natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Patients should be adequately hydrated and consideration should be given to monitoring renal function after initiation of concomitant therapy, and periodically thereafter.
22 Pacienţii trebuie hidrataţi adecvat şi trebuie luată în considerare monitorizarea funcţiei renale după începerea tratamentului concomitent, şi periodic după aceea.
Pregnancy The use of losartan is not recommended during the first trimester of pregnancy (see section 4.4).
Sarcina Nu este recomandată utilizarea losartanului în timpul primului trimestru de sarcină (vezi pct.
The use of losartan is contra-indicated during the 2nd and 3rd trimester of pregnancy (see section 4.3 and 4.4).
4. 3 şi 4. 4).
Epidemiological evidence regarding the risk of teratogenicity following exposure to ACE inhibitors during the first trimester of pregnancy has not been conclusive; however a small increase in risk 29 cannot be excluded.
Datele epidemiologice privind riscul de teratogenitate ca urmare a expunerii la inhibitori de ECA în timpul primului trimestru de sarcină nu au fost concludente; cu toate acestea, o uşoară creştere a riscului nu poate fi exclusă.
Unless continued ARB therapy is considered essential, patients planning pregnancy should be changed to alternative anti- hypertensive treatments which have an established safety profile for use in pregnancy.
Cu excepţia cazului în care continuarea tratamentului cu blocante ale receptorilor de angiotensină (BRA) este considerată esenţială, la pacientele care intenţionează să devină gravide se recomandă înlocuirea tratamentului antihipertensiv cu medicamente antihipertensive alternative care au un profil de siguranţă stabilit pentru utilizarea în sarcină.
Losartan therapy exposure during the second and third trimesters is known to induce human fetotoxicity (decreased renal function, oligohydramnios, skull ossification retardation) and neonatal toxicity (renal failure, hypotension, hyperkalaemia) (see also 5.3'Preclinical safety data ').
5. 3 „ Date preclinice de siguranţă ”).
Infants whose mothers have taken losartan should be closely observed for hypotension (see also section 4.3 and 4.4).
4. 3 şi 4. 4).
Lactation It is not known whether losartan is excreted in human milk.
Alăptarea Nu se cunoaşte dacă losartanul se excretă în laptele uman.
Because of the potential for adverse effects on the nursing infant, losartan is contraindicated during breast-feeding (see section 4.3).
4. 3).
The frequency of adverse events listed below is defined using the following convention: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100, < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000), not known (cannot be estimated from the available data).
Frecvenţa reacţiilor adverse enumerate mai jos este definită utilizând următoarea convenţie: foarte frecvente (≥1/ 10); frecvente (≥1/ 100, < 1/ 10); mai puţin frecvente (≥1/ 1000, < 1/ 100); rare (≥1/ 10000, < 1/ 1000); foarte rare (< 1/ 10000), frecvenţă necunoscută (nu poate fi estimată din datele disponibile).
Hypertension In controlled clinical trials for essential hypertension with losartan the following adverse events were reported
23 Hipertensiune arterială În studiile clinice controlate efectuate cu losartan pentru hipertensiune arterială esenţială, au fost raportate următoarele reacţii adverse:
Common: dizziness, vertigo Uncommon: somnolence, headache, sleep disorders
Frecvente: ameţeli, vertij Mai puţin frecvente: somnolenţă, cefalee, tulburări de somn
Cardiac disorder:
Tulburări cardiace:
Uncommon: palpitations, angina pectoris
Mai puţin frecvente: palpitaţii, angină pectorală
Uncommon: symptomatic hypotension (especially in patients with intravascular volume depletion, e. g. patients with severe heart failure or under treatment with high dose diuretics), dose-related orthostatic effects, rash.
