natgillin/translations-raw huggingface dataset:
New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus have been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
La pacienţii trataţi cu antiretrovirale, inclusiv cu inhibitori de protează, s- a raportat apariţia diabetului zaharat, a hiperglicemiei sau exacerbarea diabetului zaharat preexistent.
In some of these, the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
În unele dintre aceste cazuri, hiperglicemia a fost severă, iar în anumite cazuri s- a asociat şi cu cetoacidoză.
Many of the patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with medicinal products that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Mulţi dintre pacienţi aveau şi alte afecţiuni medicale, dintre care unele necesitau tratament cu medicamente a căror utilizare s- a asociat cu apariţia diabetului zaharat sau a hiperglicemiei.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Un risc crescut de lipodistrofie a fost asociat cu factori individuali cum ar fi vârsta înaintată şi cu factori legaţi de medicament cum ar fi durata lungă a tratamentului antiretroviral şi tulburările metabolice asociate.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Examinarea clinică trebuie să includă evaluarea semnelor fizice de redistribuţie a ţesutului adipos.
4.5 Interaction with other medicinal products and other forms of interaction
6 4. 5 Interacţiuni cu alte medicamente şi alte forme de interacţiune
Ritonavir also inhibits CYP2D6 but to a lesser extent than CYP3A4.
De asemenea, ritonavirul inhibă şi CYP2D6, dar într- o proporţie mai mică decât pe CYP3A4.
Therefore, any medicinal products that either share this
În plus, atât amprenavirul, metabolitul activ al fosamprenavirului, cât şi ritonavirul sunt metabolizaţi în principal la nivelul ficatului prin intermediul CYP3A4.
6 metabolic pathway or modify CYP3A4 activity may modify the pharmacokinetics of amprenavir and ritonavir.
De aceea, medicamentele care utilizează aceeaşi cale metabolică sau influenţează activitatea CYP3A4 pot modifica farmacocinetica amprenavirului şi ritonavirului.
• Associations contraindicated (see section 4.3)
4. 3)
CYP3A4 substrates with narrow therapeutic index Telzir must not be administered concurrently with medicinal products with narrow therapeutic windows containing active substances that are substrates of cytochrome P450 3A4 (CYP3A4).
Substraturi ale CYP3A4 cu indice terapeutic mic Telzir nu trebuie administrat concomitent cu medicamente care conţin substanţe active cu indice terapeutic mic, care reprezintă substraturi ale citocromului P450 3A4 (CYP3A4).
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma level and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine).
Administrarea concomitentă poate duce la inhibarea competitivă a metabolizării acestor substanţe active, crescându- le astfel concentraţia plasmatică şi ducând la reacţii adverse grave şi/ sau care pun viaţa în pericol cum este aritmia cardiacă (de exemplu amiodaronă, astemizol, bepridil, cisapridă, pimozidă, chinidină, terfenadină) sau ischemie sau vasospasm periferic (de exemplu ergotamină, dihidroergotamină).
CYP2D6 substrates with narrow therapeutic index Telzir with ritonavir must not be co-administered with medicinal products containing active substances that are highly dependent on CYP2D6 metabolism and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and / or life-threatening adverse reactions.
Substraturi ale CYP2D6 cu indice terapeutic mic Telzir cu ritonavir nu trebuie administrate concomitent cu medicamente care conţin substanţe active a căror metabolizare depinde foarte mult de CYP2D6 şi ale căror concentraţii plasmatice crescute sunt asociate cu reacţii adverse grave şi/ sau care pun viaţa în pericol.
The combination of rifampicin and Telzir with concomitant low-dose ritonavir is contraindicated (see section 4.3).
Administrarea concomitentă de rifampicină şi Telzir asociat cu doze mici de ritonavir este contraindicată.
St John’ s wort (Hypericum perforatum) Serum levels of amprenavir and ritonavir can be reduced by concomitant use of the herbal preparation St John’ s wort (Hypericum perforatum).
