natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Prin aceasta, se face referire la unele din principalele obstacole şi dificultăţi întâmpinate în această privinţă, în principal, prin intermediul citatelor din probele orale prezentate comisiei de reprezentanţii Comisiei Europene şi de experţii universitari.
In doing so, reference is made to some of the major obstacles and difficulties encountered in this respect, mainly by drawing from oral evidence presented to the committee by Commission representatives and academic experts.
Se accentuează în mod special procedura privind încălcarea dreptului comunitar, ca principal instrument, conform legislaţiei comunitare, de remediere a punerii incorecte în aplicare a legislaţiei comunitare de către statele membre.
Particular emphasis is laid on infringement procedure as the main tool under Community law to remedy incorrect implementation of EU legislation by the Member States.
Comisia identifică apoi câteva carenţe sistematice şi de alt gen în abordarea Comisiei Europene cu privire la monitorizarea punerii în aplicare.
The committee then identifies certain systematic and other weaknesses in the Commission's approach to monitoring implementation.
Aceasta se bazează şi pe analiza activităţii Comisiei Europene de monitorizare a punerii în aplicare a celei de-a treia directive privind asigurarea de viaţă în legătură cu Equitable Life, care este prezentată în Partea II a prezentului raport.
This is based also on the analysis of the Commission's performance in monitoring the implementation of the Third Life Directive in relation to Equitable Life, which is set out in Part II of this report.
În final, comisia subliniază necesitatea unei abordări mai cuprinzătoare pentru asigurarea punerii în aplicare, în mod eficient, a legislaţiei comunitare şi identifică o serie de elemente necesare ale unei asemenea abordări.
Finally, the committee emphasises the need for a more comprehensive approach to ensuring effective implementation of EU legislation and identifies a number of necessary elements of such an approach.
Comisia exprimă o serie de recomandări privind modul de îmbunătăţire a acestor carenţe sesizate.
The committee puts forward a number of recommendations on how to improve these perceived weaknesses.
Înainte de a realiza analiza, este necesară clarificarea terminologiei folosite în acest raport, în special termenii cheie şi definiţiile, care sunt uneori folosite şi interpretate în moduri diferite.
Before undertaking the analysis, it is necessary to clarify the terminology used in this report, particularly as the key terms and definitions, which are sometimes used and interpreted in different ways.
În scopul acestui raport şi al anchetei comisiei EQUI, definiţiile folosite, în concordanţă cu ultimele Rezoluţii ale Parlamentului European privind punerea în aplicare a legislaţiei comunitare, sunt următoarele:
For the purposes of this report and the EQUI committee's investigation, the definitions used, in line with the European Parliament's latest Resolutions on implementation of Community Law, are as follows:
§ Transpunerea: procesul de transcriere a legislaţiei comunitare (de exemplu, o directivă) în legislaţia naţională;
§ Transposition: the process of transcribing EU law (e.g. a directive) into national legislation;
§ Aplicarea: procesul zilnic de aplicare şi executare a legislaţiei comunitare transpuse de către autorităţile şi/sau autorităţile de reglementare naţionale (cunoscut uneori şi sub denumirea de „executare”, a se vedea mai jos);
§ Application: the process of applying and enforcing transposed EU law on a day-to-day basis by the national authorities and/or regulators (also known sometimes as 'enforcement', see below);
§ Punerea în aplicare: acest concept mai larg cuprinde atât transpunerea, cât şi aplicarea.
§ Implementation: this wider concept encompasses both transposition and application.
Este o cerinţă de drept comunitar ca legislaţia comunitară să fie pusă în aplicare în mod eficient, oportun şi concordant (cu toate acestea, în anumite cazuri, se foloseşte în mod mai restrictiv, ca sinonim pentru „aplicare”);
It is a requirement of Community law that EU legislation should be implemented in an effective, timely and proportionate manner (however, in some instances, it is used in a more restrictive manner, as a synonym for 'application');
§ Măsurile/dispoziţiile/regulile de punere în aplicare: legile, regulile, regulamentele, fragmentele sau articolele din legislaţia naţională care pun în vigoare legislaţia comunitară;
§ Implementing measures/provisions/rules: the laws, rules, regulations, fragments or articles of national law that give effect to EU law;
§ Executarea: uneori folosit şi ca sinonim pentru aplicare, însă cel mai adesea face referire la procesul de corectare sau anulare a aplicării defectuoase a legislaţiei naţionale, presupunând existenţa unei funcţionări defectuoase sau a unei anomalii în modul în care se aplică legislaţia naţională, ce trebuie corectată de autorităţile naţionale, dacă este cazul, printr-o acţiune coercitivă.
