natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Early symptoms (symptomatic hyperlactatemia) include benign digestive symptoms (nausea, vomiting and abdominal pain), non-specific malaise, loss of appetite, weight loss, respiratory symptoms (rapid and/ or deep breathing) or neurological symptoms (including motor weakness).
Simptomele precoce (hiperlactatemie simptomatică) includ simptome digestive uşoare (greaţă, vărsături şi durere abdominală), stare generală nespecifică de rău, inapetenţă, scădere în greutate, simptome respiratorii (mişcări respiratorii rapide şi/ sau ample) sau simptome neurologice (inclusiv deficit motor).
Lactic acidosis has a high mortality and may be associated with pancreatitis, liver failure, or renal failure.
Acidoza lactică are o rată crescută a mortalităţii şi se poate asocia cu pancreatită, insuficienţă hepatică sau insuficienţă renală.
Lactic acidosis generally occurred after a few or several months of treatment.
Acidoza lactică a apărut, în general, după câteva sau mai multe luni de tratament.
5 Treatment with nucleoside analogues should be discontinued in the setting of symptomatic hyperlactatemia and metabolic/ lactic acidosis, progressive hepatomegaly, or rapidly elevating aminotransferase levels.
Tratamentul cu analogi nucleozidici trebuie întrerupt în cazul apariţiei hiperlactatemiei simptomatice şi acidozei metabolice/ lactice, a hepatomegaliei progresive sau creşterii rapide a concentraţiilor plasmatice ale transaminazelor.
Caution should be exercised when administering nucleoside analogues to any patient (particularly obese women) with hepatomegaly, hepatitis or other known risk factors for liver disease and hepatic steatosis (including certain medicinal products and alcohol).
Se impune administrarea cu precauţie a analogilor nucleozidici la oricare pacient (în special la femei cu obezitate) care prezintă hepatomegalie, hepatită sau alţi factori de risc cunoscuţi pentru boală hepatică şi steatoză hepatică (inclusiv anumite medicamente şi alcool).
Patients co-infected with hepatitis C and treated with alpha interferon and ribavirin may constitute a special risk.
Pacienţii infectaţi concomitent cu virusul hepatitic C şi trataţi cu interferon alfa şi ribavirin pot constitui un grup special de risc.
Patients at increased risk should be followed closely.
Pacienţii care prezintă un risc crescut trebuie urmăriţi cu atenţie.
Mitochondrial dysfunction: nucleoside and nucleotide analogues have been demonstrated in vitro and in vivo to cause a variable degree of mitochondrial damage.
Disfuncţie mitocondrială: in vitro şi in vivo s- a demonstrat că utilizarea analogilor nucleozidici şi nucleotidici determină un grad variabil de lezare mitocondrială.
There have been reports of mitochondrial dysfunction in HIV-negative infants exposed in utero and/ or post-natally to nucleoside analogues.
La copiii HIV- negativi expuşi in utero şi/ sau postnatal la analogi nucleozidici s- a raportat disfuncţie mitocondrială.
The main adverse events reported are haematological disorders (anaemia, neutropenia), metabolic disorders (hyperlactatemia, hyperlipasemia).
Principalele evenimente adverse raportate sunt tulburări hematologice (anemie, neutropenie) şi tulburări metabolice (hiperlactatemie, hiperlipazemie).
These events are often transitory.
Aceste evenimente sunt adeseori tranzitorii.
Some late-onset neurological disorders have been reported (hypertonia, convulsion, abnormal behaviour).
S- au raportat unele tulburări neurologice cu debut tardiv (hipertonie, convulsii, tulburări de comportament).
Whether the neurological disorders are transient or permanent is currently unknown.
În prezent nu se cunoaşte dacă tulburările neurologice au caracter permanent sau tranzitor.
Any child exposed in utero to nucleoside and nucleotide analogues, even HIV-negative children, should have clinical and laboratory follow-up and should be fully investigated for possible mitochondrial dysfunction in case of relevant signs or symptoms.
