natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Haemophilia: there have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthroses, in haemophiliac patients type A and B treated with protease inhibitors.
Hemofilie: la pacienţii cu hemofilie de tip A sau B trataţi cu inhibitori de protează s- a raportată accentuarea sângerărilor, inclusiv hematoame spontane cutanate şi hemartroze.
In some patients additional factor VIII was given.
La unii pacienţi s- a administrat factor VIII suplimentar.
In more than a half of the reported cases, treatment with protease inhibitors was continued or reintroduced if treatment had been discontinued.
În mai mult de jumătate din cazurile raportate, tratamentul cu inhibitori de protează s- a continuat sau a fost reintrodus dacă a fost întrerupt.
A causal relationship has been evoked, although the mechanism of action has not been elucidated.
S- a enunţat o relaţie de cauzalitate chiar dacă mecanismul prin care acţionează nu a fost elucidat.
New onset diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbation of existing diabetes mellitus has been reported in patients receiving protease inhibitors.
La pacienţii la care s- au administrat inhibitori de protează s- au raportat cazuri noi de diabet zaharat, hiperglicemie sau exacerbări ale diabetului zaharat preexistent.
In some of these the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
La unii dintre aceştia, hiperglicemia a fost severă şi în unele cazuri s- a asociat cu cetoacidoză.
Many patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Mulţi pacienţi au confundat afecţiunile medicale, unii au necesitat tratament cu medicamente care sunt asociate cu apariţia diabetului zaharat sau a hiperglicemiei.
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
La pacienţii infectaţi cu HIV, tratamentul antiretroviral combinat s- a asociat cu redistribuţia grăsimii corporale (lipodistrofie).
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Consecinţele pe termen lung ale acestor modificări nu se cunosc în acest moment.
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Cunoştiinţele privind acest mecanism sunt incomplete.
A connection between visceral lipomatosis and PIs and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
S- au emis ipoteze privind legătura între lipomatoza viscerală şi IP şi între lipoatrofie şi inhibitori de revers transcriptază (INRT).
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Un risc crescut de apariţie a lipodistrofiei s- a asociat cu factori individuali cum ar fi vârsta înaintată şi factori legaţi de medicamente cum ar fi tratament îndelungat antiretroviral şi prezenţa tulburărilor metabolice asociate.
Consideration should be given to measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Se recomandă determinarea lipidelor plasmatice şi a glicemiei.
Pancreatitis should be considered if clinical symptoms (nausea, vomiting, abdominal pain) or abnormalities in laboratory values (such as increased serum lipase or amylase values) suggestive of pancreatitis should occur.
Dacă simptomele clinice (greaţă, vărsături, durere abdominală) sau anomalii ale valorilor parametrilor de laborator (cum este creşterea valorilor lipazei şi amilazei plasmatice) sugerează apariţia pancreatitei, acest diagnostic trebuie luat în considerare.
Patients who exhibit these signs or symptoms should be evaluated and Norvir therapy should be discontinued if a diagnosis of pancreatitis is made (see section 4.8).
4. 8).
Immune Reactivation Syndrome: in HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymtomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
Sindromul de reactivare imună: la pacienţii infectaţi cu HIV cu deficienţă imună severă în momentul iniţierii tratamentului antiretroviral combinat (TARC) poate să apară o reacţie inflamatorie faţă de germenii patogeni oportunişti asimptomatici sau reziduali şi aceasta poate determina modificăti grave ale stării clinice sau agravarea simptomatologiei.
Typically, such reactions have been observed within the first few weeks or months of 6 initiation of CART.
În mod specific, aceste reacţii s- au observat în primele săptămâni sau luni de la iniţierea tratamentului TARC.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Exemple relevante sunt retinita cu citomegalovirus, infecţii generalizate sau localizate cu mycobacterii şi pneumonia cu Pneumocystis carinii.
Any inflammatory symptoms should be evaluated and treatment instituted when necessary.
Orice simptome inflamatorii trebuie evaluate şi tratate în spital atunci când este necesar.
Liver disease:
6 Boli hepatice:
Ritonavir should not be given to patients with decompensated liver disease.
Ritonavirul nu trebuie administrat pacienţilor cu boli hepatice decompensate.
For patients with stable severe hepatic impairment (Child Pugh Grade C) without decompensation see section 4.2.
