VII to the Rules)
Regula 176 alineatul 7 stabileşte faptul că o persoană chemată să depună mărturie în faţa unei comisii poate pretinde aceleaşi drepturi de care ar beneficia în calitate de martor în faţa unui tribunal din ţara lor de origine, iar aceste persoane trebuie să fie informate cu privire la aceste drepturi înainte de a da o declaraţie în faţa comisiei.
Rule 176 paragraph 7 establishes that a person called to give evidence before a committee can claim the same rights they would enjoy if acting as a witness before a tribunal in their country of origin, and they must be informed of these rights before they make a statement to the committee.
În principiu, acest lucru nu le dă dreptul să fie însoţite de un avocat, pentru că martorii nu se bucură de regulă de acest drept, cu excepţia cazurilor în care acestea se tem că pot fi puse sub acuzare pe parcursul procedurii.
In principle, this should not entitle them to be accompanied by a lawyer, because witnesses do not as a rule enjoy this right, except if they fear accusation during the course of a procedure.
Practica Comisiei pentru afaceri juridice (Legal Affairs Committee) a Parlamentului European a permis membrilor să fie însoţiţi de avocaţii lor, dar fără a permite avocatului să ia cuvântul.
The practice at the Legal Affairs Committee of the EP has been to allow Members to come with their lawyers but without allowing the lawyer to take the floor.
Aceasta a fost practica aleasă de către comisie.
This has been the practice chosen by the committee.
Obligaţia finală a comisiei, după finalizarea sarcinilor sale, este de a înainta Parlamentului un raport privind rezultatul muncii sale, care să conţină, dacă este cazul, opinii minoritare.
The final duty of the committee, after completion of its tasks, is to submit to Parliament a report on the result of its work, containing if need be minority opinions.
Acest raport este publicat (Regula 176 alineatul 10).
The report is published (Rule 176 paragraph .10).
Articolul 193 TCE a reprezentat fără îndoială un pas înainte pentru puterile de supraveghere ale Parlamentului European, aşa cum a fost şi Decizia 95/167.
Article 193 TCE was definitely a step forward for the European Parliament's supervisory powers, as was Decision 95/167.
La acea vreme, puterile de anchetă în majoritatea Parlamentelor statelor membre nu erau atât de ample şi detaliate cum sunt acum.
At that time the powers of inquiry at the Parliaments of most Members States were not as large and detailed as they are now.
De asemenea, competenţele, natura responsabilităţilor şi prerogativele Parlamentului European nu erau aceleaşi cu cele de care se bucură astăzi instituţia.
Likewise, the competences, nature of the responsibilities and powers of the European Parliament were not the same as the institution enjoys today.
Statura politică a Parlamentului European a crescut, la fel ca şi aşteptările multor cetăţeni europeni.
The European Parliament's political stature has grown and so have the expectations of many European citizens.
Aşa cum s-a spus mai sus, comisiile de anchetă sunt o parte importantă a puterilor de supraveghere ale Parlamentului şi, în consecinţă, trebuie consolidate.
As said above, the committees of inquiry are an important part of Parliament's supervisory powers and therefore should be reinforced.
Din 1995 până în prezent, au fost înfiinţate doar trei comisii de anchetă.
Since 1995 only three committees of inquiry have been set up.
Pare o folosire foarte moderată a acestei prerogative.
It does seem a very moderate use of the prerogative.