natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• Hypersensitivity to the active substance, to soya, or to any of the excipients (see sections 4.4 and 6.1).
4. 4 şi 6. 1).
• Pregnancy (see section 4.6).
4. 6).
• Women of child-bearing potential who are not using reliable contraception (see sections 4.4 and 4.6).
4. 4 şi 4. 6).
• Lactation (see section 4.6).
4. 6).
• Severe hepatic impairment (with or without cirrhosis) (see section 4.2).
4. 2).
• Baseline values of hepatic aminotransferases (aspartate aminotransferases (AST) and/ or alanine aminotransferases (ALT)) > 3xULN (see sections 4.2 and 4.4).
4. 2 şi 4. 4).
Volibris has not been studied in a sufficient number of patients to establish the benefit/ risk balance in WHO functional class I PAH.
Raportul beneficiu/ risc al Volibris nu a fost studiat la un număr suficient de pacienţi cu HTAP clasa funcţională I- conform clasificării OMS.
The efficacy of Volibris as monotherapy has not been established in patients with WHO functional class IV PAH.
Eficacitatea Volibris ca monoterapie nu a fost stabilită în cazul pacienţilor cu HTAP clasa funcţională IV- conform clasificării OMS.
Therapy that is recommended at the severe stage of the disease (e. g. epoprostenol) should be considered if the clinical condition deteriorates.
Dacă starea clinică se deteriorează, trebuie luat în considerare tratamentul recomandat în stadiile severe ale afecţiunii (de ex. epoprostenol).
3 Liver function abnormalities have been associated with PAH.
HTAP a fost asociată cu anomalii ale funcţiilor hepatice.
Hepatic enzyme elevations potentially related to therapy have been observed with endothelin receptor antagonists (ERAs) (see section 5.1).
5. 1).
Therefore hepatic aminotransferases (ALT and AST) should be evaluated prior to initiation of Volibris.
Prin urmare, transaminazele hepatice (ALT şi AST) trebuie evaluate anterior iniţierii tratamentului cu Volibris.
Volibris treatment should not be initiated in patients with baseline values of ALT and/ or AST > 3xULN (see section 4.3).
4. 3).
Monthly monitoring of ALT and AST is recommended.
3 Se recomandă monitorizarea lunară a valorilor ALT şi AST.
If patients develop sustained, unexplained, clinically significant ALT and/ or AST elevation, or if ALT and/ or AST elevation is accompanied by signs or symptoms of hepatic injury (e. g. jaundice), Volibris therapy should be discontinued.
Dacă pacienţii prezintă o creştere susţinută, inexplicabilă, semnificativă clinic, a valorilor ALT şi/ sau AST, sau dacă creşterea valorilor ALT şi/ sau AST este însoţită de semne sau simptome de afectare hepatică (de exemplu icter), tratamentul cu Volibris trebuie întrerupt.
In patients without clinical symptoms of hepatic injury or of jaundice, re-initiation of Volibris may be considered following resolution of hepatic enzyme abnormalities.
În cazul pacienţilor care nu prezintă icter sau simptome clinice de afectare hepatică, poate fi luată în considerare reluarea tratamentului cu Volibris, numai după ce anomaliile enzimelor hepatice s- au remis.
Reductions in haemoglobin concentrations and haematocrit have been associated with ERAs including Volibris (see section 4.8).
Administrarea ARE, inclusiv Volibris a fost asociată cu reduceri ale concentraţiei hemoglobinei şi hematocritului (vezi pct.
Most of these decreases were detected during the first 4 weeks of treatment and haemoglobin generally stabilised thereafter.
Majoritatea acestor reduceri au fost observate pe parcursul primelor 4 săptămâni de tratament, şi în general, hemoglobina s- a normalizat ulterior.
It is recommended that haemoglobin and/ or haematocrit levels are measured during treatment with Volibris, for example at 1 month, 3 months and periodically thereafter in line with clinical practice.
Se recomandă măsurarea concentraţiilor hemoglobinei şi/ sau hematocritului pe parcursul tratamentului cu Volibris, de exemplu la 1 lună, la 3 luni şi periodic în continuare, în concordanţa cu practica clinică.
Most cases of peripheral oedema in clinical studies with ambrisentan were mild to moderate in severity, although it appeared to occur with greater frequency and severity in patients ≥ 65 years.
