natgillin/translations-raw huggingface dataset:
La eveniment au mai participat deputaţi europeni şi experţi în domeniu.
One such contribution was from Anna Morawiec of Poland.
O comunicare simplă, directă şi transparentă
The 22-year old and her group shot a photo series entitled "Brussels at work" intended to show the many faceted faces of the European Institutions
„Dumneavoastră veţi crea şi veţi da o formă viitorului presei europene“, a spus preşedintele Parlamentului European, Hans-Gert Pöttering, tinerilor ziarişti. „Avem nevoie de critica, angajamentul şi entuziasmul dumneavoastră“, a adăugat dumnealui.
She explained that "we want to show that EP work is more than just politicians' work, but involves lots of other people – including the cleaning-lady!"
Directorul General pentru Comunicare de la Parlamentul European, Francesca Ratti, şi-a exprimat speranţa în acest eveniment organizat cu „entuziasm“ şi a subliniat faptul că Uniunea Europeană are nevoie de „o comunicare simplă, directă şi transparentă“ cu cetăţenii ei.
He commented that "the teamwork functions impressively and everything is really well-organised".
Dincolo de naţionalism şi protecţionism
Views from MEPs - "we need your criticism"
În timpul dezbaterilor, Othmar Karas (Grupul Partidului Popular European (Creştin-Democrat) şi al Democraţilor Europeni, Austria), a remarcat faptul că Europa, după părerea unora, este „încă scindată“. „Visul meu este că această percepţie va fi schimbată“, a spus dumnealui, subliniind faptul că a trecut vremea naţionalismului, protecţionismului şi populismului.
Opening the event Parliament's President Hans-Gert Pöttering stressed that the young journalists represented the future of the media: "We need your criticism, your commitment and your enthusiasm" he told them.
Pentru Monica Frassoni, preşedinta Grupului Verzilor/Alianţa Liberă Europeană, cea mai mare provocare este „asigurarea celei mai mari prosperităţi pentru cel mai mare număr de oameni“.
Spanish MEP Alejo Vidal-Quadras is a Vice-president of the parliament and in charge of its communication policy.
„Ziariştii nu trebuie doar să transmită mesajele politicienilor şi pe cele ale grupurilor de interese“, a spus joi directorul Centrului European pentru Jurnalism, Wilfried Rütten, remarcând prezenţa din ce în ce mai largă a noilor forme de mass-media, precum blogurile.
The head of parliament's Communication Directorate Francesca Ratti said the EU needs "simple, direct and transparent communication” with its citizens.
În cadrul unor grupuri de lucru, tinerii au realizat interviuri pentru radio, reviste online şi pentru tipar, reportaje foto şi spectacole pentru televiziune.
Austrian MEP Othmar Karas of the EPP-ED group put it down to a question of mentality: "in many people’s heads - Europe is still parted" he said.
Printre subiectele abordate de aceştia se numără creşterea preţurilor la alimente, politicile de imigrare, alegerile europene şi libertatea presei.
The leader of the Greens Monica Frassoni said that Europe faced the challenge of ensuring "the greatest well-being for the greatest number of people".
„Îmi place faptul că ce am făcut nu a fost doar o «joacă» şi că am realizat produse media concrete în cadrul evenimentului“, ne-a spus ziaristul polonez Maciej Szulc.
The Director of the European Journalism Centre Wilfried Rütten felt that the role of a journalist is changing with more interaction needed from the readers.
Pentru cipriotul Marios Psaras, „lucrul în echipă a funcţionat de minune şi evenimentul este foarte bine organizat“.
He also said reporters "should do more than just deliver messages from politicians and lobbyists."
Poloneza Anna Morawiec ne-a spus: „Vrem să arătăm că activitatea Parlamentului European însemnă mai mult decât munca politicienilor“.
There was a strong feeling of a common bond during the event.
Europa trebuie să fie pozitivă, optimistă şi foarte concretă
Young journalist Dominika Peterova from Slovakia said after the event: "We’re all equal.
În cadrul evenimentului, diferenţa între naţionalităţi a dispărut, sunt de părere participanţii. „Multicultural este un cuvânt foarte cunoscut, dar mie nu îmi place.
