natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The most common side effects with Rapamune (seen in more than 1 patient in 10) are urinary tract infection (infection of the structures that carry urine), thrombocytopenia (low blood platelet counts), anaemia (low red blood cell counts), hypokalaemia (low blood potassium levels), hypophosphataemia (low blood phosphate levels), hypercholesterolaemia (high blood cholesterol levels), hyperglycaemia (high blood sugar levels), hypertriglyceridaemia (high blood levels of triglycerides, a type of fat), headache, lymphocele (fluid collection around the kidney), hypertension (high blood pressure), abdominal (tummy) pain, diarrhoea, constipation, nausea (feeling sick), acne (spots), arthralgia (joint pain), peripheral oedema (swelling, usually in the legs), pyrexia (fever), pain, increased blood lactate dehydrogenase levels (a marker of tissue breakdown) and increased blood creatinine levels (a marker of kidney problems).
Cel mai frecvente efecte secundare asociate cu Rapamune (observate la mai mult de 1 din 10 pacienţi) sunt: infecţie de tract urinar (infecţie la nivelul căilor urinare), trombocitopenie (scăderea numărului de trombocite), anemie (scăderea numărului de hematii), hipopotasemie (scăderea nivelului sanguin al potasiului), hipofosfatemie (scăderea nivelului sanguin al fosfatului), hipercolesterolemie (creşterea nivelului sanguin al colesterolului), hiperglicemie (creşterea nivelului sanguin al glucozei), hipertrigliceridemie (creşterea nivelului sanguin al trigliceridelor, un tip de lipide), limfocel (colecţii perirenale de lichid), hipertensiune (presiune arterială crescută), dureri abdominale (dureri de burtă), diaree, constipaţie, greaţă (senzaţie de rău), acnee (coşuri), artralgie (dureri articulare), edeme periferice (umflături, de obicei la nivelul picioarelor), pirexie (febră), durere, creşterea nivelului sanguin de lactat- dehidrogenază (marker al distrucţiei tisulare) şi creşterea nivelului de creatinină în sânge (un marker al problemelor renale).
Because it reduces the activity of the immune system, Rapamune can also increase the risk of developing cancer, especially lymphoma and skin cancer.
De asemenea, este posibil ca Rapamune să crească riscul apariţiei cancerului, în special al limfomului şi al cancerului de piele din cauză că scade activitatea sistemului imunitar.
For the full list of all side effects reported with Rapamune, see the Package Leaflet.
Pentru lista completă a efectelor secundare raportate asociate cu Rapamune, a se consulta prospectul.
Rapamune should not be used in people who may be hypersensitive (allergic) to sirolimus or any of the other ingredients.
Rapamune nu se administrează persoanelor care pot prezenta hipersensibilitate (alergie) la sirolimus sau orice alt ingredient al acestui medicament.
Caution is also needed when Rapamune is taken at the same time as other medicines.
De asemenea, trebuie luate precauţii atunci când Rapamune se administrează concomitent cu alte medicamente.
Why has Rapamune been approved?
2/ 3 De ce a fost Rapamune aprobat?
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Rapamune’ s benefits are greater than its risks for the prophylaxis of organ rejection in adult patients at low to moderate immunological risk receiving a renal transplant.
Comitetul pentru produse medicamentoase de uz uman (CHMP) a hotărât că beneficiile medicamentului Rapamune sunt mai mari decât riscurile sale în ceea ce priveşte profilaxia rejetului de organ la pacienţii adulţi care primesc transplant renal şi care prezintă un risc imunologic mic până la moderat.
The Committee recommended that Rapamune be given marketing authorisation.
Comitetul a recomandat acordarea autorizaţiei de introducere pe piaţă pentru Rapamune.
Other information about Rapamune:
Alte informaţii despre Rapamune:
The European Commission granted a marketing authorisation valid throughout the European Union for Rapamune to Wyeth Europa Ltd. on 14 March 2001.
Comisia Europeană a acordat Wyeth Europa Ltd. o autorizaţie de introducere pe piaţă pentru Rapamune, valabilă pe întreg teritoriul Uniunii Europene, la 14 martie 2001.