În studiile clinice cu ambrisentan, cele mai multe cazuri de edem periferic au fost de severitate medie spre moderată, deşi se pare că au apărut cu o frecvenţă şi severitate mai mare la pacienţii cu vârsta ≥65 de ani.
Peripheral oedema was reported more frequently with 10 mg ambrisentan (see section 4.8).
4. 8).
Post-marketing reports of fluid retention occurring within weeks after starting ambrisentan have been received and, in some cases, have required intervention with a diuretic or hospitalisation for fluid management or decompensated heart failure.
Cazurile de retenţie lichidiană raportate după punerea pe piaţă au apărut în primele săptămâni după începerea tratamentului cu ambrisentan şi, în unele cazuri, au necesitat administrarea unui diuretic sau a spitalizării pentru tratamentul retenţiei lichidiene.
If patients have pre-existing fluid overload, this should be managed as clinically appropriate prior to starting ambrisentan.
Dacă pacienţii au retenţie lichidiană pre- existentă, aceasta trebuie abordată şi tratată clinic corespunzător înainte de a începe tratamentul cu ambrisentan.
If clinically significant fluid retention develops during therapy with ambrisentan, with or without associated weight gain, further evaluation should be undertaken to determine the cause, such as ambrisentan or underlying heart failure, and the possible need for specific treatment or discontinuation of ambrisentan therapy.
Dacă apare retenţie lichidiană semnificativă clinic, asociată sau nu cu creştere în greutate, trebuie avute în vedere efectuarea unei noi evaluări pentru a determina cauza, fie ambrisentan fie insuficienţă cardiacă preexistentă, şi posibitatea necesitării unui tratament specific sau a întreruperii tratamentului cu ambrisentan.
Volibris treatment must not be initiated in women of child-bearing potential unless the result of a pre-treatment pregnancy test is negative and reliable contraception is practiced.
Tratamentul cu Volibris nu trebuie iniţiat la femeile de vârstă fertilă, decât în cazurile în care rezultatul testului de sarcină efectuat înainte de iniţierea tratamentului este negativ şi dacă sunt folosite metode contraceptive eficace.
Monthly pregnancy tests during treatment with Volibris are recommended (see sections 4.3 and 4.6).
4. 3 şi 4. 6).
4 Volibris tablets contain lactose monohydrate.
Comprimatele de Volibris conţin lactoză monohidrat.
Patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption should not take this medicine.
Pacienţii cu afecţiuni ereditare rare de intoleranţă la galactoză, deficit de lactază (Lapp) sau sindrom de malabsorbţie la glucoză- galactoză, nu trebuie să ia acest medicament.
Volibris tablets contain the azo colouring agent Allura red AC Aluminium Lake (E129), which can cause allergic reactions.
4 Comprimatele de Volibris conţin colorantul azoic lac de aluminiu roşu Allura AC (E129), care poate determina reacţii alergice.
Ambrisentan does not inhibit or induce phase I or II drug metabolizing enzymes at clinically relevant concentrations in in vitro and in vivo non-clinical studies, suggesting a low potential for ambrisentan to alter the profile of medicinal products metabolized by these pathways.
În cadrul studiilor non clinice efectuate in vitro şi in vivo, ambrisentanul nu inhibă şi nici nu induce enzimele implicate în fazele I sau II ale metabolizării medicamentului, la concentraţii relevante clinic, sugerând prin aceasta un potenţial scăzut de afectare a profilului medicamentelor care sunt metabolizate pe aceste căi.
Co-administration of ambrisentan with a phosphodiesterase inhibitor, either sildenafil or tadalafil (both substrates of CYP3A4) in healthy volunteers did not significantly affect the pharmacokinetics of the phosphodiesterase inhibitor or ambrisentan (see section 5.2).
5. 2).
Steady state administration of ketoconazole (a strong inhibitor of CYP3A4) did not result in a clinically significant increase in exposure to ambrisentan (see section 5.2).
5. 2).
The impact of the co-administration of Volibris with inducers of CYP3A4 and 2C19 is unknown.
Nu se cunoaşte impactul administrării concomitente de Volibris şi inductori ai CYP3A4 şi 2C19.
Ambrisentan had no effects on the steady state pharmacokinetics and anti-coagulant activity of warfarin in a healthy volunteer study (see section 5.2).
