natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following oral administration, the mean time (tmax) to maximal serum concentrations of amprenavir is between 1-2 hours for the capsule and 0.5 to 1 hour for the oral solution.
După administrarea pe cale orală, intervalul mediu de timp (tmax) până la atingerea concentraţiei serice maxime de amprenavir este de 1- 2 ore în cazul capsulelor şi de 0, 5- 1 oră pentru soluţia orală.
A second peak is observed after 10 to 12 hours and may represent either delayed absorption or enterohepatic recirculation.
Un al doilea vârf apare după 10- 12 ore şi se poate datora fie absorbţiei întârziate fie recirculării enterohepatice.
At therapeutic dosages (1200 mg twice daily), the mean maximum steady state concentration (Cmax, ss) of amprenavir capsules is 5.36 µg/ ml (0.92-9.81) and the minimum steady state concentration (Cmin, ss) is 0.28 µg/ ml (0.12-0.51).
La dozele terapeutice (1200 mg de două ori pe zi), media concentraţiei plasmatice maxime la starea de echilibru (Cmax, se) pentru capsulele de amprenavir este de 5, 36 μg/ ml (0, 92- 9, 81), iar concentraţia plasmatică minimă la starea de echilibru (Cmin, se) este de 0, 28 μg/ ml (0, 12- 0, 51).
The mean AUC over a dosing interval of 12 hours is 18.46 µg. h/ ml (3.02- 32.95).
ASC medie pentru un interval dintre doze de 12 ore este de 18, 46 μg. h/ ml (3, 02- 32, 95).
The 50 mg and 150 mg capsules have been shown to be bioequivalent.
Capsulele de 50 mg şi 150 mg s- au dovedit bioechivalente.
The bioavailability of the oral solution at equivalent doses is lower than that of the capsules, with an AUC and Cmax approximately 14% and 19% lower, respectively (see section 4.2).
4. 2).
While administration of amprenavir with food results in a 25% reduction in AUC, it had no effect on the concentration of amprenavir 12 hours after dosing (C12).
18 Deşi administrarea de amprenavir împreună cu alimente a dus la o scădere cu 25% a ASC, nu a avut nici un efect asupra concentraţiei plasmatice de amprenavir la 12 ore după administrarea dozei (C12).
Therefore, although food affects the extent and rate of absorption, the steady-state trough concentration (Cmin, ss) was not affected by food intake.
Deci, deşi alimentele influenţează gradul şi rata absorbţiei, concentraţia plasmatică minimă la stare de echilibru (Cmin, se) nu a fost afectată de administrarea împreună cu alimentele.
Distribution: the apparent volume of distribution is approximately 430 litres (6 l/ kg assuming a 70 kg body weight), suggesting a large volume of distribution, with penetration of amprenavir freely into tissues beyond the systemic circulation.
Distribuţie: volumul aparent de distribuţie este de aproximativ 430 litri (6 l/ kg la o greutate de 70 kg), sugerând un volum larg de distribuţie, cu pătrunderea liberă a amprenavirului în ţesuturile din afara circulaţiei sistemice.
The concentration of amprenavir in the cerebrospinal fluid is less than 1% of plasma concentration.
Concentraţia de amprenavir de la nivelul lichidului cefalorahidian este mai mică de 1% din concentraţia plasmatică.
In in vitro studies, the protein binding of amprenavir is approximately 90%.
În studii in vitro, legarea de proteinele plasmatice a amprenavirului a fost de aproximativ 90%.
Amprenavir is primarily bound to the alpha-1-acid glycoprotein (AAG), but also to albumin.
Amprenavirul se leagă în principal de alfa- 1- acid glicoproteină (AAG), dar şi de albumină.
Concentrations of AAG have been shown to decrease during the course of antiretroviral therapy.
S- a demonstrat că concentraţiile de AAG scad în timpul terapiei antiretrovirale.
While absolute free active substance concentrations remain constant, the percent of free active substance will fluctuate directly with total active substance concentrations at steady-state go from Cmax, ss to Cmin, ss over the course of the dosing interval.
În vreme ce concentraţiile absolute ale substanţei libere rămân constante, procentul de substanţă activă liberă variază în funcţie de oscilaţiile concentraţiilor totale ale substanţei active la starea de echilibru de la Cmax, se la Cmin, se pe parcursul intervalului dintre doze.