There is no issue of where people are from."
Aici mă simt european, mă simt acasă“, ne-a spus Anna Morawiec. „Suntem toţi egali.
Frieda Brepoels of the EPP-ED group said: "This event goes beyond grey European theory – this is Europe alive!"
Nu contează din ce ţară am venit“, a remarcat slovaca Dominika Peterova.
Competition for the event was tough with over 1,700 people applying to attend.
Vineri, participanţii au asistat la acordarea Premiului pentru Jurnalism al Parlamentului European.
At the end of the event all of the workshops presented their work at a social evening in "Claridges" bar in Brussels.
Dacă Europa vrea să fie atractivă, trebuie să fie pozitivă, optimistă şi foarte concretă în acelaşi timp“.
The contributions were assessed by each other and a jury of journalists and MEPs.
20081027STO40637 Site-ul oficial al Zilelor europene ale tinerilor ziarişti Blog - cu toate contribuţiile de la eveniment Site-ul oficial al Presei Europene pentru Tineret
20081027STO40637 The official website of the Youth Media Days The EYMD blog with all contributions from the event The official website of the European Youth Press
Investiţiile în tehnologiile „verzi“ sunt benefice pentru economie
Swedish MEP calls for climate change "alliance" with poorer countries
Raportorul Anders Wijkman crede că alianţa este „o iniţiativă bună“, care are însă nevoie de o finanţare masivă.
We spoke to Anders Wijkman MEP who drafted parliament's response to the European Commission's original plan.
Domnule Wijkman, adoptând raportul dumneavoastră, Parlamentul European sprijină iniţiativa creării unei „Alianţe mondiale împotriva schimbărilor climatice“ între Uniunea Europeană şi ţările sărace în curs de dezvoltare.
Mr Wijkman, in backing your report, fellow MEPs have called for a "Global Alliance on Climate Change" between the EU and developing countries.
Ce urmăreşte această alianţă?
What can this achieve?
În primul rând, prin această iniţiativă recunoaştem faptul că schimbarea climatică va afecta întreaga lume, dar aceasta va afecta cel mai tare dezvoltarea ţărilor sărace.
The main thing is that by this initiative we recognise that climate change will have effects all over the world but that it will affect development most adversely in the low income countries because of their location.
Acestea se vor confrunta cu intensificarea secetei şi creşterea numărului de inundaţii şi vor avea probleme în agricultură.
They will have more extreme weather events, more droughts and floods, and great difficulties with agriculture and farming.
În unele zone, precum Bangladeşul de Sud, oamenii vor trebui să se mute, datorită creşterii nivelului mării, care va inunda terenuri locuite în momentul de faţă.
In areas like Southern Bangladesh, people will have to move because sea levels are rising - making large areas uninhabitable.
Deficitul de apă va fi o problemă, nu numai din cauza reducerii precipitaţiilor, dar şi din cauza schimbărilor semnificative în sistemele hidrologice de-a lungul munţilor.
Water scarcity will be a problem, not just because of less rainfall but because of huge changes in the hydrological systems along the big mountains in the world.
Care sunt principalele obstacole?
What are the main obstacles?
Programul de dezvoltare al ONU a propus suma de 86 de miliarde.
The UN Development Programme came up with the figure of 86 billion, nobody knows exactly, but we are talking big money.
Trebuie să mobilizăm noi fonduri, iar Parlamentul European propune ca 25% din veniturile obţinute în cadrul sistemului UE de comercializare a emisiilor să fie dedicate acestei iniţiative.
We have to mobilise new funding and the Parliament proposes to earmark 25% of auctioning revenues from the EU emissions permits.
O altă problemă este numărul mare de iniţiative şi coordonarea defectuoasă a acestora.
( This figure could be tens of billions euros a year ).
Cât de credibilă este Uniunea când susţine că se vrea lider internaţional în protejarea mediului înconjurător?
Leadership is threatened by some states.
Calitatea de lider a UE este ameninţată de câteva state.
One of the countries that strongly question the package is Poland.
