natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, some differences were seen between the two medicines: more patients experienced a return of the disease after treatment with Alpheon was stopped than with the reference medicine, and there were more side effects with Alpheon.
Totuşi, s- au observat unele diferenţe între cele două medicamente: în comparaţie cu tratamentul cu medicamentul de referinţă, au existat mai mulţi pacienţi care s- au confruntat cu recurenţa bolii în urma încetării tratamentului cu Alpheon şi au existat mai multe efecte adverse în urma acestui tratament.
In addition, the test used in the study to investigate the potential for the medicine to trigger an immunological response (when the body makes special proteins, called antibodies, against the medicine) had not been sufficiently validated.
În plus, testul folosit în studiul efectuat în vederea investigării potenţialului medicamentului de a declanşa un răspuns imunologic (atunci când organismul produce proteine speciale, numite anticorpi, împotriva medicamentului) nu a fost suficient justificat.
At this point in time, the CHMP was of the opinion that Alpheon could not be considered as a biosimilar medicine of Roferon-A, the reference medicinal product.
În această situaţie, CHMP a fost de părere că Alpheon nu a putut fi considerat drept medicament biologic similar cu Roferon- A, produsul medicamentos de referinţă.
Hence, the CHMP recommended that Alpheon be refused marketing authorisation.
Prin urmare, CHMP a recomandat respingerea autorizaţiei de comercializare pentru Alpheon.
What are the consequences of the refusal for patients undergoing clinical trials/ compassionate use programmes with Alpheon?
Care sunt consecinţele respingerii, asupra pacienţilor care se află în teste clinice / programe pentru cazuri disperate cu Alpheon?
There are no ongoing clinical trials or compassionate use programmes with Alpheon in the European Union.
În prezent nu se desfăşoară nici un test clinic sau programe pentru cazuri disperate cu Alpheon, în Uniunea Europeană.
Altargo should not be used to treat infections known or thought likely to be due to methicillin-resistant Staphylococcus aureus (MRSA), as it may not work against this type of infection.
Altargo nu trebuie utilizat pentru a trata infecţii a căror cauză este sau se presupune a fi Staphylococcus aureus meticilino- rezistent (SAMR), deoarece este posibil ca Altargo să nu aibă efect împotriva acestui tip de infecţie.
Altargo can be used in patients from the age of nine months, but in patients under 18 years of age, the area to be treated should not be more than 2% of the body’ s surface.
Altargo poate fi administrat pacienţilor începând de la vârsta de nouă luni, dar la pacienţii cu vârsta sub 18 ani, zona care urmează a fi tratată nu trebuie să depăşească 2% din suprafaţa corporală.
The active substance in Altargo, retapamulin, is an antibiotic belonging to the ‘ pleuromutilin’ class.
Substanţa activă conţinută de Altargo, retapamulin, este un antibiotic ce aparţine clasei „ pleuromutilin ”.
It works by blocking the bacteria’ s ribosomes (the parts of the cells where proteins are produced), inhibiting the growth of the bacteria.
Funcţionează prin blocarea ribozomilor bacterieni (părţile celulelor unde se produc proteinele), inhibând creşterea bacteriilor.
The other three studies 7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
7 Westferry Circus, Canary Wharf, London E14 4HB, UK Tel.
(44-20) 74 18 84 00 Fax (44-20) 74 18 84 16 E-mail: mail@emea. europa. eu http: / /www. emea. europa. eu ©EMEA 2007 Reproduction and/ or distribution of this document is authorised for non commercial purposes only provided the EMEA is acknowledged compared the effects of five days’ treatment with Altargo to those of cefalexin (an oral antibiotic medicine): two studies were carried out in a total of 1,918 patients with infected skin wounds, and the final study was carried out in 545 patients with infected dermatitis (skin inflammation).
Primul a comparat efectele obţinute după cinci zile de tratament cu Altargo cu efectele tratamentului cu placebo (un preparat inactiv) la 213 pacienţi, iar cel de- al doilea a comparat Altargo cu acidul fusidic (alt antibiotic sub formă de unguent) la un număr de 519 pacienţi.
In all five studies, the main measure of effectiveness was the proportion of patients whose infections had cleared up after the end of treatment.