Metabolism: amprenavir is primarily metabolised by the liver with less than 3% excreted unchanged in the urine.
Metabolizare: amprenavirul este metabolizat în principal la nivel hepatic, mai puţin de 3% fiind eliminat nemodificat în urină.
Therefore, medicinal products that are inducers, inhibitors or substrates of CYP3A4 must be used with caution when administered concurrently with Agenerase (see sections 4.3, 4.4 and 4.5).
4. 3, 4. 4 şi 4. 5).
Elimination: the plasma elimination half-life of amprenavir ranges from 7.1 to 10.6 hours.
Eliminare: timpul de înjumătăţire plasmatică al amprenavirului este între 7, 1 şi 10, 6 ore.
The primary route of elimination of amprenavir is via hepatic metabolism with less than 3% excreted unchanged in the urine.
Calea principală de eliminare a amprenavirului este prin metabolizare hepatică, mai puţin de 3% fiind eliminat nemodificat în urină.
The metabolites and unchanged amprenavir
Metaboliţii şi amprenavirul nemodificat din urină şi din materiile fecale reprezintă aproximativ 14%, respectiv, 75% din doza de amprenavir administrată.
Dosages of 20 mg/ kg twice a day and 15 mg/ kg three times a day with Agenerase capsules provided similar daily amprenavir exposure to 1200 mg twice a day in adults.
Administrarea de doze de 20 mg/ kg de două ori pe zi şi 15 mg/ kg de trei ori pe zi de Agenerase capsule a dus la o expunere zilnică la amprenavir similară cu cea de la adulţii care au primit 1200 mg de două ori pe zi.
Amprenavir is 14% less bioavailable from the oral solution than from the capsules; therefore, Agenerase capsules and Agenerase oral solution are not interchangeable on a milligram per milligram basis.
Amprenavir soluţie orală are o biodisponibilitate cu 14% mai mică faţă de Agenerase capsule; de aceea, dozele de Agenerase capsule nu sunt proporţionale cu dozele de Agenerase soluţie orală exprimate în mg.
Less than 3% of the therapeutic dose of amprenavir is excreted unchanged in the urine.
Mai puţin de 3% din doza terapeutică de amprenavir se elimină nemodificată în urină.
Renal clearance of ritonavir is also negligible; therefore the impact of renal impairment on amprenavir and ritonavir elimination should be minimal.
Clearance- ul renal al ritonavirului este, de asemenea, neglijabil; prin urmare impactul insuficienţei renale asupra eliminării amprenavir şi ritonavir trebuie să fie minim.
Hepatic impairment: the pharmacokinetics of amprenavir are significantly altered in patients with moderate to severe hepatic impairment.
19 Insuficienţă hepatică: farmacocinetica amprenavirului este semnificativ alterată la pacienţii cu insuficienţă hepatică moderată- severă.
Clearance also decreased in a corresponding manner to the AUC.
De asemenea clearance- ul a fost scăzut corespunzător cu creşterile ASC.
The dosage should therefore be reduced in these patients (see section 4.2).
4. 2).
In long-term carcinogenicity studies with amprenavir in mice and rats, there were benign hepatocellular adenomas in males at exposure levels equivalent to 2.0-fold (mice) or 3.8-fold (rats) those in humans given 1200 mg twice daily of amprenavir alone.
În studii pe termen lung de carcinogenitate cu amprenavir la şoareci şi şobolani, s- a înregistrat apariţia de adenoame hepatocelulare benigne la masculi, la nivele de expunere echivalente cu de 2 ori (în cazul şoarecilor) sau de 3, 8 ori (în cazul şobolanilor) mai mari decât cele obţinute la om la administrarea de 1200 mg de două ori pe zi de amprenavir singur.
In male mice altered hepatocellular foci were seen at doses that were at least 2.0 times human therapeutic exposure.
La şoarecii masculi s- a observat apariţia de focare de alterări heptocelulare la doze de cel puţin două ori mai mari decât cele de la om în cazul expunerii terapeutice.
Amprenavir was not mutagenic or genotoxic in a battery of in vivo and in vitro genetic toxicity assays, including bacterial reverse mutation (Ames Test), mouse lymphoma, rat micronucleus, and chromosome aberration in human peripheral lymphocytes.