The marketing authorisation was renewed on 14 March 2006.
Autorizaţia de introducere pe piaţă a fost reînnoită la 14 martie 2006.
The full EPAR for Rapamune can be found here.
EPAR- ul complet pentru Rapamune este disponibil aici.
2/ 2 This summary was last updated in 11-2008.
Prezentul rezumat a fost actualizat ultima dată în 11. 2008.
Rapamune 1 mg/ ml oral solution.
Rapamune 1 mg/ ml, soluţie orală.
Each ml contains 1 mg sirolimus.
Fiecare ml conţine sirolimus 1 mg.
Rapamune is indicated for the prophylaxis of organ rejection in adult patients at low to moderate immunological risk receiving a renal transplant.
Rapamune este indicat pentru profilaxia rejetului de organ la pacienţii adulţi cu transplant renal şi risc imunologic mic până la moderat.
Rapamune may be continued as maintenance therapy with corticosteroids only if ciclosporin microemulsion can be progressively discontinued (see sections 4.2 and 5.1).
4. 2 şi 5. 1).
Use in adults Initial therapy (2 to 3 months post-transplantation):
Utilizare la adulţi Tratament iniţial (2 până la 3 luni post- transplant):
The usual dosage regimen for Rapamune is a 6 mg oral loading dose, administered as soon as possible after transplantation, followed by 2 mg once daily.
Regimul obişnuit de dozare pentru Rapamune constă în administrarea unei doze de încărcare de 6 mg, oral, administrată cât mai curând posibil după transplant, urmată de 2 mg o dată pe zi.
The Rapamune dose should then be individualised, to obtain whole blood trough levels of 4 to 12 ng/ ml (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
În continuare, doza de Rapamune trebuie individualizată, pentru a obţine, concentraţii minime în sângele integral de 4 până la 12 ng/ ml (dozare cromatografică; vezi Monitorizarea terapiei medicamentoase).
Rapamune therapy should be optimised with a tapering regimen of steroids and ciclosporin microemulsion.
Tratamentul cu Rapamune trebuie optimizat prin diminuarea progresivă a dozei de steroizi şi ciclosporină microemulsie.
Suggested ciclosporin trough concentration ranges for the first 2-3 months after transplantation are 150-400 ng/ ml (monoclonal assay or equivalent technique).
În primele 2- 3 luni după transplant, concentraţia minimă a ciclosporinei trebuie să se menţină în intervalul sugerat de 150 - 400 ng/ ml (dozare cu ajutorul anticorpilor monoclonali sau o tehnică echivalentă).
Maintenance Therapy:
Tratament de întreţinere:
Ciclosporin should be progressively discontinued over 4 to 8 weeks and the Rapamune dose should be adjusted to obtain whole blood trough levels of 12 to 20 ng/ ml (chromatographic assay; see Therapeutic drug monitoring).
Administrarea ciclosporinei trebuie întreruptă progresiv pe parcursul a 4 până la 8 săptămâni, iar doza de Rapamune va trebui ajustată astfel încât să se obţină concentraţii minime în sângele integral de 12 până la 20 ng/ ml (dozare cromatografică; vezi Monitorizarea terapiei medicamentoase).
2 Use in black recipients:
Utilizarea la pacienţii de rasă neagră:
There is limited information indicating that black renal transplant recipients (predominantly African-American) require higher doses and trough levels of sirolimus to achieve the same efficacy as observed in non-black patients.
Un număr restrâns de informaţii indică faptul că primitorii de transplant renal de rasă neagră (în principal afro- americanii) necesită doze şi concentraţii minime de sirolimus mai mari, pentru a se obţine aceeaşi eficacitate ca în cazul pacienţilor care nu sunt de
Currently, the efficacy and safety data are too limited to allow specific recommendations for use of sirolimus in black recipients.
În prezent, datele privind eficacitatea şi siguranţa sunt prea limitate pentru a se putea face recomandări specifice în privinţa utilizării sirolimusului la pacienţii de rasă neagră.