Orice copil - chiar HIV - negativ - expus in utero la analogi nucleozidici şi nucleotidici trebuie să fie urmărit din punct de vedere clinic şi paraclinic şi trebuie să fie investigat complet pentru evidenţierea posibilei disfuncţii mitocondriale în cazul în care prezintă semne sau simptome relevante.
These findings do not affect current national recommendations to use antiretroviral therapy in pregnant women to prevent vertical transmission of HIV.
Aceste observaţii nu afectează recomandările naţionale privind utilizarea terapiei antiretrovirale la femeile gravide în scopul prevenirii transmiterii verticale a virusului HIV.
Lipodystrophy: combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients.
Lipodistrofie: la pacienţii infectaţi cu virusul HIV, terapia antiretrovirală asociată s- a asociat cu redistribuirea ţesutului adipos (lipodistrofie).
Knowledge about the mechanism is incomplete.
Mecanismul de producere al acesteia nu este pe deplin cunoscut.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors (PIs) and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors (NRTIs) has been hypothesised.
Un risc mai mare
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
6 de lipodistrofie s- a asociat cu factorii individuali, cum ar fi vârsta mai înaintată, şi cei medicamentoşi, cum ar fi durata prelungită a tratamentului antiretroviral şi tulburările metabolice asociate.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Examenul medical trebuie să includă evaluarea semnelor fizice de redistribuţie a ţesutului adipos.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Trebuie avută în vedere determinarea concentraţiilor plasmatice ale lipidelor şi glicemiei în condiţii de repaus alimentar.
Pancreatitis: pancreatitis has been reported, but a causal relationship to Ziagen treatment is uncertain.
Pancreatită: s- au raportat cazuri de pancreatită, dar relaţia de cauzalitate între acestea şi tratamentul cu Ziagen este incertă.
Triple nucleoside therapy: in patients with high viral load (> 100,000 copies/ ml) the choice of a triple combination with abacavir, lamivudine and zidovudine needs special consideration (see section 5.1).
5. 1).
There have been reports of a high rate of virological failure and of emergence of resistance at an early stage when abacavir was combined with tenofovir disoproxil fumarate and lamivudine as a once daily regimen.
Când s- au asociat abacavir, disoproxil- fumarat de tenofovir şi lamivudină în cadrul unui regim de administrare o dată pe zi, s- au raportat cazuri de creştere a frecvenţei eşecului virusologic şi de apariţie a rezistenţei în stadii timpurii.
Once daily administration (abacavir 600 mg): the benefit of abacavir as a once daily regimen is mainly based on a study performed in combination with efavirenz and lamivudine, in antiretroviral- naïve adult patients (see section 5.1).
5. 1).
Liver disease: the safety and efficacy of Ziagen has not been established in patients with significant underlying liver disorders.
Boală hepatică: nu s- a stabilit profilul de siguranţă şi eficacitate al administrării Ziagen la pacienţii cu tulburări hepatice subiacente severe.
Ziagen is contraindicated in patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
Administrarea Ziagen este contraindicată la pacienţii cu insuficienţă hepatică severă (vezi pct.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk of severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacienţii cu hepatită cronică B sau C şi care sunt trataţi cu terapie antiretrovirală asociată au un risc crescut de apariţie a evenimentelor adverse hepatice severe şi care pun viaţa în pericol.
In case of concomitant antiviral therapy for hepatitis B or C, please refer also to the relevant product information for these medicinal products.
În cazul efectuării concomitente a unui tratament antiviral pentru hepatita B sau C, vă rugăm să revedeţi informaţiile relevante despre aceste medicamente.
6 A pharmacokinetic study has been performed in patients with mild hepatic impairment.
S- a efectuat un studiu de farmacocinetică la pacienţii cu insuficienţă hepatică uşoară.
However, a definitive recommendation on dose reduction is not possible due to substantial variability of drug exposure in this patient population (see section 5.2).
