natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Abnormal hepatic function/ liver disorder
Funcţie hepatică anormală / tulburări hepatice
Angioedema, erythema, pruritus, rash, hyperhidrosis, urticaria
Angioedem, eritem, prurit, erupţii cutanate, hiperhidroză, urticarie
Muscoloskeletal, connective tissue and bone disorders
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv
Back pain, muscle spasms myalgia Arthralgia, muscle cramps, pain in limb
Durere de spate, spasme musculare, mialgie Artralgie, crampe musculare, durere la nivelul extremităţii
Chest pain Influenza-like illness, pain
Durere în piept Afecţiune asemănătoare gripei, durere
Blood uric acid increased Blood creatinine increased, blood creatine phosphokinase increased, hepatic enzyme increased
Creştere a concentraţiei sanguine de acid uric Creştere a concentraţiei sanguine de creatinină şi creatinfosfokinază şi creştere a concentraţiei sanguine a enzimelor hepatice
8 Additional information on individual components Undesirable effects previously reported with one of the individual components may be potential undesirable effects with Kinzalkomb, even if not observed in clinical trials with this product.
Informaţii suplimentare în legătură cu componentele individuale Reacţiile adverse raportate anterior în legătură cu una dintre componentele individuale sunt reacţii adverse potenţiale şi în cazul Kinzalkomb, chiar dacă nu s- au fost observat în studiile clinice cu acest medicament.
Undesirable effects occurred with similar frequency in placebo and telmisartan treated patients.
Reacţiile adverse au apărut cu aceeaşi frecvenţă atât la pacienţii trataţi cu telmisartan cât şi la cei trataţi cu placebo.
The overall incidence of adverse events reported with telmisartan (41.4%) was usually comparable to placebo (43.9%) in placebo controlled trials.
Incidenţa generală a evenimentelor adverse raportate în cazul administrării telmisartanului (41, 4%) a fost de obicei comparabilă cu placebo (43, 9%), în studii controlate cu placebo.
The following adverse drug reactions listed below have been accumulated from all clinical trials including 5788 hypertensive patients treated with telmisartan.
Lista de mai jos a reacţiilor adverse de mai jos a fost întocmită pe baza studiilor clinice, care au inclus 5788 pacienţi hipertensivi trataţi cu telmisartan:
Adverse reactions of unknown frequency reported with the use of telmisartan alone include:
Reacţiile adverse cu frecvenţă necunoscută raportate la utilizarea numai de telmisartan includ:
Eosinophilia, anaemia, thrombocytopenia
Eozinofilie, anemie, trombocitopenie
Renal dysfunction, renal impairment (including acute renal failure)
Disfuncţie renală, insuficienţă renală (inclusiv insuficienţă renală acută)
Asthenia, drug ineffective
Astenie, medicament lipsit de eficacitate
Haemoglobin decreased
Scăderea concentraţiei de hemoglobină
Hydrochlorothiazide may cause or exacerbate hypovolaemia which could lead to electrolyte imbalance (see section 4.4).
4. 4).
Adverse reactions of unknown frequency reported with the use of hydrochlorothiazide alone include:
Reacţiile adverse cu frecvenţă necunoscută raportate în cazul utilizării numai de hidroclorotiazidă includ
Infections and infestations
Infecţii şi infestări Cu frecvenţă necunoscută:
Sialoadenitis
Sialoadenită
9 Blood and lymphatic system disorders
Tulburări hematologice şi limfatice
Anaemia aplastic, haemolytic anaemia, bone marrow failure, leukopenia, neutropenia, agranulocytosis, thrombocytopenia
Anemie aplastică, anemie hemolitică, depresia măduvei osoase, leucopenie, neutropenie, agranulocitoză, trombocitopenie
Anaphylactic reactions, hypersensitivity
Reacţii anafilactice, hipersensibilitate
Anorexia, appetite decreased, electrolyte imbalance, hypercholesterolaemia, hyperglycaemia, hypovolaemia
Anorexie, pierderea apetitului alimentar, dezechilibru electrolitic, hiper colesterolemie, hiperglicemie, hipovolemie
Psychiatric disorders
10 Tulburări psihice Cu frecvenţă necunoscută:
Not known:
Agitaţie
Light-headedness
Uşoară stare de confuzie
Eye disorders
Tulburări oculare Cu frecvenţă necunoscută:
Xanthopsia
Xantopsie
Gastrointestinal disorders
Tulburări gastro- intestinale Cu frecvenţă necunoscută:
Pancreatitis, stomach discomfort
Pancreatită, tulburări gastrice
Skin and subcutaneous tissue disorders
Afecţiuni cutanate şi ale ţesutului subcutanat Cu frecvenţă necunoscută:
Lupus-like syndrome, photosensitivity reactions, skin vasculitis, toxic epidermal necrolysis
Sindrom asemănător bolii lupice, reacţii de fotosensibilitate, vasculită cutanată, necroliză epidermică toxică
Nephritis interstitial, renal dysfunction, glycosuria
Nefrită interstiţială, insuficienţă renală, glicozurie
Pyrexia
Hipertermie (pirexie)
Investigations
Investigaţii diagnostice Cu frecvenţă necunoscută:
Triglycerides increased
Creşteri ale concentraţiei plasmatice ale trigliceridelor.