Mai puţin frecvente: hipotensiune arterială simptomatică (în special la pacienţi cu depleţie a volumului intravascular, de exemplu pacienţi cu insuficienţă cardiacă severă sau sub tratament cu doze mari de diuretice); efecte ortostatice legate de doză, erupţii cutanate tranzitorii
Uncommon: abdominal pain, obstipation 30 General disorders and administration site conditions:
Tulburări generale şi la nivelul locului de administrare:
Hypertensive patients with left ventricular hypertrophy In a controlled clinical trial in hypertensive patients with left ventricular hypertrophy the following adverse events were reported:
Pacienţi hipertensivi cu hipertrofie ventriculară stângă Într- un studiu clinic controlat efectuat la pacienţi hipertensivi cu hipertrofie ventriculară stângă, au fost raportate următoarele reacţii adverse:
Nervous system disorders: common: dizziness
Frecvente: ameţeli
Ear and labyrinth disorders: common: vertigo
Frecvente: vertij
General disorders and administration site conditions: common: asthenia/ fatigue
Frecvente: astenie/ fatigabilitate
In a controlled clinical trial in patients with cardiac insufficiency the following adverse events were reported:
Într- un studiu clinic controlat efectuat la pacienţi insuficienţă cardiacă, au fost raportate următoarele reacţii adverse:
Cardiac disorders: rare: syncope, artrial fibrillation, cerebrovascular accident
Rare: sincopă, fibrilaţie atrială, accident vascular cerebral
Vascular disorders: uncommon: hypotension, including orthostatic hypotension
Mai puţin frecvente: hipotensiune arterială, inclusiv hipotensiune arterială ortostatică
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders: uncommon: dyspnoea
Mai puţin frecvente: dispnee
Gastrointestinal disorders: uncommon: diarrhoea, nausea, vomiting
Mai puţin frecvente: diaree, greaţă, vărsături
Skin and subcutanous tissue disorders: uncommon: urticaria, pruritus, rash
Mai puţin frecvente: urticarie, prurit, erupţii cutanate tranzitorii
General disorders and administration site conditions: uncommon: asthenia/ fatigue
Mai puţin frecvente: astenie/ fatigabilitate
Hypertension and type 2 diabetes with renal disease
Hipertensiune arterială şi diabet zaharat de tip 2 asociate cu afectare renală
In a controlled clinical trial in type 2 diabetic patients with proteinuria (RENAAL study, see section 5.1) the most common drug-related adverse events which were reported for losartan are as follows:
5. 1) cele mai frecvente reacţii adverse legate de administrarea medicamentului care au fost raportate pentru losartan sunt următoarele:
General disorders and administration site conditions: common: asthenia/ fatigue 31 Investigations: common: hypoglycaemia, hyperkalaemia
Frecvente: astenie/ fatigabilitate
The following adverse events occurred more often in patients receiving losartan than placebo:
Următoarele reacţii adverse au apărut mai des la pacienţii trataţi cu losartan decât la cei care au primit placebo:
Blood and lymphatic system disorders: not known: anaemia
Frecvenţă necunoscută: anemie
Vascular disorders: not known: orthostatic hypotension
Frecvenţă necunoscută: hipotensiune arterială ortostatică
Muscoskeletal and connective tissue disorders: not known: back pain
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv:
General disorders and administration site conditions: not known: flu-like symptoms
Frecvenţă necunoscută: simptome asemănătoare gripei
The following adverse events have been reported in post-marketing experience:
Următoarele evenimente adverse au fost raportate în timpul experienţei după punerea pe piaţă:
Blood and lymphatic system disorders: not known:
Tulburări hematologice şi limfatice:
Anaemia, thrombocytopenia
Frecvenţă necunoscută: anemie, trombocitopenie
Immune system disorders: rare: hypersensitivity: anaphylactic reactions, angiooedema including swelling of the larynx and glottis causing airway obstruction and/ or swelling of the face, lips, pharynx, and/ or tongue; in some of these patients angiooedema had been reported in the past in connection with the administration of other medicines, including ACE inhibitors; vasculitis, including Henoch-Schonlein purpura.
A fost raportată vasculită, inclusiv purpură Henoch- Schoenlein.