5. 2).
In addition, in patients, ambrisentan had no overall effect on the weekly warfarin-type anticoagulant dose, prothrombin time (PT) and international normalized ratio (INR).
În plus, la pacienţi, ambrisentan nu a prezentat nici un efect global asupra dozei săptămânale de anticoagulant de tip warfarinic, asupra timpului de protrombină (PT) şi a raportului normalizat internaţional (INR).
Cyclosporine A is an inhibitor of multiple metabolic enzymes and transporters.
Ciclosporina A este un inhibitor al unor multiple enzime şi transportori.
Use caution when Volibris is co-administered with cyclosporine A.
Se recomandă prudenţă cînd se administrează concomitent Volibris şi ciclosporina A.
In a clinical study in healthy volunteers, steady-state dosing with ambrisentan 10 mg once daily did not significantly affect the single-dose pharmacokinetics of the ethinyl estradiol and norethindrone components of a combined oral contraceptive (see section 5.2).
5. 2).
The efficacy and safety of Volibris when co-administered with other treatments for PAH (e. g. prostanoids and phosphodiesterase type V inhibitors) has not been specifically studied in controlled clinical trials (see section 5.1).
5. 1).
Therefore, caution is recommended in the case of co-administration.
Astfel, se recomandă precauţie în cazul administrării concomitente.
In vitro, ambrisentan has no inhibitory effect on the P-glycoprotein (Pgp)-mediated efflux of digoxin and is a weak substrate for Pgp-mediated efflux.
In vitro, ambrisentanul nu are efect inhibitor asupra efluxului digoxinei mediat de glicoproteina P (gpP) şi este un substrat slab pentru efluxul mediat de gpP.
Additional in vitro studies in rat and human hepatocytes showed that ambrisentan did not inhibit sodium-taurocholate co-transporter (NTCP), organic anion export pump (OATP), bile salt export pump (BSEP) and multi-drug resistance protein isoform-2 (MRP2).
Studii suplimentare efectuate in vitro pe hepatocite de şobolan şi umane au arătat că ambrisentanul nu a inhibat transportorul comun sodiu- taurocolat (TCST), pompa de eflux a anionilor organici (PEAO), pompa de eflux a sărurilor biliare (PESB) şi izoforma- 2 a proteinei de rezistenţă medicamentoasă multiplă (PMR- 2).
In vitro studies in rat hepatocytes also showed that ambrisentan has no inductive effects on Pgp, BSEP or MRP2.
De asemenea, studiile efectuate in vitro pe hepatocite de şobolani au arătat că ambrisentanul nu are efect inductor asupra gpP, PESB sau PMR- 2.
5 Steady-state administration of ambrisentan in healthy volunteers had no clinically relevant effects on the single-dose pharmacokinetics of digoxin, a substrate for Pgp (see section 5.2).
5. 2).
Volibris is contraindicated in pregnancy (see section 4.3).
4. 3).
Monthly pregnancy tests during treatment with Volibris are recommended.
În timpul tratamentului cu Volibris se recomandă efectuarea lunară a testelor de sarcină.
Women receiving Volibris must be advised of the risk of foetal harm and alternative therapy initiated if pregnancy occurs (see sections 4.3, 4.4 and 5.3).
4. 3, 4. 4 şi 5. 3).
Therefore lactation is contraindicated in patients taking Volibris (see section 4.3).
4. 3).
The development of testicular tubular atrophy in male animals has been linked to the chronic administration of ERAs, including ambrisentan (see section 5.3).
5. 3).
The effect on male human fertility is not known.
La om, nu se cunoaşte efectul asupra fertilităţii masculine.
Experience from clinical studies
Date obţinute din studiile clinice
Safety of Volibris has been evaluated in clinical trials of more than 483 patients with PAH (see section 5.1).
6 Siguranţa administrării Volibris a fost evaluată în studii clinice la mai mult de 483 pacienţi cu HTAP (vezi pct.
Adverse drug reactions (ADR) identified from 12 week placebo controlled clinical trial data are listed below by system organ class and frequency.
Reacţiile adverse la medicament identificate din datele unui studiu clinic controlat placebo cu durata de 12 săptămâni, sunt enumerate mai jos în funcţie de clasa de aparate, sisteme sau organe şi în funcţie de frecvenţă.
