natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Interactions relevant to emtricitabine:
Interacţiuni relevante pentru emtricitabină:
There are no clinically significant interactions when emtricitabine is co-administered with indinavir, zidovudine, stavudine or famciclovir.
Nu există interacţiuni semnificative din punct de vedere clinic la administrarea concomitentă de emtricitabină şi indinavir, zidovudină, stavudină sau famciclovir.
Emtricitabine is primarily excreted via glomerular filtration and active tubular secretion.
Emtricitabina este în principal excretată prin filtrare glomerulară şi secreţie tubulară activă.
Co-administration of Truvada with medicinal products that are eliminated by active tubular secretion may lead to an increase in serum concentrations of either emtricitabine or a co-administered medicinal product due to competition for this elimination pathway.
Administrarea emtricitabinei concomitent cu medicamente care sunt eliminate prin secreţie tubulară activă poate duce la o creştere a concentraţiilor serice fie ale emtricitabinei, fie ale medicamentului administrat concomitent, datorită competiţiei pentru calea de eliminare.
There is no clinical experience with the co-administration of emtricitabine and cytidine analogues.
Nu există experienţă clinică privind administrarea emtricitabinei concomitent cu analogii citidinici.
Consequently, Truvada should not be administered in combination with lamivudine or zalcitabine for the treatment of HIV infection (see section 4.4).
4. 4).
Interactions relevant to tenofovir:
Interacţiuni relevante pentru tenofovir:
Co-administration of lamivudine, indinavir, efavirenz, nelfinavir or saquinavir (ritonavir boosted) with tenofovir disoproxil fumarate did not result in any clinically relevant interaction.
Administrarea concomitentă de lamivudină, indinavir, efavirenz, nelfinavir sau saquinavir (ritonavir activat) cu fumarat de tenofovir disoproxil nu a avut ca rezultat interacţiuni relevante din punct de vedere clinic.
When tenofovir disoproxil fumarate was administered with lopinavir/ ritonavir, no changes were observed in the pharmacokinetics of lopinavir and ritonavir.
La administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil cu lopinavir/ ritonavir, nu s- au observat modificări ale farmacocineticii lopinavirului şi ritonavirului.
Tenofovir AUC was increased by approximately 30% when tenofovir disoproxil fumarate was administered with lopinavir/ ritonavir.
Valoarea ASC pentru tenofovir a crescut cu aproximativ 30% când fumaratul de tenofovir disoproxil a fost administrat cu lopinavir/ ritonavir.
Higher tenofovir concentrations could potentiate tenofovir associated adverse events, including renal disorders.
Concentraţiile crescute de tenofovir pot potenţa evenimentele adverse asociate tenofovirului, inclusiv tulburările renale.
When didanosine gastro-resistant capsules were administered 2 hours prior to or concurrently with tenofovir disoproxil fumarate, the AUC for didanosine was on average increased by 48% and 60% respectively.
La administrarea de didanozină capsule gastrorezistente cu 2 ore înainte de sau concomitent cu fumaratul de tenofovir disoproxil, valoarea ASC pentru didanozină a crescut în medie cu 48% şi respectiv 60%.
The mean increase in the AUC of didanosine was 44% when the buffered tablets were administered 1 hour prior to tenofovir.
Creşterea medie a valorii ASC a didanozinei a fost de 44% la administrarea comprimatelor tamponate cu 1 oră înainte de tenofovir.
In both cases the pharmacokinetic parameters for tenofovir administered with a light meal were unchanged.
7 pentru tenofovir administrat cu o masă uşoară au rămas neschimbaţi.
The co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended (see section 4.4).
4. 4).
When tenofovir disoproxil fumarate was administered with atazanavir, a decrease in concentrations of atazanavir was observed (decrease of 25% and 40% of AUC and Cmin respectively compared to atazanavir 400 mg).
La administrarea de fumarat de tenofovir disoproxil cu atazanavir, s- a observat o scădere a concentraţiilor de atazanavir (o scădere cu 25% şi 40% a valorii ASC şi respectiv Cmin în comparaţie cu atazanavir 400 mg).
