natgillin/translations-raw huggingface dataset:
alopecia rash pruritus dry skin
cutanată
14% 11% 8% 8%
11% < 1%
0% 2% 0% 0% 8% 0% 0% 7% < 1% 0% 4% 0%
0%
Respiratory, thoracic and
Investigaţii diagnostice Tulburări
decreased
pierdere în greutate
mediastinal disorders
respiratorii, toracice şi mediastinale
hoarseness
disfonie
5%
0% 5%
0% < 1% 0%
0% < 1%
Adverse reactions reported in multiple clinical trials are listed below in Table 3, by system organ class (in MedDRA) and frequency.
Reacţiile adverse raportate în studii clinice multiple sunt enumerate în continuare în Tabelul 3, pe clase de organe şi sisteme (conform MedDRA) şi de frecvenţă.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100).
Clasele de frecvenţă sunt definite ca: foarte frecvente (≥ 1/ 10), frecvente (≥ 1/ 100 şi < 1/ 10), mai puţin frecvente (≥ 1/ 1000 şi < 1/ 100).
Within each frequency grouping, undesirable effects are presented in order of decreasing seriousness.
În cadrul fiecărei grupe de frecvenţă, reacţiile adverse sunt enumerate în ordinea descrescătoare a gravităţii.
7 Table 3:
7 Tabelul 3:
All adverse reactions reported in patients in multiple clinical trials
Toate reacţiile adverse raportate la pacienţi în studii clinice multiple
Infections and infestations
Clasificare pe aparate, sisteme şi organe
≥ 1/ 10
Foarte frecvente ≥ 1/ 10
≥ 1/ 100, < 1/ 10
Frecvente ≥1/ 100, < 1/ 10
≥ 1/ 1,000, < 1/ 100 folliculitis infection
Mai puţin frecvente ≥1/ 1000, < 1/ 100
Blood and lymphatic system disorders
Infecţii şi infestări
lymphopenia
foliculită infecţie
leucopenia neutropenia anaemia thrombocytopenia
Tulburări hematologice şi limfatice
Immune system disorders
limfopenie
hypersensitivity reactions (including skin reactions and urticaria)
leucopenie neutropenie anemie trombocitopenie
Endocrine disorders
Tulburări ale sistemului imunitar Tulburări endocrine
hypothyroidism
hiponatremie
hyponatraemia dehydration
deshidratare
Nervous system disorders Ear and labyrinth disorders
Tulburări ale sistemului nervos
peripheral sensory neuropathy tinnitus
neuropatie senzorială periferică
reversible posterior leukoencephalopathy*
leucoencefalopatie posterioară reversibilă *
myocardial ischaemia and infarction* congestive heart failure*
ischemie miocardică şi infarct miocardic * insuficienţă cardiacă congestivă *
haemorrhage (inc. gastrointestinal*, respiratory tract* and cerebral haemorrhage*) hypertension
hemoragie (include hemoragie gastrointestinală *, la nivelul tractului respirator * şi cerebrală *) hipertensiune arterială
hypertensive crisis*
criză hipertensivă *
hoarseness
constipaţie
rhinorrhoea
intestinale
Gastrointestinal disorders Hepatobiliary disorders
stomatită (inclusiv gură
diarrhoea nausea vomiting
gastroesofagian
constipation stomatitis (including dry mouth and glossodynia) dyspepsia dysphagia
uscată şi glosodinie) dispepsie disfagie
gastro oesophageal reflux disease pancreatitis gastritis gastrointestinal perforations* increase in bilirubin and jaundice cholecystitis cholangitis
creşterea bilirubinei şi icter colecistită colangita
8 System organ class
8 Clasificare pe aparate, sisteme şi organe
≥ 1/ 1,000, < 1/ 100
Mai puţin frecvente ≥1/ 1000, < 1/ 100
rash alopecia hand foot syndrome** erythema pruritus
erupţie cutanată