With longer observation in uncontrolled studies (mean observation of 79 weeks), the safety profile was similar to that observed in the short term studies.
După o perioadă de urmărire îndelungată în cadrul unor studii necontrolate (cu perioada medie de urmărire de 79 săptămâni), profilul de siguranţă a fost similar cu cel observat în cadrul studiilor de scurtă durată de tratamentului.
Frequencies are defined as: very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100); rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1,000); very rare (< 1/ 10,000).
Frecvenţele reacţiilor adverse sunt definite ca: foarte frecvente (≥1/ 10); frecvente (≥1/ 100 şi < 1/ 10); mai puţin frecvente (≥1/ 1000 şi < 1/ 100); rare (≥1/ 10000 şi < 1/ 1000); foarte rare (< 1/ 10000).
For dose-related adverse reactions the frequency category reflects the higher dose of Volibris.
În cazul reacţiilor adverse dependente de doză, categoria de frecvenţă reflectă doza mai mare de Volibris.
Headache (including sinus headache, migraine)1
Tulburări ale sistemului nervos Foarte frecvente Cefalee (inclusiv dureri sinusale, migrenă) 1
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Tulburări respiratorii, toracice şi mediastinale Congestia căilor respiratorii superioare (de ex. nazală2, a sinusurilor), sinuzită, nazofaringită, rinită
Abdominal pain Constipation
Dureri abdominale Constipaţie
Vascular disorders Flushing
Tulburări vasculare Eritem facial
General disorders and administration site conditions
Tulburări generale şi la nivelul locului de administrare Edem periferic, retenţie lichidiană3
Immune system disorders
Tulburări ale sistemului imunitar Reacţii de hipersensibilitate (de ex. angioedem, erupţii cutanate)
1 The frequency of headache appeared higher with 10 mg Volibris.
1 Frecvenţa cefaleei a fost mai mare în cazul administrării de Volibris 10 mg.
2 The incidence of nasal congestion was dose related during Volibris therapy.
7 2 Incidenţa congestiei nazale a fost dependentă de doză pe parcursul tratamentului cu Volibris.
3 Peripheral oedema was reported more frequently with 10 mg Volibris.
3 Edemul periferic a fost raportat mai frecvent în cazul administrării de Volibris 10 mg.
In clinical studies peripheral oedema was reported more commonly and tended to be more severe in patients ≥ 65 years (see section 4.4).
4. 4).
Decreased haemoglobin (see section 4.4).
4. 4).
The frequency of decreased haemoglobin (anaemia) was higher with 10 mg Volibris.
Frecvenţa reducerii hemoglobinei (anemia) a fost mai mare în cazul administrării de Volibris 10 mg.
Across the 12 week placebo controlled Phase III clinical studies, mean haemoglobin concentrations decreased for patients in the Volibris groups and were detected as early as week 4 (decrease by 0.83 g/ dl); mean changes from baseline appeared to stabilise over the subsequent 8 weeks.
Pe parcursul studiilor clinice de fază III controlate placebo, cu durata de 12 săptămâni, concentraţiile medii ale hemoglobinei au scăzut în cadrul grupurilor de pacienţi care au primit tratament cu Volibris, iar aceste reduceri au putut fi depistate încă din săptămâna 4 (- 0, 83 g/ dl); modificările apărute faţă de valorile înregistrate iniţial, au părut a se stabiliza, în medie, în următoarele 8 săptămâni.
A total of 17 patients (6.5%) in the Volibris treatment groups had decreases in haemoglobin of ≥ 15% from baseline and which fell below the lower limit of normal.
În total, 17 pacienţi (6, 5%) din cadrul grupurilor care au primit tratament cu Volibris au prezentat reduceri ale hemoglobinei cu ≥ 15% faţă de valorile iniţiale şi acestea au fost mai mici decât limita inferioară a valorilor normale.
7 In addition to adverse reactions identified from clinical studies, the following adverse reactions were identified during post-approval use of Volibris.
În plus faţă de reacţiile adverse rezultate în urma studiilor clinice, după punerea pe piaţă a Volibris au fost identificare următoarele reacţii adverse.
Frequencies are defined as: ‘ not known’ (cannot be estimated from the available data).
Frecvenţa este definită ca: ''necunoscută'' (care nu poate fi estimată din datele disponibile).
