natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In a 24-week study of initial combination therapy with sitagliptin and metformin administered twice daily (sitagliptin/ metformin 50 mg/ 500 mg or 50 mg/ 1,000 mg), the overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin compared to patients treated with placebo was 14.0% and 9.7%, respectively.
Într- un studiu clinic cu durata de 24 săptămâni cu administrarea iniţială de două ori pe zi a sitagliptinului asociat cu metformin (sitagliptin/ metformin 50 mg/ 500 mg sau 50 mg/ 1000 mg), incidenţa globală a reacţiilor adverse considerate ca fiind legate de medicament la pacienţii trataţi cu asocierea dintre sitagliptin şi metformin, comparativ cu pacienţii cărora li s- a administrat placebo, a fost de 14, 0%, respectiv de 9, 7%.
The overall incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with the combination of sitagliptin and metformin was comparable to metformin alone (14.0% each) and greater than sitagliptin alone (6.7%), with the differences relative to sitagliptin alone primarily due to gastrointestinal adverse reactions.
Incidenţa globală a reacţiilor adverse considerate ca fiind legate de medicament la pacienţii trataţi cu asocierea dintre sitagliptin şi metformin a fost comparabilă cu cea din cazul administrării de metformin în monoterapie (14, 0% fiecare) şi mai mare decât în cazul administrării de sitagliptin în monoterapie (6, 7%), diferenţele legate de administrarea de sitagliptin în monoterapie fiind datorate în principal reacţiilor adverse gastro- intestinale.
Additional information on the individual active substances of the fixed dose combination Sitagliptin In addition, in monotherapy studies of up to 24 weeks in duration of sitagliptin 100 mg once daily alone compared to placebo, adverse reactions considered as drug-related reported in patients treated with sitagliptin in excess (> 0.2% and difference > 1 patient) of that in patients receiving placebo are headache, hypoglycaemia, constipation, and dizziness.
Informaţii suplimentare privind substanţele active individuale din combinaţia fixă Sitagliptin În plus, în studiile de monoterapie cu durată de până la 24 săptămâni, cu sitagliptin 100 mg administrat o dată pe zi în monoterapie, comparativ cu placebo, reacţiile adverse considerate ca fiind legate de medicament, raportate în plus la pacienţii trataţi cu sitagliptin (> 0, 2% şi diferenţă > 1 pacient) faţă de cei cărora li s- a administrat placebo, sunt cefalee, hipoglicemie, constipaţie şi ameţeli.
In addition to the drug related adverse reactions described above, adverse events (reported regardless of causal relationship to medicinal product) occurring in at least 5% and more commonly in patients treated with sitagliptin included upper respiratory tract infection and nasopharyngitis.
În plus faţă de reacţiile adverse legate de medicament descrise mai sus, evenimentele adverse (raportate indiferent de relaţia de cauzalitate cu medicamentul), care au apărut în proporţie de cel puţin 5% şi mai frecvent la pacienţii trataţi cu sitagliptin, au inclus infecţii ale tractului respirator superior şi nazo- faringite.
Additional adverse events that occurred more frequently in patients treated with sitagliptin (not reaching the 5% level, but occurring with an incidence of > 0.5% higher with sitagliptin than that in the control group) included osteoarthritis and pain in extremity.
Evenimente adverse suplimentare, care au apărut mai frecvent la pacienţii trataţi cu sitagliptin (neatingând valoarea de 5%, dar apărând cu o incidenţă mai mare de 0, 5% la sitagliptin faţă de cea din grupul de control), au inclus osteoartrită şi dureri la nivelul extremităţilor.
Across clinical studies, a small increase in white blood cell (WBC) count (approximately 200 cells/ microl difference in WBC vs placebo; mean baseline WBC approximately 6,600 cells/ microl) was observed due to an increase in neutrophils.
În studiile clinice, a fost observată o creştere mică a numărului de leucocite (diferenţă de aproximativ 200 celule/ microlitru în numărul de leucocite, comparativ cu placebo; număr mediu iniţial de leucocite de aproximativ 6600 celule/ microlitru), datorită unei creşteri a numărului neutrofilelor.
This observation was seen in most but not all studies.
Această observaţie a survenit în majoritatea, dar nu în toate studiile.
This change in laboratory parameters is not considered to be clinically relevant.
