natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fiindu-i permis să îndeplinească artificial cerinţele de solvabilitate, ELAS a ascuns adevărul de asiguraţii săi şi şi-a periclitat viabilitatea financiară viitoare.
By being allowed to meet its solvency requirements artificially, ELAS hid the truth from policyholders and endangered its future financial viability.
Prin urmare, ARA au fost puse în pericol.
Therefore, PRE were also put at risk.
Se presupune că autorităţile de reglementare britanice au luat măsuri care nu erau „ adecvate şi necesare pentru a evita sau repara toate neregularităţile care prejudiciază interesele asiguraţilor ” (articolul 10) şi nu s-au asigurat că ELAS a respectat legislaţia Regatului Unit, adică ARA;
It follows that UK regulators took measures that were not “ appropriate and necessary to prevent or remedy any irregularities prejudicial to the interests of the assured persons” (Article 10) and did not ensure that ELAS complied with UK law, i.e., PRE;
b) a autorizat prea frecvent includerea profiturilor viitoare şi a zilmerizării de către ELAS în patrimoniul său implicit; aceasta a redus fiabilitatea şi transparenţa marjei de solvabilitate; prin urmare, s-ar putea argumenta faptul că articolul 25 nu a fost respectat deoarece autorităţile de reglementare britanice nu şi-au îndeplinit obligaţiile de a solicita de la ELAS „o marjă de solvabilitate disponibilă, adecvată pentru întreaga sa activitate, în orice moment”.
b) authorized too frequently the use of future profits and Zillmerising by ELAS as part of the implicit assets; this diminished the reliability and truthfulness of the solvency margin; it could therefore be argued that Article 25 was not respected because the UK regulators did not fulfil their obligation to require from ELAS an “adequate available solvency margin in respect of its entire business at all times” .
Articolul 28 – interesul general (articolul 33 din DC)
Article 28 - General good (Article 33 of CD)
Supravegherea aşa-numitelor norme de „conduită profesională” (adică, condiţii şi practici contractuale care afectează contractarea unei poliţe de către consumator) este un alt domeniu de responsabilitate al autorităţilor de reglementare desemnate de statele membre.
The supervision of so-called "conduct of business" rules (i.e. contractual terms and practices affecting the consumer taking out a policy) is another field of responsibility of regulators appointed by Member States.
Acest articol angajează statul membru să împiedice un asigurat să încheie un contract cu o societate de asigurări în cazul în care acest lucru ar fi contrar „interesului general”.
This article places on the Member State the commitment to prevent a policyholder from concluding a contract with an assurance company in circumstances that would be contrary to the “general good”.
Dispoziţia nu defineşte sensul sau domeniul de aplicare al „interesului general”, lăsând ca acesta să fie definit de fiecare stat membru în conformitate cu dreptul său intern.
The provision does not define the meaning or scope of the “general good”, leaving its definition to each Member State according to its domestic legislation.
Statul membru al angajamentului nu împiedică un titular de poliţă de asigurare să încheie un contract cu o întreprindere de asigurare autorizată în conformitate cu condiţiile din articolul 6 din Directiva 79/267/CEE, atâta timp cât acest lucru nu intră în conflict cu dispoziţiile legale care protejează interesul general în statul membru al angajamentului.
The Member State of the commitment shall not prevent a policy-holder from concluding a contract with an assurance undertaking authorized under the conditions of Article 6 of Directive 79/267/EEC, as long as that does not conflict with legal provisions protecting the general good in the Member State of the commitment.
Similar oricărui sistem juridic intern, sistemul juridic din Regatul Unit include o listă deschisă de dispoziţii care vizează protejarea interesului general, care uneori variază şi poate afecta natura produselor de asigurare, documentele contractuale utilizate, marketingul şi publicitatea respectivelor produse şi, în general, condiţiile pe baza cărora trebuie să se desfăşoare activitatea de asigurare în statul membru al angajamentului.
As with any domestic legal system, the UK legal system includes an open-ended list of provisions aimed at protecting the general good, which varies from time to time and may affect the nature of the assurance products, the contract documents used, the marketing and advertising of those products and, more generally, the conditions under which the insurance business must be carried on in the Member State of the commitment.