20 Amprenavirul nu a fost mutagen sau genotoxic într- o serie de teste de genotoxicitate in vitro şi in vivo, incluzând mutaţia inversă bacteriană (testul Ames), testul pe limfomul de şoarece, micronuclei la şobolan şi aberaţii cromozomiale ale limfocitelor periferice umane.
In toxicological studies with mature animals, the clinically relevant findings were mostly confined to the liver and gastrointestinal disturbances.
În studii de toxicologie la animale adulte, majoritatea rezultatelor semnificative clinic au fost legate de tulburări la nivel hepatic şi la nivel gastro- intestinal.
However, significant liver toxicity has not been observed in patients treated in clinical studies, either during administration of Agenerase or after discontinuation.
Totuşi, nu s- a observat toxicitate hepatică semnificativă la pacienţii trataţi în cadrul studiilor clinice, nici în timpul administrării de Agenerase şi nici după întreruperea administrării acestuia.
Local toxicity and sensitising potential was absent in animal studies, but slight irritating properties to the rabbit eye were identified.
În studiile la animale, nu s- a pus în evidenţă toxicitate locală sau potenţial de sensibilizare, dar a fost identificată acţiunea iritativă la nivelul ochiului de iepure.
19 Toxicity studies in young animals, treated from four days of age, resulted in high mortality in both the control animals and those receiving amprenavir.
Studii de toxicitate la animale tinere, tratate de la vârsta de 4 zile, a dus la rate mari de mortalitate atât în lotul de control cât şi în cel care a primit amprenavir.
These results imply that young animals lack fully developed metabolic pathways enabling them to excrete amprenavir or some critical components of the formulation (e. g. propylene glycol, PEG 400).
Aceste rezultate sugerează că animalele tinere nu au căi metabolice complet dezvoltate care să le permită să elimine amprenavirul sau unele componente critice ale produsului (de exemplu propilen glicol, PEG 400).
It is therefore recommended that women of child-bearing potential taking Agenerase should practice effective contraception (e. g. barrier methods).
De aceea, se recomandă ca femeile de vârstă fertilă care primesc Agenerase să utilizeze mijloace contraceptive eficace (de exemplu metode de barieră).
Capsule shell: gelatin, glycerol, d-sorbitol (E420) and sorbitans solution, titanium dioxide, red printing ink.
Învelişul capsulei: gelatină, glicerol, d- sorbitol (E420) şi soluţie de sorbitani, dioxid de titan, cerneală roşie pentru inscripţionare.
Capsule contents: d-alpha tocopheryl polyethylene glycol 1000 succinate (TPGS), macrogol 400 (PEG 400), propylene glycol.
Conţinutul capsulei: d- alfa tocoferil polietilenglicol 1000 succinat (TPGS), macrogol 400 (PEG 400), propilenglicol.
6.3 Shelf life
Nu este cazul.
3 years.
6. 3 Perioada de valabilitate
Glaxo Group Ltd Glaxo Wellcome House Berkeley Avenue Greenford Middlesex UB6 0NN United Kingdom
Glaxo Group Ltd Glaxo Wellcome House Berkeley Avenue Greenford Middlesex UB6 0NN Marea Britanie
MARKETING AUTHORISATION NUMBER
NUMĂRUL( ELE) AUTORIZAŢIEI DE PUNERE PE PIAŢĂ
20 October 2000 Date of last renewal:
20 octombrie 2000 Data ultimei reautorizări:
17 November 2005
17 Noiembrie 2005
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu.
Informaţii detaliate privind acest medicament sunt disponibile pe website- ul Agenţiei Europene a Medicamentului (EMEA) http: // www. emea. europa. eu
Oblong, opaque, off-white to cream coloured, printed with ‘ GX CC2’.
Alungite, opace, de culoare alb- crem, inscripţionate cu “ GX CC2 ”.
22 Children (4 to 12 years) and patients less than 50 kg body weight: the recommended dose of Agenerase capsules is 20 mg/ kg body weight twice a day, in combination with other antiretroviral agents, without exceeding a total daily dose of 2400 mg (see section 5.1).
5. 1).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking amprenavir due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of amprenavir (see section 4.5).
4. 5).