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders: not known: cough
Frecvenţă necunoscută: tuse
Hepatobiliary disorders: rare: hepatitis not known: liver function abnormalities
Rare: hepatită Frecvenţă necunoscută: modificări ale funcţiei hepatice
Skin and subcutaneous tissue disorders: not known: urticaria, pruritus, rash
Afecţiuni cutanate şi ale ţesutului subcutanat Frecvenţă necunoscută: urticarie, prurit, erupţii cutanate tranzitorii
Muscoskeletal and connective tissue disorders:
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv:
32 not known: myalgia, arthralgia
Frecvenţă necunoscută: mialgii, artralgii
As a consequence of inhibiting the renin-angiotensin-aldosterone system, changes in renal function including renal failure have been reported in patients at risk; these changes in renal function may be reversible upon discontinuation of therapy (see section 4.4)
4. 4)
Hyperkalaemia (serum potassium > 5.5 mmol/ l) occurred in 1.5% of patients in hypertension clinical trials.
În studiile clinice efectuate la pacienţi cu hipertensiune arterială, hiperkaliemia (potasiul seric > 5, 5 mmoli/ l) a apărut la 1, 5% dintre pacienţi.
In a clinical study conducted in type 2 diabetic patients with nephropathy, 9.9% of patients treated with Losartan tablets developed hyperkalaemia > 5.5 mEq/ l and 3.4% of patients treated with placebo (see section 4.4, ‘ Electrolyte imbalances’).
4. 4 ‘ Dezechilibru electrolitic ’).
In a controlled clinical trial on patients with cardiac insufficiency, increase in blood urea, serum creatinine and serum potassium has been reported.
Într- un studiu clinic controlat efectuat la pacienţi cu insuficienţă cardiacă, a fost raportată creşterea uremiei, creatininemiei şi potasemiei.
Symptoms of intoxication No experience with overdose in man is available so far.
Simptome ale intoxicaţiei Până în prezent nu există experienţă în ceea ce priveşte supradozajul la om.
Treatment of intoxication Measures are depending on the time of drug intake and kind and severity of symptoms.
26 Tratamentul intoxicaţiei Măsurile terapeutice depind de timpul scurs de la ingestie şi de severitatea simptomelor.
Angiotensin II Receptor Antagonists, ATC code:
Grupa farmacoterapeutică: antagonişti ai receptorilor de angiotensină II, codul ATC:
Angiotensin II, a potent vasoconstrictor, is the primary active hormone of the renin/ angiotensin system and an important determinant of the pathophysiology of hypertension.
Angiotensina II, un vasoconstrictor puternic, este principalul hormon activ al sistemului renină/ angiotensină şi un determinant important al fiziopatologiei hipertensiunii arteriale.
Angiotensin II binds to the AT1 receptor found in many tissues (e. g. vascular smooth muscle, adrenal gland, kidneys and the heart) and elicits several important biological actions, including vasoconstriction and the release of aldosterone.
Angiotensina II se leagă de receptorul AT1 care se găseşte în multe ţesuturi (de exemplu musculatura netedă vasculară, glanda suprarenală, rinichi şi inimă) şi exercită numeroase acţiuni biologice importante, inclusiv vasoconstricţia şi eliberarea de aldosteron.
Consequently, there is no potentiation of undesirable bradykinin- mediated effects.
În consecinţă, nu se înregistrează potenţarea reacţiilor adverse mediate de bradikinină.
33 During administration of Losartan, removal of the angiotensin II negative feedback on renin secretion leads to increased plasma renin activity (PRA).
În timpul administrării de losartan, suprimarea feedback- ului negativ al angiotensinei II asupra secreţiei de renină, duce la creşterea activităţii reninei plasmatice (ARP).
Losartan is equally effective in males and females, and in younger (below the age of 65 years) and older hypertensive patients.
27 Eficacitatea losartanului este similară la bărbaţi şi femei, precum şi la pacienţii hipertensivi mai tineri (cu vârsta sub 65 ani) şi cei vârstnici.
LIFE-Study The Losartan Intervention For Endpoint Reduction in Hypertension [LIFE] study was a randomised, triple-blind, active-controlled study in 9193 hypertensive patients aged 55 to 80 years with ECG- documented left-ventricular hypertrophy.
Studiul LIFE Studiul LIFE (Losartan Intervention For Endpoint Reduction in Hypertension) a fost un studiu clinic randomizat, triplu- orb, controlat cu un comparator activ, efectuat la 9193 pacienţi hipertensivi cu vârsta cuprinsă între 55 şi 80 ani, cu hipertrofie ventriculară stângă documentată ECG.