§ Enforcement: sometimes used also as a synonym for application but more frequently makes reference to the process of correcting or reversing the mis-application of national law, implying the existence of a malfunction or anomaly in the way national law is being applied, which must be corrected by the national authorities, if need be by coercive action.
Odată stabilite aceste puncte scurte de referinţă, vom analiza măsura în care legislaţia comunitară creează obligaţii statelor membre.
Having established these brief points of reference, we will analyse to what extent EU law creates obligations for Member States.
Această analiză se va concentra în continuare asupra directivelor şi nu asupra regulamentelor sau altor instrumente legale, dat fiind faptul că primele reprezintă cel mai obişnuit tip de legislaţie comunitară şi că actuala anchetă referitoare la cazul ELAS depinde, în mod special, de punerea în aplicare a unei directive, a treia directivă privind asigurarea de viaţă
The subsequent focus of this analysis is on Directives and not Regulations or other legal instruments, given that the former are the most common type of EU law and that the current investigation into the ELAS case hinges particularly on the implementation of a directive, the Third Life Directive
Conform articolului 249 din Tratatul CE, directivele sunt obligatorii în ceea ce priveşte rezultatul ce trebuie obţinut, însă lasă la latitudinea autorităţilor naţionale să aleagă forma şi metodele de punere în aplicare a lor.
Under Article 249 of the EC Treaty, directives are binding as to the result to be achieved but leave to the national authorities the choice of form and methods for their implementation.
Spre deosebire de regulamente, directivele impun obligaţii de rezultat şi nu obligaţii de conduită; ele permit statelor membre să aleagă, în mod flexibil, metoda de transpunere a lor în legislaţia naţională, astfel, facilitând teoretic integrarea normelor comunitare în dreptul intern şi respectând diferitele tradiţii legale naţionale.
In contrast to regulations, directives impose obligations of result and not obligations of conduct; they allow Member States flexibility in choosing the method of their transposition into national law, thus in theory facilitating the integration of Community norms into domestic law and respecting the various national legal traditions.
Această facilitare teoretică are într-adevăr câteva avantaje în termeni politici: Unii susţin că directivele asigură eficienţă pentru că lasă o anumită libertate de a dispune în ceea ce priveşte punerea în aplicare, iar astfel este mai simplu ca statele membre să fie de acord cu acestea.
This theoretical facility does indeed have some advantages in political terms: It is argued by some that directives provide for efficiency because they leave some discretion with regard to implementation and so are easier for Member States to agree upon.
O mare parte din legislaţia comunitară nu ar fi fost adoptată dacă nu ar fi fost prezentată sub forma unei directive.
Much of EU law would not have been adopted if it had not been presented in the form of a directive.
Directivele au avantajul că sunt un instrument foarte flexibil, iar statele membre le pot încorpora mai uşor în diversele lor sisteme juridice.
Directives have the advantage of being a very flexible instrument and Member States can incorporate them more easily into their diverse legal systems.
Această flexibilitate şi diferitele forme şi metode de transpunere sunt compatibile cu legislaţia comunitară, conform jurisprudenţei Curţii Europene de Justiţie.
This flexibility and the different forms and methods of transposition are compatible with Community law, according to the case law of the European Court of Justice.
Mai mult, Curtea a recunoscut chiar că pot exista cazuri excepţionale, în care adoptarea unor anumite măsuri legislative nu este indispensabilă, de exemplu, atunci când există o „conformitate clară şi precisă ” între o directivă şi legislaţia naţională existentă.
Moreover, the Court has even acknowledged that there may be exceptional cases where the adoption of specific legislative measures is not indispensable, for instance, when there is a “ clear and precise conformity ” between a directive and existing national legislation.
Libertatea de alegere a metodelor şi formelor nu exonerează statele membre de efectele obligatorii ale unei directive „ în ceea ce priveşte rezultatele ce trebuie obţinute ”.
The freedom of choice on the methods and forms does not exempt Member States from the binding effects of a directive “ as to the results to be achieved ”.