Desigur, pentru a fi compatibilă cu legislaţia comunitară, această legislaţie trebuie să vízeze protejarea intereselor încă neprotejate de normele statului membru de origine, trebuie să fie aplicată fără discriminare tuturor întreprinderilor care funcţionează în statul membru respectiv şi trebuie să fie necesară în mod obiectiv şi proporţional cu obiectivul urmărit.
Of course, to be compatible with Community law, such legislation must be aimed at protecting interests which are not already safeguarded by the rules of the home Member State , it must be applied without discrimination to all undertakings operating in that Member State and must be objectively necessary and in proportion to the objective pursued.
Autorităţile consultative din Regatul Unit nu au întocmit o listă a condiţiilor descrise ca fiind consultative privind interesul general.
The UK advisory authorities did not prepared a list of conditions described as constituting the general good.
În schimb, acestea au întocmit o listă neexhaustivă care subliniază principalele dispoziţii legale care reglementează activitatea de asigurare în Regatul Unit.
Instead, they prepared a non-exhaustive list outlining the principal enactments which regulate insurance business in the UK .
Comparativ cu tradiţiile juridice continentale, legislaţia Regatului Unit tinde să se bazeze pe restricţiile autonomiei contractuale a părţilor ca mijloc de protejare a interesului general.
In comparison with continental legal traditions, UK law tends to rely less on restrictions of the contractual autonomy of the parties as a means to protect the general good.
Fără a aduce atingere acestei abordări, Regatul Unit nu include un număr mare de dispoziţii care vizează protejarea interesului general.
Notwithstanding this approach, the UK does include a large number of provisions aimed at protecting the general good.
Acestea sunt incluse în partea III din ICA 1982 privind desfăşurarea activităţii de asigurare ce include dispoziţii de limitare a formei şi conţinutului promovării produselor de asigurare şi dispoziţii de reglementare a tipului de informaţii pe care societăţile de asigurări sau intermediarii trebuie să le furnizeze asiguraţilor înainte de încheierea unui contract de asigurare.
These are included in Part III of the ICA 1982 on conduct of insurance business including provisions limiting the form and content of insurance advertising and provisions regulating the type of information that insurance companies or intermediaries must provide to policyholders before they enter into an insurance contract.
Problema este dacă autorităţile de reglementare britanice, irlandeze, germane şi din alte ţări nu şi-au îndeplinit îndatoririle legale de a susţine interesul general, împiedicând ELAS să-şi vândă fraudulos poliţele.
The issue here is whether the regulators in the UK, Ireland, Germany and other countries did not fulfil their legal duty to uphold the general good by preventing ELAS from mis-selling its policies.
Deoarece problema responsabilităţilor de origine/gazdă este în principal legată de punerea în aplicare şi priveşte relaţia între autorităţile de reglementare britanice şi cele din alte state membre, este preferabil să se facă trimitere la partea II privind acţiunea de reglementare şi la partea IV privind problemele legate de căile de atac.
As the issue of home/host responsibilities is mainly one of implementation and concerns the relation between the UK regulators and those from other Member States, it is preferable to refer to Part III on Regulatory Action and Part IV on Redress issues.
În mod evident, pentru a urmări această linie de investigaţie, este necesar, în primul rând, să se dovedească dacă subscrierea înşelătoare a avut întradevăr loc, dacă au existat circumstanţe contrare interesului general în care au fost vândute poliţe ELAS.
Obviously, in order to pursue this line of investigation, it is necessary first to prove whether mis-selling did indeed take place, in other words, whether there were any circumstances contrary to the general good under which ELAS policies were sold.
În ceea ce priveşte gestionarea normelor de conduită profesională în Regatul Unit, domnul LAKE afirmă în H1 că informaţiile privind asiguraţii prevăzute în 3DAV erau sub controlul autorităţii de reglementare a conduitei profesionale, care era separată de autoritatea prudenţială la acea dată în Regatul Unit, şi că această împărţire legală a responsabilităţilor între profesional şi prudenţial prejudicial asiguraţii ELAS.
In terms of how conduct of business rules were managed in the UK, Mr. LAKE gives some insight in H1 that the policyholder information required by the 3LD came under the control of the conduct of business regulator, which was separate from the prudential regulator at the time in the UK, and that this legal division of responsibilities between business and prudential was prejudicial to ELAS policyholders.
