natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Fluid retention and oedema, fatigue Weakness, pyrexia, anasarca, chills, rigors Chest pain, malaise
Retenţie de lichide şi edem, oboseală Slăbiciune, pirexie, anasarcă, frisoane, rigiditate musculară Dureri toracice, stare generală de rău
Increased hepatic enzymes Hyperbilirubinaemia, hepatitis, jaundice Hepatic failure9, hepatic necrosis
Creşterea valorii enzimelor hepatice Hiperbilirubinemie, hepatită, icter Insuficienţă hepatică9, necroză hepatică
Reproductive system and breast disorders
Tulburări ale aparatului genital şi sânului Mai puţin frecvente:
Gynaecomastia, erectile dysfunction, menorrhagia, menstruation irregular, sexual dysfunction, nipple pain, breast enlargement, scrotal oedema
Ginecomastie, disfuncţie erectilă, menoragie, dereglări ale ciclului menstrual, disfuncţie sexuală, dureri la nivelul mamelonului, tumefierea sânului, edem scrotal
Insomnia Depression, libido decreased, anxiety Confusional state
Insomnie Depresie, scăderea libidoului, anxietate Stare de confuzie
1 On a patient-year basis, cardiac events including congestive heart failure were more commonly observed in patients with transformed CML than in patients with chronic CML.
1 Raportat la pacient- an, evenimentele cardiace incluzând insuficienţa cardiacă congestivă au fost observate mai frecvent la pacienţi cu LGC transformată decât la pacienţii cu LGC cronică.
3 Pleural effusion was reported more commonly in patients with GIST and in patients with transformed CML (CML-AP and CML-BC) than in patients with chronic CML.
3 Revărsatul pleural a fost raportat mai frecvent la pacienţii cu GIST şi la pacienţii cu LGC transformată (LGC- AP şi LGC- BC) decât la pacienţii cu LGC cronică.
4+5 Abdominal pain and gastrointestinal haemorrhage were most commonly observed in GIST patients.
4+5 Durerile abdominale şi hemoragiile gastro- intestinale au fost observate mai frecvent la pacienţii cu GIST.
6 Musculoskeletal pain and related events were more commonly observed in patients with CML than in GIST patients.
6 Durerile musculo- scheletice şi reacţiile asociate acestora au fost observate mai frecvent la pacienţii cu LGC decât la pacienţii cu GIST.
7 Pneumonia was reported most commonly in patients with transformed CML and in patients with GIST.
7 Pneumonia a fost raportată cel mai frecvent la pacienţii cu LGC transformată şi la pacienţii cu GIST.
8 Flushing was most common in GIST patients and bleeding (haematoma, haemorrhage) was most common in patients with GIST and with transformed CML (CML-AP and CML-BC).
8 Eritemul facial a fost cel mai frecvent la pacienţii cu GIST, iar hemoragiile (hematom, hemoragie) au fost cele mai frecvente la pacienţii cu GIST şi cu LGC transformată (LGC- AP şi LGC- BC).
9 Some fatal cases of hepatic failure and of hepatic necrosis have been reported.
9 Au fost semnalate unele cazuri letale de insuficienţă hepatică şi necroză hepatică.
The following types of reactions have been reported mainly from post-marketing experience with Glivec.
Au fost raportate următoarele tipuri de reacţii în special în urma experienţei după punerea pe piaţă a Glivec.
This includes spontaneous case reports as well as serious adverse events from ongoing studies, the expanded access programmes, clinical pharmacology studies and exploratory studies in unapproved indications.
Aceasta include rapoarte de caz spontane, precum şi evenimente adverse grave din studiile în curs de desfăşurare, programe de acces extinse, studii de farmacologie clinică şi studii exploratorii la indicaţii neaprobate.
Because these reactions are reported from a population of uncertain size, it is not always possible to reliably estimate their frequency or establish a causal relationship to imatinib exposure.
Deoarece aceste reacţii sunt raportate dintr- o populaţie de mărime nesigură, nu este întotdeauna posibil să se estimeze corect frecvenţa acestora sau să se stabilească o relaţie de cauzalitate cu expunerea la imatinib.