Această modificare a parametrilor de laborator nu este considerată relevantă din punct de vedere clinic.
No clinically meaningful changes in vital signs or in ECG (including in QTc interval) were observed with sitagliptin treatment.
În cursul tratamentului cu sitagliptin nu au fost observate modificări clinic semnificative ale semnelor vitale sau ECG (inclusiv intervalul QTc).
Post-marketing data
Date obţinute după punerea pe piaţă
During post-marketing experience of Efficib or sitagliptin, one of the active substances of Efficib, the following additional adverse reactions have been reported (frequency not known): hypersensitivity reactions including anaphylaxis, angioedema, rash, urticaria, and exfoliative skin conditions including Stevens-Johnson syndrome (see section 4.4).
4. 4).
Table 2 presents adverse reactions by system organ class and by frequency category.
Date din studii clinice şi după punerea pe piaţă
Table 2.
Tabelul 2 prezintă reacţiile adverse pe clase de aparate, sisteme şi organe şi în funcţie de categoria de frecvenţă.
The frequency of metformin adverse reactions identified from clinical trial and postmarketing data
Categoriile de frecvenţă se bazează pe informaţii din Rezumatul Caracteristicilor Produsului disponibil în Uniunea Europeană (UE) pentru metformin.
Frequency
8 Tabel 2.
Nervous system disorders
Frecvenţa reacţiilor adverse identificate pentru metformin în cadrul studiilor clinice şi după punerea pe piaţă
metallic taste
Reacţia adversă
8 Adverse reaction
Tulburări ale sistemului nervos
Frequency
gust metalic
gastrointestinal symptomsa
Tulburări gastro- intestinale simptome gastro- intestinalea
Very common
foarte frecvent
Skin and subcutaneous disorders urticaria, erythema, pruritis
urticarie, eritem, prurit
Very rare
foarte rar
Metabolism and nutrition disorders
Tulburări metabolice şi de nutriţie acidoză lactică deficit al vitaminei B12b
lactic acidosis vitamin B12 deficiencyb
foarte rar foarte rar
Very rare Very rare
Tulburări hepatobiliare
Hepatobiliary disorders liver function disorders, hepatitis a
tulburări ale funcţiei hepatice, hepatită a
Long-term treatment with metformin has been associated with a decrease in vitamin B12 absorption which may very rarely result in clinically significant vitamin B12 deficiency (e. g., megaloblastic anaemia).
Simptome gastro- intestinale cum sunt greaţă, vărsături, diaree, dureri abdominale şi pierderea apetitului apar cel mai frecvent în timpul iniţierii tratamentului şi se rezolvă spontan în cele mai multe cazuri. b Tratamentul cu metformin pe termen lung s- a asociat cu o diminuare a absorbţiei vitaminei B12, care poate determina foarte rar deficit al vitaminei B12 semnificativ din punct de vedere clinic (de exemplu, anemie megaloblastică).
No data are available with regard to overdose of Efficib.
Nu sunt disponibile date referitoare la supradozajul cu Efficib.
During controlled clinical trials in healthy subjects, single doses of up to 800 mg sitagliptin were generally well tolerated.
În studii clinice controlate, cu subiecţi sănătoşi, doze unice de până la 800 mg sitagliptin au fost, în general, bine tolerate.
Minimal increases in QTc, not considered to be clinically relevant, were observed in one study at a dose of 800 mg sitagliptin.
Într- unul dintre studii au fost observate, la o doză de 800 mg sitagliptin, creşteri minime ale QTc, care nu au fost considerate relevante clinic.
There is no experience with doses above 800 mg in humans.
Nu există experienţă la om cu doze mai mari de 800 mg.
In Phase I multiple-dose studies, there were no dose-related clinical adverse reactions observed with sitagliptin with doses of up to 600 mg per day for 10 days and 400 mg per day for periods of up to 28 days.
În studii clinice de Fază 1 cu doze multiple, la administrarea sitagliptinului în doze de până la 600 mg pe zi pe o perioadă de 10 zile şi 400 mg pe zi pentru perioade de până la 28 zile nu au fost observate reacţii adverse clinice având legătură cu doza.
A large overdose of metformin (or co-existing risks of lactic acidosis) may lead to lactic acidosis which is a medical emergency and must be treated in hospital.
Un supradozaj mare cu metformin (sau riscurile aferente de acidoză lactică) poate determina acidoză lactică, care reprezintă o urgenţă medicală şi trebuie tratată în spital.