dry skin dermatitis exfoliative acne skin desquamation
piele uscată
eczema erythema multiforme minor keratoacanthoma/ squamous cell cancer of the skin
keratoacantom / cancer de piele cu celule scuamoase
arthralgia myalgia
artralgie mialgie
renal failure
insuficienţă renală
gynaecomastia
ginecomastie
General disorders and administration site conditions
dureri (inclusiv dureri la
fatigue pain (including mouth, abdominal, bone, tumour pain and headache)
nivelul cavităţii bucale, dureri abdominale, osoase, dureri tumorale şi cefalee)
asthenia fever influenza like illness
sindrom pseudogripal
increased amylase increased lipase
creşterea valorilor
weight decreased transient increase in transaminases
creşterea valorilor lipazei
transient increase in blood alkaline phosphatase, INR abnormal, prothrombin level abnormal
alcaline sangvine, valori anormale ale INR- ului, valori anormale ale nivelului de protrombină
* The adverse reactions may have a life-threatening or fatal outcome. ** hand foot syndrome corresponds to palmar plantar erythrodysaesthesia syndrome in MedDRA
* Reacţiile adverse pot fi potenţial letale sau pot fi fatale ** eritrodisestezie palmoplantară în MedDRA
Laboratory test abnormalities Increased lipase and amylase were very commonly reported.
Valori anormale ale testelor de laborator S- au raportat foarte frecvent creşteri ale valorilor lipazei şi amilazei.
CTCAE Grade 3 or 4 lipase elevations occurred in 11% and 9% of patients in the Nexavar group in study 1 (RCC) and study 3 (HCC), respectively, compared to 7% and 9% of patients in the placebo group.
S- au raportat valori crescute ale lipazei, de grad CTCAE 3 sau 4, între 11% si 9% dintre pacienţii trataţi cu Nexavar, faţă de valori între 7% si 9% dintre pacienţii trataţi cu placebo.
CTCAE Grade 3 or 4 amylase elevations were reported in 1% and 2% of patients in the Nexavar group in study 1 and study 3, respectively, compared to 3% of patients in each placebo group.
S- au raportat valori crescute ale amilazei, de grad 3 sau 4 CTCAE, ‚ între 1% si 2% dintre pacienţii trataţi cu Nexavar, faţă de 3% dintre pacienţii trataţi cu placebo.
Clinical pancreatitis was reported in 2 of 451 Nexavar treated patients (CTCAE Grade 4) in study 1, 1 of 297 Nexavar treated patients in study 3 (CTCAE Grade 2), and 1 of 451 patients (CTCAE Grade 2) in the placebo group in study 1.
S- a raportat pancreatită clinică la 2 pacienţi din 451 trataţi cu Nexavar (de grad 4 CTCAE) in studiul 1, la 1 pacient din 297 pacienti trataţi cu Nexavar in studiul 3 (de grad 2 CTCAE) şi la 1 pacient din 451 trataţi cu placebo (de grad 2 CTCAE) în cadrul Studiului 1.
Hypophosphataemia was a very common laboratory finding, observed in 45% and 35% of Nexavar treated patients compared to 12% and 11% of placebo patients in study 1 and study 3, respectively.
Hipofosfatemia a fost un rezultat de laborator foarte frecvent, observat la 45% dintre pacienţii trataţi cu Nexavar, faţă de 12% şi 11% dintre pacienţii trataţi cu placebo în studiul 1, respectiv în studiul 3.
CTCAE Grade 3 hypophosphataemia (1 – 2 mg/ dl) in study 1 occurred in 13% of Nexavar treated patients and 3% of patients in the placebo group, in study 3 in 11% of Nexavar treated patients and 2% of patients in the placebo group.