Cardiac disorders
Tulburări cardiace Nu este cazul.
Cardiac failure4
Copii (650 mg/ m4)
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders
Tulburări respiratorii, toracice şi mediastinale Nu este cazul.
Dyspnoea5
Copii (650 mg/ m5)
4 Most of the reported cases of cardiac failure were associated with fluid retention.
4 Cele mai multe cazuri raportate de insuficienţă cardiacă au fost asociate cu retenţie de lichid în organism.
5 Cases of worsening dyspnoea of unclear aetiology have been reported shortly after starting Volibris therapy.
5 La scurt timp după începerea tratamentului cu Volibris au fost raportate cazuri de agravare a dispneei cu etilologie neclară.
There is no experience in PAH patients of Volibris at daily doses greater than 10 mg.
Nu există experienţă în ceea ce priveşte administrarea de Volibris în doze mai mari de 10 mg pe zi la pacienţii cu HTAP.
Due to the mechanism of action, an overdose of Volibris could potentially result in hypotension (see section 5.3).
5. 3).
Pharmacotherapeutic group: other anti-hypertensives, ATC code:
Grupa farmacoterapeutică: alte antihipertensive, codul ATC:
Ambrisentan is an orally active, propanoic acid-class, ERA selective for the endothelin A (ETA) receptor.
Ambrisentan este un antagonist al receptorilor de endotelină (ARE) activ pe cale orală, care face parte din clasa acizilor propanoici, selectiv pentru endotelina A (ETA).
This prevents endothelin-mediated activation of second messenger systems that result in vasoconstriction and smooth muscle cell proliferation. • The selectivity of ambrisentan for the ETA over the ETB receptor is expected to retain ETB receptor mediated production of the vasodilators nitric oxide and prostacyclin.
Aceasta previne activarea mediată de către endotelină a sistemului de mesageri secundari care determină vasoconstricţie şi proliferarea celulelor musculare netede. • Selectivitatea acţiunii ambrisentanului asupra receptorului ETA comparativ cu ETB se presupune că are ca scop păstrarea producţiei de substanţe vasodilatatoare cum sunt oxidul nitric şi prostaciclina, mediată de receptorul ETB.
8 Two randomised, double-blind, multi-centre, placebo controlled, Phase 3 pivotal studies were conducted (ARIES-1 and 2).
Au fost efectuate două studii pivot, randomizate, dublu- orb, multicentrice, controlate placebo, de fază III (ARIES- 1 şi ARIES- 2).
ARIES-1 included 201 patients and compared Volibris 5 mg and 10 mg with placebo.
ARIES- 1 a inclus 201 pacienţi şi a comparat Volibris administrat în doze de 5 mg şi 10 mg cu placebo.
ARIES-2 included 192 patients and compared Volibris 2.5 mg and 5 mg with placebo.
ARIES- 2 a inclus 192 pacienţi şi a comparat Volibris administrat în doze de 2, 5 mg şi 5 mg cu placebo.
In both studies, Volibris was added to patients’ supportive/ background medication, which could have included a combination of digoxin, anticoagulants, diuretics, oxygen and vasodilators (calcium channel blockers, ACE inhibitors).
În ambele studii, Volibris a fost adăugat unei medicaţii pre- existente suportive/ de fond, care ar fi putut conţine o combinaţie de digoxină, anticoagulante, diuretice, oxigen şi vasodilatatoare (blocante ale canalelor de calciu, inhibitori ai ECA).
Patients enrolled had IPAH or PAH associated with connective tissue disease.
Pacienţii încluşi aveau HTAP idiopatică sau HTAP asociată cu boli de ţesut conjunctiv.
The majority of patients had WHO functional Class II (38.4%) or Class III (55.0%) symptoms.
Majoritatea pacienţilor aveau simptome aparţinând clasei funcţionale II (38, 4%) sau clasei funcţionale III (55, 0%) - conform clasificării OMS.
Patients with pre-existent hepatic disease (cirrhosis or clinically significantly elevated aminotransferases) and patients using other targeted therapy for PAH (e. g. prostanoids) were excluded.
Au fost excluşi pacienţii cu boală hepatică pre- existentă (ciroză sau transaminaze crescute semnificativ clinic) şi pacienţii care utilizau alte tratamente ţintă pentru HTAP (cum sunt prostanoide).