23 4.4 Special warnings and precautions for use
4. 4 Atenţionări şi precauţii speciale pentru utilizare
Agenerase capsules are contraindicated in patients with severe hepatic impairment when used in combination with ritonavir (see section4.3).
Este contraindicată administrarea de Agenerase capsule la pacienţii cu insuficienţă hepatică severă, în cazul utilizării în asociere cu ritonavir (vezi pct.
The HMG-CoA reductase inhibitors lovastatin and simvastatin are highly dependent on CYP3A4 for metabolism, thus concomitant use of Agenerase with simvastatin or lovastatin is not recommended due to an increased risk of myopathy, including rhabdomyolysis.
Metabolizarea inhibitorilor de HMG- CoA reductază, lovastatina şi simvastatina depinde foarte mult de CYP3A4, aşadar nu este recomandată utilizarea concomitentă de Agenerase şi simvastatină sau lovastatină din cauza riscului crescut de miopatie, inclusiv rabdomioliză.
Anticonvulsants (carbamazepine, phenobarbital, phenytoin) should be used with caution.
25 Anticonvulsivantele (carbamazepină, fenobarbital, fenitoină) trebuie utilizate cu prudenţă.
Caution is advised when Agenerase is used concomitantly with delavirdine (see section 4.5).
4. 5).
24 A reduction of rifabutin dosage of at least 50% is recommended when administered with Agenerase.
În cazul administrării împreună cu Agenerase, se recomandă reducerea cu cel puţin 50% a dozelor de rifabutină.
Agenerase capsules contain vitamin E (109 IU/ 150 mg capsule), therefore additional vitamin E supplementation is not recommended.
Agenerase capsule conţine vitamină E (109 UI/ capsulă, capsulă de 150 mg) şi, de aceea, nu se recomandă suplimentarea cu vitamină E.
Lipodystrophy
26 Lipodistrofie
In some
La pacienţii cu hemofilie tip A şi B trataţi cu inhibitori de protează, a fost raportată creşterea frecvenţei hemoragiilor, inclusiv hematoame cutanate şi hemartroze spontane.
25 patients, additional factor VIII was given.
La unii pacienţi s- a administrat factor VIII suplimentar.
When amprenavir and ritonavir are co-administered, the ritonavir metabolic drug interaction profile may predominate because ritonavir is a more potent CYP3A4 inhibitor.
4. 5 Interacţiuni cu alte medicamente şi alte forme de interacţiune administrării concomitente de amprenavir şi ritonavir, profilul de interacţiuni medicamentoase metabolice al ritonavirului poate fi predominant, deoarece ritonavirul este un inhibitor mai puternic al CYP3A4.
Co-administration may result in competitive inhibition of the metabolism of these active substances thus increasing their plasma level and leading to serious and / or life-threatening adverse reactions such as cardiac arrhythmia (e. g. amiodarone, astemizole, bepridil, cisapride, pimozide, quinidine, terfenadine) or peripheral vasospasm or ischaemia (e. g. ergotamine, dihydroergotamine) (see section 4.3).
4. 3).
These active substances include flecainide and propafenone (see section 4.3).
4. 3).
26 Rifampicin Rifampicin is a strong CYP3A4 inducer and has been shown to cause an 82% decrease in amprenavir AUC, which can result in virological failure and resistance development.
Rifampicina Rifampicina este un inductor puternic CYP3A4 şi s- a demonstrat că determină o scădere cu aproximativ 82% a ASC a amprenavirului, care poate duce la eşec terapeutic din punct de vedere virusologic şi dezvoltarea rezistenţei.
The inducing effect may persist for at least 2 weeks after cessation of treatment with St John’ s wort (see section 4.3).
4. 3).
Ritonavir: the AUC and Cmin of amprenavir were increased by 64% and 508% respectively and the Cmax decreased by 30% when ritonavir (100 mg twice daily) was coadministered with amprenavir capsules (600 mg twice daily) compared to values achieved after 1200 mg twice daily doses of amprenavir capsules.