Hipofosfatemia de grad 3 CTCAE (1 - 2 mg/ dl) în studiul 1 a fost înregistrată la 13% dintre pacienţii trataţi cu Nexavar şi la 3% dintre pacienţii trataţi cu placebo, în studiul 3 în 11% din pacienţii trataţi cu Nexavar şi 2% la pacienţii cărora li s- a administrat placebo.
There were no cases of CTCAE Grade 4 hypophosphataemia (< 1 mg/ dl) reported in either Nexavar or placebo patients in study 1, and 1 case in the placebo group in study 3.
Nu au fost raportate cazuri de hipofosfatemie de grad 4 CTCAE (< 1 mg/ dl) nici în grupul tratat cu Nexavar, nici în grupul la care s - a administrat placebo în studiul 1 şi 1 caz la pacienţii cărora li s- a administrat placebo din studiul 3.
The aetiology of hypophosphataemia associated with Nexavar is not known.
Nu se cunoaşte etiologia hipofosfatemiei asociate tratamentului cu Nexavar.
CTCAE Grade 3 or 4 laboratory abnormalities occurring in ≥ 5% of Nexavar treated patients included lymphopenia and neutropenia.
9 Rezultate de laborator raportate cu grad 3 sau 4 CTCAE arată o incidenţă ≥ 5% la pacienţii trataţi cu Nexavar, incluzând limfopenie şi neutropenie.
There is no specific treatment for Nexavar overdose.
Nu există un tratament specific pentru supradozajul cu Nexavar.
In the event of suspected overdose Nexavar should be withheld and supportive care instituted where necessary.
În cazul suspectării de supradozaj, se va opri tratamentul cu Nexavar şi se va institui tratamentul simptomatic, după caz.
Protein kinase inhibitors, ATC code:
Inhibitori ai protein kinazelor, codul ATC:
Sorafenib is a multikinase inhibitor which has demonstrated both anti-proliferative and anti- angiogenic properties in vitro and in vivo.
Sorafenibul acţionează ca inhibitor kinazic cu ţintă multiplă, demonstrând proprietăţi antiproliferative şi antiangiogenice atât in vitro, cât şi in vivo.
Mechanism of action and pharmacodynamic effects Sorafenib is a multikinase inhibitor that decreases tumour cell proliferation in vitro.
Mecanismul de acţiune şi efecte farmacodinamice Sorafenibul acţionează ca inhibitor kinazic cu ţintă multiplă, reducând proliferarea celulelor tumorale in vitro.
Sorafenib inhibits tumour growth of a broad spectrum of human tumour xenografts in athymic mice accompanied by a reduction of tumour angiogenesis.
Sorafenibul inhibă creşterea tumorală la un spectru larg de xenogrefe de tumori umane pe şoareci atimici, urmată de o scădere a angiogenezei tumorale.
Sorafenib inhibits the activity of targets present in the tumour cell (CRAF, BRAF, V600E BRAF, c-KIT, and FLT-3) and in the tumour vasculature (CRAF, VEGFR-2, VEGFR-3, and PDGFR-ß).
Sorafenibul inhibă activitatea ţintelor tumorale intracelulare (CRAF, BRAF, V600E BRAF, c- KIT şi FLT- 3) şi a celor prezente în vAUCularizaţia tumorală (CRAF, VEGFR- 2, VEGFR- 3 şi PDGFR- ß).
RAF kinases are serine/ threonine kinases, whereas c-KIT, FLT-3, VEGFR-2, VEGFR-3, and PDGFR-ß are receptor tyrosine kinases.
Kinazele RAF sunt serin/ treonin kinaze, iar c- KIT, FLT- 3, VEGFR- 2, VEGFR- 3 şi PDGFR- ß sunt receptori tirozin kinazici.
The clinical safety and efficacy of Nexavar have been studied in patients with hepatocellular carcinoma (HCC) and in patients with advanced renal cell carcinoma (RCC).
Siguranţa şi eficacitatea Nexavar au fost studiate la pacienţii cu carcinom hepatocelular şi la pacienţii cu carcinom cu celule renale (RCC) în stadiu avansat.