Sunătoare (Hypericum perforatum) Concentraţiile plasmatice de amprenavir şi ritonavir pot fi reduse în cazul utilizării concomitente a produselor pe bază de plante care conţin sunătoare (Hypericum perforatum).
This is due to induction of drug metabolising enzymes by St John’ s wort.
Acest fapt se datorează inducerii de către sunătoare a enzimelor care metabolizează medicamentul.
Herbal preparations containing St John’ s wort should therefore not be combined with Telzir with ritonavir.
De aceea nu trebuie asociate cu Telzir cu ritonavir preparate vegetale care conţin sunătoare.
If a patient is already taking St John’ s wort, check amprenavir, ritonavir and if possible viral levels and stop St John’ s wort.
Dacă un pacient utilizează deja sunătoare, verificaţi concentraţiile de amprenavir, de ritonavir şi, dacă este posibil, viremia şi opriţi administrarea de sunătoare.
Amprenavir and ritonavir levels may increase on stopping St John’ s wort.
La încetarea administrării de sunătoare, este posibil să apară creşterea concentraţiilor de amprenavir şi ritonavir.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort.
Efectul inductor enzimatic poate persista cel puţin 2 săptămâni după încetarea tratamentului cu sunătoare.
• Other combinations
7 • Alte asocieri
Non-nucleoside reverse transcriptase inhibitors
Inhibitori non- nucleozidici ai revers transcriptazei
Efavirenz: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with efavirenz (600 mg once daily).
Efavirenz: nu s- a înregistrat nici o interacţiune semnificativă clinic în cazul administrării de fosamprenavir 700 mg de două ori pe zi şi ritonavir 100 mg de două ori pe zi concomitent cu efavirenz (600 de mg o dată pe zi).
Nevirapine: there was no clinically relevant interaction when fosamprenavir 700 mg twice daily and ritonavir 100 mg twice daily was used concurrently with nevirapine (200 mg twice daily).
Nevirapină: nu s- a înregistrat nici o interacţiune semnificativă clinic în cazul administrării de fosamprenavir 700 mg de două ori pe zi şi ritonavir 100 mg de două ori pe zi concomitent cu nevirapină (200 mg de două ori pe zi).
Nucleoside / Nucleotide reverse transcriptase inhibitors
Inhibitori nucleozidici/ nucleotidici ai revers transcriptazei
Interaction studies with abacavir, lamivudine and zidovudine have been performed with amprenavir without ritonavir.
Studiile de interacţiune cu abacavir, lamivudină şi zidovudină s- au efectuat cu amprenavir fără ritonavir.
Based on data derived from these studies and because ritonavir is not expected to 7 have a significant impact on the pharmacokinetics of NRTIs, the co-administration of fosamprenavir and ritonavir with these medicinal products is not expected to significantly alter the exposure of the co-administered active substances.
Pe baza datelor obţinute din aceste studii şi deoarece nu este de aşteptat ca ritonavirul să aibă o influenţă semnificativă asupra faracocineticii INRT, nu este de aşteptat ca administrarea de fosamprenavir cu ritonavir concomitent cu aceste medicamente să modifice semnificativ expunerea la aceste substanţe active.
Didanosine chewable tablet: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir in combination with didanosine.
Didanozină comprimate masticabile: nu s- a efectuat nici un studiu de farmacocinetică cu fosamprenavir administrat în asociere cu didanozina.
Clinically significant interaction resulting from an increase in the stomach pH due to the didanosine antacid component is unlikely and no dose separation or adjustment is considered necessary when fosamprenavir and didanosine are administered concomitantly (see chapter, Antacids).
O interacţiune semnificativă clinic ca urmare a creşterii pH- ului gastric datorită componentei antiacide a didanozinei este improbabilă şi nu se consideră necesară spaţierea sau ajustarea dozelor în cazul administrării concomitente de fosamprenavir şi didanozină (vezi capitolul Antiacide).
No significant interaction is expected with didanosine gastro-resistant capsule.
Nu sunt de aşteptat interacţiuni semnificative în cazul capsulelor gastrorezistente de didanozină.