În toate cele cinci studii, principala unitate de măsură a eficacităţii a fost procentul de pacienţi ale căror infecţii s- au vindecat după încheierea tratamentului.
In patients with impetigo, Altargo was more effective than placebo, with 119 (85.6%) of the 139 patients using Altargo and 37 (52.1%) of the 71 using placebo responding to treatment.
La pacienţii cu impetigo, Altargo s- a dovedit mai eficace decât placebo, 119 (85, 6%) din cei 139 de pacienţi care au folosit Altargo şi 37 (52, 1%) din cei 71 de pacienţi care au folosit placebo răspunzând la tratament.
Altargo was at least as effective as fusidic acid, with 314 (99.1%) of 317 and 141 (94.0%) of 150 patients, respectively, responding to treatment.
Altargo s- a dovedit a fi cel puţin la fel de eficace ca acidul fusidic, 314 (99, 1%) din 317, respectiv, 141 (94, 0%) din 150 de pacienţi răspunzând la tratament.
For the treatment of infected skin wounds, Altargo and cefalexin had similar response rates: when the results of both skin wound studies were taken together, around 90% of both groups of patients responded to treatment.
Pentru tratamentul plăgilor cutanate infectate, Altargo şi cefalexina au avut rate de răspuns similare: când s- au comparat rezultatele celor două studii privind plăgile cutanate, aproximativ 90% din ambele grupuri de pacienţi au răspuns la tratament.
The Committee for Medicinal Products for Human Use (CHMP) decided that Altargo’ s benefits are greater than its risks for the short term treatment of the following superficial skin infections: • impetigo, • infected small lacerations, abrasions or sutured wounds.
Comitetul pentru produse medicamentoase de uz uman (CHMP) a hotărât că beneficiile Altargo sunt mai mari decât riscurile în tratamentul de scurtă durată al următoarelor infecţii cutanate superficiale: • impetigo, • mici laceraţii, escoriaţii sau plăgi suturate infectate.
The full EPAR for Altargo can be found here.
EPAR- ul complet pentru Altargo este disponibil aici.
This summary was last updated in 07-2007.
Acest rezumat a fost actualizat ultima oară în 07- 2007.
Ointment Ointment Ointment Ointment
Cutanată Cutanată Cutanată Cutanată
Cutaneous use Sachet (alu) Cutaneous use Tube (alu) Cutaneous use Tube (alu) Cutaneous use Tube (alu)
Plic (alu) Tub (alu) Tub (alu) Tub (alu)
0.5g 5g 10g 15g
0. 5g 5g 10g 15g
12 sachets 1 tube 1 tube 1 tube
12 plic 1 tub 1 tub 1 tub
Altargo 1% ointment
Altargo 1% unguent
1 g contains 10 mg retapamulin (1% w/ w).
1 g unguent Altargo conţine 10 mg retapamulin (1% m/ m).
Smooth, off-white ointment.
Unguent de culoare aproape albă, cu consistenţă uşoară.
Short term treatment of the following superficial skin infections:
Tratamentul de scurtă durată al următoarelor infecţii cutanate superficiale:
See sections 4.4 and 5.1 for important information regarding the clinical activity of retapamulin against different types of Staphylococcus aureus.
A se vedea punctele 4. 4 şi 5. 1 pentru informaţii importante cu privire la acţiunea clinică a retapamulin pe diverse tipuri de Staphylococcus aureus.
Consideration should be given to official guidance on the appropriate use of antibacterial agents.
Trebuie luate în considerare recomandările oficiale cu privire la utilizarea adecvată a substanţelor antibacteriene.
Retapamulin is for cutaneous use only.
Retapamulin este utilizat numai pentru aplicaţii cutanate.
Adults (aged 18-65 years), adolescents (aged 12-17 years), infants and children (aged from nine months to 11 years)
Adulţi (cu vârste cuprinse între 18 şi 65 ani), adolescenţi (cu vârste cuprinse între 12 şi 17 ani), sugari şi copii (cu vârste cuprinse între 9 luni şi şi 11 ani)
• Impetiginous lesions > 10 in number and exceeding 100 cm2 in total surface area.
Leziuni de impetigo în număr > 10 şi a căror suprafaţă totală depăşeşte 100 cm2. •
• Infected lesions that exceed 10 cm in length or a total surface area > 100 cm2.