5. 2).
The clinical safety data available with abacavir in hepatically impaired patients is very limited.
Datele clinice privind siguranţa administrării abacavirului la pacienţii cu insuficienţă hepatică sunt foarte reduse.
Due to the potential increases in exposure (AUC) in some patients, close monitoring is required.
Datorită posibilelor creşteri ale expunerii (ASC) în cazul anumitor pacienţi, este necesară o monitorizare atentă.
No data are available in patients with moderate or severe hepatic impairment.
Nu sunt disponibile date referitoare la administrarea medicamentului la pacienţii cu insuficienţă hepatică moderată sau severă.
Plasma concentrations of abacavir are expected to substantially increase in these patients.
Se aşteaptă ca la aceşti pacienţi concentraţiile plasmatice ale abacavirului să crească în mod substanţial.
Therefore, the use of abacavir in patients with moderate hepatic impairment is not recommended unless judged necessary and requires close monitoring of these patients.
De aceea, nu se recomandă utilizarea abacavirului la pacienţii cu insuficienţă hepatică moderată decât dacă aceasta este considerată absolut necesară şi este necesară monitorizarea atentă a acestor pacienţi.
For patients with severe hepatic impairment, Ziagen is contraindicated (see section 4.3).
4. 3).
Renal disease:
Boală renală:
Ziagen should not be administered to patients with end-stage renal disease (see section 5.2).
5. 2).
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterium infections, and Pneumocystis carinii pneumonia.
Exemple relevante sunt retinita cu virus citomegalic, infecţiile micobacteriene generalizate şi/ sau localizate şi pneumonia cu Pneumocystis carinii.
Although the etiology is considered to be multifactorial (including corticosteroid use, alcohol consumption, severe immunosuppression, higher body mass index), cases of osteonecrosis have been reported particularly in patients with advanced HIV-disease and/ or long-term exposure to combination antiretroviral therapy (CART).
Osteonecroză: cu toate că etiologia este considerată a fi multifactorială (incluzând utilizarea de corticosteroizi, consumul de alcool, imunosupresia severă, indicele de masă corporală crescut), s- au
Opportunistic infections: patients receiving Ziagen or any other antiretroviral therapy may still develop opportunistic infections and other complications of HIV infection.
Infecţii cu germeni oportunişti: pacienţii cărora li se administrează Ziagen sau orice alt tratament antiretroviral pot totuşi să facă infecţii cu germeni oportunişti şi alte complicaţii ale infecţiei cu HIV.
Transmission: patients should be advised that current antiretroviral therapy, including Ziagen, have not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through sexual contact or blood contamination.
Transmitere: pacienţii trebuie avertizaţi că nu s- a dovedit că terapia antiretrovirală actuală, inclusiv cea cu Ziagen, previne riscul transmiterii HIV la alte persoane prin contact sexual sau contaminare sanguină.
Appropriate precautions should continue to be taken.
Trebuie să fie luate în continuare măsuri corespunzătoare de protecţie.
Abacavir has also been shown in vitro not to inhibit CYP 3A4, CYP2C9 or CYP2D6 enzymes at clinically relevant concentrations.
De asemenea, s- a demonstrat in vitro că izoenzimele CYP 3A4, CYP2C9 sau CYP2D6 nu sunt inhibate de abacavir în concentraţii plasmatice relevante clinic.
Induction of hepatic metabolism has not been observed in clinical studies.
În studiile clinice nu s- a observat inducţia metabolizării hepatice.
7 Methadone: in a pharmacokinetic study, coadministration of 600 mg abacavir twice daily with methadone showed a 35% reduction in abacavir Cmax and a one hour delay in tmax but the AUC was unchanged.
Metadonă: în cadrul unui studiu farmacocinetic, administrarea în asociere a 600 mg abacavir de două ori pe zi şi metadonă a determinat o reducere de 35% a Cmax a abacavirului şi o prelungire de o oră a Tmax, însă ASC a rămas nemodificată.