Un stat care se opune puternic pachetului este Polonia, din cauza unei situaţii naţionale speciale.
They have a special situation.
Polonezii sunt blocaţi într-o economie bazată pe cărbune; dacă vrem să îi convingem să semneze acest pachet trebuie să le oferim ceva.
They are locked into a coal power economy and if we want them to sign onto this package we have to offer them something.
Cred că putem face acest lucru în contextul baltic.
I think in the Baltic context we could do that.
Suedia va avea surplus de electricitate (obţinută fără emisii de dioxid de carbon), pe care l-ar putea oferi Poloniei la un preţ acceptabil.
Sweden will have surplus electricity and could offer them carbon dioxide free electricity at a decent price in huge volumes.
Aceasta din urmă ar deveni mai puţin dependentă de cărbune şi, în acelaşi timp, de Rusia.
This would make them less dependant on coal and avoid them feeling like they rely on Russia.
Preşedintele Sarkozy a avut dreptate când a spus că trebuie să luăm în serios schimbarea climatică chiar şi în contextul crizei financiare.
President Nicolas Sarkozy (who addressed MEPs on October 21) made a good point when he said that nothing related to the financial crisis is an argument why we should not take climate change seriously.
S-a demonstrat că, cu cât amânăm acţiunea împotriva schimbării climatice, cu atât aceasta ne va costa mai mult în viitor, iar consecinţele pot fi foarte grave.
It has been well demonstrated that the more we delay action, the more costly it will be in the future and the consequences may be very grave.
Dacă riscăm o recesiune, investiţiile în tehnologiile „verzi“ îşi au rostul, pentru că duc la o creştere economică benefică pentru mediu şi care va intensifica pe termen lung competitivitatea companiilor noastre.
If we risk a recession, to invest in green technology would be an economic policy that makes sense because it would result in the kind of growth that is positive for climate and it would make our companies more competitive in the long term.
20081027STO40638 Rezoluţia crearea unei Alianţe mondiale împotriva schimbărilor climatice între Uniunea Europeană şi ţările sărace în curs de dezvoltare Schimbarea climatică: deputaţii europeni pregătesc legislaţia UE - dosar
20081027STO40638 Parliamentary resolution on a "Global Climate Change Alliance" Climate Change package Anders Wijkman profile
-//EP//TEXT TA P6-TA-2008-0491 0 NOT XML V0//RO
-//EP//TEXT TA P6-TA-2008-0491 0 NOT XML V0//EN
-//EP//TEXT IM-PRESS 20080825FCS35404 0 NOT XML V0//RO
-//EP//TEXT IM-PRESS 20080825FCS35404 0 NOT XML V0//EN
Premiul Saharov împlineşte 20 de ani: drepturile omului şi reconciliere
20 years of the Sakharov Prize: Human rights and reconciliation
Kofi Annan Xanana Gusmão Dom Zacarias Kamwenho Nelson Rolihlahla Mandela cu fosta sa soţie Leyla Zana Adem Demaçi Ibrahim Rugova Nurit Peled-Elhanan Izzat Ghazzawi Parlamentul European acordă în fiecare an Premiul Saharov persoanelor care şi-au dedicat viaţa promovării drepturilor omului şi înţelegerii reciproce.
2001 Nelson Mandela: winner of the prize in 1988 for his anti-Apartheid struggle Leyla Zana, jailed Kurdish politician Adem Demaçi, Kosovar writer, politician Ibrahim Rugova, leader of the Kosovar Albanians Israeli peace activist Nurit Peled-Elhanan Palestinian writer, the late Izzat Ghazzawi.
Anul acesta se împlinesc 20 de ani de când premiul Saharov a fost acordat pentru prima dată.
This year the Sakharov Prize celebrates its 20th anniversary.
Cu această ocazie, vă prezentăm într-un dosar câştigătorii premiului şi cauzele pe care le-au susţinut aceştia.
To mark this occasion, we have grouped the winners by the causes they have espoused and defended.
Prima din cele cinci părţi ale dosarului vă prezintă câştigătorii care au luptat şi luptă pentru drepturile omului şi reconciliere.
