natgillin/translations-raw huggingface dataset:
coma, central nervous system haemorrhages and cerebrovascular accidents, paralysis and paresis, encephalopathy, speech and language abnormalities, amnesia
mai puţin frecvente: comă, hemoragii la nivelul sistemului nervos central şi accidente vasculare cerebrale, paralizii şi pareze, encefalopatie, afectarea vorbirii şi a limbajului, amnezie rare: hipertonie foarte rare:
rare: very rare:
miastenie
hypertonia myasthenia
Tulburări oculare
common: uncommon: rare:
vedere înceţoşată, fotofobie, afecţiuni oculare frecvente: mai puţin frecvente: cataractă rare: cecitate
Ear and labyrinth disorders common: uncommon: rare: very rare:
Tulburări acustice şi vestibulare frecvente:
tinnitus hypoacusis deafness neurosensory hearing impaired
tinitus
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders common:
mai puţin frecvente: hipoacuzie surditate neurosensorială rare: foarte rare:
uncommon: rare:
afectarea auzului
respiratory failures, respiratory tract disorders, asthma acute respiratory distress syndrome
Tulburări respiratorii, toracice şi mediastinale dispnee, boli pulmonare parenchimatoase, pleurezie, faringită, tuse, congestie şi frecvente: inflamaţie nazală mai puţin frecvente: insuficienţă respiratorie, boli de tract respirator, astm bronşic sindrom de detresă respiratorie acută rare:
diarrhoea, nausea gastrointestinal inflammatory conditions, gastrointestinal ulceration and perforation, gastrointestinal haemorrhages, stomatitis and ulceration, ascites, vomiting, gastrointestinal and abdominal pains, dyspeptic signs and symptoms, constipation, flatulence, bloating and distension, loose stools, gastrointestinal signs and symptoms
Tulburări gastro- intestinale diaree, greaţă foarte frecvente: sindrom inflamator gastro- intestinal, ulcerare şi perforare gastro- intestinală, frecvente: hemoragie gastro- intestinală, stomatită şi ulceraţii, ascită, vomismente, dureri gastro- intestinale şi abdominale, semne şi simptome de dispepsie, constipaţie, flatulenţă, balonare, scaune de consistenţă scăzută, semne şi simptome gastro - intestinale mai puţin frecvente: ileus paralitic, peritonită, pancreatită acută şi cronică, hiperamilazemie, sindrom de reflux gastroesofagian, evacuare gastrică dificilă rare: subileus, pseudochist pancreatic
ileus paralytic, peritonitis, acute and chronic pancreatitis, blood amylase increased, gastrooesophageal reflux disease, impaired gastric emptying
Tulburări renale şi ale căilor urinare 9 alterarea funcţiei renale foarte frecvente: insuficienţă renală, insuficienţă renală acută, oligurie, necroză tubulară renală, frecvente: nefropatie toxică, anomalii urinare, simptome vezicale şi uretrale mai puţin frecvente: anuria, sindrom hemolitic uremic nefropatie, cistită hemoragică foarte rare:
Skin and subcutaneous tissue disorders common: uncommon: rare: very rare:
Afecţiuni cutanate şi ale ţesutului subcutanat prurit, erupţii cutanate, alopecie, acnee, hipersudoraţie frecvente: mai puţin frecvente: dermatită, fotosensibilitate necroliză epidermică toxică (sindrom Lyell) rare: foarte rare:
pruritus, rash, alopecias, acne, sweating increased dermatitis, photosensitivity toxic epidermal necrolysis (Lyell’ s syndrome) Stevens Johnson syndrome
sindrom Stevens Johnson
Musculoskeletal and connective tissue disorders common: uncommon:
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv artralgii, crampe musculare, dureri la nivelul extremităţilor, dorsalgii frecvente: mai puţin frecvente: afectare articulară
Metabolism and nutrition disorders very common: common:
Tulburări metabolice şi de nutriţie foarte frecvente: frecvente:
hyperglycaemic conditions, diabetes mellitus, hyperkalaemia hypomagnesaemia, hypophosphataemia, hypokalaemia, hypocalcaemia, hyponatraemia, fluid overload, hyperuricaemia, appetite decreased, anorexia,
hiperglicemie, diabet zaharat, hiperpotasemie hipomagneziemie, hipofosfatemie, hipopotasemie, hipocalcemie, hiponatremie, supraîncărcare lichidiană, hiperuricemie, scăderea poftei de mâncare, anorexie, acidoză metabolică, hiperlipidemie, hipercolesterolemie, hipertrigliceridemie, alte diselectrolitemii
dehydration, hypoproteinaemia, hyperphosphataemia, hypoglycaemia
mai puţin frecvente: deshidratare, hipoproteinemie, hiperfosfatemie, hipoglicemie
Infections and infestations As is well known for other potent immunosuppressive agents, patients receiving tacrolimus are frequently at increased risk for infections (viral, bacterial, fungal, protozoal).