When ritonavir was added to atazanavir, the negative impact of tenofovir on atazanavir Cmin was significantly reduced, whereas the decrease of AUC was of the same magnitude (decrease of 25% and 26% of AUC and Cmin respectively compared to atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg).
Când ritonavir a fost asociat la atazanavir, impactul negativ al tenofovirului asupra Cmin de atazanavir a fost semnificativ redus, în timp ce ASC a scăzut într- o măsură similară (o scădere cu 25% şi 26% a valorii ASC şi respectiv Cmin în comparaţie cu atazanavir/ ritonavir 300/ 100 mg).
The co-administration of atazanavir/ ritonavir with tenofovir resulted in increased exposure to tenofovir.
Administrarea concomitentă de atazanavir/ ritonavir şi tenofovir a determinat creşterea expunerii la tenofovir.
Tenofovir is excreted renally, both by filtration and active secretion via the human organic anion transporter 1 (hOAT1).
Tenofovirul este excretat pe cale renală, atât prin filtrare cât şi prin secreţie activă prin intermediul transportorului uman de Anioni Organici 1 (TUAO 1).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with other medicinal
Administrarea concomitentă a fumaratului de tenofovir disoproxil cu alte medicamente care folosesc aceiaşi cale de secreţie activă prin intermediul transportorului de anioni (cum ar fi cidofovir) poate rezulta într- o creştere a concentraţiei de tenofovir sau a concentraţiei medicamentului administrat concomitent.
Tenofovir disoproxil fumarate has not been evaluated in patients receiving nephrotoxic medicinal products (e. g. aminoglycosides, amphotericin B, foscarnet, ganciclovir, pentamidine, vancomycin, cidofovir or interleukin-2).
Fumaratul de tenofovir disoproxil nu a fost evaluat la pacienţii aflaţi în tratament cu medicamente nefrotoxice (de exemplu aminoglicozide, amfotericină B, foscarnet, ganciclovir, pentamidină, vancomicină, cidofovir sau interleukină - 2).
Use of tenofovir disoproxil fumarate should be avoided with concurrent or recent use of a nephrotoxic medicinal product.
Utilizarea de fumarat de tenofovir disoproxil ar trebui evitată în cazul utilizării concomitente sau recente a unui medicament nefrotoxic.
If concomitant use of Truvada and nephrotoxic agents is unavoidable, renal function should be monitored weekly (see section 4.4).
4. 4).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and methadone, ribavirin, rifampicin, adefovir dipivoxil or the hormonal contraceptive norgestimate/ ethinyl oestradiol did not result in any pharmacokinetic interaction.
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil cu metadonă, ribavirină, rifampicină, adefovir dipivoxil sau contraceptive hormonale conţinând norgestimat/ etinil estradiol nu s- a soldat cu interacţiuni farmacocinetice.
Interactions relevant to Truvada:
Interacţiuni relevante pentru Truvada:
Co-administration of tacrolimus with the combination product emtricitabine/ tenofovir disoproxil fumarate did not result in any clinically significant interactions.
Administrarea concomitentă de tacrolimus cu medicamentul conţinând asocierea emtricitabină/ fumarat de tenofovir disoproxil nu a determinat apariţia unor interacţiuni semnificative din punct de vedere clinic.
For emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate, insufficient data on exposed pregnancies are available.
Pentru emtricitabină şi fumaratul de tenofovir disoproxil, nu sunt disponibile date suficiente privind utilizarea la femeile gravide.
Animal studies do not indicate direct or indirect harmful effects of emtricitabine or tenofovir disoproxil fumarate with respect to pregnancy, embryonal/ foetal development, parturition or postnatal development (see section 5.3).
5. 3).
However, Truvada should not be used during pregnancy unless no other alternative is available.
Totuşi, Truvada nu trebuie utilizată în timpul sarcinii, cu excepţia cazurilor în care nu există nici o alternativă disponibilă.
The use of Truvada must be accompanied by the use of effective contraception.
Utilizarea de Truvada trebuie însoţită de utilizarea de măsuri contraceptive eficace.
It is not known whether emtricitabine or tenofovir are excreted in human milk.
Nu se ştie dacă emtricitabina sau tenofovirul sunt excretate în laptele matern.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV to the infant.