În ceea ce priveşte pacienţii cu insuficienţă hepatică gravă stabilă (Grad C Child Pugh) fără decompensare, vezi pct 4. 2.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacienţii cu hepatită cronică B sau C la care se administrează terapie antiretrovirală combinată sunt supuşi unui risc crescut de evenimente adverse hepatice grave şi potenţial letale.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer to the relevant product information for these medicinal products.
În cazul unui tratament antiretroviral concomitent cu cel pentru hepatita B sau C, vă rugăm citiţi informaţiile relevante privind aceste medicamente.
Patients with pre-existing liver dysfunction including chronic active hepatitis have an increased frequency of liver function abnormalities during combination antiretroviral therapy and should be monitored according to standard practice.
La pacienţii cu disfuncţii hepatice preexitente, inclusiv hepatită cronică activă, disfuncţiile hepatice sunt mai frecvente în timpul tratamentului antiretroviral combinat, aceştia necesitând monitorizare în conformitate cu standardele clinice.
If there is evidence of worsening liver disease in such patients, interruption or discontinuation of treatment must be considered.
Trebuie luată în considerare întreruperea tratamentului în momentul în care este evidentă agravarea bolii hepatice la aceşti pacienţi.
Renal disease:
Boli renale:
Since the renal clearance of ritonavir is negligible, the decrease in the total body clearance is not expected in patients with renal impairment.
Deaorece clearance- ul renal al ritonavirului este neglijabil, nu se aşteaptă o scădere a clearance- ului total la pacienţii cu insuficienţă renală.
For specific dosing information in patients with renal impairment, refer to the Summary of Product Characteristics (SPC) of the co-administered protease inhibitor.
Pentru informaţii specifice de dozaj la pacienţii cu insuficienţă renală, citiţi Rezumatul Caracteristicilor Produsului (RCP) al inhibitorului de protează care se administrează concomitent.
See also section 4.2.
Vezi şi pct 4. 2.
Ritonavir oral solution contains castor oil polyoxyl which may cause stomach upset and diarrhoea.
Soluţia orală de ritonavir conţine ulei de ricin polioxil care poate determina tulburări gastrice şi diaree.
Ritonavir oral solution also contains the azo-colouring agent sunset yellow (E110) which may cause allergic reactions.
Soluţia orală conţine şi un colorant denumit sunset yellow (E110) care poate detrmina reacţii alergice.
Ritonavir oral solution contains alcohol (43% v/ v), ie up to 258 mg per maximum dose of 600 mg, equivalent to 65 ml beer, 27 ml wine per dose.
Soluţia orală de ritonavir conţine alcool etilic (43% v/ v), până la 258 mg pentru doza maximă de 600 mg, echivalent cu 65 ml bere, 27 ml vin pentru o doză.
Each 100 mg dose contains up to 43 mg alcohol and each 200 mg dose contains 86 mg alcohol.
Fiecare doză de 100 mg conţine până la 43 mg alcool etilic şi fiecare doză de 200 mg conţine 86 mg alcool etilic.
Therefore concomitant administration of Norvir with disulfiram or medicines with disulfiram-like reactions (eg metronidazole) should be avoided.
De aceea trebuie evitată administrarea concomitentă de Norvir soluţie orală cu disulfiram sau cu medicamente care produc reacţii de tip disulfiram (de emplu, metronidazol).
Also to be taken into account in pregnant or breast-feeding women, children and high-risk groups such as patients with liver disease or epilepsy.
De asemenea, trebuie luat în considerare în cazul gravidelor sau al mamelor care alăptează, al copiilor şi în cazul pacienţilor din grupurile cu risc crescut cum sunt pacienţii cu boli hepatice sau cu epilepsie.
Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Cu toate că etiologia este considerată a fi multifactorială (incluzând utilizarea de corticosteroizi, consumul de alcool, imunosupresia severă, indicele de masă corporală crescut), s- au raportat cazuri de osteonecroză mai ales la pacienţii cu boală HIV avansată şi/ sau expunere îndelungată la tratament combinat antiretroviral (TARC).
PR interval prolongation: ritonavir has been shown to cause modest asymptomatic prolongation of the PR interval in some healthy adult subjects.
La unii subiecţi sănătoşi, s- a pus în evidenţă că ritonavir poate cauza prelungirea redusă, asimptomatică, a intervalului PR.