Hepatocellular carcinoma Study 3 (study 100554) was a Phase III, international, multi-centre, randomised, double blind, placebo-controlled study in 602 patients with hepatocellular carcinoma.
Carcinom hepatocelular Studiul 3 (studiu 10054) a fost de fază III, internaţional, multi- centric, randomizat, dublu orb, placebo - controlat, la 602 pacienti cu carcinom hepatocelular.
Demographics and baseline disease characteristics were comparable between the Nexavar and the placebo group with regard to ECOG status (status 0:
Caracteristicile demografice şi afecţiunile subiacente au fost comparabile între pacienţii trataţi cu Nexavar şi cei cărora li s- a administrat placebo cu referire la statusul ECOG (status 0:
54%; status 1:
54% comparativ cu 54%; status 1:
39%; status 2:
38% comparativ cu 39%; status 2:
7%), TNM stage (stage I: < 1% vs. < 1%; stage II:
8% comparativ cu 7%), stadiu TNM (stadiu I: < 1% comparativ cu < 1%; stadiu II:
8.3%; stage III:
10, 4% comparativ cu 8, 3%; stadiu III:
43.6%; stage IV:
37, 8% comparativ cu 43, 6%; stadiu IV:
18.1% vs.
50, 8% comparativ cu 46, 9%), şi stadiul BCLC (stadiu B:
83.2%; stage D: < 1% vs.
18, 1% comparativ cu 16, 8%; stadiu C:
0%).
81, 6% comparativ cu 83, 2%; stadiu D: < 1% comparativ cu 0%).
The study was stopped after a planned interim analysis of OS had crossed the prespecified efficacy boundary.
Studiul a fost oprit după o analiză interimară a OS, care intersectează limita prespecificată de eficacitate.
This OS analysis showed a statistically significant advantage for Nexavar over placebo for OS (HR:
Aceasta analiză statistică OS arată un avantaj semnificativ al Nexavar faţă de placebo pentru OS (HR:
0.69, p = 0.00058, see Table 4).
0. 69, p = 0, 00058, vezi Tabelul 4).
In the prespecified stratification factors (ECOG status, presence or absence of macroscopic vascular invasion and/ or extrahepatic tumour spread) the hazard ratio consistently favoured Nexavar over placebo.
Conform stratificării prestabilite (statusul de performanţă ECOG, prezenţa sau absenţa invaziei vasculare macroscopice şi/ sau extensie extrahepatică a tumorilor), rata riscului specific a fost net favorabilă grupului cu Nexavar comparativ cu. placebo.
The descriptive subgroup analysis suggested a potentially less pronounced treatment effect for the subgroups of patients below 65 years of age and those with metastatic disease.
Analizele subgrupurilor arată un potenţial mai puţin pronunţat al efectului tratamentului pentru subgrupurile de pacienţi sub 65 de ani şi cu metastaze.
There are limited data from this study in patients with Child Pugh B liver impairment and only one patient with Child Pugh C had been included.
În acest studiu, sunt date insuficiente la pacienţii cu Child Pugh B cu insuficienţă hepatică, fiind inclus doar un singur pacient cu Child Pugh C.