Sitagliptin is modestly dialyzable.
Sitagliptinul se elimină în proporţie mică prin dializă.
In clinical studies, approximately 13.5% of the dose was removed over a 3- to 4-hour haemodialysis session.
În studii clinice, într- o şedinţă de 3- 4 ore de hemodializă a fost îndepărtată aproximativ 13, 5% din doză.
It is not known if sitagliptin is dialyzable by peritoneal dialysis.
Nu se cunoaşte dacă sitagliptinul este dializabil prin dializă peritoneală.
In the event of an overdose, it is reasonable to employ the usual supportive measures, e. g., remove unabsorbed material from the gastrointestinal tract, employ clinical monitoring (including obtaining an electrocardiogram), and institute supportive therapy if required.
În cazul supradozajului, este rezonabilă aplicarea măsurilor obişnuite de susţinere, de exemplu îndepărtarea substanţei neabsorbite din tractul gastro- intestinal, monitorizare clinică (inclusiv efectuarea unei electrocardiograme) şi, dacă este necesar, instituirea tratamentului de susţinere a funcţiilor vitale.
Combinations of oral blood glucose lowering drugs, ATC code:
Grupa farmacoterapeutică: combinaţii de medicamente antidiabetice orale, codul ATC:
A10BD07
A10BD07.
Efficib combines two antihyperglycaemic agents with complementary mechanisms of action to improve glycaemic control in patients with type 2 diabetes: sitagliptin phosphate, a dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) inhibitor, and metformin hydrochloride, a member of the biguanide class.
Efficib asociază două medicamente antihiperglicemice cu mecanisme de acţiune complementare, pentru îmbunătăţirea controlului glicemic la pacienţii cu diabet zaharat de tip 2: sitagliptinfosfat, un inhibitor al dipeptidil peptidazei 4 (DPP- 4) şi clorhidratul de metformin, un membru al clasei biguanidelor.
9 Sitagliptin Sitagliptin phosphate is an orally-active, potent, and highly selective inhibitor of the dipeptidyl peptidase 4 (DPP-4) enzyme for the treatment of type 2 diabetes.
Sitagliptin Sitagliptin fosfat este un inhibitor puternic şi înalt selectiv al enzimei dipeptidil peptidază 4 (DPP- 4), activ pe cale orală, utilizat în tratamentul diabetului zaharat de tip 2.
The DPP-4 inhibitors are a class of agents that act as incretin enhancers.
Inhibitorii DPP- 4 reprezintă o clasă de medicamente care acţionează sub formă de hormoni endogeni.
By inhibiting the DPP-4 enzyme, sitagliptin increases the levels of two known active incretin hormones, glucagon-like peptide-1 (GLP-1) and glucose-dependent insulinotropic polypeptide (GIP).
Prin inhibarea enzimei DPP- 4, sitagliptinul creşte valorile a doi hormoni endogeni activi cunoscuţi, peptidul 1 glucagon- like (PGL- 1) şi polipeptidul insulinotrop dependent de glucoză (PIG).
The incretins are part of an endogenous system involved in the physiologic regulation of glucose homeostasis.
Aceşti hormoni fac parte dintr- un sistem endogen implicat în reglarea fiziologică a homeostaziei glucozei.
When blood glucose concentrations are normal or elevated, GLP-1 and GIP increase insulin synthesis and release from pancreatic beta cells.
Când concentraţiile glucozei în sânge sunt normale sau crescute, PGL- 1 şi PIG cresc sinteza şi eliberarea insulinei din celulele beta pancreatice.
GLP-1 also lowers glucagon secretion from pancreatic alpha cells, leading to reduced hepatic glucose production.
PGL- 1 reduce, de asemenea, secreţia de glucagon din celulele alfa pancreatice, determinând diminuarea producţiei hepatice de glucoză.
Sitagliptin is a potent and highly selective inhibitor of the enzyme DPP-4 and does not inhibit the closely-related enzymes DPP-8 or DPP-9 at therapeutic concentrations.
Sitagliptinul este un inhibitor puternic şi înalt selectiv al enzimei DPP- 4, iar la concentraţii terapeutice nu inhibă enzimele înrudite DPP- 8 sau DPP- 9.