Leziuni infectate cu o lungime de peste 10 cm sau cu o suprafaţă totală de > 100 cm2. •
2 Patients not showing a clinical response within two to three days should be re-evaluated and alternative therapy should be considered (see section 4.4).
4. 4).
Infants under nine months of age
2 Sugari cu vârsta sub 9 luni
The safety and efficacy of retapamulin ointment has not been established in paediatric patients less than nine months of age.
Siguranţa şi eficacitatea unguentului cu retapamulin nu au fost stabilite la sugarii cu vârsta sub 9 luni.
See section 5.3.
5. 3.
Known or suspected hypersensitivity to retapamulin or to the excipient.
Hipersensibilitate cunoscută sau suspicionată la retapamulin sau la oricare dintre excipienţi.
Retapamulin should not be used to treat infections known or thought likely to be due to MRSA (see section 5.1).
Retapamulin nu trebuie utilizat pentru tratamentul infecţiilor determinate sau presupuse a fi determinate de SAMR (vezi pct.
In clinical studies of secondarily infected open wounds, the efficacy of retapamulin was inadequate in patients with infections caused by methicillin-resistant Staphylococcus aureus (MRSA).
În studiile clinice care au inclus pacienţi cu plăgi deschise infectate secundar, eficacitatea retapamulin a fost inadecvată la pacienţii cu infecţii determinate de Staphylococcus aureus meticilino- rezistent (SAMR).
Alternative therapy should be considered if there is no improvement or a worsening in the infected area after 2-3 days of treatment.
Dacă după 2- 3 zile de tratament nu se observă nici o ameliorare sau apare o agravare clinică în zona infectată, trebuie avută în vedere administrarea unui alt tratament.
Retapamulin ointment contains butylated hydroxytoluene, which may cause local skin reaction (e. g. contact dermatitis), or irritation to the eyes and mucous membranes.
Unguentul cu retapamulin conţine butilat de hidroxitoluen, care poate determina reacţii cutanate locale (de exemplu dermatită de contact) sau iritaţia ochilor şi a mucoaselor.
As with other antibacterial agents, prolonged use of retapamulin may result in overgrowth of non-susceptible micro-organisms, including fungi.
Asemenea altor medicamente antibacteriene, utilizarea prelungită a retapamulin poate duce la dezvoltarea excesivă a microorganismelor non- sensibile, inclusiv a fungilor.
The effect of concurrent application of retapamulin and other topical products to the same area of skin has not been studied, and is not recommended.
Nu s- au efectuat studii privind efectul aplicării de retapamulin concomitent cu alte preparate topice, pe aceeaşi zonă a pielii, motiv pentru care asocierea nu este recomandată.
3 In human liver microsomes, retapamulin was a strong inhibitor of CYP3A4.
3 sau a plăgilor superficiale infectate, nu este de aşteptat in vivo o inhibare relevantă clinic (vezi pct.
Based on the low plasma concentration achieved in humans after topical application to abraded skin or infected superficial wounds, a clinically relevant inhibition is not expected in vivo (see section 5.2)
5. 2).
Co-administration of oral ketoconazole 200mg twice daily increased mean retapamulin AUC(0-24) and Cmax by 81% after topical application of retapamulin 1% ointment on the abraded skin of healthy adult males.
Administrarea concomitentă de ketoconazol 200 mg de 2 ori pe zi, pe cale orală, a crescut cu 81% valorile medii ale ASC( 0- 24) şi Cmax ale retapamulin, după aplicarea topică de unguent cu retapamulin 1% la nivelul escoriaţiilor cutanate la adulţi sănătoşi de sex masculin.
Due to low systemic exposure following topical application in patients, dosage adjustments are considered to be unnecessary when topical retapamulin is applied during systemic treatment with CYP3A4 inhibitors.
Datorită expunerii sistemice reduse după aplicarea topică la pacienţi, se consideră că nu este necesară ajustarea dozei în cazul aplicării topice de retapamulin în timpul tratamentului sistemic cu inhibitori ai CYP3A4.
Pregnancy No clinical data on exposed pregnancies are available.
Sarcina Nu sunt disponibile date clinice cu privire la expunerea în timpul sarcinii.
Animal studies have shown reproductive toxicity after oral administration and are insufficient with respect to effects on parturition and fetal/ postnatal development (see Section 5.3).