În plus, statele membre se supun clauzei de loialitate cuprinzătoare din articolul 10 TCE, care le impune obligaţia de a „lua toate măsurile necesare, generale sau speciale, pentru a asigura îndeplinirea obligaţiilor ce rezultă din prezentul Tratat sau din acţiunile întreprinse de instituţiile comunitare.”
In addition, Member States are subject to the comprehensive loyalty clause of Article 10 TEC, which imposes upon them the duty to “ take all appropriate measures, whether general or particular, to ensure fulfilment of the obligations arising out of this Treaty or resulting from action taken by the institutions of the Community .”
Mai mult, legislaţia care a fost adaptată la directivele CE nu poate fi modificată ulterior în contradicţie cu obiectivele acelor directive.
Moreover, legislation which has been adapted to EC directives may not subsequently be amended contrary to the objectives of those directives.
În evaluarea adecvării şi conformităţii măsurilor de punere în aplicare, Curtea pune accentul în mod special pe scopul directivei.
In assessing the suitability and conformity of implementing measures, the Court places particular emphasis on the purpose of the directive.
Problema esenţială este aceea dacă statul membru în cauză a adoptat toate măsurile necesare pentru a asigura eficacitatea deplină a directivei în conformitate cu obiectivul pe care aceasta din urmă îl urmăreşte .
The crucial issue is whether the Member State in question has adopted all the necessary measures to ensure the full effectiveness of the directive in accordance with the objective which the latter pursues .
A se vedea cazul 14/83 von Colson şi Kaman [1984] RCE 1891, alineatul 15.
See Case 14/83 von Colson and Kaman [1984] ECR 1891, paragraph 15.
Curtea accentuează faptul că statele membre au obligaţia de a asigura aplicarea integrală şi eficientă a unei directive.
The Court stresses that Member States are under an obligation to ensure the full and effective application of a directive.
Pentru îndeplinirea acestei obligaţii, nu este suficient ca un stat membru să adopte pur şi simplu legislaţia de transpunere necesară.
To meet this obligation, it is not sufficient for a Member State merely to adopt the necessary transposing legislation.
Cu alte cuvinte, punerea în aplicare nu este, în opinia Curţii, o sarcină unică de natură pur legislativă.
In other words, implementation is not, in the eyes of the Court, a one-off task of a purely legislative nature.
Adoptarea de măsuri naţionale care să transpună corect o directivă nu epuizează efectele directivei.
The adoption of national measures correctly transposing a directive does not exhaust the effects of the directive.
Statul membru este în continuare obligat să asigure respectarea prevederilor unei directive, chiar şi după adoptarea măsurilor de punere în aplicare:
The Member State remains bound to ensure compliance with the provisions of a directive even after the adoption of implementing measures:
„…adoptarea de măsuri naţionale care să transpună corect o directivă nu epuizează efectele directivei.
“… the adoption of national measures correctly implementing a directive does not exhaust the effects of the directive.
Statele membre sunt, de fapt, în continuare obligate să asigure aplicarea integrală a directivei, chiar şi după adoptarea acelor măsuri.
Member States remain bound actually to ensure full application of the directive even after the adoption of those measures.
Persoanele au, în consecinţă, dreptul să se bazeze, în faţa instanţelor naţionale, împotriva statului, pe dispoziţiile unei directive care, în ceea ce priveşte subiectul lor, par să fie necondiţionate şi suficient de precise, de fiecare dată când nu se obţine, de fapt, aplicarea integrală a directivei, aceasta înseamnă că, nu numai atunci când directiva nu a fost pusă în aplicare sau a fost incorect pusă în aplicare, ci şi atunci când măsurile naţionale care pun corect în aplicare directiva nu se aplică astfel încât să se atingă rezultatul prevăzut de aceasta.”
Individuals are therefore entitled to rely before national courts, against the State, on the provisions of a directive which appear, so far as their subject-matter is concerned, to be unconditional and sufficiently precise whenever the full application of the directive is not in fact secured, that is to say, not only where the directive has not been implemented or has been implemented incorrectly, but also where the national measures correctly implementing the directive are not being applied in such a way as to achieve the result sought by it . ”
A se vedea cazul C-62/00 Marks & Spencer c.
See Case C-62/00, Marks & Spencer v .
Commissioners of Customs and Excise [2002] RCE I-6325, alineatul 27.
Commissioners of Customs and Excise [2002] ECR I-6325, para 27.