The primary endpoint defined for the Phase 3 studies was improvement in exercise capacity assessed by change from baseline in 6 minute walk distance (6MWD) at 12 weeks.
Criteriul final principal de evaluare definit pentru studiile de fază III a fost ameliorarea capacităţii de efort, evaluată prin modificarea faţă de valorile iniţiale a distanţei parcurse în mers în 6 minute (DPM6), după 12 săptămâni de tratament.
In both studies, treatment with Volibris resulted in a significant improvement in 6MWD for each dose of Volibris.
În ambele studii, tratamentul cu Volibris a determinat o ameliorare semnificativă a DPM6, pentru fiecare doză de Volibris.
The placebo-adjusted improvement in mean 6MWD at week 12 compared to baseline was 30.6 m (95% CI:
În studiile ARIES- 1, respectiv ARIES- 2, îmbunătăţirea DPM6 ajustată în funcţie de placebo în săptămâna 12, comparativ cu valorile iniţiale, a fost în medie de 30, 6 m (IÎ 95%:
2.9 to 58.3; p=0.008) and 59.4 m (95% CI:
2, 9 până la 58, 3; p = 0, 008) şi 59, 4 m (IÎ 95%:
29.6 to 89.3; p < 0.001) for the 5 mg group, in ARIES 1 and 2 respectively.
29, 6 până la 89, 3; p < 0. 001), în cadrul grupului care a primit Volibris în doză de 5 mg.
The placebo-adjusted improvement in mean 6MWD at week 12 in patients in the 10 mg group in ARIES-1 was 51.4 m (95% CI:
În studiul ARIES- 1 îmbunătăţirea DPM6 ajustată în funcţie de placebo în săptămâna 12, a fost în medie de 51, 4 m (IÎ 95%:
26.6 to 76.2; p < 0.001).
26, 6 până la 76, 2; p < 0, 001), în cadrul grupului care a primit Volibris în doză de 10 mg.
A pre-specified combined analysis of the Phase 3 studies (ARIES-C) was conducted.
A fost efectuată o analiză combinată pre- specificată a studiilor de fază III (ARIES- C).
The placebo-adjusted mean improvement in 6MWD was 44.6 m (95% CI:
Îmbunătăţirea DPM6 ajustată în funcţie de placebo a fost în medie de 44, 6 m (IÎ 95%:
24.3 to 64.9; p < 0.001) for the 5 mg dose, and 52.5 m (95% CI:
24, 3 până la 64, 9; p < 0, 001) în cadrul grupului care a primit Volibris în doză de 5 mg şi 52, 5 m (IÎ 95%:
28.8 to 76.2; p < 0.001) for the 10 mg dose.
28, 8 până la 76, 2; p < 0, 001) în cadrul grupului care a primit Volibris în doză de 10 mg.
In ARIES-2, Volibris (combined dose group) significantly delayed the time to clinical worsening of PAH compared to placebo (p < 0.001), the hazard ratio demonstrated a 80% reduction (95% CI:
9 În studiul ARIES- 2 (grupul care a primit doze combinate), Volibris a întârziat semnificativ agravarea clinică a HTAP comparativ cu placebo (p < 0, 001), indicele de risc demonstrând o reducere de 80% (IÎ 95%:
47% to 92%).
47% până la 92%).
A statistically significant increase (3.41 ± 6.96) was observed for the combined dose group in the physical functioning scale of the SF-36 Health Survey compared with placebo (-0.20 ± 8.14, p=0.005).
La grupul care a primit doză combinată a fost observată o creştere semnificativă statistic (3, 41 ± 6, 96) în scala de funcţionare fizică a Testului de Sănătate SF- 36 comparativ cu placebo (- 0, 20 ± 8, 14, p=0, 005).
Treatment with Volibris led to a statistically significant improvement in Borg Dyspnea Index (BDI) at week 12 (placebo-adjusted BDI of -1.1 (95% CI: -1.8 to -0.4; p=0.019; combined dose group)).
Tratamentul cu Volibris a determinat o îmbunătăţire semnificativă statistic a dispneei evaluată prin Indexul Borg al Dispneei (IBD) în săptămâna 12 (IBD ajustat cu placebo de - 1, 1 (IÎ 95%: - 1, 8 până la - 0, 4; p=0, 019; grupul care a primit doză combinată)).