5. 3).
Retapamulin ointment should only be used in pregnancy when topical antibacterial therapy is clearly indicated and the use of retapamulin is considered to be preferable to administration of a systemic antibacterial agent.
Unguentul cu retapamulin trebuie utilizat în timpul sarcinii numai dacă terapia antibacteriană topică este cert indicată şi utilizarea retapamulin este considerată a fi preferabilă administrării sistemice a unui medicament antibacterian.
Lactation It is unknown whether retapamulin is excreted in human breast milk.
Alăptarea Nu se cunoaşte dacă retapamulin este excretat în laptele matern uman.
A decision on whether to continue/ discontinue breast-feeding or to continue/ discontinue therapy with Altargo should be made taking into account the benefit of breast-feeding to the child and the benefit of Altargo therapy to the woman.
Decizia de continuare/ întrerupere a alăptării sau de continuare/ întrerupere a tratamentului cu Altargo trebuie luată având în vedere beneficiul alăptării copilului şi beneficiul tratamentului cu Altargo pentru mamă.
Altargo is administered topically and is unlikely to have an effect on the ability to drive or use machines.
Altargo se administrează topic şi este puţin probabil să aibă un efect asupra capacităţii de a conduce vehicule sau de a folosi utilaje.
In clinical studies in which 2150 patients with superficial skin infections applied Altargo, the most commonly reported adverse reaction was application site irritation, which affected approximately 1% of patients.
În studiile clinice în care 2150 pacienţi cu infecţii cutanate superficiale au primit tratament topic cu Altargo, cea mai frecventă reacţie adversă raportată a fost iritaţia la locul de aplicare, care a apărut la aproximativ 1% dintre pacienţi.
The following convention has been used for the classification of frequency:
Pentru clasificarea frecvenţei a fost utilizată următoarea convenţie:
> 1/ 100 to< 1/10 > 1/1000 to< 1/100
> 1/ 100 şi < 1/ 10 > 1/ 1000 şi < 1/ 100
4 Organ systems
Aparate, sisteme şi organe
Application site reactions
Reacţii la locul de aplicare
Irritation
Afecţiuni cutanate şi ale ţesutului subcutanat
Pain Pruritus Erythema
Iritaţie
Skin and subcutaneous tissue disorders
Durere Prurit Eritem Dermatită de contact
Contact dermatitis
4 4. 9 Supradozaj
Dermatologicals
Preparate dermatologice.
Retapamulin is a semi-synthetic derivative of the compound pleuromutilin, which is isolated through fermentation from Clitopilus passeckerianus (formerly Pleurotus passeckerianus).
Mecanism de acţiune Retapamulin este un derivat semisintetic al compusului pleuromutilin, care este izolat prin fermentare din Clitopilus passeckerianus (anterior Pleurotus passeckerianus).
Retapamulin selectively inhibits bacterial protein synthesis by interacting at a unique site on the 50S subunit of the bacterial ribosome that is distinct from the binding sites of other non- pleuromutilin antibacterial agents that interact with the ribosome.
Retapamulin inhibă selectiv sinteza proteinelor bacteriene prin interacţiunea la nivelul unui situs unic al subunităţii 50S al ribozomului bacterian, care este diferit de situsurile de legare a altor medicamente bacteriene non- pleuromutilin care interacţionează cu ribozomul.
Data indicate that the binding site involves ribosomal protein L3 and is in the region of the ribosomal P site and peptidyl transferase centre.
Datele indică faptul că situsul de legare implică proteina ribozomală L3 şi este în regiunea situsului ribozomal P şi a centrului peptidil- transferazei.
Therefore the pleuromutilins appear to inhibit bacterial protein synthesis by multiple mechanisms.
Prin urmare, pleuromutinin pare să inhibe sinteza proteică bacteriană prin mecanisme multiple.
Mechanism of Resistance
Mecanismul de rezistenţă
Due to its distinct mechanism of action, retapamulin does not demonstrate target specific cross-resistance with other classes of antibacterial agents.
Datorită mecanismului distinct de acţiune, retapamulin nu prezintă rezistenţă încrucişată specifică ţintei cu alte clase de medicamente antibacteriene.
In vitro, two mechanisms have been identified which reduce susceptibility to retapamulin.