Sitagliptin differs in chemical structure and pharmacological action from GLP-1 analogues, insulin, sulphonylureas or meglitinides, biguanides, peroxisome proliferator-activated receptor gamma (PPARγ) agonists, alpha- glucosidase inhibitors, and amylin analogues.
În ceea ce priveşte structura chimică şi acţiunea farmacologică, sitagliptinul diferă de analogii de PGL- 1, insulină, sulfoniluree sau meglitinide, biguanide, agonişti de receptor gamma activat de proliferare a peroxizomilor (PPARγ), inhibitori ai alfa- glucozidazei şi analogi amilin.
Overall, sitagliptin improved glycaemic control when used in combination with metformin (as initial or add-on therapy) and in combination with a sulphonylurea and metformin, as measured by clinically relevant reductions in HbA1c from baseline at study endpoint (see Table 3).
Per global, sitagliptinul a îmbunătăţit controlul glicemic atunci când s- a utilizat în asociere cu metforminul (iniţial sau ca terapie suplimentară) şi în asociere cu o sulfoniluree şi metformin, fapt dovedit prin reducerea relevantă clinic a HbA1c de la momentul iniţial la momentul final al studiului (vezi Tabelul 3).
In clinical trials, sitagliptin as monotherapy improved glycaemic control with significant reductions in haemoglobin A1c (HbA1c) and fasting and postprandial glucose.
În studii clinice, sitagliptinul administrat în monoterapie a îmbunătăţit controlul glicemic, asociindu- se cu reducerea semnificativă a valorilor hemoglobinei A1c (HbA1c) şi a valorilor glicemiei în condiţii de repaus alimentar şi postprandial.
Reduction in fasting plasma glucose (FPG) was observed at 3 weeks, the first time point at which FPG was measured.
Reducerea valorilor glicemiei în condiţii de repaus alimentar (á jeun - GJ) a fost observată la 3 săptămâni, primul moment în timp la care GJ a fost măsurată.
Improvements in surrogate markers of beta cell function, including HOMA-β (Homeostasis Model Assessment-β), proinsulin to insulin ratio, and measures of beta cell responsiveness from the frequently-sampled meal tolerance test were observed.
S- a observat îmbunătăţirea markerilor surogat ai funcţiei celulelor beta, inclusiv HOMA- β (Homeostasis Model Assessment- β – Modelul β de evaluare a homeostaziei), raportul proinsulină- insulină şi parametrii de responsivitate ai celulelor beta, din cadrul testului de toleranţă la glucoză cu determinări frecvente.
Studies of sitagliptin in combination with metformin In a 24-week, placebo-controlled clinical study to evaluate the efficacy and safety of the addition of sitagliptin 100 mg once daily to ongoing metformin, sitagliptin provided significant improvements in glycaemic parameters compared with placebo.
Studii clinice cu sitagliptin în asociere cu metformin Într- un studiu clinic cu durata de 24 săptămâni, controlat cu placebo, conceput să evalueze eficacitatea şi siguranţa administrării sitagliptinului 100 mg o dată pe zi, adăugat la tratamentul neîntrerupt cu metformin, sitagliptinul a determinat îmbunătăţiri semnificative ale valorilor parametrilor glicemici, în comparaţie cu placebo.
In a 24-week placebo-controlled factorial study of initial therapy, sitagliptin 50 mg twice daily in combination with metformin (500 mg or 1000 mg twice daily) provided significant improvements in glycaemic parameters compared with either monotherapy.
Într- un studiu clinic cu design factorial cu durata de 24 săptămâni, controlat cu placebo, administrarea iniţială de sitagliptin 50 mg de două ori pe zi în asociere cu metformin (500 mg sau 1000 mg de două ori pe zi) a determinat îmbunătăţiri semnificative ale valorilor parametrilor glicemici, comparativ cu fiecare administrare a acestora în monoterapie.
The decrease in body weight with the combination of sitagliptin and metformin was similar to that observed with metformin alone or placebo; there was no change from baseline for patients on sitagliptin alone.
10 în monoterapie sau la administrarea placebo; la pacienţii cărora li s- a administrat sitagliptin în monoterapie nu s- a înregistrat nicio modificare faţă de valoarea iniţială.
Patients treated with sitagliptin had a modest increase in body weight (+1.1 kg) compared to those given placebo.