Totuşi, David STRACHAN din cadrul FSA respinge această afirmaţie în H4, spunând că „cea de-a treia directivă privind asigurarea de viaţă a fost pusă în aplicare într-un mod care a asigurat transparenţa privind respectivele responsabilităţi ale autorităţilor de reglementare gazdă şi de origine [...]
However, David STRACHAN from the FSA refutes this claim in H4, saying that " the Third Life Directive has been implemented in a way that has ensured clarity as to the respective responsibilities of the home and host regulators [...]
Astfel, se evita o situaţie de altfel confuza în care asiguraţii ar face obiectul diferitelor masuri de protecţie a conduitei profesionale ”.
This avoids an otherwise confusing situation in which policyholders would be subject to different conduct of business protections".
În fond, asiguraţii fac două tipuri de afirmaţii împotriva ELAS:
Fundamentally, policyholders have been making two types of allegations against ELAS:
§ subscrierea înşelătoare, denaturând cu bună ştiinţă faptele despre situaţia financiară a societăţii, în special privind riscurile RAG;
§ mis-selling, by knowingly misrepresenting facts about the company's financial position, especially in relation to the GAR risks;
§ omisiunea (posibil bazată pe înşelăciune), neatrăgând atenţia asupra riscurilor RAG, când respectivul risc trebuia dezvăluit asiguraţilor existenţi şi potenţiali.
§ omission (possibly based on deceit), by failing to draw attention to the GAR risks, when that risk was a matter to be disclosed to existing and prospective policyholders.
Există mai multe declaraţii care indică acest fapt, şi anume:
There are several pieces of evidence that point to this, viz.:
Alte afirmaţii includ:
Other allegations include:
§ Afirmaţiile privind contractele asiguraţilor „umflaţi”
§ Allegations of 'churning' policyholders' contracts
§ Afirmaţii privind lipsa comunicării între autorităţile de reglementare britanice
§ Claims of communication failure between UK regulators
§ Probleme privind comunicarea între autorităţile de reglementare britanice şi străine
§ Issues on communications between UK and foreign regulators
§ Afirmaţii privind campaniile promoţionale înşelătoare de pe piaţa germană şi irlandeză.
§ Claims of misleading advertising on the German and Irish market.
Pentru mai multe detalii, a se vedea partea III privind acţiunea de reglementare şi partea IV privind problemele legate de caile de atac.
For in-depth detail, see Part III on Regulatory Action and Part IV on Redress issues.
Articolul 31 – informaţii pentru asiguraţi (articolul 36 din DC) şi anexa II (anexa III din DC)
Article 31 - Information for policyholders (Article 36 of CD) and Annex II (Annex III of CD)
În prezentul articol se afirmă că informaţiile enumerate în anexa II din directivă trebuie comunicate asiguratului, cu posibilitatea solicitării din partea societăţilor de informaţii suplimentare în cazul în care este necesar pentru o asumare corectă de către asigurat a elementelor esenţiale ale angajamentului.
This article states that the information listed in Annex II of the Directive must be communicated to the policyholder, with the possibility to require companies to give additional information if it is necessary for a proper understanding by the policyholder of the essential elements of the commitment.
Articolul 31
A rticle 31
Înainte de încheierea contractului de asigurare, titularului i se comunică cel puţin informaţiile enumerate în anexa II punctul (A).
Before the assurance contract is concluded, at least the information listed in point A of Annex II shall be communicated to the policy-holder.
Titularul poliţei de asigurare este informat pe întreaga durată a contractului de orice schimbare privind informaţiile enumerate în anexa II punctul (B).
The policy-holder shall be kept informed throughout the term of the contract of any change concerning the information listed in point B of Annex II.
Statul membru al angajamentului poate cere întreprinderii de asigurare să furnizeze informaţii suplimentare celor enumerate în anexa II numai în cazul în care sunt necesare pentru ca titularul să înţeleagă exact elementele esenţiale ale angajamentului.
The Member State of the commitment may require assurance undertakings to furnish information in addition to that listed in Annex II only if it is necessary for a proper understanding by the policy-holder of the essential elements of the commitment.
Normele detaliate de aplicare a prezentului articol şi a anexei II sunt stabilite de statul membru al angajamentului.
The detailed rules for implementing this Article and Annex II shall be laid down by the Member State of the commitment.
Cu toate acestea, aceste informaţii pot fi redactate într-o altă limbă în cazul în care asiguratul solicită şi în care legislaţia statului membru permite acest lucru sau în cazul în care asiguratul este liber să aleagă dreptul aplicabil.