Use in children and adolescents (< 18 years):
Utilizarea la copii şi adolescenţi (< 18 ani):
The available data on safety and efficacy are not sufficient to recommend the use of Rapamune in children and adolescents less than 18 years of age (see sections 4.8 and 5.1).
4. 8 şi 5. 1).
Limited pharmacokinetic information is available in children and adolescents (see section 5.2).
5. 2).
Use in elderly patients (> 65 years):
Utilizarea la pacienţii vârstnici (> 65 ani):
Clinical studies of Rapamune did not include a sufficient number of patients > 65 years of age to determine whether they will respond differently than younger patients.
Studiile clinice cu Rapamune nu au inclus un număr suficient de pacienţi cu vârste mai mari de 65 de ani pentru a se putea determina dacă ei răspund la tratament în mod diferit faţă de pacienţii mai tineri.
Sirolimus trough concentration data in 35 renal transplant patients > 65 years of age were similar to those in the adult population (n=822) from 18 to 65 years of age.
Datele privind concentraţia minimă de sirolimus obţinute de la un lot de 35 de pacienţi cu transplant renal, cu vârste mai mari de 65 de ani, au fost similare cu cele obţinute la populaţia adultă (n=822), cu vârste cuprinse între 18 şi 65 de ani.
Use in patients with renal impairment:
Utilizarea la pacienţii cu insuficienţă renală:
No dosage adjustment is required (see section 5.2).
5. 2).
Use in patients with hepatic impairment:
Utilizarea la pacienţii cu insuficienţă hepatică:
The clearance of sirolimus may be reduced in patients with impaired hepatic function (see section 5.2).
5. 2).
In patients with severe hepatic impairment, it is recommended that the maintenance dose of Rapamune be reduced by approximately one half.
În cazul pacienţilor cu insuficienţă hepatică severă se recomandă reducerea la aproximativ jumătate a dozei de întreţinere de Rapamune.
It is recommended that sirolimus whole blood trough levels be closely monitored in patients with impaired hepatic function (see Therapeutic drug monitoring).
Se recomandă monitorizarea atentă a concentraţiilor minime de sirolimus în sângele integral la pacienţii cu insuficienţă hepatică (vezi Monitorizarea terapiei medicamentoase).
Therapeutic drug monitoring:
Monitorizarea terapiei medicamentoase:
Most patients who received 2 mg of Rapamune 4 hours after ciclosporin had whole blood trough concentrations of sirolimus within the 4 to 12 ng/ ml target range (expressed as chromatographic assay values).
Majoritatea pacienţilor care au primit 2 mg de Rapamune la 4 ore după administrarea ciclosporinei au prezentat concentraţii minime de sirolimus în sângele integral încadrate în intervalul- ţintă, de 4 până la 12 ng/ ml (exprimate ca valori de dozare cromatografică).
Optimal therapy requires therapeutic drug concentration monitoring in all patients.
Un tratament optim presupune monitorizarea concentraţiilor terapeutice de medicament la toţi pacienţii.
(1) in patients with hepatic impairment; (2) when inducers or inhibitors of CYP3A4 are concurrently administered and after their discontinuation (see section 4.5); and/ or (3) if ciclosporin dosing is markedly reduced or discontinued, as these populations are most likely to have special dosing requirements.
4. 5); şi/ sau (3) la pacienţii la care se operează o reducere puternică a dozei sau o întrerupere a administrării ciclosporinei, întrucât aceste grupuri sunt cele mai susceptibile de a prezenta necesităţi de dozare speciale.
Therapeutic drug monitoring should not be the sole basis for adjusting sirolimus therapy.
Adaptarea tratamentului cu sirolimus nu poate fi făcută doar pe baza monitorizării terapiei medicamentoase.
Careful attention should be made to clinical signs/ symptoms, tissue biopsies, and laboratory parameters.
Trebuie, totodată, să se acorde o atenţie deosebită semnelor/ simptomelor clinice, biopsiilor tisulare, precum şi parametrilor de laborator.
To minimise variability, Rapamune should be taken at the same time in relation to ciclosporin, 4 hours after the ciclosporin dose, and consistently either with or without food (see section 5.2).