10 Table 4:
10 Tabelul 4:
Efficacy Results from study 3 (study 100554) in hepatocellular carcinoma
Rezultatele eficacitaţii din studiul 3 (studiu 100554) în carcinomul hepatocelular
Overall Survival (OS) [median, weeks (95% CI)]
[mediană, săptămâni (IÎ 95%)
46.3 (40.9, 57.9)
(40, 9, 57, 9)
34.4 (29.4, 39.4)
(29, 4, 39, 4)
0.00058*
(0, 45, 0, 74)
0.69 (0.55, 0.87)
Timp de progresiune (TTP) [mediană,
Time to Progression (TTP) [median, weeks (95% CI)]**
săptămâni (IÎ 95%)] **
24.0 (18.0, 30.0)
(18, 0, 30, 0)
12.3 (11.7, 17.1)
(11, 7, 17, 1)
0.58 (0.45, 0.74)
(0, 45, 0, 74)
CI=Confidence interval, HR=Hazard ratio (Nexavar over placebo) *statistically significant as the p-value was below the prespecified O’ Brien Fleming stopping boundary of 0.0077 **independent radiological review
IÎ = interval de încredere, RR= rata RISCULUI (Nexavar şi placebo) * valoarea p a fost semnificativă statistic sub valoarea prestabilită de O’ Brien Fleming de 0, 0077 ** vizualizare radiologică independentă
Renal cell carcinoma The safety and efficacy of Nexavar in the treatment of advanced renal cell carcinoma (RCC) were investigated in two clinical studies:
Siguranţa şi eficacitatea Nexavar în tratamentul carcinomului cu celule renale (RCC) în stadiu avansat au fost investigate în cadrul a două studii clinice:
Study 1 (study 11213) was a Phase III, multi-centre, randomised, double blind, placebo-controlled study in 903 patients.
Studiul 1 (studiu 11213) a fost un studiu de fază III, multicentric, dublu- orb, randomizat, controlat prin placebo, pe 903 pacienţi.
The primary endpoints were overall survival and progression-free survival (PFS).
Obiectivele primare au fost timpul total de supravieţuire şi timpul de supravieţuire în absenţa semnelor de evoluţie a bolii (PFS, progression- free survival).
Approximately half of the patients had an ECOG performance status of 0, and half of the patients were in the low risk MSKCC prognostic group.
Aproximativ jumătate dintre pacienţi au avut un indice de performanţă ECOG egal cu 0, iar altă jumătate s- au situat în grupa de risc prognostic scăzut, conform modelului MSKCC.
The median PFS was 167 days for patients randomised to Nexavar compared to 84 days for placebo patients (HR = 0.44; 95% CI:
Media PFS a fost de 167 de zile la pacienţii randomizaţi pentru tratamentul cu Nexavar, faţă de 84 de zile la pacienţii care au primit placebo (HR = 0, 44 [indicele de risc]; CI 95%:
Age, MSKCC prognostic group, ECOG PS and prior therapy did not affect the treatment effect size.
Vârsta, grupa de risc prognostic conform MSKCC, indicele de performanţă ECOG şi terapia anterioară nu au afectat gradul de eficacitate a tratamentului.
An interim analysis (second interim analysis) for overall survival was conducted at 367 deaths in 903 patients.
S- a efectuat o analiză intermediară (a doua analiză intermediară) asupra timpului total de supravieţuire, pe baza a 367 de decese la 903 pacienţi.
The nominal alpha value for this analysis was 0.0094.
Valoarea alfa nominală pentru această analiză a fost egală cu 0, 0094.
The median survival was 19.3 months for patients randomised to Nexavar compared to 15.9 months for placebo patients (HR = 0.77; 95% CI:
Media timpului de supravieţuire a fost de 19, 3 luni la pacienţii randomizaţi pentru tratamentul cu Nexavar, faţă de 15, 9 luni la pacienţii care au primit placebo (HR = 0, 77; CI 95%:
At the time of this analysis, about 200 patients had crossed-over to sorafenib from the placebo group.
La momentul acestei analize, aproximativ 200 de pacienţi fuseseră transferaţi din grupul tratat cu placebo în grupul tratat cu sorafenib.
Study 2 was a Phase II, discontinuation study in patients with metastatic malignancies, including RCC.
Studiul 2 a fost un studiu de fază II, de întrerupere, pe pacienţi cu malignităţi metastatice, inclusiv RCC.
Patients with stable disease on therapy with Nexavar were randomised to placebo or continued Nexavar therapy.