This week - those who strove for reconciliation.
În ultimii 20 de ani, Premiul Saharov a fost decernat unor persoane sau grupări care au luptat pentru respectarea drepturilor omului.
Over the past 20 years the Sakharov Prize has gone to people and groups fighting to improve human rights.
Mai mulţi laureaţi s-au axat pe lupta de zi cu zi dusă de oamenii de rând: pe dreptul lor la un mod de viaţă uman şi pe dreptul lor de a trăi în pace.
Several winners focused on the day to day struggle of common people: on their rights to live as human beings and their right to live in peace.
Kofi Annan şi Organizaţia Naţiunilor Unite
Kofi Annan and UN
Organizaţia Naţiunilor Unite a fost fondată pe credinţa că recunoaşterea demnităţii umane şi a egalităţii în drepturi a tuturor oamenilor va aduce în lume libertate, dreptate şi pace.
The United Nations was founded on the belief that the recognition of dignity and equal rights for all the people will bring freedom, justice and peace in the world.
ONU a urmărit îndeplinirea acestui scop timp de peste 60 de ani.
The UN has been pursuing this goal for more than 60 years.
De multe ori, această luptă a dus la pierderea de vieţi omeneşti.
Often, it is a struggle that costs lives.
Aşa s-a întâmplat în cazul Înaltului Comisar ONU pentru Drepturile Omului, Sergio Vieira de Mello, care a fost ucis în Irak în anul 2003, în timp ce se afla acolo ca reprezentant special al lui Kofi Annan, Secretarul General al ONU.
This was the case of UN High Commissioner for Human Rights Sergio Vieira de Mello who was killed in Iraq in 2003 while he was there as UN Secretary General Kofi Annan’s special representative.
Atunci când Parlamentul European a acordat Premiul Saharov lui Kofi Annan şi întregului personal ONU în anul 2003, acest lucru a fost văzut ca o recunoaştere a eforturilor acestora de a lupta pentru obţinerea păcii şi a onorat toţi funcţionarii ONU care şi-au pierdut viaţa în această luptă.
When the EP awarded the Sakharov Prize to Kofi Annan and all the staff of the UN in 2003, it was seen as recognition of their efforts to achieve peace and honoured all UN officials who have lost their lives in this fight.
Timp de peste două decenii, poporul din Timorul de Est a luptat pentru obţinerea independenţei.
For more than two decades people in East Timor struggled for independence.
În timpul tentativei Indoneziei de destabilizare a acestui stat prin forţă şi cu ajutorul violenţei, Xanana Gusmão a reuşit să unească şi să menţină opoziţia din Timorul de Est.
During Indonesia's attempt to destabilize the country through violence and force, Xanana Gusmão managed to bring and keep together the opposition in East Timor.
Chiar şi după ce a fost închis, acesta şi-a urmărit idealurile şi a luptat pentru pacea şi solidaritatea poporului din regiune.
Even after he had been imprisoned, he followed his ideals and fought for the peace and solidarity of the people in the region.
Parlamentul i-a recunoscut eforturile în 1999.
Parliament gave its recognition to his efforts in 1999.
Visul său a devenit realitate în anul 2002, atunci când Timorul de Est şi-a proclamat independenţa.
His dream came true in 2002 when East Timor became an independent state.
Xanana Gusmão a fost ales drept primul preşedinte al acestuia.
Xanana Gusmão was elected its first president.
După proclamarea independenţei Angolei în anii 1970, locuitorii acestui stat nu aveau cum să anticipeze că războiul civil care a izbucnit la scurt timp avea să dureze aproape 26 de ani.
People living in Angola after its declaration of independence in 1970s could have had little idea that the civil war that broke out soon afterwards would last for about 26 years.
Rezultatele au fost devastatoare: o treime din populaţie a fost strămutată, numeroase femei au fost violate şi inocenţa copilăriei a fost coruptă de apariţia fenomenului copiilor-soldaţi.
The results were devastating: one third of the population was displaced, many women suffered rape and the innocence of youth was corrupted through the phenomenon of child soldiers.