There is limited information available for telmisartan with regard to overdose in humans.
Telmisartanul nu este eliminat prin hemodializă.
The degree to which hydrochlorothiazide is removed by haemodialysis has not been established.
Nu s- a stablit gradul în care este eliminată hidroclorotiazida prin hemodializă.
Overdose with hydrochlorothiazide is associated with electrolyte depletion
Cele mai importante manifestări ale supradozajului cu telmisartan au fost hipotensiune arterială şi tahicardie; de asemenea, au fost raportate bradicardie, ameţeli, vărsături, creşteri ale concentraţiei creatininei serice şi insuficienţă renală acută.
10 (hypokalaemia, hypochloraemia) and hypovolaemia resulting from excessive diuresis.
Supradozajul cu hidroclortiazidă se asociază cu depleţia electroliţilor (hipokalemie, hipocloremie) şi hipovolemie, rezultând din diureza excesivă.
Hypokalaemia may result in muscle spasms and/ or accentuate arrhythmia associated with the concomitant use of digitalis glycosides or certain anti-arrhythmic medicinal products.
Hipokalemia poate determina spasme musculare şi/ sau aritmie accentuată, asociată cu utilizarea concomitentă de digitalice sau unele medicamente antiaritmice.
Treatment:
11 Tratament:
Suggested measures include induction of emesis and/ or gastric lavage.
Măsurile recomandate includ provocarea vărsăturilor şi/ sau lavajul gastric.
Angiotensin II receptor antagonists and diuretics, ATC code:
Cod ATC:
The combination of these ingredients has an additive antihypertensive effect, reducing blood pressure to a greater degree than either component alone.
Asocierea acestora are un efect antihipertensiv aditiv, reducând tensiunea arterială într- o măsură mai mare decât fiecare component în parte.
The maximum reduction in blood pressure is generally attained 4-8 weeks after the start of treatment and is sustained during long-term therapy.
Reducerea maximă a tensiunii arteriale se realizează în general în 4- 8 săptămâni după începerea tratamentului şi se menţine pe parcursul terapiei de lungă durată.
This is confirmed by measurements made at the point of maximum effect and immediately prior to the next dose (through to peak ratios consistently above 80% after doses of 40 and 80 mg of telmisartan in placebo controlled clinical studies).
Aceasta se confirmă şi prin măsurătorile efectuate în momentul efectului maxim şi imediat înainte de administrarea dozei următoare (prin raportul dintre concentraţia plasmatică înaintea administrării dozei următoare şi concentraţia plasmatică maximă care se menţine constant peste 80% pentru doze de 40 şi 80 mg telmisartan, în studiile clinice controlate cu placebo).
The incidence of dry cough was significantly lower in patients treated with telmisartan than in those given angiotensin converting enzyme inhibitors in clinical trials directly comparing the two antihypertensive treatments.
12 Frecvenţa tusei chintoase a fost semnificativ mai mică la pacienţii trataţi cu telmisartan decât la cei trataţi cu inhibitori ai enzimei de conversie a angiotensinei, aşa cum arată studiile clinice care compară direct cele două tratamente antihipertensive.
11 The effects of telmisartan on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
Nu se cunosc efectele telmisartanului asupra mortalităţii şi morbidităţii cardiovasculare.