In vitro, au fost identificate două mecanisme care reduc sensibilitatea la retapamulin.
One involves mutations in ribosomal protein L3, the other is a non- specific efflux mechanism (ABC transporter vgaAv).
Unul implică mutaţii ale proteinei ribozomale L3, altul este un mecanism nespecific de eflux (transportorul ABC vgaAv).
This non-target specific efflux mechanism has also been demonstrated to reduce the in vitro activity of streptogramin A.
S- a demonstrat că acest mecanism nespecific de eflux reduce şi activitatea in vitro a streptograminei A.
5 No development of resistance was observed during treatment with retapamulin in the clinical study programme and all clinical isolates were inhibited by retapamulin concentrations of < 2µg/ ml.
În programul de studii clinice nu a fost observată dezvoltarea rezistenţei în timpul tratamentului cu retapamulin şi toate izolatele clinice au fost inhibate de concentraţii de retapamulin < 2 μg/ ml.
Commonly susceptible species
5 Specii frecvent sensibile
$In vitro, retapamulin was equally active against methicillin-susceptible and methicillin- resistant strains of S. aureus.
$In vitro, retapamulin a fost la fel de eficace atât împotriva tulpinilor de S. aureus meticilin- sensibile, cât şi a celor meticilin- rezistente.
However, see section 4.4 and below regarding clinical efficacy against MRSA.
4. 4 şi informaţiile de mai jos privind eficacitatea clinică împotriva SAMR.
Information from clinical trials
Informaţii obţinute din studiile clinice
Very few MRSA were isolated in studies in impetigo and all were clinical successes (100%:
În studiile asupra impetigo au fost izolate foarte puţine tulpini de SAMR şi toate au reprezentat succese clinice (100%:
In studies in impetigo and in two studies of secondarily infected open wounds (SIOW), clinical success rates were high for retapamulin in patients with mupirocin-resistant S. aureus (100%:
În studiile asupra impetigo şi în două studii asupra plăgilor deschise secundar infectate (PDSI), ratele de succes clinic au fost mari pentru retapamulin la pacienţii cu S. aureus rezistent la mupirocin (100%:
11/ 11) or fusidic acid-resistant S. aureus (96.7%:
11/ 11) sau cu S. aureus rezistent la acid fusidic (96, 7%:
However, in the two studies that enrolled patients with SIOW the efficacy of retapamulin in infections due to MRSA was inadequate (75.7%).
Cu toate acestea, în două studii care au înrolat pacienţi cu PDSI, eficacitatea retapamulin în infecţiile determinate de SAMR a fost inadecvată (75, 7%).
In the case of treatment failure associated with S. aureus, the presence of strains possessing additional virulence factors (such as Panton-Valentine Leukocidin) should be considered.
În cazul unui eşec al tratamentului asociat infecţiei cu S. aureus, trebuie avută în vedere prezenţa tulpinilor care posedă factori de virulenţă adiţionali (cum este leucocidina Panton- Valentine).
6 Clinical Success Rates at Follow up for SIOW patients with S. aureus
Ratele de succes clinic la vizitele de urmărire pentru pacienţii cu PDSI cu S. aureus
Phenotype/ PFGE
Fenotip/ tip PFGE
Success 95% Exact n/ N
Rata de succes (%)
n/ N Success 95% Exact n/ N
IÎ95% n/ N exact
Success
Rata de succes (%)
Rate (%)
S. aureus (toate) $
CI
337/ 379
Rate (%)
88, 9%
S. aureus (all) MRSA $MSSA
(85, 3, 91, 9) 155/ 186
88.9 75.7 90.4
75, 7% 90, 4
Exact CI is calculated using the F-distribution method. $: the response rate for MRSA due to PVL+ MRSA was 8/ 13 (62%)
IÎ exact este calculat utilizând metoda F- distribuţiei. $: rata de răspuns pentru SAMR datorată PVL+SAMR a fost de 8/ 13 (62%)
In a study of healthy adult subjects, 1% retapamulin ointment was applied daily to intact and to abraded skin under occlusion for up to 7 days.
Într- un studiu la subiecţi adulţi sănătoşi, unguentul cu retapamulin 1% a fost aplicat zilnic pe pielea intactă sau cu escoriaţii, sub ocluzie, timp de până la 7 zile.