Tenofovir: no recommendations can be drawn at this stage on the co-administration of fosamprenavir with ritonavir with tenofovir.
Tenofovir: în acest stadiu, nu se pot face recomandări privind administrarea concomitentă de fosamprenavir, ritonavir şi tenofovir.
Protease Inhibitors
Inhibitori de protează
Co-administration of standard doses of lopinavir/ ritonavir with fosamprenavir results in a significant reduction in amprenavir concentrations.
Lopinavir / ritonavir: administrarea concomitentă de doze standard de lopinavir/ ritonavir cu fosamprenavir duce la reducerea semnificativă a concentraţiilor de amprenavir.
Therefore, concomitant administration of these medicinal products is not recommended.
Administrarea concomitentă de doze crescute de fosamprenavir, 1400 mg de două ori pe zi cu lopinavir/ ritonavir, 533/ 133mg de două ori pe zi la pacienţii trataţi anterior cu IP a dus la o incidenţă mai mare a evenimentelor adverse gastro- intestinale şi la creşterea trigliceridelor în cazul regimului asociat, fără creşterea eficacităţii virale, comparativ cu dozele standard de fosamprenavir/ ritonavir Prin urmare, administrarea concomitentă a acestor medicamente nu este recomandată.
No interaction studies have been undertaken between fosamprenavir with ritonavir and the protease inhibitors: indinavir, saquinavir, nelfinavir and atazanavir.
Nu s- au efectuat studii privind interacţiunile dintre fosamprenavir cu ritonavir şi inhibitorii de protează: indinavir, saquinavir, nelfinavir şi atazanavir.
Antibiotics / Antifungals
Antibiotice/ antifungice
Clarithromycin: a reduction in the clarithromycin dose should be considered when co-administered with Telzir with ritonavir in patients with renal impairment as moderate increases in clarithromycin concentrations are expected when co-administered with Telzir with ritonavir.
Claritromicină: trebuie luată în considerare o reducere a dozei de claritromicină în cazul administrării concomitente cu Telzir şi ritonavir la pacienţi cu insuficienţă renală, deoarece sunt de aşteptat creşteri moderate ale concentraţiilor de claritromicină în cazul administrării concomitente cu Telzir şi ritonavir.
Erythromycin: no pharmacokinetic study has been performed with fosamprenavir with ritonavir in combination with erythromycin, however, plasma levels of erythromycin may be increased when co-administered.
Eritromicină: nu s- au efectuat studii de farmacocinetică cu fosamprenavir şi ritonavir în asociere cu eritromicina, cu toate acestea, concentraţiile plasmatice de eritromicină pot fi crescute în cazul administrării asociate.
Ketoconazole / Itraconazole: co-administration of fosamprenavir 700 mg with ritonavir 100 mg twice daily and ketoconazole 200 mg once daily increased plasma ketoconazole Cmax by 25% and increased AUC(0-τ) to values 2.69-fold those observed on administration of ketoconazole 200 mg once daily without concurrent fosamprenavir with ritonavir.
8 Ketoconazol/ Itraconazol: administrarea concomitentă de fosamprenavir 700 mg cu ritonavir 100 mg de două ori pe zi şi ketoconazol 200 mg o dată pe zi a crescut Cmax a ketoconazolului plasmatic cu 25% şi ASC( 0- τ) de 2, 69 ori comparativ cu administrarea a 200 mg ketoconazol o dată pe zi fără administrarea concomitentă de fosamprenavir cu ritonavir.
The Cmax, AUC and Cmin of amprenavir were unchanged.
Cmax, ASC şi Cmin ale amprenavirului nu s - au modificat.
When used with Telzir with ritonavir, high doses (> 200 mg/ day) of ketoconazole or itraconazole are not recommended.
Nu se recomandă doze mari (> 200 mg/ zi) de ketoconazol sau itraconazol când se administrează concomitent cu Telzir cu ritonavir.
Rifabutin: compared to rifabutin administered alone (300 mg once daily), plasma rifabutin AUC (0- 48) was unchanged and Cmax was decreased 14% following co-administration of reduced doses of rifabutin (150 mg every other day) with fosamprenavir 700 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily.