Presumably through blockade of the renin- angiotensin-aldosterone system, co-administration of telmisartan tends to reverse the potassium loss associated with these diuretics.
Administrarea în asociere cu telmisartanul tinde să inverseze pierderea de potasiu asociată cu aceste diuretice, probabil prin blocarea sistemului renină- angiotensină - aldosteron.
With hydrochlorothiazide, onset of diuresis occurs in 2 hours, and peak effect occurs at about 4 hours, while the action persists for approximately 6-12 hours.
În cazul hidroclorotiazidei, debutul diurezei are loc în 2 ore, iar efectul maxim are loc la circa 4 ore, acţiunea persistând aproximativ 6- 12 ore.
The effects of Fixed Dose Combination of telmisartan/ HCTZ on mortality and cardiovascular morbidity are currently unknown.
Nu se cunosc până în prezent efectele asocierii în doză fixă de telmisartan/ hidroclorotiazidă (HCTZ) asupra mortalităţii şi morbidităţii cardiovasculare.
Following oral administration peak concentrations of telmisartan are reached in 0.5 – 1.5 h after dosing.
După administrare orală concentraţiile maxime de telmisartan se ating în 0, 5 - 1, 5 ore după administrare.
The absolute bioavailability of telmisartan at 40 mg and 160 mg was 42% and 58%, respectively.
Biodisponibilitatea absolută pentru telmisartan administrat în doze de 40 mg şi 160 mg a fost de 42%, respectiv 58%.
Food slightly reduces the bioavailability of telmisartan with a reduction in the area under the plasma concentration time curve (AUC) of about 6% with the 40 mg tablet and about 19% after a 160 mg dose.
Alimentele reduc uşor biodisponibilitatea telmisartanului, determinând reducerea ariei de sub curba concentraţiei plasmatice în funcţie de timp (ASC) cu aproximativ 6%, pentru un comprimat de 40 mg şi cu aproximativ 19%, la o doză de 160 mg.
The pharmacokinetics of orally administered telmisartan are non- linear over doses from 20 – 160 mg with greater than proportional increases of plasma concentrations (Cmax and AUC) with increasing doses.
Farmacocinetica telmisartanului administrat oral nu este lineară în cazul administrării dozelor cuprinse între 20 şi 160 mg, cu creşteri disproporţionale ale concentraţiei plasmatice (Cmax şi ASC), în cazul creşterii progresive a dozelor.
Following oral administration of Kinzalkomb peak concentrations of hydrochlorothiazide are reached in approximately 1.0 – 3.0 hours after dosing.
După administrarea orală de Kinzalkomb, concentraţiile maxime de hidroclorotiazidă se ating în aproximativ 1 - 3 ore după administrare.
Based on cumulative renal excretion of hydrochlorothiazide the absolute bioavailability was about 60%.
Pe baza excreţiei renale cumulative a hidroclorotiazidei, biodisponibilitatea absolută a fost de aproximativ 60%.
Telmisartan is highly bound to plasma proteins (> 99.5%) mainly albumin and alpha l- acid glycoprotein.
Telmisartanul se leagă în mare măsură de proteinele plasmatice (> 99, 5%), în principal de albumină şi de alfa- 1 glicoproteina acidă.
Hydrochlorothiazide is 68% protein bound in the plasma and its apparent volume of distribution is 0.83 – 1.14 l/ kg.
Hidroclorotiazida se leagă în proporţie de 68% de proteinele plasmatice şi volumul său aparent de distribuţie este de 0, 83 - 1, 14 l/ kg.
Following either intravenous or oral administration of 14 C-labelled telmisartan most of the administered dose (> 97%) was eliminated in faeces via biliary excretion.
Telmisartan: după administrare intravenoasă sau după administrare orală a telmisartanului marcat 14C, cea mai mare parte din doza administrată (> 97%) a fost eliminată în materiile fecale, prin intermediul excreţiei biliare.
After a single dose of 14C-labelled telmisartan the glucuronide represents approximately 11% of the measured radioactivity in plasma.
După o singură doză de telmisartan marcat 14C, glucuronidul reprezintă 11% din radioactivitatea măsurată în
Total plasma clearance of telmisartan after oral administration is > 1500 ml/ min.