ASC şi Cmin ale amprenavir au crescut cu 65% şi, respectiv, 508%, iar Cmax a scăzut cu 30% în cazul administrării concomitente de ritonavir (100 mg de două ori pe zi) şi amprenavir capsule (600 mg de două ori pe zi) comparativ cu valorile obţinute după amprenavir capsule în doză de 1200 mg de
The amprenavir plasma Cmin values achieved with the combination of amprenavir (600 mg twice daily) in combination with Kaletra (400 mg lopinavir + 100 mg ritonavir twice daily) are approximately 40- 50% lower than when amprenavir (600 mg twice daily) is given in combination with ritonavir 100 mg
Valorile Cmin plasmatice de amprenavir obţinute cu asocierea amprenavir (600 mg de două ori pe zi) Kaletra (400 mg de lopinavir + 100 mg de ritonavir de două ori pe zi) sunt cu aproximativ 40- 50% mai scăzute decât în cazul administrării asociate de amprenavir (600 mg de două ori pe zi) şi ritonavir 100 mg de două ori pe zi.
Abacavir: the AUC, Cmin, and Cmax of abacavir were unaltered when given with amprenavir.
ASC, Cmin şi Cmax ale abacavir au fost nemodificate în cazul administrării împreună cu amprenavir.
The AUC, Cmin, and Cmax of amprenavir were increased by 29%, 27%, and 47%, respectively.
ASC, Cmin şi Cmax ale amprenavir au crescut cu 29%, 27% şi, respectiv, 47%.
Efavirenz: efavirenz has been seen to decrease the Cmax, AUC, and Cmin, ss of amprenavir by approximately 40% in adults.
S- a observat că, la adulţi, efavirenzul scade Cmax, ASC şi Cmin, se ale amprenavir cu aproximativ 40%.
Nevirapine:
29 Nevirapină:
If these medicinal products are used concomitantly care is advised, and
Dacă aceste medicamente sunt utilizate concomitent, este recomandată precauţie şi monitorizare atentă clinică şi virusologică, deoarece este dificil de anticipat efectul asocierii amprenavirului cu ritonavir şi cu delavirdina.
Antibiotics/ antifungals
Antibiotice/ antifungice
The AUC, Cmin and Cmax of amprenavir were increased by 18%, 39%, and 15% respectively.
ASC, Cmin şi Cmax ale amprenavir au crescut cu 18%, 39% şi, respectiv, 15%.
Ketoconazole / Itraconazole: the AUC and Cmax of ketoconazole were increased by 44% and 19% respectively when given with amprenavir alone.
ASC şi Cmax ale ketoconazol au crescut cu 44% şi, respectiv, 19% în cazul administrării împreună numai cu amprenavir.
Other possible interactions
30 Alte interacţiuni posibile
29 Erectile dysfunction agents: based on data for other protease inhibitors caution should be used when prescribing PDE5 inhibitors (e. g. sildenafil and vardenafil) to patients receiving Agenerase.
Medicamente pentru disfunţia erectilă: pe baza datelor cunoscute pentru alţi inhibitori de protează, este necesară precauţie la prescrierea inhibitorilor de PDE5 (de exemplu sildenafil şi vardenafil) la pacienţii care primesc Agenerase.
Fluticasone propionate (interaction with ritonavir): in a clinical study where ritonavir 100 mg capsules bid were co-administered with 50 µg intranasal fluticasone propionate (4 times daily) for 7 days in healthy subjects, the fluticasone propionate plasma levels increased significantly, whereas the intrinsic cortisol levels decreased by approximately 86% (90% confidence interval 82-89%).
82- 89%).
Data from concomitant use of parenteral midazolam with other protease inhibitors suggest a possible 3-4 fold increase in midazolam plasma levels.
Datele obţinute în cazul utilizării concomitente a midazolamului administrat pe cale parenterală cu alţi inhibitori de protează sugerează a posibilă creştere de 3- 4 ori a concentraţiilor plasmatice ale midazolamului.
30 As compared to a non-matched historical control group, co-administration of methadone and amprenavir resulted in a 30%, 27% and 25% decrease in serum amprenavir AUC, Cmax and Cmin respectively.
Comparativ cu un lot de control istoric nepereche, administrarea concomitentă de metadonă şi amprenavir a condus la o scădere cu 30%, 27% şi 25% a ASC, Cmax şi, respectiv, Cmin serice ale amprenavir.
Oral anticoagulants: a reinforced monitoring of the International Normalised Ratio is recommended in case of administration of Agenerase with warfarin or other oral anticoagulants, due to a possible decrease or increase of their antithrombotic effect (see section 4.4).