Infecţii şi infestări Similar altor medicamente imunosupresoare potente, pacienţii trataţi cu tacrolimus au frecvent un risc crescut de infecţii (virale, bacteriene, fungice, cu protozoare).
The course of pre- existing infections may be aggravated.
Poate fi agravată evoluţia unor infecţii preexistente.
Cases of BK virus associated nephropathy, as well as cases of JC virus associated progressive multifocal leukoencephalopathy (PML), have been reported in patients treated with immunosuppressants, including Advagraf.
La pacienţii trataţi cu medicamente imunosupresoare, inclusiv Advagraf, au fost raportate atât cazuri de infecţii cu virusul BK asociate cu nefropatie, cât şi cazurile de infecţii cu virusul JC asociate cu leucoencefalopatie multifocală progresivă.
Injury, poisoning and procedural complications common:
Leziuni, intoxicaţii şi complicaţii legate de procedurile utilizate disfuncţie primară a grefei frecvente:
A number of associated cases of transplant rejection have been reported (frequency cannot be estimated from available data).
S- a raportat un numar asociat de cazuri de rejet al organului transplantat (frecvenţa de apariţie a acestora nu a putut fi stabilită din datele disponibile).
Patients receiving immunosuppressive therapy are at increased risk of developing malignancies.
Tumori benigne, maligne şi nespecificate (incluzând chisturi şi polipi) Pacienţii trataţi cu medicamente imunosupresoare au un risc crescut de a dezvolta tumori maligne.
Benign as well as malignant neoplasms including EBV-associated lymphoproliferative disorders and skin malignancies have been reported in association with tacrolimus treatment.
Tratamentul cu tacrolimus a fost asociat cu dezvoltarea de tumori benigne dar şi maligne, inclusiv afecţiuni limfoproliferative asociate VEB şi tumori maligne cutante.
Vascular disorders very common: common:
Tulburări vasculare hipertensiune arterială foarte frecvente: evenimente hemoragice, tromboembolice şi ischemice, afcţiuni vasculare frecvente: periferice, afecţiuni hipotensive de cauză vasculară puţin frecvente:
General disorders and administration site conditions common:
infarct, tromboflebită profundă a membrelor, şoc
asthenic conditions, febrile disorders, oedema, pain and discomfort, blood alkaline phosphatase increased, weight increased, body temperature perception disturbed
Tulburări generale şi la nivelul locului de administrare astenie, febră, edem, durere şi discomfort, creşterea fosfatazei alcaline sanguine, frecvente: creştere în greutate, tulburări de percepere a temperaturii corpului
multi-organ failure, influenza like illness, temperature intolerance, chest pressure sensation, feeling jittery, feeling abnormal, blood lactate dehydrogenase increased, weight decreased
10 mai puţin frecvente: insuficienţă multiorganică, afectiuni asemănătoare gripei, intoleranţă la temperatura mediului, senzaţie de presiune toracică, nervozitate, senzaţie de anormalitate, creşterea lactat dehidrogenazei sanguine, scădere ponderală sete, lipotimie, consţricţie toracică, diminuarea mobilităţii, ulcer rare: creşterea volumului ţesutului adipos foarte rare:
Immune system disorders Allergic and anaphylactoid reactions have been observed in patients receiving tacrolimus (see section 4.4).