Pacienţii trataţi cu sitagliptin au prezentat o creştere modestă a greutăţii corporale (+1, 1 kg), comparativ cu cei cărora li s- a administrat placebo.
HbA1c results in placebo-controlled combination therapy studies of sitagliptin and metformin*
Rezultatele HbA1c în studii clinice controlate cu placebo, cu administrarea tratamentului asociat dintre sitagliptin şi metformin *
Mean baseline
Studiu
Mean change from
medie iniţială
Placebo-corrected mean change
faţă de momentul
HbA1c (%)
placebo a HbA1c (%) la
baseline HbA1c (%)
HbA1c
in HbA1c (%) at Week 24†
(%)
at Week 24†
iniţial a HbA1c (%) la săptămâna 24 †
(95% CI)
săptămâna 24 † (IÎ 95%) - 0, 7 ‡
Sitagliptin 100 mg once daily added to ongoing metformin
neîntrerupt cu metformin (n=453) Sitagliptin 100 mg o dată pe zi adăugat la tratament
-0.7‡
(- 0, 8; - 0, 5) - 0, 9 ‡
added to ongoing glimepiride + metformin therapy (N=115) Initial Therapy (twice daily):
neîntrerupt cu glimepiridă + metformin (n=115) Tratament iniţial (de două ori pe zi):
-0.9‡ (-1.1, -0.7)
(- 1, 1; - 0, 7) - 1, 6 ‡
Sitagliptin 50 mg + metformin 500 mg (N=183) Initial Therapy (twice daily):
sitagliptin 50 mg + metformin 500 mg (n=183) Tratament iniţial (de două ori pe zi):
-1.6‡ (-1.8, -1.3)
(- 1, 8; - 1, 3) - 2, 1 ‡
Sitagliptin 50 mg + metformin 1000 mg (N=178)
sitagliptin 50 mg + metformin 1000 mg (n=178)
-2.1‡ (-2.3, -1.8)
(- 2, 3; - 1, 8)
* All Patients Treated Population (an intention-to-treat analysis). † Least squares means adjusted for prior antihyperglycaemic therapy status and baseline value. ‡ p < 0.001 compared to placebo or placebo + combination treatment.
* Toţi pacienţii din populaţia tratată (o analiză intenţie- de- tratament). † Media celor mai mici pătrate ajustată pentru statusul anterior tratamentului antihiperglicemic şi valorii iniţiale. ‡ p < 0, 001 comparativ cu placebo sau cu tratamentul placebo + asociere.
In a 52-week study, comparing the efficacy and safety of the addition of sitagliptin 100 mg once daily or glipizide (a sulphonylurea agent) in patients with inadequate glycaemic control on metformin monotherapy, sitagliptin was similar to glipizide in reducing HbA1c (-0.7% mean change from baselines at week 52, with baseline HbA1c of approximately 7.5% in both groups).
Într- un studiu clinic cu durata de 52 săptămâni, care a comparat eficacitatea şi siguranţa adăugării sitagliptinului 100 mg administrat o dată pe zi sau glipizidei (un derivat de sulfoniluree) la pacienţii cu control glicemic inadecvat prin monoterapia cu metformin, sitagliptinul a fost similar glipizidei în ceea ce priveşte reducerea HbA1c (- 0, 7% modificare medie faţă de momentul iniţial la săptămâna 52, cu HbA1c la momentul iniţial de aproximativ 7, 5% în ambele grupuri).
The mean glipizide dose used in the comparator group was 10 mg per day with approximately 40% of patients requiring a glipizide dose of ≤ 5 mg/ day throughout the study.
Doza medie de glipizidă utilizată în grupul comparator a fost de 10 mg pe zi cu aproximativ 40% dintre pacienţi necesitând o doză de glipizidă ≤ 5 mg pe zi de- a lungul studiului.
Patients treated with sitagliptin exhibited a significant mean decrease from baseline in body weight (-1.5 kg) compared to a significant weight gain in patients administered glipizide (+1.1 kg).
Pacienţii care au fost trataţi cu sitagliptin au prezentat o reducere medie semnificativă a greutăţii corporale faţă de valoarea iniţială (- 1, 5 kg), comparativ cu o creştere semnificativă în greutate a pacienţilor cărora li s- a administrat glipizidă (+1, 1 kg).
In this study, the proinsulin to insulin ratio, a marker of efficiency of insulin synthesis and release, improved with sitagliptin and deteriorated with glipizide treatment.
