natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Due to the active substance zidovudine, Trizivir is contraindicated in patients with abnormally low neutrophil counts (< 0.75 x 109/ l), or abnormally low haemoglobin levels (< 7.5 g/ dl or 4.65 mmol/ l) (see section 4.4).
4. 4).
Hypersensitivity Reaction (see also section 4.8):
4. 8)
In clinical studies approximately 5% of subjects receiving abacavir (which is also the active substance of Ziagen) develop a hypersensitivity reaction.
În cursul studiilor clinice, aproximativ 5% dintre subiecţii care au primit abacavir (care este şi substanţa activă din componenţa Ziagen) au prezentat o reacţie de hipersensibilitate.
Some of these cases were life-threatening and resulted in a fatal outcome despite taking precautions.
În unele dintre aceste cazuri a fost pusă în pericol viaţa şi au evoluat cu deces, în ciuda adoptării măsurilor de precauţie.
Based on the prospective study CNA106030 (PREDICT-1), use of pre-therapy screening for the HLA-B*5701 allele and subsequently avoiding abacavir in patients with this allele significantly reduced the incidence of abacavir hypersensitivity reactions.
Pe baza studiului prospectiv CNA106030 (PREDICT 1), depistarea alelei HLA- B* 5701 înaintea începerii tratamentului şi evitarea utilizării ulterioare a abacavirului în cazul pacienţilor cu această alelă, a redus semnificativ incidenţa reacţiilor de hipersensibilitate la abacavir.
In populations similar to that enrolled in the PREDICT-1 study, it is estimated that 48% to 61% of patients with the HLA-B*5701 allele will develop a hypersensitivity reaction during the course of abacavir treatment compared with 0% to 4% of patients who do not have the HLA-B*5701 allele.
3 s- a estimat că 48% până la 61% dintre pacienţii cu alela HLA- B* 5701 vor prezenta o reacţie de hipersensibilitate în cursul tratamentului cu abacavir, comparativ cu 0% până la 4% dintre pacienţii care nu au alela HLA- B* 5701.
As a consequence, before initiating treatment with abacavir, screening for carriage of the HLA- B*5701 allele should be performed in any HIV-infected patient, irrespective of racial origin.
În consecinţă, înaintea începerii tratamentului cu abacavir, trebuie realizată o evaluare pentru depistarea alelei HLA- B* 5701 pentru toţi pacienţii infectaţi cu HIV, indiferent de originea rasială.
Abacavir should not be used in patients known to carry the HLA-B*5701 allele, unless no other therapeutic option is available based on the treatment history and resistance testing (see section 4.1).
4. 1).
3 In any patient treated with abacavir, the clinical diagnosis of suspected hypersensitivity reaction must remain the basis of clinical decision-making.
În cazul oricărui pacient tratat cu abacavir, diagnosticul clinic al reacţiei de hipersensibilitate suspectate trebuie să rămână baza luării deciziei clinice.
It is noteworthy that among patients with a clinically suspected hypersensitivity reaction, a proportion did not carry HLA-B*5701.
Este de remarcat că printre pacienţii suspectaţi de a prezenta o reacţie de hipersensibilitate, o parte nu erau purtători ai HLA- B* 5701.
Therefore, even in the absence of HLA-B*5701 allele, it is important to permanently discontinue abacavir and not rechallenge with abacavir if a hypersensitivity reaction cannot be ruled out on clinical grounds, due to the potential for a severe or even fatal reaction.
Prin urmare, chiar în absenţa alelei HLA- B* 5701, este important să se întrerupă definitiv tratamentul cu abacavir şi să nu se mai reia niciodată administrarea abacavir în cazul în care hipersensibilitatea nu poate fi exclusă pe bază clinică, deoarece există posibilitatea apariţiei unei reacţii de hipersensibilitate severe sau chiar letale.
• Clinical Description
• Descriere clinică
Hypersensitivity reactions are characterised by the appearance of symptoms indicating multi-organ system involvement.
Reacţiile de hipersensibilitate se caracterizează prin apariţia simptomelor care indică afectarea mai multor organe şi sisteme.
Almost all hypersensitivity reactions will have fever and/ or rash as part of the syndrome.
Aproape toate reacţiile de hipersensibilitate vor include febră şi/ sau erupţie cutanată în cadrul sindromului.
Other signs and symptoms may include respiratory signs and symptoms such as dyspnoea, sore throat, cough, and abnormal chest x-ray findings (predominantly infiltrates, which can be localised), gastrointestinal symptoms, such as nausea, vomiting, diarrhoea, or abdominal pain, and may lead to misdiagnosis of hypersensitivity as respiratory disease (pneumonia, bronchitis, pharyngitis), or gastroenteritis.