If goal blood pressure (< 140/ 90 mmHg) was not reached, hydrochlorothiazide (12.5 mg) was added first and, if needed, the dose of Losartan or atenolol was then increased to 100 mg once daily.
În cazul în care tensiunea arterială ţintă (< 140/ 90 mm Hg) nu a fost atinsă, iniţial s- a adăugat la tratament hidroclorotiazidă (12, 5 mg) şi, dacă a fost necesar, s- a crescut ulterior doza de losartan sau atenolol la 100 mg o dată pe zi.
Treatment with losartan resulted in a 13.0% risk reduction (p=0.021, 95% confidence interval 0.77-0.98) compared with atenolol for patients reaching the primary composite endpoint.
La pacienţii care au atins criteriul principal final de evaluare compus, tratamentul cu losartan a determinat reducerea riscului cu 13% (p=0, 021, interval de încredere 95% 0, 77- 0, 98) comparativ cu atenololul.
Race In the LIFE-Study black patients treated with Losartan had a higher risk of suffering the primary combined endpoint, i. e. a cardiovascular event (e. g. cardiac infarction, cardiovascular death) and especially stroke, than the black patients treated with atenolol.
Rasa În studiul LIFE, riscul de a prezenta criteriul principal final de evaluare compus, cum ar fi un eveniment cardiovascular (de exemplu infarct cardiac, deces de cauză cardiovasculară) şi în special accident vascular cerebral, a fost mai mare la pacienţii de rasă neagră trataţi cu losartan, comparativ cu pacienţii de rasă neagră trataţi cu atenolol.
Therefore the results observed with losartan in comparison with atenolol in the LIFE study with regard to cardiovascular morbidity/ mortality do not apply for black patients with hypertension and left ventricular hypertrophy.
Prin urmare, rezultatele cu privire la morbiditatea/ mortalitatea cardiovasculară observate în cadrul studiului LIFE la administrarea de losartan comparativ cu administrarea de atenolol, nu se aplică pentru pacienţii de rasă neagră cu hipertensiune arterială şi hipertrofie ventriculară stângă.
34 RENAAL-Study The Reduction of Endpoints in NIDDM with the Angiotensin II Receptor Antagonist Losartan RENAAL study was a controlled clinical study conducted worldwide in 1513 Type 2 diabetic patients with proteinuria, with or without hypertension.
Studiul RENAAL Studiul clinic RENAAL (Reduction of Endpoints in NIDDM with the Angiotensin II Receptor Antagonist Losartan) a fost un studiu clinic controlat, efectuat în întreaga lume la 1513 pacienţi cu diabet zaharat de tip 2 cu proteinurie, cu sau fără hipertensiune arterială.
Patients with proteinuria and a serum creatinine of 1.3 – 3.0 mg/ dl were randomised to receive Losartan 50 mg once a day, titrated if necessary, to achieve blood pressure response, or to placebo, on a background of conventional antihypertensive therapy excluding ACE-inhibitors and angiotension II antagonists.
Pacienţii cu proteinurie şi creatininemie de 1, 3- 3, 0 mg/ dl au fost randomizaţi pentru a primi tratament cu losartan 50 mg o dată pe zi, doză crescută în funcţie de efectul asupra tensiunii arteriale, sau placebo, în condiţiile unor antecedente de tratament antihipertensiv standard care a exclus inhibitorii ECA şi antagoniştii angiotensinei II.
Investigators were instructed to titrate the study medication to 100 mg daily as appropriate; 72% of patients were taking the 100 mg daily dose for the majority of the time.
Investigatorii au fost instruiţi să crească doza medicamentului din studiu la 100 mg o dată pe zi, dacă este necesar; 72% dintre pacienţi au primit doza zilnică de 100 mg pentru majoritatea perioadei de studiu.
Other antihypertensive agents (diuretics, calcium antagonists, alpha- and beta-receptor blockers and also centrally acting antihypertensives) were permitted as supplementary treatment depending on the requirement in both groups.
Utilizarea altor medicamente antihipertensive (diuretice, blocante ale canalelor de calciu, blocante ale receptorilor alfa sau beta- adrenergici şi, de asemenea, medicamente antihipertensive cu acţiune centrală) a fost permisă în ambele grupuri sub formă de tratament suplimentar, în funcţie de necesitate.