În plus, Curtea a susţinut în repetate rânduri faptul că directivele sunt obligatorii pentru toate autorităţile statelor membre.
Further, the Court has repeatedly held that directives are binding on all the authorities of the Member States.
Astfel, nu numai legislativul este obligat de o directivă, ci şi agenţiile administrative responsabile cu aplicarea şi executarea de zi cu zi a legislaţiei şi instanţele naţionale.
Thus, not only the legislature is bound by a Directive but also the administrative agencies responsible for the day-to-day application and enforcement of the law and the domestic courts.
Intenţia care stă la baza acestui lucru este aceea de a evita practicile administrative sau interpretările judiciare care subminează protejarea intereselor stabilite de directivă.
The intention behind this is to avoid administrative practices or judicial interpretations that undermine the protection of interests established by the directive.
În ultimii ani, Curtea a pus accentul în special pe tratarea problemei de „nerespectare de nivelul doi”, adică situaţia în care, deşi legislaţia internă este compatibilă în mod formal cu legislaţia comunitară, aplicarea sau executarea sa este subminată de practici administrative sau judiciare.
In recent years, the Court has placed particular emphasis on tackling the problem of “second level non-compliance”, that is, the situation where, although domestic legislation is formally compatible with Community law, its application or enforcement is undermined by administrative or judicial practices.
De asemenea, Curtea a susţinut faptul că o practică administrativă naţională poate face obiectul unei acţiuni de executare atunci când este, într-o anumită măsură, de natură consecventă şi generală.
The Court has also held that a national administrative practice can be the subject of an enforcement action when it is, to some degree, of a consistent and general nature.
Astfel, cel puţin indulgenţa sistematică şi consecventă a autorităţilor naţionale cu privire la situaţii incompatibile cu dispoziţiile unei directive reprezintă o încălcare a legislaţiei comunitare, chiar dacă directiva a fost transpusă formal în legislaţia naţională.
Thus, at least the systematic and consistent tolerance on the part of national authorities of situations inconsistent with the provisions of a directive is a breach of Community law even if the directive has been formally transposed into national law.
În final, atunci când o directivă acordă drepturi indivizilor, legislaţia internă relevantă trebuie să fie suficient de precisă şi clară, astfel încât persoanele interesate să fie pe deplin conştiente de drepturile lor, şi, dacă este cazul, să li se ofere posibilitatea de a se baza pe acestea în faţa instanţelor naţionale.
Finally, where a directive confers rights on individuals, the relevant domestic legislation must be sufficiently precise and clear so that the persons concerned are made fully aware of their rights, and, where appropriate, afforded the possibility of relying on them before national courts.
A se vedea cazul C-59/89 Comisia c.
See Case C-59/89, Commission v Germany .
Obligaţia Comisiei Europene în conformitate cu Tratatul de a monitoriza punerea în aplicare
The Commission's obligation under the Treaty to monitor implementation
Tratatul acordă Comisiei Europene rolul de protector al legislaţiei comunitare.
The Treaty gives the Commission the role of the guardian of EU law.
În conformitate cu articolul 211 din Tratat, este datoria Comisiei să se asigure că statele membre respectă şi pun în aplicare legislaţia comunitară în mod corespunzător.
In accordance with Article 211 of the Treaty, it is the duty of the Commission to ensure that Member States observe and implement Community law properly.
În consecinţă, Comisia este cea responsabilă cu monitorizarea transpunerii şi aplicării directivelor CE.
Therefore, it is the Commission's responsibility to monitor the transposition and application of EC Directives.
Ea face acest lucru:
It does so by:
§ verificând dacă statele membre au adoptat legislaţia de transpunere şi au comunicat acest lucru Comisiei până la data limită prevăzută;
§ verifying if Member States have adopted transposing legislation and communicated them to the Commission within the prescribed time limit;
§ verificând conformitatea măsurilor naţionale de transpunere cu legislaţia comunitară;
§ verifying the conformity of national transposition measures with Community legislation;
§ monitorizând aplicarea legislaţiei comunitare de către entităţi, organisme şi autorităţi private şi publice
§ monitoring the application of EU legislation by private and public entities, bodies and authorities
§ îndreptând nerespectările legislaţiei comunitare prin lansarea procedurii privind încălcarea dreptului comunitar.
§ rectifying failures to comply with EU legislation through the launch of infringement proceedings.