Alte semne şi simptome pot să includă semne şi simptome respiratorii cum ar fi dispnee, durere în gât, tuse şi anomalii la examenul radiologic toracic (predominant infiltrate, care pot fi localizate), simptome gastro- intestinale cum ar fi greaţă, vărsături, diaree sau durere abdominală şi pot duce la diagnosticarea greşită a hipersensibilităţii ca boală respiratorie (pneumonie, bronşită, faringită) sau gastroenterită.
Other frequently observed signs or symptoms of the hypersensitivity reaction may include lethargy or malaise and musculoskeletal symptoms (myalgia, rarely myolysis, arthralgia).
Alte semne sau simptome frecvent observate ale reacţiei de hipersensibilitate pot include letargie sau stare generală de rău şi simptome musculo- scheletice (mialgii, rar mioliză, artralgii).
The symptoms related to this hypersensitivity reaction worsen with continued therapy and can be life- threatening.
Simptomele legate de această reacţie de hipersensibilitate sunt agravate de continuarea terapiei şi pot fi pune în pericol viaţa.
4 symptoms of a hypersensitivity reaction.
Această recurenţă este de obicei mai severă decât manifestarea iniţială şi poate include hipotensiune severă, care pune în 4 pericol viaţa, şi deces.
If a hypersensitivity reaction cannot be ruled out, Trizivir or any other medicinal product containing abacavir (i. e.
Pentru evitarea întârzierii diagnosticului şi pentru a reduce la minim riscul de apariţie a unei reacţii de hipersensibilitate care pune în pericol viaţa, trebuie întreruptă definitiv administrarea Trizivir, dacă nu se poate exclude diagnosticul de hipersensibilitate, chiar dacă sunt posibile alte diagnostice (boli respiratorii, sindrom pseudogripal, gastroenterite sau reacţii la alte medicamente).
Kivexa, Ziagen) must not be restarted.
Dacă nu poate fi exclusă o reacţie de hipersensibilitate, nu trebuie reîncepută administrarea Trizivir sau a oricărui alt medicament care conţine abacavir (de exemplu Kivexa, Ziagen).
Hypersensitivity reactions with rapid onset, including life-threatening reactions have occurred after restarting abacavir in patients who had only one of the key symptoms of hypersensitivity (skin rash, fever, gastrointestinal, respiratory or constitutional symptoms such as lethargy and malaise) prior to stopping abacavir.
Reacţiile de hipersensibilitate cu instalare rapidă după reînceperea administrării de abacavir, inclusiv reacţiile care pun în pericol viaţa, au apărut chiar şi la pacienţi care au prezentat doar unul dintre simptomele cheie de hipersensibilitate (erupţie cutanată, febră, simptome gastro - intestinale, respiratorii sau nespecifice cum ar fi letargia sau starea generală de rău) înainte de oprirea administrării de abacavir.
Moreover, on very rare occasions hypersensitivity reactions have been reported in patients who have restarted therapy, and who had no preceding symptoms of a hypersensitivity reaction.
Mai mult chiar, în cazuri foarte rare, reacţiile de hipersensibilitate au fost întâlnite la pacienţi care au reînceput terapia şi care nu prezentaseră până atunci simptome ale reacţiei de hipersensibilitate.
In both cases if a decision is made to restart Trizivir this must be done in a setting where medical assistance is readily available.
În ambele cazuri, dacă se ia decizia reînceperii administrării de Trizivir, aceasta trebuie să aibă loc într- un cadru în care se poate acorda asistenţă medicală de urgenţă.
• Essential patient information
Informaţii esenţiale pentru pacienţi •
Prescribers must ensure that patients are fully informed regarding the following information on the hypersensitivity reaction:
Cei care prescriu trebuie să asigure informarea completă a pacienţilor în legătură cu următoarele date despre reacţia de hipersensibilitate:
- Patients must be made aware of the possibility of a hypersensitivity reaction to abacavir
- Pacienţii trebuie avertizaţi de posibilitatea apariţiei unei reacţii de hipersensibilitate la abacavir
that may result in a life-threatening reaction or death.
care poate evolua ca o reacţie care pune în pericol viaţa sau cu deces.
- Patients developing signs or symptoms possibly linked with a hypersensitivity reaction
- Pacienţii la care apar semne şi simptome posibil legate de o reacţie de hipersensibilitate
MUST CONTACT their doctor IMMEDIATELY.