Rare reports of 2nd or 3rd degree atrioventricular block in patients with underlying structural heart disease and pre-existing conduction system abnormalities or in patients receiving drugs known to prolong the PR interval (such as verapamil or atazanavir) have been reported in patients receiving ritonavir.
La pacienţii care au primit ritonavir şi aveau tulburări cardiace structurale şi tulburări de conducere pre- existente sau la pacienţii care utilizau medicamente care determină prelungirea intervalului PR (cum sunt verapamilul sau atazanavirul), s- au raportat cazuri rare de bloc atriventricular de grad 2 sau 3.
Norvir should be used with caution in such patients (see section 5.1).
5. 1).
The following Warnings and Precautions should be considered when ritonavir is used as an antiretroviral agent.
Următoarele Atenţionări şi Precauţii trebuie luate în considerare atunci când ritonavirul se utilizează ca antiretroviral.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer at the 100 mg and 200 mg level it cannot be assumed that the following warnings and precautions will also apply.
Nu se poate considera că următoarele precauţii şi atenţionări sunt valabile atunci când ritonavirul este utilizat ca potenţator farmacocinetic în doze de 100 mg şi 200 mg.
When ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer, full details on the warnings and precautions relevant to that particular PI must be considered, therefore the Summary of Product Characteristics, section 4.4, for the particular PI must be consulted to determine if the information below is applicable.
Atunci când ritonavirul este utilizat ca potenţator farmacocinetic, trebuie luate în considerare detaliile complete privind precauţiile şi atenţionările importante pentru un anume IP, de aceea trebuie citit Rezumatul
7 PDE5 inhibitors:
7 Caracteristicilor Produsului, pct.
Particular caution should be used when prescribing sildenafil, tadalafil or vardenafil in patients receiving ritonavir.
La pacienţii la care se administrează ritonavir trebuie luate precauţii speciale atunci când se prescrie sildenafil, tadalafil sau vardenafil.
Co-administration of ritonavir with these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in associated adverse events such as hypotension and prolonged erection (see section 4.5).
Se aşteaptă ca administrarea concomitentă a ritonavirului cu aceste medicamente să conducă la creşterea substanţială a concentraţiilor lor plasmatice şi pot rezulta evenimente adverse asociate cum sunt hipotensiune arterială şi erecţie prelungită (vezi pct 4. 5).
HMG-CoA reductase inhibitors:
Inhibitori ai HMG- CoA reductazei:
The HMG-CoA reductase inhibitors simvastatin and lovastatin are highly dependent on CYP3A for metabolism, thus concomitant use of ritonavir with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis.
Simvastatina şi lovastatina, inhibitori ai HMG- CoA reductazei, sunt dependenţi în mare măsură de CYP3A pentru metabolizare, astfel utilizarea ritonavirului concomitent cu simvastatina sau lovastatina nu se recomandă din cauza riscului crescut de miopatie, inclusiv rabdomioliză.
Caution must also be exercised and reduced doses should be considered if ritonavir is used concurrently with atorvastatin, which is metabolised to a lesser extent by CYP3A.
Sunt necesare precauţii şi trebuie luată în considerare reducerea dozei, atunci când ritonavirul se utilizează concomitent cu atorvastatina care este metabolizată într- o mai mică măsură de CYP3A4.
The metabolism of pravastatin and fluvastatin is not dependent of CYP3A, and interactions are not expected with ritonavir.
Metabolizarea pravastatinei şi fluvastatinei nu este dependentă de CYP3A şi nu se aşteaptă interacţiuni atunci când se utilizează împreună cu ritonavirul.
Particular caution should be used when prescribing ritonavir in patients taking digoxin since co-administration of ritonavir with digoxin is expected to increase digoxin levels.
Sunt necesare precauţii speciale atunci când se prescrie ritonavir la pacienţii care utilizează digoxină deoarece se aşteaptă ca administrarea concomitentă a ritonavirului cu digoxină să crească concentraţiile plasmatice ale digoxinei.
The increased digoxin levels may lessen over time (see section 4.5).
4. 5).
In patients who are already taking digoxin when ritonavir is introduced, the digoxin dose should be reduced to one-half of the patients’ normal dose and patient need to be followed more closely than usual for several weeks after initiating co-administration of ritonavir and digoxin.
În cazul în care se iniţiază tratament cu ritonavir pacienţilor care sunt în tratament cu digoxină, doza de digoxină trebuie înjumătăţită faţă de doza recomandată, iar pacienţii trebuie urmăriţi mai atent decât în mod obişnuit, timp de câteva săptămâni după instituirea administrării concomitente a ritonavirului cu digoxina.