ASC (0- 48) a rifabutinei nu s- a modificat şi Cmax a scăzut cu 14% după administrarea concomitentă a dozelor reduse de rifabutină (150 mg la două zile) cu fosamprenavir 700 mg de două ori pe zi şi ritonavir 100 mg de două ori pe zi comparativ cu rifabutina administrată în monoterapie (300 mg o dată pe zi).
However, 25-O-desacetylrifabutin AUC (0-48) and Cmax were increased 11-fold and 6- fold respectively, which could potentially lead to an increase of rifabutin related adverse events, notably uveitis.
Totuşi, ASC (0- 48) şi Cmax ale 25- O- desacetilrifabutinei au crescut de 11 ori şi respeciv de 6 ori, ceea ce ar putea duce la o creştere a evenimentelor adverse determinate de rifabutină, în special a uveitei.
Based on historical comparison, rifabutin did not appear to reduce amprenavir exposure.
Pe baza comparaţiilor precedente, rifabutina nu a redus expunerea la amprenavir.
On the basis of these data, a 75% reduction of the standard rifabutin dose (i. e. to 150 mg every other day) is recommended when administered with Telzir with ritonavir.
Pe baza acestor date, în cazul administrării rifabutinei concomitent cu Telzir şi ritonavir se recomandă o reducere cu 75% a dozei standard de rifabutină (adică 150 mg la două zile).
Further dose reduction may be necessary.
Poate fi necesară reducerea suplimentară a dozelor.
8 Other medicinal products
Alte medicamente
Medicinal products that may reduce plasma amprenavir concentrations when co-administered with Telzir
Medicamente care pot scădea concentraţiile plasmatice de amprenavir în cazul administrării concomitente cu Telzir
Antacids, Histamine H2 receptor antagonist and Proton-Pump inhibitors: no dose adjustment for any of the respective medicinal products is considered necessary when antacids, proton-pump inhibitors or histamine H2 receptor antagonists are administered concomitantly with fosamprenavir.
Antiacide, antagonişti ai receptorilor histaminergici H2 şi inhibitori ai pompei de protoni: nu sunt necesare ajustări ale dozelor respectivelor medicamente în situaţiile când se consideră necesară administrarea de antiacide, de inhibitori de pompă de protoni sau de antagonişti ai receptorilor histaminergici H2 concomitent cu fosamprenavir.
The AUC and Cmax of amprenavir were decreased by 18% and 35% respectively, whilst the Cmin (C12h) was comparable, when a single 1400 mg dose of fosamprenavir was co-administered with a single 30 ml dose of antacid suspension (equivalent to 3.6 grams aluminium hydroxide and 1.8 grams magnesium hydroxide).
ASC şi Cmax de amprenavir au scăzut cu 18% şi, respectiv, 35%, în timp ce Cmin (C12h) a fost comparabilă, în cazul administrării concomitente a unei doze unice de 1400 mg fosamprenavir şi a unei doze unice de 30 ml suspensie antiacidă (echivalentă cu 3, 6 grame hidroxid de aluminiu şi 1, 8 grame hidroxid de magneziu).
Serum levels of amprenavir can be reduced by concomitant use of histamine H2 receptor antagonists (for example ranitidine and cimetidine).
Concentraţiile plasmatice de amprenavir pot fi reduse de utilizarea concomitentă de antagonişti ai receptorilor histaminergici H2 (de exemplu ranitidină şi cimetidină).
Concurrent administration of ranitidine (300 mg single dose) with fosamprenavir (1400 mg single dose) decreased plasma amprenavir AUC by 30% and Cmax by 51%.
Administrarea concomitentă de ranitidină (doze unice de 300 mg) şi fosamprenavir (doze unice de 1400 mg) a redus ASC a amprenavirului cu 30% şi Cmax cu 51%.
There was, however, no change observed in the amprenavir Cmin (C12h).
Cu toate acestea, nu s- a observat nici o modificare în ceea ce priveşte Cmin (C12h) a amprenavirului.