TREBUIE SĂ SE ADRESEZE IMEDIAT medicului lor curant.
- Patients who are hypersensitive to abacavir should be reminded that they must never
- Pacienţilor care au hipersensibilitate la abacavir trebuie să li se reamintească să nu mai
take Trizivir or any other medicinal product containing abacavir (i. e.
folosească niciodată Trizivir sau alt medicament care conţine abacavir (de ex.
- In order to avoid restarting Trizivir, patients who have experienced a hypersensitivity reaction
- Pentru a evita reînceperea administrării de Trizivir, pacienţii care au prezentat o reacţie de
should dispose of their remaining Trizivir tablets in their possession in accordance with the local requirements, and ask their doctor or pharmacist for advice.
hipersensibilitate trebuie să returneze comprimatele de Trizivir pe care le mai au în posesie, în conformitate cu reglementările locale şi să ceară sfatul medicului lor sau farmacistului.
- Patients who have stopped Trizivir for any reason, and particularly due to possible adverse
- Pacienţii care au întrerupt Trizivir indiferent de motiv, şi în special cei la care această
- reactions or illness, must be advised to contact their doctor before restarting.
întrerupere a fost determinată de reacţii adverse sau de boli, trebuie sfătuiţi să se adreseze medicului lor curant înainte de reînceperea administrării.
Patients should be advised of the importance of taking Trizivir regularly.
- Pacienţii trebuie atenţionaţi de importanţa administrării regulate a Trizivir.
- Each patient should be reminded to read the Package Leaflet included in the Trizivir pack.
- Fiecărui pacient trebuie să i se reamintească să citească prospectul inclus în cutia de Trizivir.
They should be reminded of the importance of removing the Alert Card included in the pack, and keeping it with them at all times.
5 Trebuie să li se reamintească importanţa extragerii Cardului de Alertare din cutie şi faptul că trebuie să îl aibă asupra lor în permanenţă.
Lactic acidosis: lactic acidosis, usually associated with hepatomegaly and hepatic steatosis, has been reported with the use of nucleoside analogues.
Acidoza lactică: în cazul utilizării de analogi nucleozidici s- a raportat apariţia acidozei lactice, asociată de obicei cu hepatomegalie şi cu steatoză hepatică.
Early symptoms (symptomatic hyperlactatemia) include benign digestive symptoms (nausea, vomiting and abdominal pain), non-specific malaise, loss of appetite, weight loss, respiratory symptoms (rapid and/ or deep breathing) or neurological symptoms (including motor weakness).
Simptomele precoce (hiperlactatemie simptomatică) includ simptome digestive benigne (greaţă, vărsături şi durere abdominală), stare generală de rău nespecifică, scăderea apetitului alimentar, scădere în greutate, simptome respiratorii (respiraţie rapidă şi/ sau amplă) sau simptome neurologice (inclusiv slăbiciune motorie).
Treatment with nucleoside analogues should be discontinued in the setting of symptomatic hyperlactatemia and metabolic/ lactic acidosis, progressive hepatomegaly, or rapidly elevating aminotransferase levels.
Tratamentul cu analogi nucleozidici trebuie întrerupt la apariţia hiperlactatemiei simptomatice şi acidozei lactice/ metabolice, hepatomegaliei progresive sau creşterii rapide a concentraţiilor plasmatice ale transaminazelor.
Caution should be exercised when administering nucleoside analogues to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic
Este necesară administrarea cu precauţie a analogilor nucleozidici la orice pacient (mai ales în cazul femeilor obeze) cu hepatomegalie, hepatită sau alt factor de risc cunoscut pentru boală hepatică şi steatoză hepatică (inclusiv administrarea anumitor medicamente şi consumul de alcool etilic).
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
Pacienţii având infecţie asociată cu virus hepatitic C şi trataţi cu alfa interferon şi ribavirin pot prezenta un risc crescut.
Patients at increased risk should be followed closely.
Pacienţii cu risc crescut trebuie urmăriţi cu atenţie.
Mitochondrial dysfunction: nucleoside and nucleotide analogues have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
Tulburare mitocondrială: s- a demonstrat in vitro şi in vivo faptul că analogii nucleozidici şi nucleotidici produc diferite grade de lezare mitocondrială.
There have been reports of mitochondrial dysfunction in HIV-negative infants exposed in utero and/ or post-natally to nucleoside analogues.
S- au raportat cazuri de tulburare mitocondrială la copii HIV negativi, care au fost expuşi in utero şi/ sau în perioada postnatală la analogi nucleozidici.
Some late-onset neurological disorders have been reported (hypertonia, convulsion, abnormal behaviour).