4. 4).
4.6 Pregnancy and lactation
32 4. 6 Sarcina şi alăptarea
Adverse events considered associated with the use of Agenerase are gastro-intestinal symptoms, rash and oral/ peri-oral
Evenimentele adverse despre care se consideră că se asociază cu administrarea de Agenerase sunt reprezentate de simptomele gastro- intestinale, erupţiile şi paresteziile orale/ periorale.
Most undesirable effects associated with Agenerase therapy were mild to moderate in severity, early in onset, and rarely treatment-limiting.
Majoritatea reacţiilor adverse asociate cu terapia cu Agenerase au avut o intensitate uşoară- moderată, debut precoce şi rareori au impus oprirea tratamentului.
Common:
33 Frecvente:
32 Gastrointestinal disorders
Tulburări gastro- intestinale
If overdose occurs, the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment provided as necessary.
4. 8), şi, în funcţie de caz, trebuie să se asigure tratamentul suportiv standard.
33 5.
35 5.
Pharmacotherapeutic group; protease inhibitor; ATC Code:
Grupa farmacoterapeutică: inhibitor de protează; codul ATC:
HIV-1 isolates with decreased susceptibility to amprenavir have been selected during in vitro serial passage experiments Reduced susceptibility to amprenavir was associated with virus that had developed I50V or I84V or V32I+I47V or I54M mutations.
Reducerea sensibilităţii virusului la amprenavir a fost asociată cu apariţia mutaţiilor I50V sau I84V sau V32I+I47V sau I54M.
a) ART-naïve or PI-naïve patients
a) Pacienţi cărora nu li s- a administrat anterior IP sau TAR
(Note:
(Notă:
Genotypic analysis of isolates from 13 of 14 paediatric patients exhibiting virological failure among the 59 PI-naïve patients enrolled, demonstrated resistance patterns similar to those observed in adults.
Analiza genotipică a tulpinilor izolate de la 13 din 14 pacienţi copii şi adolescenţi la care terapia a eşuat din punct de vedere virusologic, dintre 59 pacienţi înrolaţi cărora nu li s- a administrat anterior IP, a demonstrat modele de rezistenţă similare cu cele observate la adulţi.
34 b) PI-experienced patients
36 b) Pacienţi trataţi anterior cu IP
In the studies of PI-experienced patients, PRO30017 (amprenavir 600 mg / ritonavir 100 mg twice daily in sub-study A and B with 80 and 37 patients respectively), the following mutations emerged in patients with virological failure:
Următoarele mutaţii au apărut la pacienţii la care terapia a eşuat din punct de vedere virusologic, în studiile la pacienţi trataţi anterior cu IP, PRO30017 (600 mg amprenavir / 100 mg ritonavir de două ori pe zi în sub- studiul A şi B cu 80, respectiv 37 pacienţi):
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, V82A, I84V, and L90M.
L10F/ I, L24I, V32I, L33F, M36I, M46I/ L, I47V, I50V, I54L/ M/ S, A71I/ T/ V, G73S, V82A, I84V, şi L90M.
Based on data from twenty-five antiretroviral naïve patients failing a fosamprenavir containing regimen (one of whom showed Baseline resistance to lopinavir and saquinavir and another to tipranavir) the resistance pathways associated with amprenavir produce limited cross-resistance to atazanavir/ ritonavir (three of 25 isolates), darunavir/ ritonavir (four of 25 isolates), indinavir/ ritonavir (one of 25 isolates), lopinavir/ ritonavir (three of 24 isolates), saquinavir (three of 24 isolates) and tipranavir/ ritonavir (four of 24 isolates)..
Dimpotrivă,
Conversely amprenavir retains activity against some isolates with resistance to other PIs and this retained activity would depend on the number and type of protease resistance mutations present in the isolates.
37 amprenavir păstrează acţiunea împotriva unor tulpini selectate rezistente la alte IP şi păstrarea acestei acţiuni ar depinde de numărul şi tipul mutaţiilor rezistente la proteaze prezente în tulpinile selectate.
35 The number of key PI-resistance mutations increases markedly the longer a failing PI-containing regimen is continued.
Numărul de mutaţii cheie care conferă rezistenţă la IP creşte marcat cu durata administrării unui tratament care conţine un IP ineficace.