Tulburări ale sistemului imunitar Au fost observate reacţii alergice şi anafilactoide la pacienţi aflaţi în tratament cu tacrolimus (vezi pct.
rare: very rare:
4. 4).
hepatitic artery thrombosis, venoocclusive liver disease hepatic failure, bile duct stenosis
Tulburări hepatobiliare anomalii ale enzimelor şi funcţiei hepatice, colestază şi icter, leziuni frecvente: hepatocelulare şi hepatită, colangită tromboză de arteră hepatică, boală veno- ocluzivă hepatică rare: insuficienţă hepatică, stenoză de duct biliar foarte rare:
Reproductive system and breast disorders uncommon:
Tulburări ale aparatului genital şi sânului mai puţin frecvente: dismenoree şi sângerare uterină
Psychiatric disorders very common: common:
Tulburări psihice foarte frecvente: frecvente:
insomnia anxiety symptoms, confusion and disorientation, depression, depressed mood, mood disorders and disturbances, nightmare, hallucination, mental disorders
insomnie anxietate, confuzie şi dezorientare, depresie, dispoziţie depresivă, tulburări de dispoziţie, coşmaruri, halucinaţii şi tulburări mintale
uncommon:
mai puţin frecvente:
4.9 Overdose
tulburări psihotice
psychotic disorder 10
4. 9 Supradozaj
Experience with overdose is limited.
Experienţa legată de supradozaj este relativ limitată.
Several cases of accidental overdose have been reported with tacrolimus; symptoms have included tremor, headache, nausea and vomiting, infections, urticaria, lethargy, increased blood urea nitrogen and elevated serum creatinine concentrations, and increase in alanine aminotransferase levels.
Au fost raportate câtvea cazuri de supradozaj accidental cu tacrolimus; simptomele citate au fost tremor, cefalee, greaţă şi vărsături, infecţii, urticarie, letargie, creşterea concentraţiilor serice de uree, creatinină şi alanil- aminotransferază.
No specific antidote to tacrolimus therapy is available.
Nu este diponibil nici un antidot specific pentru tacrolimus.
Based on its high molecular weight, poor aqueous solubility, and extensive erythrocyte and plasma protein binding, it is anticipated that tacrolimus will not be dialysable.
Datorită greutăţii moleculare crescute, a hidrosolubilităţii scăzute şi a legării extensive de eritrocite şi proteine plasmatice se anticipează că tacrolimus nu poate fi dializat.
In isolated patients with very high plasma levels, haemofiltration or -diafiltration have been effective in reducing toxic concentrations.
La câteva cazuri izolate, cu valori ale concentraţiilor plasmatice foarte mari, au fost efectuate cu succes proceduri de hemofiltrare sau hemodiafiltrare, pentru reducerea concentraţiilor toxice.
In cases of oral intoxication, gastric lavage and/ or the use of adsorbents (such as activated charcoal) may be helpful, if used shortly after intake.
În cazurile de intoxicare orală lavajul gastric şi/ sau utilizarea de absorbanţi (precum cărbunele activat) pot fi de folos, dacă sunt realizate imediat după administrare.
PHARMACOLOGICAL PROPERTIES
PROPRIETĂŢI FARMACOLOGICE 5.
5.1 Pharmacodynamic properties
Proprietăţi farmacodinamice 5. 1
Calcineurin inhibitors, ATC code:
Inhibitori de calcineurină, codul ATC:
Mechanism of action and pharmacodynamic effects At the molecular level, the effects of tacrolimus appear to be mediated by binding to a cytosolic protein (FKBP12) which is responsible for the intracellular accumulation of the compound.
Mecanism de acţiune şi efecte farmacodinamice La nivel molecular, efectele tacrolimus par a fi mediate prin legarea de o proteină citozolică (FKBP12), responsabilă de acumularea intracelulară a compusului.
The FKBP12-tacrolimus complex specifically and competitively binds to and inhibits calcineurin, leading to a calcium-dependent inhibition of T-cell signal transduction pathways, thereby preventing transcription of a discrete set of lymphokine genes.
Astfel este inhibată calea de transducţie calciu - dependentă a semnalului limfocitelor T, prevenind transcripţia unor gene care codifică limfokinele.
Tacrolimus suppresses T-cell activation and T-helper-cell dependent B-cell proliferation, as well as the formation of lymphokines (such as interleukins-2, -3, and γ -interferon) and the expression of the interleukin-2 receptor.
Tacrolimus inhibă activarea limfocitelor T şi a limfocitelor B dependente de limfocitele T helper, precum şi formarea limfokinelor (precum interleukinele 2, 3 şi γ interferon) şi expresia receptorului pentru interleukina 2.
Results from clinical trials performed with once-daily tacrolimus Advagraf Liver transplantation The efficacy and safety of Advagraf and Prograf, both in combination with corticosteroids, was compared in 471 de novo liver transplant recipients.