S- au raportat şi unele tulburări neurologice tardiv (hipertonie, convulsii, comportament anormal).
Whether the neurological disorders are transient or permanent is currently unknown.
Nu se cunoaşte în prezent dacă tulburările neurologice sunt tranzitorii sau permanente.
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV-negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Orice copil, chiar şi cei HIV negativi, care a suferit expunere intrauterină la analogii nucleozidici şi nucleotidici, trebuie monitorizat clinic şi biologic, iar în cazul prezenţei unor semne sau simptome relevante trebuie investigat complet pentru detectarea unei eventuale tulburări mitocondriale.
These findings do not affect current national recommendations to use antiretroviral therapy in pregnant women to prevent vertical transmission of HIV.
Aceste date nu modifică recomandările naţionale actuale de utilizare a terapiei antiretrovirale la femeile gravide pentru a preveni transmiterea materno- fetală a HIV.
Lipodystrophy: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Lipodistrofie: la pacienţii cu HIV terapia antiretrovirală asociată a fost asociată cu redistribuţia ţesutului adipos (lipodistrofie).
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Mecanismul implicat nu a fost complet elucidat până în prezent.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PIs) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
S- a emis ipoteza unei legături între lipomatoza viscerală şi inhibitorii de protează (IP) şi lipoatrofie şi inhibitorii nucleozidici ai revers transcriptazei (INRT).
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Un risc mai mare de lipodistrofie a fost asociat cu factori individuali cum ar fi vârsta înaintată şi cu factori legaţi de medicament cum ar fi durata mai mare a tratamentului antriretroviral şi tulburările metabolice asociate.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Examenul clinic trebuie să cuprindă evaluarea eventualelor semne fizice de redistribuţie a ţesutului adipos.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Trebuie luată în considerare măsurarea în condiţii de repaus alimentar a lipemiei şi a glicemiei.
Haematological adverse reactions: anaemia, neutropenia and leucopenia (usually secondary to neutropenia) can be expected to occur in patients receiving zidovudine.
Reacţii adverse hematologice: apariţia anemiei, neutropeniei şi leucopeniei (de obicei secundară neutropeniei) poate fi anticipată la pacienţii care primesc zidovudină.
These occurred more frequently at higher zidovudine dosages (1200-1500 mg/ day) and in patients with poor bone marrow reserve prior to treatment, particularly with advanced HIV disease.
Acestea apar mai frecvent în cazul utilizării unor doze mai mari de zidovudină (1200- 1500 mg/ zi) şi la pacienţii cu rezervă medulară scăzută anterior tratamentului, în special la cei cu stadii avansate ale bolii HIV.
Haematological parameters should therefore be carefully monitored (see section 4.3) in patients receiving Trizivir.
4. 3) la pacienţii care primesc
These haematological effects are not usually observed before four to six week’ s therapy.
Aceste efecte hematologice nu sunt observate, de obicei, în primele patru până la şase săptămâni de terapie.
Additionally dosage adjustment of zidovudine may be required if severe anaemia or myelosuppression occurs during treatment with Trizivir, or in patients with pre-existing bone marrow compromise e. g. haemoglobin < 9 g/ dl (5.59 mmol/ l) or neutrophil count < 1.0 x 109/ l (see section 4.2).
4. 2).
As dosage adjustment of Trizivir is not possible separate preparations of zidovudine, abacavir and lamivudine should be used.
Deoarece nu este posibilă ajustarea dozelor de Trizivir, trebuie utilizate medicamente separate care conţin zidovudină, abacavir şi lamivudină.
Pancreatitis: cases of pancreatitis have occurred rarely in patients treated with abacavir, lamivudine and zidovudine.
Pancreatită: rareori, au apărut cazuri de pancreatită la pacienţii trataţi cu abacavir, lamivudină şi zidovudină.
However it is not clear whether these cases were due to treatment with these medicinal products or to the underlying HIV disease.
Cu toate acestea, nu este clar dacă aceste cazuri s- au datorat tratamentului cu aceste medicamente sau bolii HIV subiacente.
Liver disease: if lamivudine is being used concomitantly for the treatment of HIV and HBV, additional information relating to the use of lamivudine in the treatment of hepatitis B infection is available in the Zeffix SPC.
Dacă lamivudina este utilizată în acelaşi timp pentru tratamentul infecţiilor cu HIV şi VHB, informaţii suplimentare referitoare la utilizarea lamivudinei în tratamentul hepatitei B sunt disponibile în RCP- ul produsului Zeffix.