Anticonvulsant active substances:
Substanţe active anticonvulsivante:
The AUC and Cmin of amprenavir were increased by 20% and 19% respectively, with Cmax unchanged when fosamprenavir (700 mg twice daily) plus ritonavir (100 mg twice daily) was given concomitantly with phenytoin (300 mg once daily).
ASC şi Cmin de amprenavir au crescut cu 20%, respectiv 19%, cu Cmax neschimbat în cazul administrării de fosamprenavir (700 mg de două ori pe zi) şi ritonavir (100 mg de doză ori pe zi) împreună cu fenitoină (300 mg o dată pe zi).
The AUC, Cmax and Cmin of phenytoin were decreased by 22%, 20% and 29% respectively.
ASC, Cmax şi Cmin de fenitoină au scăzut cu 22%, 20%, respectiv 29%.
Therefore, if fosamprenavir plus ritonavir is given in combination with phenytoin, no change to the fosamprenavir plus ritonavir dosage regimen is required.
Prin urmare, în cazul administrării concomitente cu fenitoina, nu este necesară ajustarea dozelor de fosamprenavir sau ritonavir.
However, it is recommended that phenytoin plasma concentrations be monitored and phenytoin dose increased as appropriate.
Totuşi, este recomandată monitorizarea concentraţiei plasmatice a fenitoinei şi mărirea dozei, dacă este necesar.
Concomitant administration of other anticonvulsant agents known to be enzymatic inducers (e. g. phenobarbital, carbamazepine) has not been studied but may lead to a decrease in the plasma concentrations of amprenavir.
Administrarea concomitentă a altor substanţe anticonvulsivante, cunoscute ca inductori enzimatici (de exemplu: fenobarbital, carbamazepină) nu a fost studiată, dar poate duce la o scădere a concentraţiilor plasmatice de amprenavir.
These combinations should be used with caution.
Aceste asocieri trebuie folosite cu precauţie.
Medicinal products whose plasma levels may be increased when co-administered with Telzir
Medicamente ale căror concentraţii plasmatice pot fi crescute în cazul administrării concomitente cu Telzir
Other medicinal products with a narrow therapeutic window: some substances (e. g. lidocaine (by systemic route) and halofantrine) given with Telzir may cause serious adverse reactions.
Alte medicamente cu indice terapeutic mic: unele substanţe (de exemplu lidocaină (pe cale sistemică) şi halofantrină) administrate concomitent cu Telzir pot provoca reacţii adverse grave.
Erectile dysfunction medicinal products: concomitant use is not recommended.
Medicamente pentru disfuncţia erectilă: nu este recomandată utilizarea concomitentă.
Based on data for ritonavir and other protease inhibitors, plasma concentrations of PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) are expected to substantially increase when co-administered with Telzir with ritonavir and may result in an increase in PDE5 inhibitor associated adverse reactions, including hypotension, visual changes and priapism.
Pe baza datelor 9 pentru ritonavir şi alţi inhibitori de protează este de aşteptat o creştere semnificativă a concentraţiilor plasmatice ale inhibitorilor de PDE5 (de exemplu sildenafil şi vardenafil) în cazul administrării concomitente cu Telzir şi ritonavir, aceasta putând duce la creşterea frecvenţei reacţiilor adverse asociate cu inhibitorii de PDE5, inclusiv hipotensiune arterială, tulburări vizuale şi priapism.
Greater effects may be expected when fluticasone propionate is inhaled.
Sunt de aşteptat efecte de intensitate şi mai mare în cazul inhalării de fluticazonă propionat.
Systemic corticosteroid effects including Cushing’ s syndrome and adrenal suppression have been reported in patients receiving ritonavir and inhaled or intranasally administered fluticasone propionate; this could also occur with other corticosteroids metabolised via the P450 3A pathway e. g. budesonide.
A fost raportată apariţia de efecte corticosteroide sistemice, inclusiv sindrom Cushing şi supresia corticosuprarenalei, la pacienţii care au utilizat ritonavir şi fluticazonă propionat cu administrare intranazală sau inhalatorie; această situaţie poate apărea, de asemenea, şi în cazul altor corticosteroizi metabolizaţi de către P450 3A, ca de exemplu budesonida.