In patients who are already taking ritonavir when digoxin is introduced, digoxin should be introduced more gradually than usual.
În cazul pacienţilor care utilizau ritonavir în momentul iniţierii tratamentului cu digoxină, digoxina trebuie administrată treptat.
Digoxin levels should be monitored more intensively than usual during this period, with dose adjustments made, as necessary, based on clinical, electrocardiographic and digoxin level findings.
Concentraţiile plasmatice de digoxină trebuie monitorizate mai atent în acest timp, cu ajustarea dozei atât cât este necesar luându- se în considerare datele clinice, electrocardiografice şi concentraţiile plasmatice ale digoxinei.
Ethinyl estradiol:
Etinil estradiol:
Barrier or other non-hormonal methods of contraception should be considered when administering ritonavir at therapeutic or low doses as ritonavir is likely to reduce the effect and change the uterine bleeding profile when co-administered with estradiol-containing contraceptives.
Se recomandă utilizarea metodelor contraceptive de barieră sau a altor metode contraceptive nehormonale atunci când se utilizează ritonavir în doze teraputice sau mai mici, deoarece se pare că ritonavirul reduce efectul acestor medicamente şi schimbă profilul sângerărilor uterine în cazul în care se administrează concomitent cu estradiolul conţinut în contraceptive.
Concomitant use of ritonavir and fluticasone or other glucocorticoids that are metabolised by CYP3A4 is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects, including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression (see section 4.5).
4. 5).
Adverse events of nausea, dizziness, hypotension and syncope have been observed in single dose interaction studies in healthy volunteers (see section 4.5)
4. 5).
The interaction profiles of HIV-protease inhibitors, co-administered with low dose ritonavir, are dependant on the specific co-administered protease inhibitor.
8 Profilurile de interacţiune ale inhibitorilor de protează HIV administraţi concomitent cu ritonavir în doze mici sunt dependente de inhibitorul de protează respectiv.
For a description of the mechanisms and potential mechanisms contributing to the interaction profile of the PIs, see section 4.5.
4. 5.
Please also review the Summary of Product Characteristics for the particular boosted PI.
Vă rugăm citiţi şi Rezumatul Cracteristicilor Produsului al inhibitorului de protează respectiv potenţat.
Higher doses of ritonavir have been shown to be associated with an increased incidence of adverse events.
S- a evidenţiat că utilizarea unor doze mai mari de ritonavir s- a asociat cu o creştere a incidenţei evenimentelor adverse.
8 Co-administration of saquinavir and ritonavir has led to severe adverse events, mainly diabetic ketoacidosis and liver disorders, especially in patients with pre-existing liver disease.
Administrarea concomitentă a saquinavirului cu ritonavir a condus la evenimente adverse grave, în principal cetoacidoză diabetică şi disfuncţii hepatice, în special la pacienţii cu afecţiuni hepatice pre- existente.
Saquinavir/ ritonavir should not be given together with rifampicin, due to the risk of severe hepatotoxicity (presenting as increased hepatic transaminases) if the three medicines are given together (see section 4.5).
4. 5).
Tipranavir: co-administered with 200 mg of ritonavir has been associated with reports of clinical hepatitis and hepatic decompensation including some fatalities.
Tipranavir: administrarea concomitentă cu ritonavir în doză de 200 mg s- a asociat cu raportări de hepatită şi decompensare hepatică inclusiv unele letale.
Extra vigilance is warranted in patients with chronic hepatitis B or hepatitis C co-infection, as these patients have an increased risk of hepatotoxicity.
La pacienţii cu hepatită cronică B sau cu hepatită C este necesară atenţie suplimentară deoarece aceşti pacienţi au un risc crescut de hepatotoxicitate.
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination.
Nu trebuie utilizat ritonavir în doză mai mică de 200 mg de două ori pe zi deoarece poate altera eficacitatea tratamentului concomitent.
Co-administration of fosamprenavir with ritonavir in doses greater than 100 mg twice daily has not been clinically evaluated.
Administrarea concomitentă de fosamprenavir cu ritonavir în doze mai mari de 100 mg de două ori pe zi nu s- a evaluat clinic.
The use of higher ritonavir doses might alter the safety profile of the combination and therefore is not recommended.