Patients were followed up for up to 4.6 years (3.4 years on average).
Pacienţii au fost urmăriţi pentru o perioadă de până la 4, 6 ani (în medie 3, 4 ani).
The primary endpoint of the study was a composite endpoint of doubling of the serum creatinine end- stage renal failure (need for dialysis or transplantation) or death.
Criteriul principal final de evaluare al studiului a fost un obiectiv compus reprezentat de dublarea creatininemiei, insuficienţa renală în stadiul terminal (necesitate de dializă sau transplant) sau deces.
The results showed that the treatment with Losartan (327 events) as compared with placebo (359 events) resulted in a 16.1% risk reduction (p = 0.022) in the number of patients reaching the primary composite endpoint.
28 Rezultatele au arătat că tratamentul cu losartan (327 evenimente), comparativ cu placebo (359 evenimente), a determinat o reducere a riscului cu 16, 1% (p=0, 022) la pacienţii care au atins criteriul principal final de evaluare compus.
25.3% risk reduction for doubling of the serum creatinine (p = 0.006); 28.6% risk reduction for end-stage renal failure (p = 0.002); 19.9% risk reduction for end-stage renal failure or death (p = 0.009); 21.0% risk reduction for doubling of serum creatinine or end-stage renal failure (p = 0.01).
Pentru următoarele componente individuale şi combinate ale criteriului principal final de evaluare, rezultatele au arătat o reducere semnificativă a riscului în grupul tratat cu losartan: reducerea riscului cu 25, 3% (p=0, 006) pentru dublarea creatininemiei; reducerea riscului cu 28, 6% (p=0, 002) pentru insuficienţa renală în stadiul terminal; reducerea riscului cu 19, 9% (p=0, 009) pentru insuficienţa renală în stadiu terminal sau deces; reducerea riscului cu 21, 0% (p=0, 01) pentru dublarea creatininemiei sau insuficienţa renală în stadiu terminal.
ELITE I and ELITE II Study In the ELITE Study carried out over 48 weeks in 722 patients with heart failure (NYHA Class II-IV), no difference was observed between the patients treated with Losartan and those treated with captopril was observed with regard to the primary endpoint of a long-term change in renal function.
Studiul ELITE I şi ELITE II În studiul clinic ELITE efectuat pe o perioadă de 48 săptămâni la 722 pacienţi cu insuficienţă cardiacă (clasa NYHA II- IV), nu a fost observată nicio diferenţă între pacienţii trataţi cu losartan şi cei trataţi cu captopril în ceea ce priveşte criteriul principal final de evaluare al disfuncţiei renale persistente.
In the ELITE II Study Losartan 50 mg once daily (starting dose 12.5 mg, increased to 25 mg, then 50 mg once daily) was compared with captopril 50 mg three times daily (starting dose 12.5 m, increased to 25 mg and then to 50 mg three times daily).
În studiul clinic ELITE II administrarea losartanului 50 mg o dată pe zi (doza iniţială de 12, 5 mg, crescută la 25 mg şi apoi la 50 mg o dată pe zi) a fost comparată cu administrarea captoprilului 50 mg de trei ori pe zi (doza iniţială de 12, 5 mg, crescută la 25 mg şi apoi la 50 mg de trei ori pe zi).
In this study 3152 patients with heart failure (NYHA Class II-IV) were followed for almost two years (median:
În acest studiu clinic, 3152 pacienţi cu insuficienţă cardiacă (clasa NYHA II- IV) au fost urmăriţi timp de aproape doi ani (mediana:
1.5 years) in order to determine whether Losartan is superior to captopril in reducing all cause mortality.
1, 5 ani) pentru a determina dacă losartanul este superior captoprilului în ceea ce priveşte reducerea mortalităţii generale.
In both comparator-controlled (not placebo-controlled) clinical studies on patients with heart failure the tolerability of Losartan was superior to that of captopril, measured on the basis of a significantly lower rate of discontinuations of therapy on account of adverse events and a significantly lower frequency of cough.