In this study abacavir increased the mean methadone systemic clearance by 22%.
În acest studiu, abacavirul a determinat creşterea valorii medii a clearance- ului sistemic al metadonei cu 22%.
Retinoids: retinoid compounds are eliminated via alcohol dehydrogenase.
Retinoizi: retinoizii sunt metabolizaţi pe calea alcool- dehidrogenazei.
Ziagen is not recommended during pregnancy.
Ziagen nu este recomandat în timpul sarcinii.
The safe use of abacavir in human pregnancy has not been established.
Nu s- a stabilit modul de utilizare la om în condiţii de siguranţă terapeutică a abacavirului în timpul sarcinii.
Placental transfer of abacavir and/ or its related metabolites has been shown to occur in animals.
La animale, s- a demonstrat că are loc transferul placentar al abacavir şi/ sau al metaboliţilor săi.
Toxicity to the developing embryo and foetus occurred in rats, but not in rabbits (see section 5.3).
5. 3).
The teratogenic potential of abacavir could not be established from studies in animals.
Potenţialul teratogen al abacavirului nu s- a putut stabili în urma studiilor efectuate la animale.
Abacavir and its metabolites are secreted into the milk of lactating rats.
Abacavirul şi produşii săi de metabolism sunt excretaţi în laptele femelelor de şobolan.
It is expected that these will also be secreted into human milk, although this has not been confirmed.
Este de aşteptat ca aceştia să fie excretaţi şi în laptele uman, deşi această ipoteză nu a fost confirmată.
It is therefore recommended that mothers do not breast-feed their babies while receiving treatment with abacavir.
În plus, se
Additionally, it is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
8 recomandă ca femeile infectate cu HIV să nu- şi alăpteze niciodată copiii la sân, pentru a se evita transmiterea HIV.
Hypersensitivity (see also section 4.4):
4. 4):
In clinical studies, approximately 5% of subjects receiving abacavir developed a hypersensitivity reaction.
În studiile clinice, aproximativ 5% dintre subiecţii trataţi cu abacavir au prezentat o reacţie de hipersensibilitate.
In clinical studies with abacavir 600 mg once daily the reported rate of hypersensitivity remained within the range recorded for abacavir 300 mg twice daily.
În studiile clinice în care s- a administrat o doză de 600 mg abacavir o dată pe zi, frecvenţa de apariţie a reacţiilor de hipersensibilitate raportată a rămas între aceleaşi limite înregistrate în cazul administrării dozei de 300 mg abacavir de două ori pe zi.
Some of these hypersensitivity reactions were life-threatening and resulted in fatal outcome despite taking precautions.
Unele dintre aceste reacţii de hipersensibilitate au pus în pericol viaţa şi au determinat deces, în ciuda măsurilor de precauţie care au fost luate.
This reaction is characterised by the appearance of symptoms indicating multi-organ/ body-system involvement.
Această reacţie se caracterizează prin apariţia unor simptome care indică afectarea mai multor organe şi sisteme.
Almost all patients developing hypersensitivity reactions will have fever and/ or rash (usually maculopapular or urticarial) as part of the syndrome, however reactions have occurred without rash or fever.
Aproximativ toţi pacienţii care dezvoltă reacţii de hipersensibilitate vor prezenta febră şi/ sau erupţie cutanată (de obicei, de tip maculo- papular sau urticarian) ca parte a sindromului, cu toate acestea întâlnindu- se şi reacţii de hipersensibilitate fără erupţie cutanată sau febră.
The signs and symptoms of this hypersensitivity reaction are listed below.
Semnele şi simptomele acestei reacţii de hipersensibilitate sunt enumerate mai jos.
These have been identified either from clinical studies or post marketing surveillance.
Ele au fost identificate fie în studiile clinice, fie în timpul supravegherii de după punerea pe piaţă a medicamentului.
Those reported in at least 10% of patients with a hypersensitivity reaction are in bold text.