However, such information may be in another language if the policy-holder so requests and the law of the Member State so permits or the policy-holder is free to choose the law applicable.
A. Înainte de încheierea contractului
A. Before concluding the contract
Informaţii privind întreprinderea de asigurare
Information about the assurance undertaking
Informaţii privind angajamentul
Information about the commitment
Numele întreprinderii şi forma sa juridică
The name of the undertaking and its legal form
Numele statului membru în care se află sediul social şi, după caz, agenţia sau sucursala care încheie contractul
The name of the Member State in which the head office and, where appropriate, the agency or branch concluding the contract is situated
Adresa sediului social şi, după caz, a agenţiei sau a sucursalei care încheie contractul
The address of the head office and, where appropriate, of the agency or branch concluding the contract
Definiţia fiecărei garanţii şi a fiecărei opţiuni
Definition of each benefit and each option
Durata contractului
Term of the contract
Metode de reziliere a contractului
Means of terminating the contract
Metode de plată a primelor şi durata plăţilor
Means of payment of premiums and duration of payments
Metode de calculare şi atribuire a participaţiilor
Means of calculation and distribution of bonuses
Indicarea valorilor de răscumpărare şi a celor vărsate şi măsura în care sunt garantate
Indication of surrender and paid-up values and the extent to which they are guaranteed
Informaţii privind primele pentru fiecare garanţie, atât pentru cele principale, cât şi pentru cele suplimentare, după caz
Information on the premiums for each benefit, both main benefits and supplementary benefits, where appropriate
Pentru poliţele cu capital variabil, definiţia unităţilor pe care sunt bazate beneficiile
For unit-linked policies, definition of the units to which the benefits are linked
Indicarea naturii activelor care acoperă poliţe cu capital variabil
Indication of the nature of the underlying assets for unit-linked policies
Informaţii generale privind regimul fiscal care se aplică tipului de poliţă
General information on the tax arrangements applicable to the type of policy
Aranjamentele pentru examinarea contestaţiilor cu privire la contracte formulate de titularii poliţelor de asigurare asiguraţi sau beneficiarii contractelor, inclusiv, după caz, existenţa unui serviciu de contestaţii, fără a aduce atingere dreptului de a iniţia procedurile judiciare
The arrangements for handling complaints concerning contracts by policy-holders, lives assured or beneficiaries under contracts including, where appropriate, the existence of a complaints body, without prejudice to the right to take legal proceedings
Dreptul care se aplică contractului în cazul în care părţile nu au dreptul de a alege sau, în care părţile au dreptul de a alege legea aplicabilă, dreptul pe care îl propune asiguratorul
Law applicable to the contract where the parties do not have a free choice or, where the parties are free to choose the law applicable, the law the assurer proposes to choose
B. Pe durata contractului
B. During the term of the contract
În afara condiţiilor generale şi speciale care trebuie comunicate titularului, acesta trebuie să primească următoarele Informaţii pe întreaga durată a contractului
In addition to the policy conditions, both general and special, the policy-holder must receive the following information throughout the term of the contract.
Orice modificare a numelui întreprinderii , formei sale juridice, adresei sediului social şi, după caz, a agenţiei sau sucursalei care a încheiat contractul
Any change in the name of the undertaking, its legal form or the address of its head office and, where appropriate, of the agency or branch which concluded the contract
Toate informaţiile enumerate la punctele (a)4 – (a)12 din titlul A în cazul unei schimbări a condiţiilor de asigurare sau a unei modificări a legislaţiei aplicabile contractului
All the information listed in points (a) (4) to (a) (12) of A in the event of a change in the policy conditions or amendment of the law applicable to the contract
În fiecare an, informaţii privind situaţia primelor
Every year, information on the state of bonuses
Regatul Unit a transpus articolul 31 şi anexa II în dreptul intern prin Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994.
The UK transposed Article 31 and Annex II into domestic legislation via the Insurance Companies (Third Insurance Directives) Regulations 1994.
Reglementarea 40 din acest regulament introduce secţiunea 72A şi apendicele 2E – Informaţii pentru asiguraţii asiguratorilor din Regatul Unit şi ai societăţilor CE – în ICA 1982.
Regulation 40 of these regulations inserts section 72A and Schedule 2E – Information for policyholders of UK insurers and EC companies - into the ICA 1982.