11 Rezultatele din studiile clinice în care s- a administrat o dată pe zi tacrolimus sub formă de Advagraf Transplant hepatic A fost comparată eficacitatea şi siguranţa utilizării Advagraf şi Prograf la 471 de pacienţi transplantaţi hepatic trataţi de novo cu aceste medicamente, ambele în asociere cu corticosteroizi.
The event rate of biopsy confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 32.6% in the Advagraf group (N=237) and 29.3% in the Prograf group (N=234).
Rata de apariţie a episoadelor de rejet acut confirmat bioptic în primele 24 de săptămâni de tratament post- transplant a fost de 32, 6% în grupul de pacienţi tratati cu Advagraf (N= 237), şi de 29, 3% în grupul pacienţilor trataţi cu Prograf (N=234).
The treatment difference (Advagraf – Prograf) was 3.3% (95% confidence interval [-5.7%, 12.3%]). The 12-month patient survival rates were 89.2% for Advagraf and 90.8% for Prograf; in the Advagraf arm 25 patients died (14 female, 11 male) and in the Prograf arm 24 patients died (5 female, 19 male).
Rata de supravieţuire a pacienţilor la 12 luni post- transplant a fost de 89, 2% pentru Advagraf şi de 90, 8% pentru Prograf; în grupul pacienţilor trataţi cu Advagraf s- au înregistrat 25 de pacienţi decedaţi (14 femei, 11 bărbaţi) şi în grupul pacienţilor trataţi cu Prograf s- au înregistrat 24 de pacienţi decedaţi (5 femei, 19 bărbaţi).
12-month graft survival was 85.3% for Advagraf and 85.6% for Prograf.
Rata de supravieţuire a grefei la 12 luni post - transplant a fost de 85, 3% în cazul pacienţilor trataţi cu Advagraf şi de 85, 6% în cazul celor trataţi cu Prograf.
Kidney transplantation The efficacy and safety of Advagraf and Prograf, both in combination with mycophenolate mofetil (MMF) and corticosteroids, was compared in 667 de novo kidney transplant recipients.
Transplant renal A fost comparată eficacitatea şi siguranţa utilizării Advagraf şi Prograf la 667 de pacienţi transplantaţi renal trataţi de novo cu aceste medicamente, ambele în asociere cu micofenolat de mofetil (MMF) şi corticosteroizi.
The event rate for biopsy-confirmed acute rejection within the first 24 weeks after transplantation was 18.6% in the Advagraf group (N=331) and 14.9% in the Prograf group (N=336).
Rata de apariţie a episoadelor de rejet acut confirmat bioptic în primele 24 de săptămâni de tratament post- transplant a fost de 18, 6% în grupul de pacienţi trataţi cu Advagraf (N= 331) şi de 14, 9% în grupul pacienţilor trataţi cu Prograf (N=336).
The treatment difference (Advagraf-Prograf) was 3.8% (95% confidence interval [-2.1%, 9.6%]).
Diferenţa de tratament (Advagraf – Prograf) a fost de 3, 8% (interval de încredere 95% [- 2, 1%, 9, 6%]).
The 12-month patient survival rates were 96.9% for Advagraf and 97.5% for Prograf; in the Advagraf arm 10 patients died (3 female, 7 male) and in the Prograf arm 8 patients died (3 female, 5 male).
Rata de supravieţuire a pacienţilor la 12 luni post- transplant a fost de 96, 9% pentru Advagraf şi de 97, 5% pentru Prograf; în grupul pacienţilor trataţi cu Advagraf s- au înregistrat 10 pacienţi decedaţi (3 femei, 7 bărbaţi) şi în grupul pacienţilor trataţi cu Prograf s- au înregistrat 8 pacienţi decedaţi (3 femei, 5 bărbaţi).
12-month graft survival was 91.5% for Advagraf and 92.8% for Prograf.
Rata de supravieţuire a grefei la 12 luni post- transplant a fost de 91, 5% în cazul pacienţilor trataţi cu Advagraf şi de 92, 8% în cazul celor trataţi cu Prograf.
11 The efficacy and safety of Prograf, ciclosporin and Advagraf, all in combination with basiliximab antibody induction, MMF and corticosteroids, was compared in 638 de novo kidney transplant recipients.
A fost comparată eficacitatea şi siguranţa utilizării Prograf, ciclosporinei şi Advagraf la 638 de pacienţi transplantaţi renal trataţi de novo cu aceste medicamente, toate fiind administrate în asociere cu basiliximab, MMF şi corticosteroizi.