Cele raportate la cel puţin 10% din pacienţii cu reacţie de hipersensibilitate sunt scrise cu litere îngroşate.
Skin Rash (usually maculopapular or urticarial)
Piele Erupţie cutanată (de obicei, de tip maculo- papular sau urticarian)
Dyspnoea, cough, sore throat, adult respiratory distress syndrome, respiratory failure
Dispnee, tuse, durere în gât, sindrom de detresă respiratorie, insuficienţă respiratorie
Miscellaneous
Tulburări diverse
Fever, lethargy, malaise, oedema, lymphadenopathy,
Febră, letargie, stare generală de rău, edeme, limfadenopatie, hipotensiune arterială, conjunctivită, reacţii anafilactice
8 hypotension, conjunctivitis, anaphylaxis
Sistem nervos/ tulburări psihice
Neurological/ Psychiatry
Cefalee, parestezii
Headache, paraesthesia
Tulburări hematologice
Elevated liver function tests, hepatitis, hepatic failure
Creşteri ale valorilor testelor funcţionale hepatice, hepatită, insuficienţă hepatică
Musculoskeletal
Sistem musculo- scheletic
Myalgia, rarely myolysis, arthralgia, elevated creatine phosphokinase
Mialgii, rareori mioliză, artralgii, concentraţie crescută a creatinfosfokinazei
Urology
Tulburări urologice
Rash (81% vs 67% respectively) and gastrointestinal manifestations (70% vs 54% respectively) were more frequently reported in children compared to adults.
Erupţia cutanată (81% faţă de, respectiv, 67%) şi manifestările gastrointestinale (70% faţă de, respectiv, 54%) s- au raportat mai frecvent la copii, comparativ cu adulţii.
Some patients with hypersensitivity reactions were initially thought to have gastroenteritis, respiratory disease (pneumonia, bronchitis, pharyngitis) or a flu-like illness.
9 Unii pacienţi cu reacţii de hipersensibilitate au fost diagnosticaţi iniţial cu gastroenterită, boli respiratorii (pneumonie, bronşită, faringită) sau stări pseudogripale.
This delay in diagnosis of hypersensitivity has resulted in Ziagen being continued or re-introduced, leading to more severe hypersensitivity reactions or death.
Această întârziere a diagnosticării reacţiei de hipersensibilitate a avut drept consecinţă continuarea tratamentului cu Ziagen sau reînceperea acestuia, ceea ce a condus la agravarea reacţiilor de hipersensibilitate sau la deces.
Therefore, the diagnosis of hypersensitivity reaction should be carefully considered for patients presenting with symptoms of these diseases.
De aceea, diagnosticul de reacţie de hipersensibilitate trebuie avut în vedere în cazul pacienţilor care prezintă simptome ale acestor boli.
Symptoms usually appeared within the first six weeks (median time to onset 11 days) of initiation of treatment with abacavir, although these reactions may occur at any time during therapy.
De obicei, simptomele au apărut în primele şase săptămâni (mediana duratei până la debut, 11 zile) după începerea tratamentului cu abacavir, dar aceste reacţii pot surveni oricând pe parcursul terapiei.
Close medical supervision is necessary during the first two months, with consultations every two weeks.
Este necesară o monitorizare atentă în primele două luni de tratament, cu efectuarea unui consult medical la fiecare două săptămâni.
It is likely that intermittent therapy may increase the risk of developing sensitisation and therefore occurrence of clinically significant hypersensitivity reactions.
Este probabil ca terapia intermitentă să crească riscul dezvoltării unei sensibilităţi şi, prin urmare, al apariţiei reacţiilor de hipersensibilitate semnificative din punct de vedere clinic.
Consequently, patients should be advised of the importance of taking Ziagen regularly.
În consecinţă, pacienţii trebuie atenţionaţi asupra importanţei administrării regulate a Ziagen.
Restarting Ziagen following a hypersensitivity reaction results in a prompt return of symptoms within hours.