În acest studiu, raportul proinsulină/ insulină, un marker al eficienţei sintezei şi eliberării insulinei, a fost îmbunătăţit cu sitagliptin şi deteriorat în tratamentul cu glipizidă.
The incidence of hypoglycaemia in the sitagliptin group (4.9%) was significantly lower than that in the glipizide group (32.0%).
Incidenţa hipoglicemiei în grupul tratat cu sitagliptin (4, 9%) a fost semnificativ mai mică decât în grupul tratat cu glipizidă (32, 0%).
Metformin Metformin is a biguanide with antihyperglycaemic effects, lowering both basal and postprandial plasma glucose.
11 Metformin Metforminul este o biguanidă cu efecte antihiperglicemice, reducând atât valorile glucozei plasmatice bazale, cât şi postprandiale.
- by reduction of hepatic glucose production by inhibiting gluconeogenesis and glycogenolysis
- prin diminuarea producţiei de glucoză hepatică prin inhibarea gluconeogenezei şi glicogenolizei
- in muscle, by modestly increasing insulin sensitivity, improving peripheral glucose uptake and
- în muşchi, prin creşterea moderată a sensibilităţii la insulină, îmbunătăţind captarea şi utilizarea
utilisation
glucozei la nivel periferic
- by delaying intestinal glucose absorption.
- prin întârzierea absorbţiei glucozei la nivel intestinal.
Metformin stimulates intracellular glycogen synthesis by acting on glycogen synthase.
Metforminul stimulează sinteza intracelulară de glicogen, acţionând asupra glicogen- sintetazei.
Metformin increases the transport capacity of specific types of membrane glucose transporters (GLUT-1 and GLUT-4).
Metforminul creşte capacitatea de transport a anumitor tipuri de transportori membranari ai glucozei (GLUT- 1 şi GLUT- 4).
11 The prospective randomised (UKPDS) study has established the long-term benefit of intensive blood glucose control in type 2 diabetes.
Studiul randomizat prospectiv (UKPDS) a stabilit beneficiile pe termen lung ale controlului intensiv al glucozei sanguine în diabetul zaharat de tip 2.
- a significant reduction of the absolute risk of any diabetes-related complication in the metformin
- o reducere semnificativă a riscului absolut pentru orice complicaţie asociată diabetului zaharat,
group (29.8 events/ 1,000 patient-years) versus diet alone (43.3 events/ 1,000 patient-years), p=0.0023, and versus the combined sulphonylurea and insulin monotherapy groups (40.1 events/ 1,000 patient-years), p=0.0034
în grupul tratat cu metformin (29, 8 evenimente/ 1000 pacient- ani), comparativ cu utilizarea exclusivă a regimului alimentar (43, 3 evenimente/ 1000 pacient- ani), p=0, 0023, şi comparativ cu grupurile combinate tratate cu sulfoniluree şi insulină în monoterapie (40, 1 evenimente/ 1000 pacient- ani), p=0, 0034
- a significant reduction of the absolute risk of any diabetes-related mortality: metformin
- o reducere semnificativă a riscului absolut de mortalitate asociată diabetului zaharat: metformin
7.5 events/ 1,000 patient-years, diet alone 12.7 events/ 1,000 patient-years, p=0.017
7, 5 evenimente/ 1000 pacient- ani, utilizarea exclusivă a regimului alimentar 12, 7 evenimente/ 1000 pacient- ani, p=0, 017
- a significant reduction of the absolute risk of overall mortality: metformin
- o reducere semnificativă a riscului absolut de mortalitate generală: metformin
13.5 events/ 1,000 patient-years versus diet alone 20.6 events/ 1,000 patient-years, (p=0.011), and versus the combined sulphonylurea and insulin monotherapy groups 18.9 events/ 1,000 patient-years (p=0.021)
13, 5 evenimente/ 1000 pacient- ani, comparativ cu utilizarea exclusivă a regimului alimentar 20, 6 evenimente/ 1000 pacient- ani, (p=0, 011), şi comparativ cu grupurile combinate tratate cu sulfoniluree şi insulină în monoterapie 18, 9 evenimente/ 1000 pacient- ani (p=0, 021)
- a significant reduction in the absolute risk of myocardial infarction: metformin
- o reducere semnificativă a riscului absolut de infarct miocardic: metformin