The safety and efficacy of Trizivir has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Nu s- au stabilit profilurile de siguranţă şi eficacitate ale Trizivir la pacienţii cu boli hepatice subiacente importante.
Trizivir is contraindicated in patients with hepatic impairment (see section 4.3).
4. 3).
6 Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacienţii cu hepatită cronică B sau C trataţi cu terapie antiretrovirală asociată prezintă un risc crescut de evenimente adverse hepatice severe şi care pun în pericol viaţa.
If Trizivir is discontinued in patients co-infected with hepatitis B virus, periodic monitoring of both liver function tests and markers of HBV replication is recommended, as withdrawal of lamivudine may result in an acute exacerbation of hepatitis (see Zeffix SPC).
Dacă se întrerupe administrarea de Trizivir la pacienţii care au şi infecţie cu virusul hepatitic B, se recomandă monitorizarea periodică a testelor funcţionale hepatice şi a markerilor de replicare virală VHB, deoarece întreruperea lamivudinei poate duce la o exacerbare acută a hepatitei (vezi RCP- ul produsului Zeffix).
Patients co-infected with hepatitis C virus:
Copii şi adolescenţi: deoarece nu există suficiente date, nu se recomandă utilizarea Trizivir la copii şi adolescenţi.
The comcomitant use of ribavirin with zidovudine is not recommended due to an increased risk of anaemia (see section 4.5).
La acest grup de pacienţi, este deosebit de dificilă identificarea reacţiilor de hipersensibilitate.
Children and adolescents: because insufficient data are available, the use of Trizivir in children or adolescents is not recommended.
Pacienţi co- infectaţi cu virusul hepatitic C:
In this patient population, hypersensitivity reactions are particularly difficult to identify.
4. 5).
Immune Reactivation Syndrome: in HIV-infected patients with severe immune deficiency at the time of institution of combination antiretroviral therapy (CART), an inflammatory reaction to asymptomatic or residual opportunistic pathogens may arise and cause serious clinical conditions, or aggravation of symptoms.
La pacienţii infectaţi cu HIV cu deficienţă imună severă în momentul instituirii terapiei antiretrovirale asociate (TARA), poate să apară o reacţie inflamatorie la agenţi patogeni oportunişti reziduali sau asimptomatici care să determine afecţiuni clinice grave sau agravarea simptomelor.
Typically, such reactions have been observed within the first few weeks or months of initiation of CART.
În mod tipic, astfel de reacţii au fost observate în primele câteva săptămâni
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterium infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Exemple semnificative sunt retinita cu virus citomegalic, infecţiile generalizate şi/ sau localizate cu micobacterii şi pneumonia cu Pneumocystis carinii.
Opportunistic infections: patients should be advised that Trizivir or any other antiretroviral therapy does not cure HIV infection and that they may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Pacienţii trebuie informaţi că Trizivir sau orice alt tratament antiretroviral nu vindecă infecţia HIV şi că pot să facă în continuare infecţii cu germeni oportunişti şi alte complicaţii ale infecţiei cu HIV.
Therefore patients should remain under close clinical observation by physicians experienced in the treatment of these associated HIV diseases.
De aceea, pacienţii trebuie să rămână în continuare sub supravegherea clinică atentă a unui medic experimentat în tratarea bolilor asociate infecţiei cu HIV.
Miscellaneous: patients should be advised that current antiretroviral therapy, including Trizivir, has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Pacienţii trebuie avertizaţi că nu s- a dovedit că terapiile antiretrovirale actuale, inclusiv Trizivir, ar preveni riscul transmiterii HIV altor persoane prin contact sexual sau contaminare cu sânge.
To date there are insufficient data on the efficacy and safety of Trizivir given concomitantly with NNRTIs or PIs (see section 5.1).
5. 1).
As Trizivir contains abacavir, lamivudine and zidovudine, any interactions that have been identified with these agents individually may occur with Trizivir.
Deoarece Trizivir conţine abacavir, lamivudină şi zidovudină, orice interacţiune identificată în cazul utilizării acestor medicamente în monoterapie poate apărea şi în cazul utilizării Trizivir.
The likelihood of metabolic interactions with lamivudine is low due to limited metabolism and plasma protein binding, and almost complete renal clearance.
Probabilitatea interacţiunilor metabolice în cazul lamivudinei este redusă datorită metabolizării limitate şi a legării scăzute de proteinele plasmatice şi datorită eliminării aproape complete a acesteia pe cale renală.
Zidovudine is primarily eliminated by hepatic
Zidovudina este eliminată în principal prin conjugare hepatică cu formarea unui metabolit glucuronidat inactiv.