Clearance- ul plasmatic total al telmisartanului după administrare orală este > 1. 500 ml/ min.
Terminal elimination half-life was > 20 hours.
Timpul de înjumătăţire plasmatică prin eliminare a fost > 20 ore.
Hydrochlorothiazide is not metabolised in man and is excreted almost entirely as unchanged substance in urine.
La om, hidroclorotiazida nu este metabolizată în organism şi este eliminată ca substanţă aproape nemodificată prin urină.
About 60% of the oral dose is eliminated as unchanged substance within 48 hours.
Aproximativ 60% din doza orală se elimină ca substanţă nemodificată într- un interval de 48 ore.
Renal clearance is about 250 – 300 ml/ min.
Clearance- ul renal este de aproximativ 250- 300 ml/ min.
The terminal elimination half-life of hydrochlorothiazide is 10 – 15 hours.
Timpul de înjumătăţire plsmatică prin eliminare a hidroclorotiazidei este de 10- 15 ore.
12 Special populations
Grupuri speciale de pacienţi
Plasma concentrations of telmisartan are generally 2 – 3 times higher in females than in males.
Concentraţiile plasmatice de telmisartan sunt în general de 2 - 3 ori mai mari la femei decât la bărbaţi.
In clinical trials however, no significant increases in blood pressure response or in the incidence of orthostatic hypotension were found in women.
Însă, în studiile clinice, nu s- au constatat creşteri semnificative ale răspunsului tensiunii arteriale sau a frecvenţei hipotensiunii arteriale ortostatice la femei.
Renal excretion does not contribute to the clearance of telmisartan.
Excreţia renală nu contribuie la clearance- ul telmisartanului.
Based on modest experience in patients with mild to moderate renal impairment (creatinine clearance of 30 – 60 ml/ min, mean about 50 ml/ min) no dosage adjustment is necessary in patients with decreased renal function.
Pe baza experienţei modeste dobândite la pacienţi cu insuficienţă renală uşoară până la moderată (clearance- ul creatininei de 30- 60 ml/ min, media de aproximativ 50 ml/ min) nu este necesară ajustarea dozei la pacienţii cu insuficienţă renală.
In a typical study in patients with a mean creatinine clearance of 90 ml/ min the elimination half-life of hydrochlorothiazide was increased.
Într- un studiu tipic la pacienţi cu un clearance mediu al creatininei de 90 ml/ min, timpul de înjumătăţire plasmatică prin eliminare a hidroclorotiazidei a fost mărit.
Pharmacokinetic studies in patients with hepatic impairment showed an increase in absolute bioavailability up to nearly 100%.
Studiile de farmacocinetică la pacienţi cu insuficienţă hepatică au arătat o creştere a biodisponibilităţii absolute de până la aproape 100%.
In preclinical safety studies performed with co-administration of telmisartan and hydrochlorothiazide in normotensive rats and dogs, doses producing exposure comparable to that in the clinical therapeutic range caused no additional findings not already observed with administration of either substance alone.
În studiile preclinice de siguranţă, efectuate prin administrarea asociată de telmisartan şi hidroclorotiazidă, la şobolani şi câini normotensivi, doze care determină expunere comparabilă cu cea determinată de dozele situate în intervalul terapeutic clinic nu au avut ca rezultat date suplimentare celor care s- au observat după administrarea individuală a fiecărei substanţe.
Toxicological findings also well known from preclinical studies with angiotensin converting enzyme inhibitors and angiotensin II receptor antagonists were: a reduction of red cell parameters (erythrocytes, haemoglobin, haematocrit), changes of renal haemodynamics (increased blood urea nitrogen and creatinine), increased plasma renin activity, hypertrophy/ hyperplasia of the juxtaglomerular cells and gastric mucosal injury.
De asemenea, datele de toxicologie, bine cunoscute din studiile preclinice, atât pentru inhibitori ai enzimei de conversie a angiotensinei, cât şi pentru antagonişti ai receptorilor angiotensinei II, au fost: reducere a parametrilor eritrocitari (eritrocite, hemoglobină, hematocrit), modificări ale hemodinamicii renale (creşteri ale ureei şi creatininei în sânge), creşterea activităţii reninei plasmatice, hipertrofia/ hiperplazia celulelor juxtaglomerulare şi leziuni ale mucoasei gastrice.