Se recomandă ca femeile infectate cu HIV să nu- şi alăpteze copiii în nici o împrejurare, pentru a evita transmiterea virusului HIV la copil.
However, patients should be informed that dizziness has been reported during treatment with both emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate.
Totuşi, pacienţii trebuie informaţi că s- a observat apariţia ameţelilor în timpul tratamentului atât cu emtricitabină, cât şi cu fumarat de tenofovir disoproxil.
In an open-label randomised clinical study in antiretroviral-naïve patients (GS-01-934; see section 5.1), patients received emtricitabine, tenofovir disoproxil fumarate and efavirenz for 144 weeks (administered as the combination formulation Truvada, plus efavirenz from week 96).
5. 1), pacienţii au fost trataţi cu emtricitabină, fumarat de tenofovir disoproxil şi efavirenz timp de 144 săptămâni (administrate din săptămâna 96 sub forma combinaţiei medicamentoase Truvada împreună cu efavirenz).
The safety profile of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate was consistent with the previous experience with these agents when each was administered with other antiretroviral agents.
Profilul de siguranţă al emtricitabinei şi fumaratului de tenofovir disoproxil a fost asemănător experienţei precedente pentru fiecare medicament administrat împreună cu alte medicamente antiretrovirale.
The most frequently reported adverse reactions considered possibly or probably related to emtricitabine and/ or tenofovir disoproxil fumarate were nausea (12%) and diarrhoea (7%).
Cele mai frecvente reacţii adverse raportate, considerate posibil sau probabil asociate tratamentului cu emtricitabină şi/ sau fumarat de tenofovir disoproxil au fost greaţa (12%) şi diareea (7%).
The adverse reactions considered at least possibly related to treatment with the components of Truvada from clinical trial and post-marketing experience are listed below by body system organ class and absolute frequency.
Reacţiile adverse considerate cel puţin posibil a fi asociate tratamentului cu componentele Truvada, pe baza experienţei studiilor clinice şi ulterior punerii pe piaţă a medicamentului, sunt prezentate mai jos, clasificate în funcţie de aparatele, sistemele şi organele afectate şi în funcţie de frecvenţa absolută.
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100, < 1/ 10),
În cadrul fiecărei grupe de frecvenţă, reacţiile adverse sunt prezentate în ordinea descrescătoare a gravităţii.
8 uncommon (≥ 1/ 1,000, < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000, < 1/ 1,000) or very rare (< 1/ 10,000) including isolated reports, or not known (identified through post-marketing safety surveillance and the frequency cannot be estimated from the available data).
Frecvenţele sunt definite ca foarte frecvente (≥ 1/ 10), frecvente (≥ 1/ 100, < 1/ 10), mai puţin frecvente (≥ 1/ 1000, < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10000, < 1/ 1000) foarte rare (< 1/ 10000) incluzând cazuri izolate sau cu frecvenţă necunoscută (identificate prin controlul siguranţei efectuat ulterior punerii pe piaţă a medicamentului, iar frecvenţa nu poate fi estimată pe baza datelor disponibile).
Common: allergic reaction
Frecvente: reacţii alergice
Very common: hypophosphataemia Common: hyperglycaemia, hypertriglyceridaemia Rare: lactic acidosis Not known: hypokalaemia
Foarte frecvente: hipofosfatemie Frecvente: hiperglicemie, hipertrigliceridemie Rare: acidoză lactică Cu frecvenţă necunoscută: hipokaliemie
Very common: headache, dizziness
Foarte frecvente: cefalee, ameţeli
Very rare: dyspnoea
Foarte rare: dispnee
Very common: diarrhoea, vomiting, nausea Common: elevated serum lipase, elevated amylase including elevated pancreatic amylase, abdominal pain, dyspepsia, flatulence Rare: pancreatitis
Foarte frecvente: diaree, vărsături, greaţă Frecvente: valori crescute ale lipazei serice, valori crescute ale amilazei (inclusiv ale amilazei pancreatice), dureri abdominale, dispepsie, meteorism Rare: pancreatită
Hepatobiliary disorders:
9 Tulburări hepatobiliare:
Common: increased transaminases, hyperbilirubinaemia Very rare: hepatitis Not known: hepatic steatosis
Frecvente: transaminaze crescute, hiperbilirubinemie Foarte rare: hepatită Cu frecvenţă necunoscută: steatoză hepatică
Common: urticaria, vesiculobullous rash, pustular rash, maculopapular rash, pruritus, rash and skin discolouration (increased pigmentation)
Frecvente: urticarie, erupţii veziculo- buloase, erupţii cu pustule, erupţii maculopapulare, prurit, erupţie şi modificarea pigmentării pielii (hiperpigmentaţie)
Very common: elevated creatine kinase Not known: rhabdomyolysis, osteomalacia (manifested as bone pain and infrequently contributing to fractures), muscular weakness, myopathy
Foarte frecvente: valori crescute ale creatinkinazei Cu frecvenţă necunoscută: rabdomioliză, osteomalacie (manifestată sub formă de durere osoasă şi contribuind ocazional la apariţia fracturilor), slăbiciune musculară, miopatie
Rare: renal failure (acute and chronic), proximal renal tubulopathy including Fanconi syndrome, increased creatinine, proteinuria Very rare: acute tubular necrosis Not known: nephritis (including acute interstitial nephritis), nephrogenic diabetes insipidus.