Pacienţii cu boală stabilă sub tratament cu Nexavar au fost randomizaţi pentru a primi placebo sau pentru a continua terapia cu Nexavar.
Progression-free survival in patients with RCC was significantly longer in the Nexavar group (163 days) than in the placebo group (41 days) (p = 0.0001, HR = 0.29).
Timpul de supravieţuire în absenţa semnelor de evoluţie a bolii la pacienţii cu RCC a fost semnificativ superior în grupul Nexavar (163 de zile) faţă de grupul placebo (41 de zile) (p = 0, 0001, HR = 0, 29).
Absorption and distribution:
Absorbţia şi distribuţia:
After administration of Nexavar tablets the mean relative bioavailability is 38 - 49% when compared to an oral solution.
După administrarea Nexavar comprimate, biodisponibilitatea relativă medie este de 38 - 49% faţă de cea a unei soluţii orale.
Following oral administration sorafenib reaches peak plasma concentrations in approximately 3 hours.
După administrarea pe cale orală, sorafenibul atinge concentraţiile plasmatice maxime în aproximativ 3 ore.
When given with a high-fat meal sorafenib absorption was reduced by 30% compared to administration in the fasted state.
La administrarea cu alimente bogate în grăsimi, absorbţia sorafenibului a scăzut cu 30% faţă de administrarea à jeun.
Mean Cmax and AUC increased less than proportionally beyond doses of 400 mg administered twice daily.
Pentru dozele de peste 400 mg administrate de două ori pe zi, mediile Cmax şi AUC au crescut mai puţin decât proporţional.
In vitro binding of sorafenib to human plasma proteins is 99.5%.
Procentul de legare in vitro a sorafenibului la proteinele plasmatice umane este de 99, 5.
Multiple dosing of Nexavar for 7 days resulted in a 2.5- to 7-fold accumulation compared to single dose administration.
După doze repetate de Nexavar timp de 7 zile a rezultat o acumulare de 2, 5 până la 7 ori mai mare decât la administrarea dozei unice.
Steady state plasma sorafenib concentrations are achieved within 7 days, with a peak to trough ratio of mean concentrations of less than 2.
Sorafenibul atinge concentraţiile plasmatice de echilibru într- un interval de 7 zile, cu un raport dintre media concentraţiilor maxime şi a celor minime mai mic decât 2.
11 Metabolism and elimination:
Metabolizarea şi eliminarea:
The elimination half-life of sorafenib is approximately 25 - 48 hours.
Timpul de înjumătăţire la eliminare al sorafenibului este de aproximativ 25 - 48 de ore.
Sorafenib is metabolised primarily in the liver and undergoes oxidative metabolism, mediated by CYP 3A4, as well as glucuronidation mediated by UGT1A9.
Sorafenibul este metabolizat predominant pe cale hepatică, metabolizarea oxidativă este mediată de CYP3A4, iar glucuronidarea este mediată de UGT1A9.
Sorafenib accounts for approximately 70 - 85% of the circulating analytes in plasma at steady state.
La concentraţiile de echilibru, sorafenibul reprezintă aproximativ 70 - 85% dintre analiţii circulanţi în plasmă.
Eight metabolites of sorafenib have been identified, of which five have been detected in plasma.
Au fost identificaţi opt metaboliţi ai sorafenibului, dintre care cinci detectaţi în plasmă.
The main circulating metabolite of sorafenib in plasma, the pyridine N-oxide, shows in vitro potency similar to that of sorafenib.
Principalul metabolit circulant în plasmă al sorafenibului, N- oxid piridina, demonstrează o potenţă in vitro similară cu a sorafenibului.
This metabolite comprises approximately 9 - 16% of circulating analytes at steady state.
La concentraţiile de echilibru, acest metabolit reprezintă aproximativ 9 - 16% dintre analiţii circulanţi.
Following oral administration of a 100 mg dose of a solution formulation of sorafenib, 96% of the dose was recovered within 14 days, with 77% of the dose excreted in faeces, and 19% of the dose excreted in urine as glucuronidated metabolites.