5. 2).
Optimally, adjustments in Rapamune dosage should be based on more than a single trough level obtained > 5 days after a previous dosing change.
În mod optim, ajustarea dozei de Rapamune trebuie să se bazeze pe determinarea a mai mult decât o singură valoare a concentraţiei minime, efectuată la mai mult de 5 zile de la ultima modificare a dozei.
Following the discontinuation of ciclosporin therapy, a target trough range of 12 to 20 ng/ ml (chromatographic assay) is recommended.
După întreruperea tratamentului cu ciclosporină, se recomandă un interval- ţintă pentru concentraţia minimă de 12 până la 20 ng/ ml (dozare cromatografică).
Ciclosporin inhibits the metabolism of sirolimus, and consequently, sirolimus levels will decrease when ciclosporin is discontinued unless the sirolimus dose is increased.
Ciclosporina inhibă metabolizarea sirolimusului, şi, prin urmare, concentraţiile de sirolimus scad după întreruperea administrării ciclosporinei, cu excepţia situaţiei în care se creşte doza de sirolimus.
If further dose adjustment(s) are required during maintenance therapy (after discontinuation of ciclosporin), in most patients these adjustments can be based on simple proportion: new Rapamune dose = current dose x (target concentration/ current concentration).
În cazul în care sunt necesare una sau mai multe ajustări ale dozei în cursul tratamentului de întreţinere (după întreruperea ciclosporinei), la majoritatea pacienţilor aceste ajustări pot fi stabilite pe baza unei relaţii de proporţionalitate simplă: noua doză de Rapamune = doza curentă x (concentraţia -
A loading dose should be considered in addition to a new maintenance dose when it is necessary to considerably increase sirolimus trough concentrations:
Dacă este necesar, trebuie luată în considerare utilizarea unei doze de încărcare în plus faţă de noua doză de întreţinere, atunci când apare necesitatea unei creşteri considerabile a concentraţiilor minime de sirolimus:
The
Doza de încărcare pentru Rapamune = 3 x (noua doză de întreţinere – doza de întreţinere curentă).
3 maximum Rapamune dose administered on any day should not exceed 40 mg.
Doza maximă de Rapamune administrată în orice zi nu trebuie să depăşească 40 mg.
Sirolimus trough concentrations should be monitored at least 3 to 4 days after a loading dose(s).
Concentraţiile minime de sirolimus trebuie monitorizate timp de cel puţin 3 până la 4 zile după administrarea unei( unor) doze de încărcare.
In patients with severe hepatic impairment, monitoring should be performed every 5 to 7 days until 3 consecutive trough levels have shown stable concentrations of sirolimus after dose adjustment or after loading dose due to the delay in reaching steady state because of the prolonged half-life.
La pacienţii cu insuficienţă hepatică severă, după o ajustare de doză sau după doza de încărcare, din cauza întârzierii în atingerea concentraţiei stabile datorată unui timp de înjumătăţire prelungit, monitorizarea trebuie efectuată la fiecare 5 până la 7 zile până când sunt constatate concentraţii stabile la 3 determinări consecutive ale concentraţiilor minime de sirolimus.
Currently in clinical practice, sirolimus whole blood concentration are being measured by both chromatographic and immunoassay methodologies.
În prezent, în practica clinică, concentraţia de sirolimus în sângele integral este măsurată atât prin metode cromatografice, cât şi de dozare imunoenzimatică.
When using a proprietary immunoassay system, always refer to the manufacturer’ s information to correlate values to a reference chromatographic assay.
Dacă utilizaţi un sistem de dozare imunoenzimatică brevetat, consultaţi întotdeauna informaţiile puse la dispoziţie de producător pentru corelarea valorilor cu un test cromatografic de referinţă.
All sirolimus concentrations reported in this Summary of Product Characteristics were either measured using chromatographic methods or have been converted to chromatographic method equivalents.
Toate concentraţiile de sirolimus indicate în prezentul Rezumat al caracteristicilor produsului fie au fost măsurate cu ajutorul metodelor cromatografice, fie au fost convertite la echivalenţi ai metodei cromatografice.