Rare: insuficienţă renală (acută şi cronică), tubulopatie renală proximală inclusiv sindromul Fanconi, valori crescute ale creatininei, proteinurie Foarte rare: necroză tubulară acută Cu frecvenţă necunoscută: nefrită (inclusiv nefrită interstiţială acută), diabet insipid nefrogen
Common: pain, asthenia
Frecvente: dureri, astenie
9 The following adverse reactions, listed under the body system headings above, may occur as a consequence of proximal renal tubulopathy: rhabdomyolysis, osteomalacia (manifested as bone pain and infrequently contributing to fractures), hypokalaemia, muscular weakness, myopathy and hypophosphataemia.
Următoarele reacţii adverse, prezentate mai sus în clasificarea pe aparate şi sisteme, pot apărea ca o consecinţă a tubulopatiei renale proximale: rabdomioliză, osteomalacie (manifestată sub formă de durere osoasă şi contribuind ocazional la apariţia fracturilor), hipokaliemie, slăbiciune musculară, miopatie şi hipofosfatemie.
These events are not considered to be causally associated with tenofovir disoproxil fumarate therapy in the absence of proximal renal tubulopathy.
Nu se consideră că aceste reacţii adverse sunt asociate în mod cauzal cu tratamentul cu fumarat de tenofovir disoproxil în absenţa tubulopatiei renale proximale.
In addition anaemia was common and skin discolouration (increased pigmentation) was very common when emtricitabine was administered to paediatric patients.
În plus, la copii şi adolescenţi trataţi cu emtricitabină a fost semnalată frecvent anemia, iar modificarea pigmentării pielii (hiperpigmentaţie) a apărut foarte frecvent.
HIV/ HBV or HCV co-infected patients:
Pacienţi infectaţi concomitent cu HIV/ VHB sau VHC:
Only a limited number of patients were co-infected with HBV (n=13) or HCV (n=26) in study GS-01-934.
În studiul GS- 01- 934, numai un număr limitat de pacienţi a fost infectat concomitent cu VHB (n=13) sau VHC (n=26).
The adverse reaction profile of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate in patients co-infected with HIV/ HBV or HIV/ HCV was similar to that observed in patients infected with HIV without co-infection.
Profilul reacţiilor adverse al emtricitabinei şi fumaratului de tenofovir disoproxil la pacienţii infectaţi concomitent cu HIV/ VHB sau HIV/ VHC a fost similar celui observat la pacienţii infectaţi numai cu HIV.
Cases of osteonecrosis have been reported, particularly in patients with generally acknowledged risk factors, advanced HIV disease or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Au fost raportate cazuri de osteonecroză, mai ales la pacienţii cu factori generali de risc dovediţi, boală HIV avansată sau după expunere îndelungată la tratamentul antiretroviral combinat (TARC).
If overdose occurs the patient must be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
4. 8) şi, dacă este necesar, trebuie aplicat tratamentul standard de susţinere a funcţiilor vitale.