Câţiva lideri religioşi şi grupări ale societăţii civile au căutat soluţionarea conflictului pe cale paşnică.
Several religious leaders and civil society groups sought a peaceful solution.
Printre aceştia s-a numărat arhiepiscopul Dom Zacarias Kamwenho.
One of them was Archbishop Dom Zacarias Kamwenho.
Împreună cu alţi activişti pentru pace, el a participat la negocierile de pace care au condus la încetarea focului în anul 2002.
Together with other activists, he participated in peace talks which resulted in ceasefire in 2002.
Parlamentul European i-a răsplătit curajul şi apelurile la reconciliere în anul 2001.
The European Parliament awarded his courage and call for reconciliation in 2001.
Culoarea pielii este un lucru foarte vizibil, atât de vizibil încât în unele ţări oamenii care aparţin altor rase suferă în urma discriminării şi se bucură de puţine drepturi.
Skin colour is very visible, so visible that in some countries people of different races are discriminated against and have few rights.
Politicile de apartheid şi segregare rasială din Africa de Sud s-au încheiat abia în anii 1990.
South Africa's politics of apartheid and racial segregation ended only in the 1990s.
Nelson Mandela a fost cel mai de seamă activist care a luptat contra politicilor de apartheid, iar odată cu alegerea sa în fruntea Congresului Naţional African, acesta a reprezentat rezistenţa persoanelor de culoare împotriva regimului de oprimare.
Nelson Mandela was the most prominent activist against apartheid and when he became leader of the African National Congress, he represented the resistance of black people to the oppressive regime.
Nelson Mandela a petrecut 27 de ani în închisoare, dar a fost mereu conştient de faptul că ura nu reprezintă o modalitate de a merge mai departe.
He spent 27 years in prison but was aware that harbouring hatred is not the way forward.
Prin urmare, odată ce a fost ales preşedinte al Africii de Sud, el a promovat cu putere politicile de reconciliere între sud-africanii albi şi cei de culoare.
Therefore, once he became President of South Africa he strongly promoted the politics of reconciliation between white and black South Africans.
Împreună cu Anatoli Marcenco, domnul Mandela a fost primul laureat al premiului Saharov în 1988.
Mr Mandela, along with Anatolij Marchenko, won the first Sakharov Prize in 1988.
Pacea şi dialogul constituie o cale către reconcilierea dintre naţiuni.
Peace and dialogue offer a path to reconciling nations.
Leyla Zana, prima femeie parlamentar de etnie kurdă, a aplicat acest motto relaţiilor dintre kurzi şi turci.
The first female Kurdish MP, Leyla Zana has applied this motto to relations between the Kurds and Turks.
Ea a început prin a apăra drepturile soţului său încarcerat şi a continuat să apere drepturile omului, luptând pentru o soluţionare paşnică şi democratică a conflictului dintre guvernul turc şi populaţia kurdă.
She began by defending the rights of her imprisoned husband, and went on to defend human rights and fought for a peaceful and democratic resolution to the conflicts between the Turkish Government and Kurdish population.
În 1994, împreună cu alţi colegi, Leyla Zana a fost condamnată la 15 ani de închisoare pentru apartenenţa sa la o organizaţie ilegală – Partidul Muncitorilor din Kurdistan.
In 1994, together with other colleagues, she was condemned to 15 years in prison because she belonged to an illegal organisation - the Party of Kurds workers.
Parlamentul i-a de decernat Premiul Saharov în 1995, dar aceasta nu l-a putut ridica decât nouă ani mai târziu, după ce a fost eliberată din închisoare.
Parliament awarded her the Sakharov Prize in 1995 but she was only able to collect it nine years later, after her release.
Ibrahim Rugova şi Adem Demaçi
Ibrahim Rugova and Adem Demaçi
Problemele legate de drepturile omului nu ţin în exclusivitate de Asia sau Africa, acestea se regăsesc şi în Europa.
Human rights problems aren't unique to Asia or Africa, they are also found in Europe.
Doi dintre laureaţi au legături strânse cu Kosovo.
Two winners were closely related to Kosovo.