Reînceperea tratamentului cu Ziagen după producerea unei reacţii de hipersensibilitate are drept consecinţă reapariţia imediată a simptomelor, în decurs de câteva ore.
This recurrence of the hypersensitivity reaction was usually more severe than on initial presentation, and may include life-threatening hypotension and death.
De obicei, această recurenţă a reacţiei de hipersensibilitate a fost mai severă comparativ cu manifestarea iniţială, şi poate fi însoţită de hipotensiune arterială care pune în pericol viaţa şi deces.
Kivexa, Trizivir).
Pacienţii care prezintă această reacţie de hipersensibilitate trebuie să întrerupă tratamentul cu Ziagen şi să nu li se readministreze niciodată acest medicament sau oricare alt medicament care conţine abacavir (de exemplu, Kivexa, Trizivir).
Hypersensitivity reactions with rapid onset, including life-threatening reactions have occurred after restarting Ziagen in patients who had only one of the key symptoms of hypersensitivity (skin rash, fever, gastrointestinal, respiratory or constitutional symptoms such as lethargy and malaise) prior to stopping Ziagen.
După reînceperea administrării Ziagen la pacienţii care au prezentat doar unul dintre simptomele principale ale reacţiei de hipersensibilitate (erupţie cutanată, febră, simptome gastrointestinale, respiratorii sau generale, cum ar fi letargie sau stare generală de rău) înainte de întreruperea tratamentului cu Ziagen, au apărut reacţii de hipersensibilitate cu debut rapid, inclusiv reacţii care pun în pericol viaţa.
Moreover, on very rare occasions hypersensitivity reactions have been reported in patients who have restarted therapy and who had no preceding symptoms of a hypersensitivity reaction.
În plus, s- au raportat cazuri foarte rare de reacţii de hipersensibilitate la pacienţii care au reînceput tratamentul şi nu au prezentat anterior simptome ale unei reacţii de hipersensibilitate.
Each patient must be warned about this hypersensitivity reaction to abacavir.
Fiecare pacient trebuie prevenit asupra posibilităţii apariţiei acestei reacţii de hipersensibilitate la abacavir.
For many of the other adverse reactions reported, it is unclear whether they are related to Ziagen, to the wide range of medicinal products used in the management of HIV infection or as a result of the disease process.
Pentru multe dintre celelalte reacţii adverse raportate, nu s- a stabilit dacă sunt determinate de Ziagen, de diversele medicamente utilizate în abordarea terapeutică a infecţiei cu HIV sau dacă sunt rezultatul procesului patologic.
9 Many of those listed below occur commonly (nausea, vomiting, diarrhoea, fever, lethargy, rash) in patients with abacavir hypersensitivity.
Multe dintre cele enumerate mai jos apar frecvent (greaţă, vărsături, diaree, febră, letargie, erupţie cutanată) la pacienţii care prezintă hipersensibilitate la abacavir.
Therefore, patients with any of these symptoms should be carefully evaluated for the presence of this hypersensitivity reaction.
De aceea, pacienţii care se prezintă cu oricare dintre aceste simptome trebuie evaluaţi atent pentru depistarea unei eventuale reacţii de hipersensibilitate.
If Ziagen has been discontinued in patients due to experiencing any one of these symptoms and a decision is made to restart a medicinal product containing abacavir, this must be done in a setting where medical assistance is readily available (see section 4.4.).
4. 4).
Very rarely cases of erythema multiforme, Stevens Johnson syndrome or toxic epidermal necrolysis have been reported where abacavir hypersensitivity could not be ruled out.
Foarte rar, când hipersensibilitatea la abacavir nu a putut fi infirmată, s- au raportate cazuri de eritem polimorf, sindrom Stevens- Johnson sau necroliză epidermică toxică.
Many of the adverse reactions have not been treatment limiting.
10 Multe dintre aceste reacţii adverse nu au impus limitarea tratamentului.