Alineatele (1) şi (2) din apendice prevăd ca informaţiile să fie dezvăluite înainte şi pe durata contractelor de asigurare pe termen lung, în timp ce alineatele (3) şi (4) prevăd ca informaţiile să fie dezvăluite înainte şi pe durata contractelor de asigurare generală.
Paragraphs 1 and 2 of the Schedule prescribe the information to be disclosed before and during contracts of long-term insurance, while paragraphs 3 and 4 prescribe the information to be disclosed before and during contracts of general insurance.
DTI a emis un ghid prudenţial care oferă recomandări asiguratorilor privind metodele prin care pot respecta cel mai bine noua legislaţie privind dezvăluirea.
The DTI issued a Prudential Guidance Note that offers guidance to insurers as to the methods by which they may best comply with the new disclosure legislation.
În preambul din acest ghid se afirmă în mod clar că nu poate fi considerat o declaraţie autoritară şi că asiguratorii ar trebuie să consulte regulamentele şi directivele.
The preamble to this Guidance clearly states that it cannot be taken as an authoritative statement and that insurers should refer to the Regulations and the relevant Directives.
Cerinţe precontractuale privind dezvăluirea: domeniul de aplicare a cerinţelor precontractuale privind informaţiile pentru contractile de asigurare pe termen lung este definit la alineatul (1), paragrafele (1) şi (2) din apendice.
Pre-contractual disclosure requirements : the scope of application of pre-contractual information requirements for long-term insurance contracts is defined by paragraph (1), sub paragraphs (1) and (2) of the Schedule.
Conform acestor dispoziţii, cerinţele precontractuale privind dezvăluirea:
According to these provisions, pre-contractual disclosure requirements:
§ se aplică contractelor de asigurare directă pe termen lung executate de un sediu social sau o sucursală a unei societăţi de asigurare sau un membru Lloyd situată în Regatul Unit sau într-un stat membru diferit de Regatul Unit în cazul în care una sau mai multe din celelalte părţi din contract sunt rezidente obişnuite ale Regatului Unit.
§ Apply to contracts of direct long-term insurance effected by a head office or branch of an insurance company or member of Lloyd’s situated in the UK or situated in a Member State other than the UK where one or more of the other parties to the contract is habitually resident in the UK
§ nu se aplică contractelor care reprezintă „activităţi de investiţie”, în conformitate cu FSA Act 1986, asumate de societăţi care sunt persoane autorizate în sensul respectivei legi.
§ Do not apply to contracts which constitute “investment business” , as defined by the FSA Act 1986, affected by companies which are authorised persons within the meaning of that Act.
Aceste contracte sunt reglementate de normele de dezvăluire SIB/LAUTRO.
These contracts are governed by the SIB/LAUTRO disclosure rules.
Cerinţele precontractuale de dezvăluire privind asigurările pe termen lung aşa cum sunt stabilite de apendicele 2E reformulează în mare cerinţele incluse în anexa II, cu două diferenţe relevante.
Pre-contractual disclosure requirements for long-term insurance as set out by Schedule 2E basically reiterate those included in Annex II with two relevant differences.
În primul rând, apendicele prevede dezvăluirea „oricăror aranjamente de compensare sau garanţie care vor fi disponibile dacă asigurătorul nu îşi respectă obligaţiile financiare în temeiul contractului”.
Firstly, the Schedule requires the disclosure of “any compensation or guarantee arrangements which will be available if the insurer is unable to meet its liabilities under the contract”.
Aceasta este o cerinţă suplimentară care nu figurează în anexa II din directivă.
This is an additional requirement not listed by Annex II of the Directive.
Ghidul prudenţial prevede, ca şi cerinţă minimă, că întreprinderea de asigurări trebuie să furnizeze, la cerere, informaţii detaliate referitoare la aranjamentele de compensare care vor fi aplicabile contractului.
The Prudential Guidance Note stipulates that, as a minimum, the assurance undertaking should provide on request detailed information as to the compensation arrangements that will apply to the contract.
Dar, ghidul notează că cea mai bună practică este să se furnizeze o scurtă descriere a aranjamentelor de compensare care se vor aplica şi să se specifice că informaţiile suplimentare sunt disponibile la cerere.
However, the Guidance notes that the best practice is to provide a brief description of the compensation arrangements which will apply and that further information is available on request.