Utilizarea unor doze mai mari de ritonavir poate altera profilul de siguranţă al tratamentului concomitent şi de aceea nu este recomandată.
Co-administration of atazanavir with ritonavir in doses greater than 100 mg once daily has not been clinically evaluated.
Administrarea concomitentă de atazanavir cu ritonavir în doze mai mari de 100 mg o dată pe zi nu s- a evaluat clinic.
The use of higher ritonavir doses might alter the safety profile of atazanavir (cardiac effects, hyperbilirubinemia) and therefore is not recommended.
Utilizarea unor doze mai mari de ritonavir poate altera profilul de siguranţă al atazanavirului (efecte cardiace, hiperbilirubinemie) şi de aceea nu este recomandată.
Ritonavir has a high affinity for several cytochrome P450 (CYP) isoforms and may inhibit oxidation with the following ranked order:
Ritonavirul are o afinitate mare pentru câteva izoenzime ale citocromului P450 (CYP) şi poate inhiba oxidarea în următorul grad de mărime:
Co-administration of Norvir and medicinal products primarily metabolised by CYP3A may result in increased plasma concentrations of the other medicinal product, which could increase or prolong its therapeutic and adverse effects.
Administrarea concomitentă de Norvir şi medicamente metabolizate în principal de către CYP3A, poate duce la creşterea concentraţiilor plasmatice ale celorlalte medicamente, determinând creşterea sau prelungirea efectelor terapeutice şi a frecvenţei reacţiilor adverse ale acestora.
For select medicinal products (eg alprazolam) the inhibitory effects of ritonavir on CYP3A4 may decrease over time.
Pentru medicamentele selectate (de emplu, alprazolam) efectele inhibitorii ale ritonavirului asupra CYP3A4 pot scădea în timp.
Ritonavir also has a high affinity for P-glycoprotein and may inhibit this transporter.
Ritonavirul are şi afinitate crescută pentru glicoproteina P şi poate inhiba acest transportor.
The inhibitory effect of ritonavir (with or without other protease inhibitors) on P-gp activity may decrease over time (eg digoxin and fexofenadine-see table “ Ritonavir effects on non-antiretroviral drugs” below).
Efectul inhibitor al ritonavirului (cu sau fără alţi inhibitori de protează) asupra activităţii P- gp poate scădea în timp (de de exemplu, digoxină şi fexofenadină – vezi tabelul de mai jos “ Efectale ritonavirului asupra medicamentelor non- antiretrovirale) ”.
Ritonavir may induce glucuronidation and oxidation by CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 and CYP2C19 thereby increasing the biotransformation of some medicinal products metabolised by these pathways, and may result in decreased systemic exposure to such medicinal products, which could decease or shorten their therapeutic effect.
Ritonavirul poate induce glucuronoconjugarea şi oxidarea prin CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9 şi prin CYP2C19 şi astfel creşte biotransformarea unor medicamente metabolizate pe aceste căi şi poate scădea expunerea sistemică la aceste medicamente al căror efect terapeutic poate scădea sau poate dura un timp mai scurt.
Important information regarding drug interactions when ritonavir is used as a pharmacokinetic enhancer is also contained in the Summary of Product Characteristics of the co-administered protease inhibitor.
Informaţii importante privind interacţiunile medicamenetoase atunci când ritonavirul se administrează ca potenţator farmacocinetic se găsesc şi în Rezumatul Caracteristicilor Produsului al inhibitorului de protează administrat concomitent.
Drugs that affect ritonavir levels
Medicamente care afectează concentraţiile plasmatice ale ritonavirului
Serum levels of ritonavir can be reduced by concomitant use of herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum).
9 Utilizarea concomitentă a ritonavirului cu preparate pe bază de plante care conţin sunătoare (Hypericum perforatum) poate scădea concentraţiile plasmatice ale ritonavirului.
This is due to the induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Acest lucru se întâmplă din cauza inducţiei enzimelor de metabolizare a medicamentului de către sunătoare.
Herbal preparations containing St John’ s wort must not be used in combination with ritonavir.
Preparate pe bază de plante care conţin sunătoare nu trebuie administrate în asociere cu ritonavir.
If a patient is already taking St John’ s wort, stop St John’ s wort and if possible check viral levels.
Dacă un pacient utilizează deja preparate care conţin sunătoare, se opreşte administrarea acestora şi se verifică pe cât este posibil, încărcătura virală.