Mechanism of action and pharmacodynamic effects:
Mecanismul de acţiune şi efectele farmacodinamice:
Both emtricitabine and tenofovir have activity that is specific to human immunodeficiency virus (HIV-1 and HIV-2) and hepatitis B virus.
Atât emtricitabina cât şi tenofovirul au activitate specifică asupra virusului imunodeficienţei umane (HIV- 1 şi HIV- 2) şi virusului hepatitic B.
10 Emtricitabine and tenofovir are phosphorylated by cellular enzymes to form emtricitabine triphosphate and tenofovir diphosphate, respectively.
Emtricitabina şi tenofovirul sunt fosforilate de către enzimele celulare cu formarea de emtricitabină trifosfat şi respectiv tenofovir difosfat.
Antiviral activity in vitro:
Activitate antivirală in vitro:
Additive to synergistic effects were observed in combination studies with protease inhibitors, and with nucleoside and non-nucleoside analogue inhibitors of HIV reverse transcriptase.
În studiile care au investigat efectele asocierii cu inhibitori de protează şi cu analogi inhibitori nucleozidici şi non- nucleozidici de reverstranscriptază HIV s- au observat efecte aditive până la sinergice.
Resistance has been seen in vitro and in some HIV-1 infected patients due to the development of the M184V/ I mutation with emtricitabine or the K65R mutation with tenofovir.
Rezistenţa a fost observată in vitro şi la unii pacienţi infectaţi cu HIV- 1 datorită dezvoltării mutaţiei M184V/ I la emtricitabină sau a mutaţiei K65R la tenofovir.
Emtricitabine-resistant viruses with the M184V/ I mutation were cross-resistant to lamivudine, but retained sensitivity to didanosine, stavudine, tenofovir, zalcitabine and zidovudine.
Virusurile rezistente la emtricitabină cu mutaţia M184V/ I au demonstrat rezistenţă încrucişată la lamivudină, dar şi- au menţinut sensibilitatea la didanozină, stavudină, tenofovir, zalcitabină şi zidovudină.
The K65R mutation can also be selected by abacavir, didanosine or zalcitabine and results in reduced susceptibility to these agents plus lamivudine, emtricitabine and tenofovir.
Mutaţia K65R poate fi de asemenea selectată de abacavir, didanozină sau zalcitabină, având ca rezultat o sensibilitate scăzută la aceste medicamente, precum şi la lamivudină, emtricitabină şi tenofovir.
Tenofovir disoproxil fumarate should be avoided in patients with HIV-1 harbouring the K65R mutation.
Administrarea de fumarat de tenofovir disoproxil ar trebui evitată la pacienţii infectaţi cu HIV- 1 care prezintă mutaţia K65R.
Patients with HIV-1 expressing three or more thymidine analogue associated mutations (TAMs) that included either the M41L or L210W reverse transcriptase mutation showed reduced susceptibility to tenofovir disoproxil fumarate.
Pacienţii cu HIV- 1 exprimând trei sau mai multe mutaţii asociate analogilor timidinei (MAT) care au inclus mutaţia M41L sau L210W a reverstranscriptazei, au indicat o sensibilitate scăzută la fumaratul de tenofovir disoproxil.
In vivo resistance (antiretroviral-naïve patients):
Rezistenţa in vivo (pacienţi netrataţi anterior cu medicamente antiretrovirale):
In an open-label randomised clinical study (GS-01-934) in antiretroviral-naïve patients, genotyping was performed on plasma HIV-1 isolates from all patients with confirmed HIV RNA > 400 copies/ ml at weeks 48, 96 or 144 or at the time of early study drug discontinuation.
Într- un studiu clinic deschis, randomizat (GS- 01- 934) la pacienţi netrataţi anterior cu medicamente antiretrovirale, genotipizarea a fost efectuată pe izolate plasmatice HIV- 1 recoltate de la toţi pacienţii care au avut un ARN HIV > 400 copii/ ml confirmat în săptămânile 48, 96 sau 144, sau la întreruperea tratamentului în perioada de început a studiului.