Gastric lesions could be prevented/ ameliorated by oral saline supplementation and group housing of animals.
Leziunile gastrice pot fi prevenite/ ameliorate prin administrarea suplimentară de sare pe cale orală.
In dogs renal tubular dilation and atrophy were observed.
La câine, s- au observat dilatare şi atrofie tubulară renală.
Telmisartan showed no evidence of mutagenicity and relevant clastogenic activity in in vitro studies and no evidence of carcinogenicity in rats and mice.
În studiile in vitro nu s- au evidenţiat pentru telmisartan efecte mutagene şi activitate clastogenă relevantă, iar la şobolani şi şoareci nu s- au evidenţiat efecte carcinogene.
For the foetotoxic potential of the telmisartan/ hydrochlorothiazide combination see section 4.6.
Totuşi, experienţa vastă pentru administrarea de hidroclorotiazidă la om nu a dovedit o asociere între utilizarea acesteia şi creşterea frecvenţei neoplasmelor.
6.
Pentru potenţialul toxic fetal al combinaţiei telmisartan/ hidroclorotiazidă, vezi pct. 4. 6.
13 Red ferric oxide (E172) Sodium hydroxide Sodium starch glycollate (type A) Sorbitol (E420).
Lactoză monohidrat, Stearat de magneziu, Amidon de porumb, Meglumină, Celuloză microcristalină, Povidonă, Oxid roşu de fer (E172), Hidroxid de sodiu, Amidonglicolat de sodiu (tip A), Sorbitol (E420).
Store in the original package in order to protect from moisture.
Acest medicament nu necesită condiţii speciale de păstrareA se păstra în ambalajul original, pentru a se feri de umiditate.
Aluminium/ aluminium blisters (PA/ Al/ PVC/ Al or PA/ PA/ Al/ PVC/ Al).
Blistere din aluminiu/ aluminiu (PA/ Al/ PVC/ Al sau PA/ PA/ Al/ PVC/ Al).
Blister with 14, 28, 56, or 98 tablets or perforated unit dose blisters with 28 x 1 tablets.
Mărimea ambalajului: blister cu 14, 28, 56 sau 98 comprimate sau blistere perforate pentru eliberarea unei unităţi dozate cu 28 x1 comprimate.
Occasionally, the outer layer of the blister pack has been observed to separate from the inner layer between the blister pockets.
Ocazional, s- a observat că stratul exterior al blisterului se separă de stratul interior, între compartimentele blisterului.
Bayer HealthCare AG D-51368 Leverkusen Germany
Bayer HealthCare A G D- 51368 Leverkusen Germania
EU/ 1/ 02/ 214/ 001-005
15 EU/ 1/ 02/ 214/ 001- 005
Date of first authorisation:19 April 2002 Date of last renewal:
19 Aprilie 2002 Data ultimei reînnoiri a autorizaţiei:
19 April 2007
19 Aprilie 2007
Kinzalkomb 80 mg/ 12.5 mg tablets
Kinzalkomb 80 mg/ 12, 5 mg comprimate
Each tablet contains 80 mg telmisartan and 12.5 mg hydrochlorothiazide.
Fiecare comprimat conţine telmisartan 80 mg şi hidroclorotiazidă 12, 5 mg.
Red and white oval shaped two layer tablet engraved with the code number'H8 '.
Comprimate de formă ovală, cu două straturi roşu şi alb, gravate cu codul “ H8 ”.
Kinzalkomb fixed dose combination (80 mg telmisartan/ 12.5 mg hydrochlorothiazide) is indicated in patients whose blood pressure is not adequately controlled on telmisartan alone.
Administrarea asocierii în doză fixă Kinzalkomb (80 mg telmisartan/ 12, 5 mg hidroclorotiazidă) este indicată la pacienţii a căror tensiune arterială nu este controlată adecvat numai cu telmisartan.
Periodic monitoring of renal function is advised (see section 4.4).
4. 4.)
In patients with mild to moderate hepatic impairment the posology should not exceed Kinzalkomb 40 mg/ 12.5 mg once daily.