Adverse reactions from post-marketing reports
Reacţii adverse din rapoarte după punerea pe piaţă
Neoplasm benign, malignant and unspecified (including cysts and polyps) Not known:
Tumori benigne, maligne şi nespecificate (incluzând chisturi şi polipi) Cu frecvenţă necunoscută:
Immune system disorders
Hemoragie tumorală/ necroză tumorală
Tumour haemorrhage/ tumour necrosis
Tulburări ale sistemului imunitar Cu frecvenţă necunoscută:
Not known:
Şoc anafilactic
Anaphylactic shock
12
Pericarditis, cardiac tamponade
Pericardită, tamponadă cardiacă
Nervous system disorders Not known:
Tulburări ale sistemului Cu frecvenţă necunoscută:
Cerebral oedema
nervos Edem cerebral
Vitreous haemorrhage
Hemoragie vitroasă
Respiratory, thoracic and mediastinal disorders Not known:
Tulburări respiratorii, toracice şi mediastinale Insuficienţă respiratorie acută1, boală interstiţială pulmonară Cu frecvenţă necunoscută:
Acute respiratory failure1, interstitial lung disease
Ileus/ ocluzie intestinală, perforaţie gastro- intestinală, diverticulită
Gastrointestinal disorders Not known:
Afecţiuni cutanate şi ale ţesutului subcutanat Cu frecvenţă necunoscută:
Ileus/ intestinal obstruction, gastrointestinal perforation, diverticulitis
Keratoză licheniformă, lichen plan
Skin and subcutaneous tissue disorders Not known:
Cu frecvenţă necunoscută:
Lichenoid keratosis, lichen planus Toxic epidermal necrolysis
Necroliză epidermică toxică
Musculoskeletal and connective tissue disorders Not known:
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv Cu frecvenţă necunoscută:
Avascular necrosis/ hip necrosis
Necroză avasculară/ necroză a şoldului
Thrombosis/ embolism
Tromboză/ embolie
1 Fatal cases have been reported in patients with advanced disease, severe infections, severe neutropenia and other serious concomitant conditions.
1 Au fost semnalate cazuri letale la pacienţi cu boală avansată, infecţii severe, neutropenie severă şi alte afecţiuni concomitente grave.
12 Laboratory test abnormalities Haematology In CML, cytopenias, particularly neutropenia and thrombocytopenia, have been a consistent finding in all studies, with the suggestion of a higher frequency at high doses ≥ 750 mg (phase I study).
Valori anormale ale analizelor de laborator Parametrii hematologici Citopeniile în LGC, în special neutropenia şi trombocitopenia, au apărut constant în toate studiile, cu o frecvenţă mai mare la doze mari ≥ 750 mg (studiu de fază I).
However, the occurrence of cytopenias was also clearly dependent on the stage of the disease, the frequency of grade 3 or 4 neutropenias (ANC < 1.0 x 109/ l) and thrombocytopenias (platelet count < 50 x 109/ l) being between 4 and 6 times higher in blast crisis and accelerated phase (59– 64% and 44– 63% for neutropenia and thrombocytopenia, respectively) as compared to newly diagnosed patients in chronic phase CML (16.7% neutropenia and 8.9% thrombocytopenia).
Cu toate acestea, apariţia citopeniilor a fost dependentă în mod evident de stadiul bolii, frecvenţa neutropeniilor (NAN < 1, 0 x 109/ l) şi trombocitopeniilor (număr de plachete < 50 x 109/ l) de grad 3 şi 4 fiind de 4 şi de 6 ori mai mare în criza blastică şi faza accelerată (59- 64% şi 44- 63% pentru neutropenie, respectiv trombocitopenie), comparativ cu pacienţii diagnosticaţi recent în faza cronică a LGC (16, 7% neutropenie şi 8, 9% trombocitopenie).
In newly diagnosed chronic phase CML grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/ l) and thrombocytopenia (platelet count < 10 x 109/ l) were observed in 3.6% and < 1% of patients, respectively.
În faza cronică a LGC recent diagnosticată, gradul 4 de neutropenie (NAN < 0, 5 x 109/ l) şi trombocitopenie (număr de plachete < 10 x 109/ l) a fost observat la 3, 6%, respectiv < 1% dintre pacienţi.
The median duration of the neutropenic and thrombocytopenic episodes usually ranged from 2 to 3 weeks, and from 3 to 4 weeks, respectively.
Durata mediană a episoadelor de neutropenie şi trombocitopenie s- a situat, de regulă, între 2 şi 3 săptămâni, respectiv între 3 şi 4 săptămâni.
In patients with GIST, grade 3 and 4 anaemia was reported in 5.4% and 0.7% of patients, respectively, and may have been related to gastrointestinal or intra-tumoural bleeding in at least some of these patients.
La pacienţii cu GIST, anemia de gradul 3 şi 4 a fost raportată la 5, 4%, respectiv 0, 7% dintre pacienţi şi, cel puţin la unii dintre aceşti pacienţi, este posibil să se fi datorat sângerărilor gastro- intestinale sau intra- tumorale.
Grade 3 and 4 neutropenia was seen in 7.5% and 2.7% of patients, respectively, and grade 3 thrombocytopenia in 0.7% of patients.
Neutropenie de gradul 3 şi 4 a fost observată la 7, 5%, respectiv la 2, 7% dintre pacienţi, iar trombocitopenie de gradul 3 la 0, 7% dintre pacienţi.
The decreases in white blood cell (WBC) and neutrophil counts occurred mainly during the first six weeks of therapy, with values remaining relatively stable thereafter.
Scăderea numărului de leucocite (NL) şi neutrofile s- a observat în special în timpul primelor şase săptămâni de tratament, cu valori care ulterior rămân relativ stabile.
Biochemistry Severe elevation of transaminases (< 5%) or bilirubin (< 1%) was seen in CML patients and was usually managed with dose reduction or interruption (the median duration of these episodes was approximately one week).
13 Parametrii biochimici Creşterea marcată a transaminazelor (< 5%) sau bilirubinei (< 1%) a fost observată la pacienţii cu LGC şi a fost controlată, de obicei, prin scăderea dozei sau întreruperea tratamentului (durata mediană a acestor episoade a fost de aproximativ o săptămână).
In GIST patients (study B2222), 6.8% of grade 3 or 4 ALT (alanine aminotransferase) elevations and 4.8% of grade 3 or 4 AST (aspartate aminotransferase) elevations were observed.
La pacienţii cu GIST (studiul B2222) au fost observate 6, 8% creşteri de gradul 3 sau 4 ale ALT (alanin aminotransferază) şi 4, 8% creşteri de gradul 3 sau 4 ale AST (aspartat aminotransferază).
Bilirubin elevation was below 3%.
Creşterea bilirubinei a fost sub 3%.
Experience with doses greater than 800 mg is limited.
Experienţa cu doze mai mari de 800 mg este limitată.
Isolated cases of Glivec overdose have been reported.
Au fost raportate cazuri izolate de supradozaj cu Glivec.
A patient with myeloid blast crisis inadvertently took Glivec 1,200 mg for 6 days and experienced Grade 1 elevations of serum creatinine, Grade 2 ascites and elevated liver transaminase levels, and Grade 3 elevations of bilirubin.
Un pacient în criză blastică mieloidă care a utilizat în mod inadecvat o doză de 1200 mg Glivec timp de 6 zile a prezentat creşteri de gradul 1 ale creatininei plasmatice, ascite şi creşterea concentraţiilor sanguine ale transaminazelor hepatice de gradul 2 şi creşteri de gradul 3 ale bilirubinei.
Treatment was temporarily interrupted and there was complete reversal of all abnormalities within one week.
Tratamentul a fost întrerupt temporar şi toate valorile anormale au fost complet reversibile în decurs de o săptămână.
Treatment was resumed at a dose of 400 mg without recurrence of problems.
Tratamentul a fost reluat cu o doză de 400 mg, fără recurenţa problemelor.
Another patient developed severe muscle cramps after taking Glivec 1,600 mg daily for six days.
Un alt pacient a prezentat crampe musculare puternice după ce a utilizat 1600 mg Glivec zilnic, timp de şase zile.
Following interruption of treatment, complete resolution of muscle cramps occurred, treatment was subsequently resumed.
După întreruperea tratamentului, s- a observat dispariţia completă a crampelor musculare şi tratamentul a fost ulterior reluat.
Pharmacotherapeutic group: protein-tyrosine kinase inhibitor, ATC code:
Grupa farmacoterapeutică: inhibitoare de protein- tirozin kinază, codul ATC:
Imatinib is a protein-tyrosine kinase inhibitor which potently inhibits the Bcr-Abl tyrosine kinase at the in vitro, cellular and in vivo levels.
Imatinibul este un inhibitor de protein- tirozin kinază care inhibă marcat Bcr- Abl tirozin kinaza la nivel celular in vitro şi in vivo.
The compound selectively inhibits proliferation and induces apoptosis in Bcr-Abl positive cell lines as well as fresh leukaemic cells from Philadelphia chromosome positive CML and acute lymphoblastic leukaemia (ALL) patients.
Compusul inhibă selectiv proliferarea şi induce apoptoza liniilor celulare Bcr- Abl pozitive, precum şi a celulelor leucemice tinere de la pacienţi suferind de LGC cu cromozom Philadelphia pozitiv sau leucemie limfoblastică acută (LLA).
In vivo the compound shows anti-tumour activity as a single agent in animal models using Bcr-Abl positive tumour cells.
In vivo, medicamentul dovedeşte acţiune anti- tumorală când este administrat în monoterapie la animale purtătoare de celule tumorale Bcr- Abl pozitive.
Imatinib is also an inhibitor of the receptor tyrosine kinases for platelet-derived growth factor (PDGF), PDGF-R, and stem cell factor (SCF), c-Kit, and inhibits PDGF- and SCF-mediated cellular events.
De asemenea, imatinibul inhibă receptorii tirozin kinazelor provenite din factorul de creştere plachetar (FCDP), FCDP- R şi din factorul celulelor stem (FCS), c- Kit, şi inhibă evenimentele celulare mediate de FCDP şi FCS.
In vitro, imatinib inhibits proliferation and induces apoptosis in gastrointestinal stromal tumour (GIST) cells, which express an activating kit mutation.
In vitro, imatinib inhibă proliferarea şi induce apoptoza în celulele tumorale stromale gastro- intestinale (GIST), care exprimă o mutaţie activatoare a kit- ului.
Constitutive activation of the PDGF receptor or the Abl protein tyrosine kinases as a consequence of fusion to diverse partner proteins or constitutive production of PDGF have been implicated in the pathogenesis of MDS/ MPD, HES/ CEL and DFSP.
Activarea constitutivă a receptorilor FCDP sau a Abl protein- tirozin kinazelor ca o consecinţă a fuzionării cu diverse proteine asociate sau producerea constitutivă a FCDP au fost implicate în patogeneza MDS/ MPD, SHE/ LEC şi PDFS.
Imatinib inhibits signalling and proliferation of cells driven by dysregulated PDGFR and Abl kinase activity.
Imatinib inhibă semnalizarea şi proliferarea celulară condusă de activitatea neregulată a FCDP - R şi Abl kinazei.
Clinical studies in chronic myeloid leukaemia The effectiveness of Glivec is based on overall haematological and cytogenetic response rates and progression-free survival.
Studii clinice în leucemia granulocitară cronică Eficacitatea Glivec are la bază frecvenţele totale de răspuns hematologic şi citogenetic şi supravieţuirea fără progresia bolii.
Except in newly diagnosed chronic phase CML, there are no controlled trials demonstrating a clinical benefit, such as improvement in disease-related symptoms or increased survival.
Cu excepţia LGC în fază cronică recent diagnosticate, nu există studii clinice controlate care să demonstreze un beneficiu clinic, cum ar fi ameliorarea simptomelor
Three large, international, open-label, non-controlled phase II studies were conducted in patients with Philadelphia chromosome positive (Ph+) CML in advanced, blast or accelerated phase disease, other Ph+ leukaemias or with CML in the chronic phase but failing prior interferon-alpha (IFN) therapy.
Au fost efectuate trei studii ample, internaţionale, deschise, necontrolate, de fază II, la pacienţi cu cromozom Philadelphia pozitiv (Ph+) LGC în fază avansată, blastică sau accelerată, la pacienţi cu alte leucemii Ph+ sau cu LGC în fază cronică, dar care nu au răspuns la un tratament anterior cu interferon - alfa (IFN).
In all clinical studies 38– 40% of patients were ≥ 60 years of age and 10– 12% of patients were ≥ 70 years of age.
În toate studiile clinice, 38- 40% dintre pacienţi au avut vârstă ≥ 60 ani şi 10- 12% au avut vârsta ≥ 70 ani.
Chronic phase, newly diagnosed:
Faza cronică, pacienţi diagnosticaţi recent:
This phase III study in adult patients compared treatment with either single-agent Glivec or a combination of interferon-alpha (IFN) plus cytarabine (Ara-C).
Acest studiu de fază III, realizat la pacienţi adulţi, a comparat tratamentul cu Glivec în monoterapie sau cu asocierea de interferon- alfa (IFN) şi citarabină (C- Ara).
Patients showing lack of response (lack of complete haematological response (CHR) at 6 months, increasing WBC, no major cytogenetic response (MCyR) at 24 months), loss of response (loss of CHR or MCyR) or severe intolerance to treatment were allowed to cross over to the alternative treatment arm.
Pacienţilor care nu au răspuns la tratament (absenţa răspunsului hematologic complet (RHC) la 6 luni, creşterea NL, absenţa unui răspuns citogenetic major (RCM) la 24 luni), au prezentat pierderea răspunsului (pierderea RHC sau RCM) sau intoleranţă severă la tratament li s- a permis să treacă la braţul de tratament alternativ.
In the Glivec arm, patients were treated with 400 mg daily.
În braţul tratat cu Glivec, pacienţilor li s- au administrat 400 mg zilnic.
In the IFN arm, patients were treated with a target dose of IFN of 5 MIU/ m2/ day subcutaneously in combination with subcutaneous Ara-C 20 mg/ m2/ day for 10 days/ month.
În braţul tratat cu IFN, pacienţilor li s- a administrat o doză ţintă de IFN de 5 MUI/ m2 şi zi subcutanat în asociere cu C- Ara administrat subcutanat în doză de 20 mg/ m2 şi zi timp de 10 zile pe lună.
Median age was 51 years (range 18– 70 years), with 21.9% of patients ≥ 60 years of age.
Vârsta mediană a fost de 51 ani (interval 18- 70 ani), cu 21, 9% din pacienţi cu vârsta ≥ 60 ani.
There were 59% males and 41% females; 89.9% caucasian and 4.7% black patients.
Au fost înrolaţi 59% bărbaţi şi 41% femei; 89, 9% caucazieni şi 4, 7% pacienţi de culoare.
Five years after the last patient had been recruited, the median duration of first-line treatment was 60 and 8 months in the Glivec and IFN arms, respectively.
După cinci ani de la recrutarea ultimului pacient, durata mediană a tratamentului de primă linie a fost de 60 şi 8 luni în braţul tratat cu Glivec, respectiv în braţul tratat cu IFN.
The median duration of second-line treatment with Glivec was 45 months.
Durata mediană a tratamentului secundar cu Glivec a fost de 45 luni.
Overall, in patients receiving first-line Glivec, the average daily dose delivered was 389 ± 71 mg.
În total, la pacienţii cărora li s- a administrat Glivec ca tratament de primă linie, doza medie zilnică administrată a fost de 389 ± 71 mg.
The primary efficacy endpoint of the study is progression-free survival.
Obiectivul final principal de eficacitate al studiului este supravieţuirea fără progresia bolii.
Progression was defined as any of the following events: progression to accelerated phase or blast crisis, death, loss of CHR or MCyR, or in patients not achieving a CHR an increasing WBC despite
Progresia a fost definită ca oricare dintre următoarele evenimente: progresia la faza accelerată sau criză blastică, deces, pierderea RHC sau RCM sau, la pacienţii care nu au obţinut un RHC, o creştere a NL în ciuda controlului terapeutic adecvat.
Major cytogenetic response, haematological response, molecular response (evaluation of minimal residual disease), time to accelerated phase or blast crisis and survival are main secondary endpoints.
Răspunsul citogenetic major, răspunsul hematologic, răspunsul molecular (evaluarea bolii reziduale minime), intervalul de timp până la faza accelerată sau criza blastică şi supravieţuirea sunt principalele obiective finale secundare.
Response data are shown in Table 3.
Datele de răspuns sunt prezentate în tabelul 3.
Response in newly diagnosed CML Study (60-month data)
Răspunsul în studiul asupra LGC diagnosticată recent (date colectate în 60 luni)
IFN+Ara-C
Glivec IFN+C- Ara n=553 n=553
(Best response rates) Haematological response
(Cele mai bune rate de răspuns) Răspuns hematologic Rata RHC n (%)
Cytogenetic response Major response n (%)
Răspuns citogenetic Răspuns major n (%)
[95% CI] Complete CyR n (%) Partial CyR n (%)
[IÎ 95%] RC complet n (%) RC parţial n (%)
Molecular response Major response at 12 months (%) Major response at 24 months (%) * p < 0.001, Fischer’ s exact test
Răspuns major după 24 luni (%) * p < 0, 001, testul exact Fischer
2%* NA**
Nu este cazul **
** insufficient data, only two patients available with samples Haematological response criteria (all responses to be confirmed after ≥ 4 weeks):
** date insuficiente, doar doi pacienţi disponibili cu probe Criteriile pentru răspunsul hematologic (toate răspunsurile trebuie confirmate după
WBC < 10 x 109/ l, platelet < 450 x 109/ l, myelocyte+metamyelocyte < 5% in blood, no blasts and promyelocytes in blood, basophils < 20%, no extramedullary involvement Cytogenetic response criteria: complete (0% Ph+ metaphases), partial (1– 35%), minor (36– 65%) or minimal (66– 95%).
Criterii de răspuns citogenetic: complet (0% Ph+ metafaze), parţial (1– 35%), minor (36– 65%) sau minim (66– 95%).
A major response (0– 35%) combines both complete and partial responses.
Un răspuns major (0– 35%) combină atât răspunsul complet, cât şi răspunsul parţial.
Major molecular response criteria: in the peripheral blood reduction of ≥ 3 logarithms in the amount of Bcr-Abl transcripts (measured by real-time quantitative reverse transcriptase PCR assay) over a standardised baseline.
Criterii de răspuns molecular major: în sângele periferic, reducerea a ≥ logaritm 3 în numărul transcripţiilor Bcr- Abl (măsurate prin determinarea PCR cantitativă în timp real a revers - transcriptazei) peste o valoare iniţială standardizată.
Rates of complete haematological response, major cytogenetic response and complete cytogenetic response on first-line treatment were estimated using the Kaplan-Meier approach, for which non- responses were censored at the date of last examination.
Ratele de răspuns hematologic complet, răspuns citogenetic major şi răspuns citogenetic complet la tratamentul de primă linie au fost estimate cu ajutorul abordării Kaplan- Meier, pentru care lipsa răspunsurilor a fost controlată la data ultimei examinări.
Using this approach, the estimated cumulative response rates for first-line treatment with Glivec improved from 12 months of therapy to 60 months of therapy as follows:
Utilizând această abordare, ratele de răspuns cumulative estimate pentru tratamentul de primă linie cu Glivec s- au îmbunătăţit de la 12 luni de tratament la 60 luni de tratament după cum urmează:
CHR from 96.4% to 98.4% and CCyR from 69.5% to 86.7%, respectively.
RHC de la 96, 4% la 98, 4%, respectiv, RCC de la 69, 5% la 86, 7%.
With 5 years follow-up, there were 86 (15.6%) progression events in the Glivec arm:
Într- o perioadă de urmărire de 5 ani, au existat 86 (15, 6%) de cazuri de progresie în braţul tratat cu Glivec:
35 (6.3%) involving progression to accelerated phase/ blast crisis, 28 (5.1%) loss of MCyR, 14 (2.5%) loss of CHR or increase in WBC, and 9 (1.6%) CML unrelated deaths.
35 (6, 3%) au implicat progresia la faza accelerată/ criza blastică, 28 (5, 1%) pierderea RMC, 14 (2, 5%) pierderea RHC sau creşterea numărului de leucocite şi 9 (1, 6%) decese neasociate cu LGC.
In contrast, there were 155 (28.0%) events in the IFN+Ara-C arm, of which 128 occurred during first-line treatment with IFN+Ara-C.
În mod diferit, au existat 155 (28, 0%) de cazuri în braţul tratat cu IFN+C- Ara, din care 128 s- au produs în timpul tratamentului de primă linie cu IFN+C- Ara.
The estimated rate of patients free of progression to accelerated phase or blast crisis at 60 months was significantly higher in the Glivec arm compared to the IFN arm (92.9% versus 86.2%, p < 0.001).
Procentul estimat de pacienţi fără progresie la faza accelerată sau criză blastică la 60 luni a fost semnificativ mai mare în braţul tratat cu Glivec comparativ cu braţul tratat cu IFN (92, 9% comparativ cu 86, 2%, p < 0, 001).
The annual rate of progression to accelerated phase or blast crisis decreased with time on therapy and was less than 1% annually in the fourth and fifth years.
Rata anuală a progresiei la faza accelerată sau criza blastică a scăzut în timp pe parcursul tratamentului şi a fost mai mică de 1% pe an în cel de- al patrulea şi cel de- al cincilea an.
The estimated rate of progression-free survival at 60 months was 83.2% in the Glivec arm and 64.1% in the control arm (p < 0.001).
Procentul estimat al supravieţuirii fără progresia bolii la 60 luni a fost de 83, 2% în braţul tratat cu Glivec şi de 64, 1% în braţul de control (p < 0, 001).