În ambele studii clinice controlate cu comparator activ (nu au fost controlate cu placebo), efectuate la pacienţi cu insuficienţă cardiacă, tolerabilitatea losartanului a fost superioară celei a captoprilului, evaluată printr- o incidenţă semnificativ mai mică a întreruperilor tratamentului datorită reacţiilor adverse şi printr- o incidenţă semnificativ mai mică a tusei.
An increased mortality was observed in ELITE II in the small subgroup (22% of all HF patients) taking beta-blockers at baseline.
În studiul ELITE II s- a observat o creştere a mortalităţii în cadrul unui mic subgrup (22% din toţi pacienţii cu insuficienţă cardiacă) care a urmat un tratament iniţial cu betablocante.
35 The antihypertensive effect of Cozaar was established in a clinical study involving 177 hypertensive pediatric patients 6 to 16 years of age with a body weight > 20 kg and a glomerular filration rate > 30 ml/ min/ 1.73 m2.
Hipertensiunea arterială la copii şi adolescenţi Efectul antihipertensiv al Cozaar a fost stabilit într- un studiu clinic efectuat la 177 pacienţi hipertensivi copii cu vârsta cuprinsă între 6 şi 16 ani, cu o greutate corporală > 20 kg şi o rată de filtrare glomerulară > 30 ml/ min/ 1, 73 m2.
Patients who weighted > 20kg to< 50 kg received either 2.5, 25 or 50 mg of losartan daily and patients who weighted > 50 kg received either 5, 50 or 100 mg of losartan daily.
Pacienţii cu greutatea > 20 kg şi < 50 kg au primit losartan 2, 5 mg, 25 mg sau 50 mg pe zi, iar pacienţii cu greutatea > 50 kg au primit losartan 5 mg, 50 mg sau 100 mg pe zi.
At the end of three weeks, losartan administration once daily lowered trough blood pressure in a dose-dependent manner.
La sfârşitul celor trei săptămâni, administrarea losartanului o dată pe zi a determinat scăderea tensiunii arteriale într- un mod dependent de doză.
The dose-response relationship became very obvious in the low dose group compared to the middle dose group (period I: -6.2 mmHg vs. -11.65 mmHg), but was attenuated when comparing the middle dose group with the high dose group (period I: -11.65 mmHg vs. -12.21 mmHg).
Relaţia dintre doză şi răspuns a devenit evidentă la grupul tratat cu doze mici comparativ cu grupul tratat cu doze medii (perioada I: - 6, 2 mmHg comparativ cu - 11, 65 mmHg), dar a fost atenuată la compararea grupului tratat cu doze medii cu cel tratat cu doze mai mari (perioada I: - 11, 65 mmHg comparativ cu - 12, 21 mmHg).
The lowest doses studied, 2.5 mg and 5 mg, corresponding to an average daily dose of 0.07 mg/ kg, did not appear to offer consistent antihypertensive efficacy.
Cele mai mici doze studiate, 2, 5 mg şi 5 mg, corespunzând unei doze zilnice medii de 0, 07 mg/ kg, nu au determinat eficacitate antihipertensivă uniformă.
The difference in blood pressure increase as compared to placebo was largest in the middle dose group (6.70 mm Hg middle dose vs.
Diferenţa creşterii tensiunii arteriale comparativ cu placebo a fost mai mare la grupul tratat cu doze medii (6, 70 mmHg la doza medie comparativ cu 5, 38 mmHg la doza
5.38 mmHg high dose).
29 mai mare).
The rise in trough diastolic blood pressure was the same in patients receiving placebo and in those continuing losartan at the lowest dose in each group, again suggesting that the lowest dose in each group did not have significant antihypertensive effect.
Creşterea tensiunii arteriale diastolice a fost identică la pacienţii care au primit placebo şi la cei cărora s- a continuat administrarea de losartan în cea mai mică doză în fiecare grup, sugerând încă o dată că cea mai mică doză din fiecare grup nu a avut un efect antihipertensiv semnificativ.
Mean peak concentrations of losartan and its active metabolite are reached in 1 hour and in 3-4 hours, respectively.
Media concentraţiilor plasmatice maxime ale losartanului şi ale metabolitului său activ este atinsă la 1 oră, respectiv la 3- 4 ore.