Articolele 226 şi 228 din Tratat prevăd o procedură în cazurile în care Comisia Europeană consideră că un stat membru nu şi-a îndeplinit o obligaţie în conformitate cu legislaţia comunitară.
Articles 226 and 228 of the Treaty provide for a procedure in cases where the Commission considers that a Member State has failed to fulfil an obligation under Community law.
Articolul 226 împuterniceşte Comisia să acţioneze în justiţie statele membre pentru situaţii de neîndeplinire a obligaţiilor ce le revin conform Tratatului.
Article 226 empowers the Commission to take action against a Member States for instances of failure to fulfil their obligations under the Treaty.
Comisia Europeană are libertatea deplină de a decide dacă să iniţieze sau nu procedura privind încălcarea dreptului comunitar.
The Commission has full discretion in deciding whether or not to initiate infringement proceedings.
Procedura începe cu o somaţie adresată statului membru, care îi permite acestuia să ofere informaţii şi să îşi exercite dreptul la apărare.
The procedure starts with a letter of formal notice to the Member State, which enables it to give information and to exercise its right of defence.
Dacă răspunsul nu mulţumeşte Comisia, aceasta emite o opinie întemeiată, ordonându-i statului membru să rectifice situaţia.
If the answer does not satisfy the Commission, it issues a reasoned opinion, ordering the Member State to rectify the situation.
Dacă încălcarea persistă, Comisia poate înainta cazul la CEJ.
If the infringement persists, the Commission may refer the case to the ECJ.
Conform articolului 228 din Tratat, CEJ poate impune o penalizare pecuniară, dacă un stat membru persistă în nerespectarea unei hotărâri în conformitate cu articolul 226.
Under Article 228 of the Treaty, the ECJ may impose a pecuniary penalty if there is a persistent failure of a Member State to comply with a judgement under Article 226.
În conformitate cu jurisprudenţa relevantă, obiectivul procedurii privind încălcarea dreptului comunitar, conform legislaţiei comunitare, este acela de a stabili sau restabili compatibilitatea legislaţiei naţionale existente cu legislaţia comunitară, şi nu acela de a se pronunţa cu privire la o posibilă incompatibilitate anterioară a unei legislaţii naţionale care a fost modificată sau înlocuită de atunci.
Under relevant case law, the objective of infringement proceedings under EU law is to establish or restore the compatibility of existing national law with EU law and not to rule on the possible past incompatibility of a national law which has since been amended or replaced.
Astfel, nu există de fapt nici o anchetă retroactivă cu privire la presupuse violări ale legislaţiei comunitare.
Thus, there is actually no ex-post investigation of alleged violations of Community law.
Monitorizarea punerii în aplicare de către Comisia Europeană
The Commission's monitoring of implementation in practice
Comisia a primit dovezi referitoare la abordarea Comisiei Europene cu privire la monitorizarea punerii în aplicare, atât de la reprezentanţii Comisiei în timpul H10, cât şi de la experţii universitari la WS2.
The committee received evidence on the Commission's approach to monitoring implementation both from representatives of the Commission during H10 and from academic experts at WS2.
Această secţiune nu numai că face referire la abordarea generală adoptată, şi instrumentele folosite, de Comisia Europeană pentru a asigura punerea în aplicare corectă şi oportună, ci precizează în trecere şi unele dintre problemele, dificultăţile şi constrângerile cu care se confruntă Comisia în îndeplinirea obligaţiei sale de a monitoriza punerea în aplicare a legislaţiei comunitare.
This section not only makes reference to the general approach taken, and instruments used, by the Commission to ensure timely and correct implementation but also touches upon some of problems, difficulties and constraints the Commission faces in fulfilling its obligation to monitor the implementation of EU law.
Comunicarea măsurilor de transpunere
Communication of transposition measures
În primul rând, Comisia verifică dacă statele membre comunică măsurile naţionale (până la data specificată chiar în directivă), măsuri menite să transpună un anumit document de legislaţie comunitară.
Firstly, the Commission checks whether Member States communicate (by the time specified in the Directive itself) the national measures, which are intended to transpose a particular piece of EU legislation.
Aşa cum a explicat Doamna DURAND, „cu privire la necomunicarea măsurilor de transpunere, Comisia efectuează verificări sistematice ale tuturor acestor măsuri.
As explained by Mrs. DURAND " regarding non-communication of transposition measures, the Commission carries out systematic controls of all these measures.