În urma administrării unei doze de 100 mg de sorafenib în soluţie, doza a fost recuperată în proporţie de 96% în interval de 14 zile, din care excretată în fecale în proporţie de 77% şi în urină în proporţie de 19%, ca metaboliţi glucuronidaţi.
Unchanged sorafenib, accounting for 51% of the dose, was found in faeces but not in urine, indicating that biliary excretion of unchanged drug might contribute to the elimination of sorafenib.
Sorafenib nemodificat, reprezentând 51% din doză, a fost detectat în fecale, însă nu şi în urină, indicând o posibilă contribuţie a excreţiei biliare a medicamentului nemodificat la eliminarea sorafenibului.
Pharmacokinetics in special populations:
Farmacocinetica la grupe speciale de populaţie:
Analyses of demographic data suggest that there is no relationship between pharmacokinetics and age (up to 65 years) gender or body weight.
Analizele datelor demografice sugerează că farmacocinetica nu este influenţată de vârstă (până la 65 de ani), sex sau greutate corporală.
Paediatric Population:
Populaţia pediatrică:
No studies have been conducted to investigate the pharmacokinetics of sorafenib in paediatric patients.
Nu s- au efectuat studii de farmacocinetică privind administrarea sorafenibului la pacienţii pediatrici.
Race:
Rasa:.
There are no clinically relevant differences in pharmacokinetics between Caucasian and Asian subjects.
Nu se cunoaşte relevanţa clinică a diferenţelor farmacocinetice intre subiecţii caucazienii si asiatici.
In a clinical pharmacology study (single dose of 400 mg sorafenib), no relationship was observed between sorafenib exposure and renal function in subjects with normal renal function, mild, moderate or severe renal impairment.
În studii clinice farmacologice (o singură doză a 400 mg sorafenib) nu a fost observată nicio relaţie între expunerea la sorafenib şi funcţia renală la pacienţii cu funcţie renală normală, insuficienţă renală moderată sau severă..
In hepatocellular carcinoma patients with mild or moderate hepatic impairment, exposure values were comparable and within the range of exposures observed in patients without hepatic impairment.
Expunerea la sorafenib a pacienţilor cu carcinom hepatocelular cu insuficienţă hepatică uşoară sau moderată a fost comparabilă cu expunerea pacienţilor cu funcţie hepatică normală şi s- a situat în limitele acesteia din urmă.
There are no data for patients with Child-Pugh C (severe) hepatic impairment.
Nu există date privind pacienţii cu insuficienţă hepatică severă Child- Pugh grad C.
Sorafenib is mainly eliminated via the liver, and exposure might be increased in this patient population.
Sorafenibul fiind excretat predominant pe cale hepatică, expunerea ar putea fi crescută pentru această populaţie de pacienţi.
The preclinical safety profile of sorafenib was assessed in mice, rats, dogs and rabbits.
Profilul preclinic de siguranţă al sorafenibului a fost realizat pe şoareci, şobolani, câini şi iepuri.
After repeated dosing to young and growing dogs effects on bone and teeth were observed at exposures below the clinical exposure.
După doze repetate la câini tineri şi în creştere, s- au observat efecte la nivel osos şi la nivelul danturii, pentru expuneri sub nivelul expunerii clinice.
The standard program of genotoxicity studies was conducted and positive results were obtained as an increase in structural chromosomal aberrations in an in vitro mammalian cell assay (Chinese hamster ovary) for clastogenicity in the presence of metabolic activation was seen.
La efectuarea bateriei standard de studii de genotoxicitate, un test in vitro privind efectul clastogenic asupra celulelor de mamifere (celule ovariene de hamster chinezesc) în prezenţa activării metabolice a evidenţiat un rezultat pozitiv, definit ca o creştere a aberaţiilor cromozomiale structurale.