Consequently, concomitant administration of Telzir with ritonavir and these glucocorticoids is not recommended unless the potential benefit of treatment outweighs the risk of systemic corticosteroid effects (see section 4.4).
Prin urmare, nu se recomandă administrarea concomitentă de Telzir cu ritonavir şi a acestor glucocorticoizi decât dacă beneficiul potenţial al tratamentului depăşeşte riscul de efecte corticosteroide sistemice (vezi pct.
A dose reduction of the glucocorticoid should be considered with close monitoring of local and systemic effects or a switch to a glucocorticoid, which is not a substrate for CYP3A4 (e. g. beclomethasone).
Trebuie luată în considerare o reducere a dozei de glucocorticoizi cu monitorizarea atentă a efectelor locale şi sistemice sau o trecere la un glucocorticoid care nu reprezintă un substrat pentru CYP3A4 (de exemplu beclometazona).
Moreover, in case of withdrawal of glucocorticoids progressive dose reduction may have to be
În plus, în cazul întreruperii glucocorticoizilor, este posibil ca reducerea progresivă a dozelor să necesite o perioadă mai lungă de timp.
The effects of high fluticasone systemic exposure on ritonavir plasma levels is yet unknown.
Efectele expunerii sistemice mari la fluticazonă asupra concentraţiilor plasmatice de ritonavir nu sunt cunoscute în prezent.
HMG-CoA reductase inhibitors: if treatment with a HMG-CoA reductase inhibitor is indicated, pravastatin or fluvastatin is recommended because their metabolism is not dependent on CYP 3A4 and interactions are not expected with protease inhibitors.
Inhibitorii de HMG- CoA reductază: dacă este indicat tratamentul cu inhibitori de HMG- CoA reductază, se recomandă utilizarea de pravastatină sau fluvastatină deoarece metabolizarea lor nu depinde de CYP3A4 şi nu este de aşteptat să se producă interacţiuni cu inhibitorii de protează.
HMG-CoA reductase inhibitors which are highly dependent on CYP3A4 for metabolism, such as lovastatin and simvastatin, are expected to have markedly increased plasma concentrations when co-administered with Telzir with ritonavir.
Este de aşteptat ca în cazul inhibitorilor de HMG- CoA reductază (cum ar fi lovastatina şi simvastatina), a căror metabolizare depinde în mare măsură de CYP3A4, să apară creşteri marcate ale concentraţiilor plasmatice în cazul administrării concomitente cu Telzir şi ritonavir.
Since increased concentrations of HMG-CoA reductase inhibitors may cause myopathy, including rhabdomyolysis, the combination of lovastatin or simvastatin with Telzir with ritonavir is not recommended.
Deoarece concentraţiile crescute de inhibitori de HMG- CoA pot provoca miopatie, inclusiv rabdomioliză, nu este recomandată administrarea combinată de lovastatină sau simvastatină cu Telzir şi ritonavir.
No adjustment of the fosamprenavir or ritonavir dose is required when co-administered with atovarstatin.
Nu este necesară ajustarea dozelor de fosamprenavir sau ritonavir în cazul administrării concomitente cu atorvastatină.
The Cmax, AUC and Cmin of atorvastatin were increased by 184%, 153% and 73% respectively when atorvastatin (10 mg once daily for 4 days) was given with fosamprenavir 700 mg twice daily with ritonavir 100 mg twice daily for two weeks.
Cmax, ASC şi Cmin de atorvastatină au crescut cu 184%, 153% şi, respectiv 73% în cazul administrării de atorvastatină (10 mg o dată pe zi timp de 4 zile) împreună cu fosamprenavir 700 mg de două ori pe zi şi ritonavir 100 mg de doză ori pe zi timp de două săptămâni.
The Cmax, AUC and Cmin of amprenavir were unchanged.
Cmax, ASC şi Cmin de amprenavir nu au suferit modificări.