Adjustments to the targeted range should be made according to the assay being utilised to determine the sirolimus trough concentrations.
Ajustările în sensul aducerii în intervalul- ţintă trebuie să fie făcute ţinându- se seama de metoda de dozare utilizată pentru determinarea concentraţiilor minime ale sirolimus.
Other considerations for use:
Alte aspecte privind utilizarea:
Ciclosporin (microemulsion) and other medicinal or non-medicinal products may interact with sirolimus (see section 4.5).
4. 5).
Rapamune has not been adequately studied in patients at high immunological risk (see section 5.1).
5. 1).
Concomitant use with other immunosuppressive agents Sirolimus has been administered concurrently with the following agents in clinical studies: ciclosporin, azathioprine, mycophenolate mofetil, corticosteroids and cytotoxic antibodies.
Utilizarea concomitentă cu alte imunosupresoare În cadrul studiilor clinice, sirolimus a fost administrat concomitent cu următoarele medicamente: ciclosporină, azatioprină, micofenolat mofetil, corticosteroizi şi anticorpi citotoxici.
Based on information from subsequent clinical trials, the use of Rapamune, mycophenolate mofetil, and corticosteroids, in combination with IL-2 receptor antibody (IL2R Ab) induction, is not recommended in the de novo renal transplant setting (see section 5.1).
5. 1).
In patients with severe hepatic impairment, reduction in maintenance dose by one half is recommended based on decreased clearance (see sections 4.2 and 5.2).
La pacienţii cu insuficienţă hepatică severă se recomandă reducerea la jumătate a dozei de întreţinere din cauza clearance- ului scăzut (vezi pct.
Since half-life is prolonged in these patients, therapeutic drug monitoring after a loading dose or a change of dose should be performed for a prolonged period of time until stable concentrations are reached (see sections 4.2 and 5.2).
4. 2 şi 5. 2).
Co-administration of sirolimus with strong inhibitors of CYP3A4 (such as ketoconazole, voriconazole, itraconazole, telithromycin or clarithromycin) or inducers of CYP3A4 (such as rifampin, rifabutin) is not recommended (see section 4.5).
4. 5).
4 Increased susceptibility to infection and the possible development of lymphoma and other malignancies, particularly of the skin, may result from immunosuppression (see section 4.8).
4. 8).
Oversuppression of the immune system can also increase susceptibility to infection including opportunistic infections, fatal infections, and sepsis.
O supresie excesivă a sistemului imunitar poate, de asemenea, spori susceptibilitatea la infecţii incluzând infecţiile oportuniste, infecţiile letale şi sepsisul.
Patients treated with immunosuppressants, including Rapamune, are at increased risk for opportunistic infections (bacterial, fungal, viral and protozoal).
Pacienţii trataţi cu imunosupresoare, inclusiv Rapamune, sunt supuşi unui risc crescut de infecţii oportuniste (bacteriene, fungice, virale şi protozoarice).
Among these conditions are BK virus associated nephropathy and JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML).
Printre aceste afecţiuni se numără nefropatia asociată cu virusul BK şi leucoencefalopatia multifocală progresivă (LMP) asociată cu virusul JC.
The safety and efficacy of Rapamune as immunosuppressive therapy have not been established in liver or lung transplant patients, and therefore, such use is not recommended.
Siguranţa şi eficacitatea Rapamune ca tratament imunosupresor nu au fost stabilite la pacienţii cu transplant hepatic sau pulmonar, prin urmare o asemenea utilizare nu este recomandată.
In two clinical studies in de novo liver transplant patients the use of sirolimus plus ciclosporin or tacrolimus was associated with an increase in hepatic artery thrombosis, mostly leading to graft loss or death.
În două studii clinice la pacienţi cu transplant hepatic de- novo, utilizarea sirolimusului cu ciclosporină sau tacrolimus a fost asociată cu o creştere a cazurilor de tromboză a arterei hepatice, de cele mai multe ori conducând la pierderea grefei sau la deces.