• The M184V/ I mutation developed in 2/ 19 (10.5%) isolates analysed from patients in the emtricitabine/ tenofovir disoproxil fumarate/ efavirenz group and in 10/ 29 (34.5%) isolates analysed from the lamivudine/ zidovudine/ efavirenz group (p-value < 0.05, Fisher’ s Exact test comparing the emtricitabine+tenofovir disoproxil fumarate group to the lamivudine/ zidovudine group among all subjects). • No virus analysed contained the K65R mutation. • Genotypic resistance to efavirenz, predominantly the K103N mutation, developed in virus from 13/ 19 (68%) patients in the emtricitabine/ tenofovir disoproxil fumarate/ efavirenz group and in virus from 21/ 29 (72%) patients in the comparative group.
11 a comparat grupul cu emtricitabină+fumarat de tenofovir disoproxil cu grupul cu lamivudină/ zidovudină, pentru toţi subiecţii). • Nici un virus analizat nu a conţinut mutaţia K65R. • Rezistenţa genotipică la efavirenz, predominant mutaţia K103N, a apărut la virusurile de la 13/ 19 (68%) dintre pacienţi în grupul cu emtricitabină/ fumarat de tenofovir disoproxil/ efavirenz şi la virusurile de la 21/ 29 (72%) dintre pacienţi în grupul comparator.
In an open-label randomised clinical study (GS-01-934), antiretroviral-naïve HIV-1 infected patients received either a once daily regimen of emtricitabine, tenofovir disoproxil fumarate and efavirenz (n=255) or a fixed combination of lamivudine and zidovudine (Combivir) administered twice daily and efavirenz once daily (n=254).
Într- un studiu clinic deschis, randomizat (GS- 01- 934), pacienţii infectaţi cu HIV- 1, netrataţi anterior cu medicamente antiretrovirale au primit fie un tratament cu emtricitabină, fumarat de tenofovir disoproxil şi efavirenz, administrat o dată pe zi (n=255), fie o combinaţie fixă de lamivudină şi zidovudină (Combivir) administrată de două ori pe zi şi efavirenz o dată pe zi (n=254).
Patients in the emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate group were given Truvada and efavirenz from week 96 to week 144.
Pacienţilor din grupul cu emtricitabină şi fumarat de tenofovir disoproxil li s- au administrat Truvada şi efavirenz din săptămâna 96 până în săptămâna 144.
At baseline the randomised groups had similar median plasma HIV-1 RNA (5.02 and 5.00 log10 copies/ ml) and CD4 counts (233 and 241 cells/ mm3).
La momentul iniţial, grupurile randomizate au prezentat valori mediane similare ale ARN HIV- 1 plasmatic (5, 02 şi 5, 00 log10 copii/ ml) şi ale numărului celulelor CD4 (233 şi 241 celule/ mm3).
The primary efficacy endpoint for this study was the achievement and maintenance of confirmed HIV-1 RNA concentrations < 400 copies/ ml over 48 weeks.
Criteriul final principal de eficacitate pentru acest studiu a fost obţinerea şi menţinerea unor concentraţii confirmate de ARN HIV- 1 < 400 copii/ ml timp de 48 săptămâni.
Secondary efficacy analyses over 144 weeks included the proportion of patients with HIV-1 RNA concentrations < 400 or < 50 copies/ ml, and change from baseline in CD4 cell count.
Analizele de eficacitate secundară timp de 144 săptămâni au inclus procentul de pacienţi cu concentraţii ARN HIV- 1 < 400 sau < 50 copii/ ml şi modificările înregistrate în numărul celulelor CD4 faţă de momentul iniţial.
The 48-week primary endpoint data showed that the combination of emtricitabine, tenofovir disoproxil fumarate and efavirenz provided superior antiviral efficacy as compared with the fixed combination of lamivudine and zidovudine (Combivir) with efavirenz as shown in Table 1.
Datele privind criteriile finale principale după 48 săptămâni au arătat că asocierea emtricitabinei, fumaratului de tenofovir disoproxil şi efavirenz a determinat o eficacitate antivirală superioară în comparaţie cu administrarea combinaţiei fixe de lamivudină şi zidovudină (Combivir) cu efavirenz, aşa cum se arată în Tabelul 1.
The 144 week secondary endpoint data are also presented in Table 1.
Datele cu privire la criteriile finale secundare după 144 săptămâni sunt, de asemenea, prezentate în Tabelul 1.
11 Table 1:
12 Tabelul 1: