natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the same 2 clinical studies, 851 patients continued into the Multiple-Cycle extension for up to 5 additional cycles of chemotherapy.
În aceleaşi 2 studii clinice, 851 pacienţi au continuat tratamentul în extensia Multiple- Cycle (cicluri multiple) pe durata de până la 5 cicluri suplimentare de chimioterapie.
The efficacy of the aprepitant regimen was apparently maintained during all cycles.
Aparent, eficacitatea schemei terapeutice pe bază de aprepitant s- a menţinut pe durata tuturor ciclurilor.
19 In a randomised, double-blind study in a total of 866 patients (864 females, 2 males) receiving chemotherapy that included cyclophosphamide 750-1500 mg/ m2; or cyclophosphamide 500- 1500 mg/ m2 and doxorubicin (< 60 mg/ m2) or epirubicin (< 100 mg/ m2), aprepitant in combination with an ondansetron/ dexamethasone regimen (see section 4.2) was compared with standard therapy (placebo plus ondansetron 8 mg orally (twice on Day 1, and every 12 hours on Days 2 and 3) plus dexamethasone 20 mg orally on Day 1).
4. 2) a fost comparată cu terapia standard (placebo plus ondansetron 8 mg administrat pe cale orală- de 2 ori pe zi în ziua 1 şi la fiecare 12 ore în zilele 2 şi 3- plus dexametazonă 20 mg administrată pe cale orală în ziua 1).
Efficacy was based on evaluation of the composite measure: complete response (defined as no emetic episodes and no use of rescue therapy) primarily during Cycle 1.
Evaluarea eficacităţii s- a bazat pe un obiectiv compus: răspuns complet (definit ca absenţa episoadelor emetice şi absenţa administrării terapiei de salvare), în principal în timpul ciclului 1.
A summary of the key study results is shown in Table 2.
20 Un rezumat al principalelor rezultate ale studiului este prezentat în Tabelul 2.
Table 2 Percent of Patients Responding by Treatment Group and Phase — Cycle 1 Moderately Emetogenic Chemotherapy
Tabelul 2 Procentul răspunsurilor la pacienţii la care s- a administrat chimioterapie cu potenţial emetogen moderat, pe grupe de tratament şi fază — Ciclul 1
(N= 433) †%
pe bază de aprepitant (N= 433) †%
(N= 424)%%
424)%
Complete Response (no emesis and no rescue therapy)
Răspuns complet (fără emeză şi fără terapie de salvare)
Overall (0-120 hours) 0-24 hours 25-120 hours
Global (0- 120 ore) 0- 24 ore
50.8 75.7 55.4
50, 8 75, 7
42.5 69.0 49.1
42, 5 69, 0
8.3 6.7 6.3
8, 3 6, 7
(1.6, 15.0) (0.7, 12.7) (-0.4, 13.0)
(1, 6; 15, 0) (0, 7; 12, 7)
Overall (0-120 hours) 0-24 hours 25-120 hours
25- 120 ore
60.9 79.5 65.3
55, 4
55.7 78.3 61.5
49, 1
5.3 1.3 3.9
6, 3
(-1.3, 11.9) (-4.2, 6.8) (-2.6, 10.3)
(- 0, 4; 13, 0)
* The confidence intervals were calculated with no adjustment for age category (< 55 years, ≥ 55 years) and investigator group, which were included in the primary analysis of odds ratios and logistic models. † One patient in the Aprepitant Regimen only had data in the acute phase and was excluded from the overall and delayed phase analyses.
OBIECTIVE INDIVIDUALE Fără emeză (fără episoade de emeză, indiferent de utilizarea sau nu a terapiei de salvare) (10, 8; 23, 2) 17, 0 58, 7 75, 7 Global (0- 120 ore) (5, 1; 15, 3) 10, 2 77, 3 87, 5 0- 24 ore (5, 9; 17, 5) 11, 7 69, 1 80, 8 25- 120 ore Fără greţuri semnificative (VAS maxim < 25 mm pe o scală între 0- 100 mm) (- 1, 3; 11, 9) 5, 3 55, 7 60, 9 Global (0- 120 ore) (- 4, 2; 6, 8) 1, 3 78, 3 79, 5 0- 24 ore (- 2, 6; 10, 3) 3, 9 61, 5 65, 3 25- 120 ore * Intervalele de încredere au fost calculate fără ajustări în funcţie de grupa de vârstă (< 55 ani, ≥55 ani) şi de grupul investigator, care au fost incluse în analiza iniţială a riscului relativ şi a modelelor logistice. † Un pacient din schema terapeutică pe bază de aprepitant a prezentat date doar în faza acută şi a fost exclus din analizele globale din faza finală.
20 The estimated time to first emesis in the study is depicted by the Kaplan-Meier plot in Figure 2.
21 Intervalul estimat până la prima emeză în studiu este ilustrat prin curba Kaplan- Meier din Figura 2.
Figure 2 Percent of Patients Receiving Moderately Emetogenic Chemotherapy Who Remain Emesis Free Over Time – Cycle 1
Figura 2 Procentul pacienţilor trataţi cu chimioterapie cu potenţial emetogen moderat care nu a prezentat emeză pe intervalul de timp – Ciclul 1
Aprepitant Regimen (N=432) Standard Therapy (N=424) 90%
Schemă terapeutică cu aprepitant (N=432) Terapie standard (N=424) 90%
80% Percent of Patients
80% Procent de pacienţi
In the same clinical study, 744 patients continued into the Multiple-Cycle extension for up to 3 additional cycles of chemotherapy.
În acelaşi studiu clinic, 744 pacienţi au continuat tratamentul în extensia Multiple- Cycle (cicluri multiple) pe durata de până la 3 cicluri suplimentare de chimioterapie.
Oral administration of the capsule with an approximately 800 Kcal standard breakfast resulted in an up to 40% increase in AUC of aprepitant.
Administrarea orală a unei capsule cu un mic dejun standard de aproximativ 800 Kcal a determinat o creştere de până la 40% a ASC pentru aprepitant.
In healthy young adults, the increase in AUC0-∞ was 26% greater than dose proportional between 80 mg and 125 mg single doses administered in the fed state.
La adulţi tineri sănătoşi, creşterea ASC0- ∞ a fost cu 26% mai mare decât raportul dozelor unice de 80 mg şi 125 mg administrate postprandial.
Following oral administration of a single 125 mg dose of EMEND on Day 1 and 80 mg once daily on Days 2 and 3, the AUC0-24hr (mean±SD) was 19.6±2.5 microgram x h/ ml and 21.2±6.3 microgram x h/ ml on Days 1 and 3, respectively.
După administrarea pe cale orală a unei doze unice de 125 mg EMEND în ziua 1 şi 80 mg o dată pe zi în zilele 2 şi 3, ASC0- 24ore (medie ± DS) a fost de 19, 60±2, 50 micrograme x h/ ml şi 21, 20±6, 30 micrograme x h/ ml în zilele 1 şi respectiv 3.
Cmax was 1.6±0.36 microgram/ ml and 1.4±0.22 microgram/ ml on Days 1 and 3, respectively.
Cmax a fost de 1, 60±0, 36 micrograme/ ml şi 1, 40±0, 22 micrograme/ ml în zilele 1 şi respectiv 3.
21 Metabolism Aprepitant undergoes extensive metabolism.
22 Metabolizare Aprepitantul suferă o metabolizare extensivă.
In healthy young adults, aprepitant accounts for approximately 19% of the radioactivity in plasma over 72 hours following a single intravenous administration 100 mg dose of [14C]-fosaprepitant, a prodrug for aprepitant, indicating a substantial presence of metabolites in the plasma.
După administrarea intravenoasă a unei doze unice de 100 mg [14C] - fosaprepitant, metabolit activ al aprepitantului, la adulţi tineri sănătoşi aprepitant este responsabil pentru aproximativ 19% din radioactivitatea plasmatică determinată după 72 ore, ceea ce indică prezenţa substanţială a metaboliţilor în plasmă.
Following a single intravenously administered 100 mg dose of [14C]- fosaprepitant, a prodrug for aprepitant, to healthy subjects, 57% of the radioactivity was recovered in urine and 45% in faeces.
După administrarea intravenoasă la subiecţi sănătoşi a unei doze unice de 100 mg [14C] - fosaprepitant, metabolit activ al aprepitantului, 57% din radioactivitate a fost detectată în urină, iar 45% în materiile fecale.
The plasma clearance of aprepitant is dose-dependent, decreasing with increased dose and ranged from approximately 60 to 72 ml/ min in the therapeutic dose range.
Clearance- ul plasmatic al aprepitantului este dependent de doză, scăzând cu creşterea acesteia şi variind între aproximativ 60 şi 72 ml/ min în intervalul dozelor terapeutice.
Mild hepatic impairment (Child-Pugh class A) does not affect the pharmacokinetics of aprepitant to a clinically relevant extent.
Insuficienţa hepatică uşoară (Child- Pugh clasă A) nu influenţează farmacocinetica aprepitantului în mod clinic semnificativ.
A single 240 mg dose of aprepitant was administered to patients with severe renal impairment (CrCl < 30 ml/ min) and to patients with end stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis.
La pacienţi cu insuficienţă renală severă (Cl creatinină < 30 ml/ min) şi la cei cu afecţiuni renale în stadiu terminal care necesită hemodializă (ESRD) a fost administrată o doză unică de 240 mg aprepitant.
Due to modest decreases in protein binding of aprepitant in patients with renal disease, the AUC of pharmacologically active unbound aprepitant was not significantly affected in patients with renal impairment compared with healthy subjects.
Datorită scăderii uşoare a legării aprepitantului de proteine la pacienţii cu afecţiuni renale, ASC pentru aprepitantulliber, farmacologic activ, nu a fost influenţată semnificativ la pacienţii cu insuficienţă renală, comparativ cu subiecţii sănătoşi.
Haemodialysis conducted 4 or 48 hours after dosing had no significant effect on the pharmacokinetics of aprepitant; less than 0.2% of the dose was recovered in the dialysate.
Hemodializa efectuată la 4 sau 48 ore după administrarea dozei nu a avut efecte semnificative asupra farmacocineticii aprepitantului; mai puţin de 0, 2% din doză a fost recuperată în dializat.
22 Relationship between concentration and effect Using a highly specific NK1-receptor tracer, positron emission tomography (PET) studies in healthy young men have shown that aprepitant penetrates into the brain and occupies NK1 receptors in a dose- and plasma- concentration-dependent manner.
23 Relaţia între concentraţie şi efect Utilizând un trasor cu specificitate crescută pentru receptorii NK1, studiile tomografice cu emisie de pozitroni (PET) efectuate la bărbaţi tineri sănătoşi au demonstrat faptul că aprepitantul pătrunde în creier şi se leagă de receptorii NK1 într- un mod dependent de doză şi de concentraţia plasmatică.
Aprepitant plasma concentrations achieved with the 3- day regimen of EMEND are predicted to provide greater than 95% occupancy of brain NK1 receptors.
Concentraţiile plasmatice de aprepitant obţinute după o schemă terapeutică de 3 zile cu EMEND furnizează o saturare de peste 95% a receptorilor cerebrali NK1.
5.3 Pre-clinical safety data
5. 3 Date preclinice de siguranţă
Pre-clinical data reveal no special hazard for humans based on conventional studies of single and repeated dose toxicity, genotoxicity, carcinogenic potential, and toxicity to reproduction.
Datele preclinice nu au evidenţiat nici un risc special pentru om, pe baza studiilor convenţionale de toxicitate, după administrare unică şi după doze repetate, genotoxicitate, potenţial carcinogen şi de toxicitate asupra funcţiei de reproducere.
However, it should be noted that systemic exposure in rodents was similar or even lower than therapeutic exposure in humans at the 125 mg/ 80 mg dose.
Cu toate acestea, trebuie reţinut că expunerea sistemică la rozătoare a fost similară sau chiar inferioară expunerii terapeutice la om la doza de 125 mg/ 80 mg.
In particular, although no adverse effects were noted in reproduction studies at human exposure levels, the animal exposures are not sufficient to make an adequate risk assessment in man.
În particular, deşi în studiile asupra funcţiei reproductive nu s- au înregistrat reacţii adverse la nivelele de expunere umană, expunerile la animale nu sunt suficiente pentru a evalua în mod adecvat riscurile potenţiale la om.
Capsule shell Gelatin Sodium laurilsulfate and silica colloidal anhydrous may be used Titanium dioxide (E 171)
Capsula Gelatină Poate fi utilizat şi laurilsulfat de sodiu şi siliciu coloidal anhidru Dioxid de titan (E 171)
Different pack sizes including different strengths are available.
Sunt disponibile ambalaje de diferite dimensiuni, conţinând capsule cu diferite dozaje.
5 Aluminium blisters each containing one 80 mg capsule.
5 blistere de aluminiu, fiecare conţinând câte o capsulă de 80 mg.
Not all pack sizes may be marketed.
24 Este posibil ca nu toate mărimile de ambalaj să fie comercializate.
23 6.6 Special precautions for disposal
6. 6 Precauţii speciale pentru eliminarea reziduurilor
EMEND 125 mg hard capsules
EMEND 125 mg capsule
Each capsule contains 125 mg of aprepitant.
Fiecare capsulă conţine aprepitant 125 mg.
125 mg sucrose.
Excipient: zahăr 125 mg.
Capsules are opaque with a white body and pink cap with “ 462” and “ 125 mg” printed radially in black ink on the body.
Capsulele sunt opace, cu corp de culoare albă şi capac de culoare roz şi inscripţionate radial, pe corpul capsulei, cu cerneală de culoare neagră, cu „ 462 ” şi „ 125 mg ”.
EMEND 125 mg is given as part of combination therapy (see section 4.2).
4. 2).
The recommended posology of EMEND is 125 mg orally (PO) once daily one hour before start of chemotherapy on Day 1 and 80 mg PO once daily on Days 2 and 3.
Doza recomandată de EMEND este de 125 mg administrată pe cale orală (p. o.) o dată pe zi înainte de începerea chimioterapiei în ziua 1 şi de 80 mg, o dată pe zi, în zilele 2 şi 3.
25 Highly Emetogenic Chemotherapy Regimen
Regimuri chimioterapice cu potenţial emetogen mare
Dexamethasone Ondansetron
Dexametazonă 12 mg p. o.
12 mg PO 32 mg IV
Ondansetron 32 mg i. v.
8
8 mg p. o.
mg PO 8 mg PO none none
8 mg p. o. fără fără
mg PO none
8 mg p. o. fără
The dose of dexamethasone was chosen to account for active substance interactions.
Doza de dexametazonă a fost aleasă având în vedere interacţiunile dintre substanţele active.
Ondansetron was administered intravenously 30 minutes prior to chemotherapy treatment on Day 1.
26 Ondansetron a fost administrat intravenos în ziua 1, cu 30 minute înainte de chimioterapie.
Efficacy data on combination with other corticosteroids and 5-HT3 antagonists are limited.
Pentru informaţii suplimentare referitoare la administrarea în asociere cu corticosteroizi, vezi pct.
For additional information on the co-administration with corticosteroids, see section 4.5.
4. 5.
Please refer to the Summary of Product Characteristics of co-administered antiemetic agents.
Vă rugăm să consultaţi Rezumatul Caracteristicilor Produselor pentru agenţii antiemetici administraţi în asociere.
26 Co-administration with pimozide, terfenadine, astemizole or cisapride.
Administrarea în asociere cu pimozidă, terfenadină, astemizol sau cisapridă (vezi pct.
Additionally, concomitant administration with irinotecan should be approached with particular caution as the combination might result in increased toxicity.
27 necesare precauţii speciale la administrarea concomitentă cu irinotecan, deoarece asocierea poate determina o toxicitate crescută.
Inhibition of CYP3A4 by aprepitant could result in elevated plasma concentrations of theseactive substances, potentially causing serious or life-threatening reactions.
Inhibarea CYP3A4 de către aprepitant poate determina creşterea concentraţiilor plasmatice ale acestor substanţe active, cu posibila apariţie a unor reacţii adverse grave sau carepot pune viaţa în pericol.
27 Induction As a moderate inducer of CYP2C9 and a mild inducer of CYP3A4 and glucuronidation, aprepitant can decrease plasma concentrations of substrates eliminated by these routes.
Inducţie Fiind un inductor moderat al CYP2C9 şi un inductor uşor al CYP3A4 şi al glucuronoconjugării, aprepitantul poate reduce concentraţiile plasmatice ale substraturilor eliminate pe aceste căi.
Caution is advised when warfarin, acenocoumarol, tolbutamide, phenytoin or other active substance that are known to be metabolised by CYP2C9 are administered during this time period.
Se recomandă precauţie la administrarea în această perioadă de timp a warfarinei, acenocumarolului, tolbutamidei, fenitoinei sau a altor substanţe active cunoscute a fi metabolizate pe calea CYP2C9.
The dose of dexamethasone in chemotherapy induced nausea and vomiting clinical trials was chosen to account foractive substance interactions (see section 4.2).
În studii clinice pentru chimioterapia inducătoare de greaţă şi vărsături, alegerea dozei de dexametazonă a fost făcută în funcţie de interacţiunile cu alte substanţe active (vezi pct.
These effects were not considered clinically important.
29 9% în ziua 8, cu 7% în ziua 15 şi cu 17% în ziua 22.
During days 9 through 21 in this study, there was as much as a 64% decrease in ethinyl estradiol trough concentrations and as much as a 60% decrease in norethindrone trough concentrations.
În zilele 9- 21 ale acestui studiu, s- au înregistrat reduceri de până la 64% ale concentraţiilor bazale de etinilestradiol şi reduceri de până la 60% ale concentraţiilor bazale de noretindronă.
Aprepitant does not seem to interact with the P-glycoprotein transporter, as suggested by the lack of interaction of EMEND with digoxin.
Se pare că aprepitantul nu interacţionează cu transportorul glicoproteinei P, fapt sugerat de absenţa interacţiunii EMEND cu digoxina.
29 Ketoconazole:
Ketoconazol:
The most common adverse reactions reported at a greater incidence in patients treated with the aprepitant regimen than with standard therapy in patients receiving highly emetogenic chemotherapy were: hiccups (4.6% versus 2.9%), asthenia/ fatigue (2.9% versus 1.6%), alanine aminotransferase (ALT) increased (2.8% versus 1.5%), constipation (2.2% versus 2.0%), headache (2.2% versus 1.8%), and anorexia (2.0% versus 0.5%).
Cele mai frecvente reacţii adverse raportate cu o incidenţă mai mare la pacienţii trataţi cu o schemă terapeutică pe bază de aprepitant, comparativ cu cei care au primit terapie standard, în cursul chimioterapiei cu potenţial emetogen crescut, au fost: sughiţ (4, 6% versus 2, 9%), astenie/ fatigabilitate (2, 9% versus 1, 6%), creşterea alanin aminotransferazei ALAT (2, 8% versus 1, 5%), constipaţie (2, 2% versus 2, 0%), cefalee (2, 2% versus 1, 8%) şi anorexie (2, 0% versus 0, 5%).
The following adverse reactions were observed in patients treated with the aprepitant regimen and at a greater incidence than with standard therapy:
31 Următoarele reacţii adverse au fost observate la pacienţii trataţi cu o schemă terapeutică pe bază de aprepitant cu o incidenţă mai mare faţă de terapia standard:
Bradycardia febrile neutropenia, anaemia
bradicardie
uncommon uncommon
mai puţin frecvente
Conjunctivitis
cefalee, vertij
Tinnitus hiccups
conjunctivită tinitus sughiţ
uncommon common
mai puţin frecvente mai puţin frecvente
pharyngitis, sneezing, cough, postnasal drip, throat irritation
Tulburări respiratorii, toracice şi mediastinale
uncommon uncommon common
mai puţin frecvente mai puţin frecvente frecvente
Additional adverse reactions were observed in patients treated with aprepitant (40 mg) for postoperative nausea and vomiting and a greater incidence than with ondansetron: abdominal pain upper, bowel sounds abnormal, dysarthria, dyspnoea, hypoaesthesia, insomnia, miosis, nausea, sensory disturbance, stomach discomfort, visual acuity reduced, wheezing.
Reacţii adverse suplimentare au fost observate la pacienţii trataţi cu aprepitant (40 mg) pentru greţurile şi vărsăturile postoperative şi la o incidenţă mai mare decât cu ondasetron: dureri în etajul abdominal
In addition, two serious adverse reactions were reported in clinical studies in postoperative nausea and vomiting (PONV) in patients taking a higher dose of aprepitant: one case of constipation, and one case of sub-ileus.
În plus, două reacţii adverse grave au fost raportate în studiile clinice privitore la greaţa şi vărsăturile postoperatorii (PONV) la pacienţii care iau o doză mai mare de aprepitant: un caz de constipaţie şi un caz de subileus.
One case of Stevens-Johnson syndrome was reported as a serious adverse event in a patient receiving aprepitant with cancer chemotherapy.
A fost raportată ca eneniment advers grav apariţia unui caz de sindrom Stevens- Johnson la un pacient tratat cu aprepitant în cursul chimioterapiei anticanceroase.
31 One case of angioedema and urticaria was reported as a serious adverse event in a patient receiving aprepitant in a non-CINV/ non-PONV study.
Într- un studiu non– CINV/ non- PONV a fost raportat un caz de angioedem şi urticarie, ca eveniment advers grav, la un pacient tratat cu aprepitant.
A summary of the key study results from the combined analysis is shown in Table 1.
33 În Tabelul 1 este prezentat un rezumat al principalelor rezultate ale analizei combinate ale celor două studii.
32 Table 1 Percent of Patients Receiving Highly Emetogenic Chemotherapy Responding by Treatment Group and Phase — Cycle 1
Tabelul 1 Procentul răspunsurilor la pacienţii la care s- a administrat chimioterapie cu potenţial emetogen crescut, pe grupe de tratament şi fază — Ciclul 1
Aprepitant Regimen
terapeutică
Standard Therapy
standard
Differences*
(N= 524) †
72.1 74.0
72, 10 74, 00
64.9 66.9
64, 90 66, 90
7.2 7.1
7, 20 7, 10
(1.6, 12.8) (1.5, 12.6)
(1, 60; 12, 80) (1, 50; 12, 60)
The estimated time to first emesis in the combined analysis is depicted by the Kaplan-Meier plot in Figure 1.
34 Intervalul estimat până la prima emeză în analiza combinată este ilustrat prin curba Kaplan- Meier din Figura 1.
33 In a randomised, double-blind study in a total of 866 patients (864 females, 2 males) receiving chemotherapy that included cyclophosphamide 750-1500 mg/ m2; or cyclophosphamide 500- 1500 mg/ m2 and doxorubicin (< 60 mg/ m2) or epirubicin (< 100 mg/ m2), aprepitant in combination with an ondansetron/ dexamethasone regimen (see section 4.2) was compared with standard therapy (placebo plus ondansetron 8 mg orally (twice on Day 1, and every 12 hours on Days 2 and 3) plus dexamethasone 20 mg orally on Day 1).
4. 2) a fost comparată cu terapia standard (placebo plus ondansetron 8 mg administrat pe cale orală- de 2 ori pe zi în ziua 1 şi la fiecare 12 ore în zilele 2 şi 3- plus dexametazonă 20 mg administrată pe cale orală în ziua 1).
A summary of the key study results is shown in Table 2.
35 Un rezumat al principalelor rezultate ale studiului este prezentat în Tabelul 2.
34 The estimated time to first emesis in the study is depicted by the Kaplan-Meier plot in Figure 2.
36 Intervalul estimat până la prima emeză în studiu este ilustrat prin curba Kaplan- Meier din Figura 2.
Metabolism Aprepitant undergoes extensive metabolism.
37 Metabolizare Aprepitantul suferă o metabolizare extensivă.
In healthy young adults, aprepitant accounts for approximately 19% of the radioactivity in plasma over 72 hours following a single intravenous
După administrarea intravenoasă a unei doze unice de 100 mg [14C] - fosaprepitant, metabolit activ al aprepitantului, la adulţi tineri sănătoşi aprepitant este responsabil pentru aproximativ 19% din radioactivitatea plasmatică determinată după 72 ore, ceea ce indică prezenţa substanţială a metaboliţilor în plasmă.
Following oral administration of a single 125 mg dose ofaprepitant, the Cmax for aprepitant is 16% higher in females as compared with males.
După administrarea orală a unei doze unice de 125 mg aprepitant, Cmax pentru aprepitant este cu 16% mai mare la femei, comparativ cu bărbaţii.
Mild hepatic impairment(Child-Pugh class A) does not affect the pharmacokinetics of aprepitant to a clinically relevant extent.
Insuficienţa hepatică uşoară (Child- Pugh clasă A) nu influenţează farmacocinetica aprepitantului în mod clinic semnificativ.
A single 240 mg dose of aprepitant was administered to patients with severe renal impairment (CrCl < 30 ml/ min) and to patients with end stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis.
La pacienţi cu insuficienţă renală severă (Cl creatinină < 30 ml/ min) şi la cei cu afecţiuni renale în stadiu terminal care necesită hemodializă (ARST) a fost administrată o doză unică de 240 mg aprepitant.
No dose adjustment for EMEND is necessary for patients with renal impairment or for patients with ESRD undergoing haemodialysis.
Nu este necesară ajustarea dozei de EMEND la pacienţi cu insuficienţă renală sau la pacienţi cu ARST trataţi prin hemodializă.
Relationship between concentration and effect Using a highly specific NK1-receptor tracer, positron emission tomography (PET) studies in healthy young men have shown that aprepitant penetrates into the brain and occupies NK1 receptors in a dose- and plasma- concentration-dependent manner.
38 Relaţia între concentraţie şi efect Utilizând un trasor cu specificitate crescută pentru receptorii NK1, studiile tomografice cu emisie de pozitroni (PET) efectuate la bărbaţi tineri sănătoşi au demonstrat faptul că aprepitantul pătrunde în creier şi se leagă de receptorii NK1 într- un mod dependent de doză şi de concentraţia plasmatică.
36 5.3 Pre-clinical safety data
5. 3 Date preclinice de siguranţă