La pacienţii cu insuficienţă hepatică uşoară sau moderată, doza zilnică de Kinzalkomb nu trebuie să depăşească 40/ 12, 5 mg o dată.
Kinzalkomb is not recommended for use in children below 18 years due to a lack of data on safety and efficacy.
Kinzalkomb nu este recomandat pentru utilizare la copii sub 18 ani datorită lipsei datelor privind siguranţa şi eficacitatea
4.3 Contraindications
17 4. 3 Contraindicaţii
15 • Hypersensitivity to other sulphonamide-derived substances (since hydrochlorothiazide is a sulphonamide-derived medicinal product). • Second and third trimester of pregnancy and lactation (see sections 4.4 and 4.6). • Cholestasis and biliary obstructive disorders. • Severe hepatic impairment. • Severe renal impairment (creatinine clearance < 30 ml/ min). • Refractory hypokalaemia, hypercalcaemia.
4. 4 şi 4. 6) • Colestază şi afecţiuni biliare obstructive • Insuficienţă hepatică severă • Insuficienţă renală severă (clearance- ul creatininei < 30 ml/ min) • Hipokaliemie refractară, hipercalcemie
In patients whose vascular tone and renal function depend predominantly on the activity of the renin-angiotensin- aldosterone system (e. g. patients with severe congestive heart failure or underlying renal disease, including renal artery stenosis), treatment with medicinal products that affect this system has been associated with acute hypotension, hyperazotaemia, oliguria, or rarely acute renal failure (see section 4.8).
La pacienţii la care tonusul vascular şi funcţia renală depind predominant de activitatea sistemului renină- angiotensină- aldosteron (de exemplu, pacienţi cu insuficienţă cardiacă congestivă severă sau cu o afecţiune renală preexistentă, inclusiv stenoză de arteră renală), tratamentul cu medicamente, care afectează acest sistem s- a asociat cu hipotensiune arterială acută, hiperazotemie, oligurie sau, rareori, insuficienţă renală acută (vezi pct. 4. 8).
Primary aldosteronism:
18 Hiperaldosteronism primar:
16 Metabolic and endocrine effects:
Efecte metabolice şi endocrine:
Thiazides, including hydrochlorothiazide, can cause fluid or electrolyte imbalance (including hypokalaemia, hyponatraemia, and hypochloraemic alkalosis).
Tiazidele, inclusiv hidroclorotiazida, pot determina dezechilibre hidro- electrolitice (inclusiv hipokaliemie, hiponatremie şi alcaloză hipocloremică).
Thiazides have been shown to increase the urinary excretion of magnesium, which may result in hypomagnesaemia (see section 4.5).
S- a demonstrat că tiazidele măresc excreţia urinară a magneziului, ceea ce poate duce la hipomagneziemie (vezi pct. 4. 5).
Sorbitol and Lactose Monohydrate:
19 Sorbitol şi lactoză monohidrat:
As with all other angiotensin II receptor antagonists telmisartan is apparently less effective in lowering blood pressure in black patients than in non blacks, possibly because of higher prevalence of low renin states in the black hypertensive population.
După cum s- a observat în cazul utilizării tuturor antagoniştilor receptorilor angiotensinei II, telmisartanul este aparent mai puţin eficace ca antihipertensiv la populaţia de origine africană, decât la cei de alte etnii, posibil datorită prevalenţei crescute a valorilor mici ale reninei la acest grup populaţional.
17 Other:
Altele:
Periodic monitoring of serum potassium and ECG is recommended when Kinzalkomb is administered with medicinal products affected by serum potassium disturbances (e. g. digitalis glycosides, antiarrhythmics) and the following torsades de pointes inducing medicinal products (which include some antiarrhythmics), hypokalaemia being a predisposing factor to torsades de pointes.
Se recomandă monitorizarea perioadică a concentraţiei plasmatice a potasiului şi ECG în cazul administrării Kinzalkomb în asociere cu aceste medicamente ale căror acţiuni sunt afectate de modificările concentraţiei plasmatice a potasiului (de exemplu digitalice, antiaritmice) şi următoarele medicamente care induc torsada vârfurilor (care includ unele antiaritmice), hipokaliemia fiind un factor care predispune la apariţia torsadei vârfurilor.
18 Metformin:
Metformină:
19 Pregnancy (see section 4.3):
4. 3):