Scriitorul şi omul politic Adem Demaçi a petrecut 28 de ani în închisoare, întemniţat pentru că a luptat pentru drepturile fundamentale ale albanezilor din Kosovo.
Writer and politician Adem Demaçi spent 28 years in prison, jailed for fighting for the rights of the Albanians in Kosovo.
Pe parcursul detenţiei sale, acesta a continuat să atragă atenţia asupra situaţiei precare a minorităţii albaneze în Iugoslavia comunistă.
While in prison, he continued to draw attention to the poor situation of the Albanian minority in then communist Yugoslavia.
După punerea sa în libertate, el a continuat să lupte pentru idealurile sale, ajutând la reconcilierea grupărilor etnice din Kosovo şi la reîntoarcerea refugiaţilor.
After his release, he went on fighting for his ideals, helping in the reconciliation of ethnic groups in Kosovo and the return of refugees.
I s-a decernat premiul Saharov în 1992.
He received the Sakharov Prize in 1992.
Lupta paşnică a fost şi motto-ul celui de-al doilea laureat originar din Kosovo.
The peaceful fight was also a motto of the second Kosovar winner.
Ibrahim Rugova a fost unul din liderii politici ai albanezilor din Kosovo şi unul din cei 215 semnatari care a protestat la adresa deciziei lui Milošević de a schimba statutul regiunii Kosovo.
Ibrahim Rugova was a political leader of the Kosovar Albanians and one of 215 signatories against Milošević's decision to change Kosovo's status.
Convins fiind de importanţa păcii, el a condus opoziţia paşnică împotrivă regimului sârb şi a continuat să susţină independenţa regiunii Kosovo, opunându-se însă cu tărie folosirii forţei pentru obţinerea acestei independenţe.
Convinced of the importance of peace, he spearheaded non-violent opposition to the Serbian regime and persisted in supporting Kosovo's independence, whilst strongly opposing the use of force as a means of achieving it.
Domnul Rugova a fost proclamat preşedinte al Republicii Kosovo în acelaşi an în care i-a fost decernat şi premiul Saharov - 1998.
Mr Rugova was proclaimed president of the Republic of Kosovo in the same year he was awarded the Sakharov prize -1998.
Nurit Peled-Elhanan şi Izzat Ghazzawi
Nurit Peled-Elhanan and Izzat Ghazzawi
Timp de decenii întregi, politicieni din toată lumea au încercat să medieze conflictul dintre israelieni şi palestinieni.
For decades, politicians all over the world have tried to resolve the friction between Israelis and Palestinians.
Dar nu oricine este pregătit să aştepte adoptarea unei soluţii politice greu de obţinut.
But not everybody is prepared to wait for an elusive political solution.
Doi activişti care au primit premiul în anul 2001 reprezintă speranţa şi energia necesare reconcilierii şi încheierii conflictului dintre Israel şi Palesina.
Two activists who received the award in 2001 represent hope and energy for reconciliation and for ending the conflict between Israel and Palestine.
Israeliana Nurit Peled-Elhanan şi-a pierdut fiica de 14 ani într-un atentat sinucigaş cu bombă din Ierusalim.
Israeli Nurit Peled-Elhanan lost her 13-year old daughter in a suicide bombing in Jerusalem.
Cu toate acestea, departe de a-şi pierde speranţa, Nurit Peled-Elhanan a găsit forţa interioară de a promova în mod activ dialogul dintre cele două comunităţi.
However, far from losing hope, Nurit Peled-Elhanan found the inner strength to actively promote dialogue between two communities.
Palestinianul Izzat Ghazzawi a scris romane despre suferinţele cauzate de ocupaţia israeliană a teritoriilor palestiniene.
The late Palestinian Izzat Ghazzawi wrote novels about the sufferings caused by the Israeli occupation of the Palestinian territories.
Şi el a pierdut un copil în conflict şi a fost închis de mai multe ori de autorităţile israeliene pentru participarea la acţiuni politice.
He also lost a child to the conflict and was jailed several times by the Israeli authorities for political activities.
Navanethem Pillay: „Toate tipurile de tiranie urăsc libertatea de exprimare“
UN's Pillay stresses universality of human rights