The incidence of efficacy failure at 12 months (defined as death, graft loss, biopsy- confirmed acute rejection, or lost to follow-up) was 14.0% in the Advagraf group (N=214), 15.1% in the Prograf group (N=212) and 17.0% in the ciclosporin group (N=212).
Incidenţa de apariţie a eşecurilor terapeutice la 12 luni post - transplant (definite prin deces, pierderea grefei, rejet acut al grefei confirmat bioptic sau lipsa evaluării prin neprezentarea pacientului) a fost de 14, 0% în grupul de pacienţi trataţi cu Advagraf (N=214), 15, 1% în grupul pacienţilor trataţi cu Prograf (N=212) şi de 17, 0% în grupul pacienţilor trataţi cu ciclosporină (N=212).
The treatment difference was -3.0% (Advagraf-ciclosporin) (95.2% confidence interval [-9.9%, 4.0%]) for Advagraf vs. ciclosporin and -1.9% (Prograf-ciclosporin) (95.2% confidence interval [-8.9%, 5.2%]) for Prograf vs. ciclosporin.
Diferenţa de tratament (Advagraf – ciclosporină) a fost de - 3, 0% (interval de încredere 95, 2% [- 9, 9%, 4, 0%]) pentru Advagraf comparativ cu ciclosporină şi de - 1, 9% (Prograf - ciclosporină) (interval de încredere 95, 2% [- 8, 9%, 5, 2%]) pentru Prograf comparativ cu ciclosporină.
The 12-month patient survival rates were 98.6% for Advagraf, 95.7% for Prograf and 97.6% for ciclosporin; in the Advagraf arm 3 patients died (all male), in the Prograf arm 10 patients died (3 female, 7 male) and in the ciclosporin arm 6 patients died (3 female, 3 male).
Rata de supravieţuire a pacienţilor la 12 luni post- transplant a fost de 98, 6% pentru Advagraf, de 95, 7% pentru Prograf şi de 97, 6% pentru ciclosporină; în grupul pacienţilor trataţi cu Advagraf s- au înregistrat 3 pacienţi decedati (toţi bărbaţi), în grupul pacienţilor trataţi cu Prograf s- au înregistrat 10 pacienţi decedaţi (3 femei, 7 bărbaţi) şi în grupul pacienţilor trataţi cu ciclosporină s- au înregistrat 6 pacienţi decedaţi (3 femei, 3 bărbaţi).
12-month graft survival was 96.7% for Advagraf, 92.9% for Prograf and 95.7% for ciclosporin.
Rata de supravieţuire a grefei la 12 luni post- transplant a fost de 96, 7% în cazul pacienţilor trataţi cu Advagraf, de 92, 9% în cazul celor trataţi cu Prograf şi de 95, 7% în cazul pacienţilor trataţi cu ciclosporină.
Results from published data of tacrolimus administered twice daily as Prograf capsules in other primary organ transplantation Prograf has evolved into an accepted treatment as primary immunosuppressive medicinal product following pancreas, lung and intestinal transplantation.
Rezultate din date publicate despre tacrolimus administrat de două ori pe zi ca Prograf capsule în alte transplante primare de organ Prograf a devenit un medicament imunosupresor acceptat şi în cazul transplantului pancreatic, pulmonar şi intestinal.
In prospective published studies oral Prograf was investigated as primary immunosuppressant in approximately 175 patients following lung, 475 patients following pancreas and 630 patients following intestinal transplantation.
Într- un studiu prospectiv publicat a fost analizat Prograf cu administrare orală ca imunosupresor primar, la aproximativ 175 pacienţi cu transplant pulmonar, 475 bolnavi cu transplant pancreatic şi 630 pacienţi cu transplant intestinal.
Overall, the safety profile of oral Prograf in these published studies appeared to be similar to what was reported in the large studies, where Prograf was used as primary treatment in liver, kidney and heart transplantation.
Profilul global de siguranţă al Prograf pe cale orală, în aceste studii, pare să fie similar cu cel raportat de studiile mari, unde Prograf a fost folosit ca tratament primar la pacienţi cu transplant hepatic, renal sau cardiac.
Lung transplantation The interim analysis of a recent multicentre study using oral Prograf discussed 110 patients who underwent 1:1 randomisation to either tacrolimus or ciclosporin.