There have been reports of impaired or delayed wound healing in patients receiving Rapamune, including lymphocele and wound dehiscence.
La pacienţii cărora li s- a administrat Rapamune au fost raportate cazuri de afectare sau întârziere a procesului de vindecare a rănilor, incluzând limfocel şi dehiscenţa rănilor.
Patients with a BMI greater than 30 kg/ m2 may be at increased risk of abnormal wound healing based on data from the medical literature.
Datele prezentate în literatura de specialitate sugerează că la pacienţii cu un IMC de peste 30 kg/ m2 riscul vindecării anormale a rănilor poate fi mai mare.
There have also been reports of fluid accumulation, including peripheral oedema, lymphoedema, pleural effusion, and pericardial effusions (including haemodynamically significant effusions in children and adults), in patients receiving Rapamune.
De asemenea, la pacienţii cărora li s- a administrat Rapamune, au fost raportate acumulări lichidiene, inclusiv edem periferic, limfedem, exsudat pleural şi exsudat pericardic (inclusiv exsudate semnificative din punct de vedere hemodinamic, la copii şi la adulţi).
Cases of bronchial anastomotic dehiscence, most fatal, have been reported in de novo lung transplant patients when sirolimus has been used as part of an immunosuppressive regimen.
La pacienţi cu transplant pulmonar de- novo şi la care s- a utilizat sirolimus în cadrul terapiei imunosupresoare s- au semnalat cazuri de dehiscenţă bronşică anastomotică, cele mai multe letale.
Hypersensitivity reactions, including anaphylactic/ anaphylactoid reactions, angioedema, exfoliative dermatitis, and hypersensitivity vasculitis, have been associated with the administration of sirolimus (see section 4.8).
4. 8).
In rare cases, the concomitant administration of sirolimus and ACE inhibitors has resulted in angioneurotic oedema-type reactions.
În cazuri rare, administrarea concomitentă a sirolimus şi inhibitorilor ECA a condus la apariţia unor reacţii de tipul edemului angioneurotic.
As usual for patients with increased risk for skin cancer, exposure to sunlight and UV light should be limited by wearing protective clothing and using a sunscreen with a high protection factor.
Ca de obicei în cazul pacienţilor cu risc crescut de cancer de piele, expunerea la lumina solară şi la lumina UV trebuie limitată prin purtarea de îmbrăcăminte de protecţie şi prin utilizarea de fotoprotectoare cu factor de protecţie ridicat.
Cases of Pneumocystis carinii pneumonia have been reported in patients not receiving antimicrobial prophylaxis.
S- au raportat cazuri de pneumonie cu Pneumocystis carinii la pacienţi care nu au primit tratament profilactic antimicrobian.
Patients administered Rapamune should be monitored for hyperlipidemia using laboratory tests and if hyperlipidemia is detected, subsequent interventions such as diet, exercise, and lipid-lowering agents should be initiated.
Pacienţii cărora li se administrează Rapamune trebuie monitorizaţi în ceea ce priveşte hiperlipidemia utilizând teste de laborator, iar în cazul în care aceasta este detectată va trebui să se intervină prin instituirea de dietă, exerciţii fizice şi tratament cu
The risk/ benefit should be considered in patients with established hyperlipidemia before initiating an immunosuppressive regimen including
La pacienţii la care hiperlipidemia este deja instalată, trebuie să se facă o evaluare a raportului risc/ beneficiu înainte de se a iniţia o schemă de tratament imunosupresor care să includă Rapamune.
Similarly the risk/ benefit of continued Rapamune therapy should be re-evaluated in patients with severe refractory hyperlipidemia.
În mod similar, raportul risc/ beneficiu pentru continuarea tratamentului cu Rapamune trebuie re- evaluat la pacienţii care prezintă o hiperlipidemie severă, refractară la tratament.
In clinical trials, the concomitant administration of Rapamune and HMG-CoA reductase inhibitors and/ or fibrates was well tolerated.
În cadrul studiilor clinice, administrarea concomitentă a Rapamune şi a inhibitorilor de HMG- CoA reductază şi/ sau a fibraţilor a fost bine tolerată.