Systemic exposure following topical application of retapamulin through intact skin was very low.
Expunerea sistemică după aplicarea topică 6 de retapamulin pe pielea intactă a fost foarte mică.
The geometric mean Cmax value in plasma after application to 200 cm2 of abraded skin was 9.75 ng/ ml on day 1 and 8.79 ng/ ml on day 7 and the maximum individual systemic exposure (Cmax) recorded was 22.1 ng/ ml.
Valoarea medie geometrică a Cmax plasmatice după aplicarea pe 200 cm2 de piele cu escoriaţii a fost de 9, 75 ng/ ml în ziua 1 şi de 8, 79 ng/ ml în ziua 7, iar expunerea sistemică maximă individuală (Cmax) observată a fost de 22, 1 ng/ ml.
Single plasma samples were obtained from 516 adult and paediatric patients who received topical treatment with retapamulin 1% ointment twice daily for 5 days for the treatment of secondarily infected traumatic lesions.
Probe unice de plasmă au fost obţinute de la 516 pacienţi adulţi şi copii care au primit tratament topic cu unguent cu retapamulin 1% de 2 ori pe zi, timp de 5 zile, pentru tratamentul leziunilor traumatice secundar infectate.
Sampling occurred pre-dose for adult subjects on days 3 or 4, and between 0-12 hours after the last application for paediatric subjects on days 3 or 4.
Recoltarea probelor a fost făcută înainte de administrare la subiecţii adulţi şi între 0- 12 ore după ultima aplicaţie pentru subiecţii copii şi adolescenţi, în zilele 3 sau 4.
The majority of samples (89%) were below the lower limit of quantitation (0.5 ng/ ml).
Majoritatea probelor (89%) au fost sub limita inferioară de detectare (0, 5 ng/ ml).
Of the samples that had measurable concentrations 90% had retapamulin concentrations less than 2.5 ng/ ml.
Dintre probele care au avut concentraţii măsurabile, 90% au prezentat concentraţii de retapamulin sub 2, 5 ng/ ml.
The maximum measured plasma concentration of retapamulin was 10.7 ng/ ml in adults and 18.5 ng/ ml in paediatric patients.
Concentraţiile plasmatice maxime măsurate de retapamulin au fost de 10, 7 ng/ ml la pacienţii adulţi şi de 18, 5 ng/ ml la copii şi adolescenţi.
In vitro, retapamulin was shown to be a P-glycoprotein (Pgp) substrate and inhibitor.
In vitro, s- a demonstrat că retapamulin este un substrat şi un inhibitor al P- glicoproteinei (Pgp).
However, the maximum individual systemic exposure in humans following topical application of 1% ointment on 200 cm2 of abraded skin (Cmax= 22 ng/ ml; AUC(0-24) = 238 ng. h/ ml) was 660-fold lower than the retapamulin IC50 for Pgp inhibition.
Cu toate acestea, expunerea sistemică individuală maximă la om după aplicarea topică de unguent 1% pe 200 cm2 de piele cu escoriaţii (Cmax = 22 ng/ ml; ASC( 0- 24) = 238 ng. h/ ml) a fost de 660 de ori mai mică decât CI50 pentru inhibarea Pgp.
The in vitro oxidative metabolism of retapamulin in human liver microsomes was primarily mediated by CYP3A4 with minor contributions from CYP2C8 and CYP2D6 (see section 4.5).
4. 5).
7 Special Patient Populations
Populaţii speciale de pacienţi
No pharmacokinetic data are available in children aged less than 2 years, or in patients with renal or hepatic impairment.
Nu sunt disponibile date de farmacocinetică la copii sub vârsta sub 2 ani sau la pacienţi cu insuficienţă renală sau hepatică.
In 14-day (50, 150 or 450 mg/ kg) oral toxicity studies in rats there was evidence of adaptive hepatic and thyroid changes.
În studiile de toxicitate orală de 14 zile (50, 150 sau 450 mg/ kg) la şobolani, s- au observat modificări adaptative hepatice şi tiroidiene.
In monkeys dosed orally (50, 150 or 450 mg/ kg) for 14 days there was dose-related emesis.
La maimuţe, administrarea orală (50, 150 sau 450 mg/ kg) timp de 14 zile a fost asociată cu emeză legată de doză.