Transplant pulmonar Analiza interimară a unui recent studiu multicentric în care s- a administrat Prograf pe cale orală a cuprins 110 pacienţi care au fost repartizaţi aleatoriu 1: 1, fie în grupul trataţi cu tacrolimus, fie în cel
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.01 to 0.03 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.05 to 0.3 mg/ kg/ day.
Tacrolimus a fost administrat, iniţial, intravenos, în perfuzie continuă, în doză de 0, 01- 0, 03 mg/ kg şi zi sau oral în doză de 0, 05- 0, 3 mg/ kg şi zi.
A lower incidence of acute rejection episodes for tacrolimus- versus ciclosporin-treated patients (11.5% versus 22.6%) and a lower incidence of chronic rejection, the bronchiolitis obliterans syndrome (2.86% versus 8.57%), was reported within the first year after transplantation.
În primul an post- transplant s- a obţinut o incidenţă mai mică a episoadelor de rejet acut în lotul pacienţilor trataţi cu tacrolimus comparativ cu ciclosporină (11, 5% versus 22, 6%) şi o incidenţă mai scăzută a rejetului cronic, a sindromului de bronşiolită obliterantă (2, 86% versus 8. 57%).
The 1-year patient survival rate was 80.8% in the tacrolimus and 83% in the ciclosporin group (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Rata de supravieţuire a pacienţilor la un an post - transplant a fost de 80, 8% în grupul tratat cu tacrolimus şi de 83% în cel tratat cu ciclosporină (Treede et al., 3rd ICI San Diego, US, 2004; Abstract 22).
Another randomised study included 66 patients on tacrolimus versus 67 patients on ciclosporin.
Un alt studiu randomizat a cuprins 66 de pacienţi trataţi cu tacrolimus versus 67 de subiecţi trataţi cu ciclosporină.
Tacrolimus was started as continuous intravenous infusion at a dose of 0.025 mg/ kg/ day and oral tacrolimus was administered at a dose of 0.15 mg/ kg/ day with subsequent dose adjustments to target trough levels of 10 to 20 ng/ ml.
Iniţial, tacrolimus a fost administrat intravenos, în perfuzie continuă, în doză de 0, 025 mg/ kg şi zi, iar oral, în doză de 0, 15 mg/ kg şi zi, cu ajustarea dozelor pentru menţinerea unor concentraţii minime de tacrolimus între 10 şi 20 ng/ ml.
The 1-year patient survival was 83% in the tacrolimus and 71% in the ciclosporin group, the 2-year survival rates were 76% and 66%, respectively.
Supravieţuirea pacienţilor la un an post - transplant a fost de 83%, în lotul tratat cu tacrolimus, şi de 71%, în cel cu ciclosporină, iar rata de supravieţuire la doi ani a fost de 76% şi, respectiv, de 66%.
Acute rejection episodes per 100 patient-days were numerically fewer in the tacrolimus (0.85 episodes) than in the ciclosporin group (1.09 episodes).
Episoadele de rejet acut per 100 de pacienţi- zile au fost numeric mai puţine în lotul tratat cu tacrolimus (0, 85 episoade) decât în cel tratat cu ciclosporină (1, 09 episoade).
Obliterative bronchiolitis developed in 21.7% of patients in the tacrolimus group compared with 38.0% of patients in the ciclosporin group (p = 0.025).
Bronşiolita obliterantă a apărut la 21, 7% pacienţi din grupul tacrolimus, comparativ cu 38, 0% dintre cei din lotul tratat cu ciclosporină (p = 0, 025).
Significantly more ciclosporin-treated patients (n = 13) required a switch to tacrolimus than tacrolimus-treated patients to ciclosporin (n = 2) (p = 0.02) (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60:580).
Un număr semnificativ mai mare de subiecţi trataţi cu ciclosporină (n = 13) a necesitat înlocuirea acesteia cu tacrolimus, decât numărul celor trataţi cu tacrolimus, care a necesitat trecerea la tratament cu ciclosporină (n = 2) (p = 0, 02) (Keenan et al., Ann Thoracic Surg 1995; 60: 580).
In an additional two-centre study, 26 patients were randomised to the tacrolimus versus 24 patients to the ciclosporin group.
Într- un alt studiu, desfăşurat în două centre, 26 de pacienţi au fost repartizaţi aleatoriu în lotul tratat cu tacrolimus versus 24 de pacienţi în lotul tratat cu ciclosporină.