natgillin/translations-raw huggingface dataset:
ongoing glimepiride therapy (N=102) Sitagliptin 100 mg once daily added to
la terapie neîntreruptă cu glimepiridă (n=102) Sitagliptin 100 mg o dată pe zi adăugat la terapie neîntreruptă cu glimepiridă +
ongoing glimepiride + metformin therapy (N=115) Initial therapy (twice daily):
metformin (n=115) Terapie iniţială (de două ori pe zi):
Sitagliptin 50 mg + metformin 500 mg (N=183) Initial therapy (twice daily):
sitagliptin 50 mg + metformin 500 mg (n=183) Terapie iniţială (de două ori pe zi): sitagliptin 50 mg + metformin
Sitagliptin 50 mg + metformin 1000 mg (N=178)
1000 mg (n=178)
* All Patients Treated Population (an intention-to-treat analysis). † Least squares means adjusted for prior antihyperglycaemic therapy status and baseline value. ‡ p < 0.001 compared to placebo or placebo + combination treatment. § HbA1c (%) at week 18.
p < 0, 001 comparativ cu placebo sau cu tratamentul placebo + asociere. ‡
In a study comparing the efficacy and safety of the addition of Januvia 100 mg once daily or glipizide (a sulphonylurea agent) in patients with inadequate glycaemic control on metformin monotherapy, sitagliptin was similar to glipizide in reducing HbA1c.
Într- un studiu care a comparat eficacitatea şi siguranţa asocierii Januvia 100 mg administrat o dată pe zi sau glipizidă (un derivat de sulfoniluree) la pacienţii cu control glicemic inadecvat sub monoterapia cu metformin, sitagliptin a fost similar glipizidei în reducerea HbA1c.
Patients treated with sitagliptin exhibited a significant mean decrease from baseline in body weight compared to a significant weight gain in patients administered glipizide (-1.5 vs. +1.1 kg).
Pacienţii care au fost trataţi cu sitagliptin au prezentat o reducere medie semnificativă a greutăţii corporale comparativ cu o creştere semnificativă în greutate a pacienţilor cărora li s- a administrat glipizidă (- 1, 5 comparativ cu +1, 1 kg).
In this study, the proinsulin to insulin ratio, a marker of efficiency of insulin synthesis and release, improved with sitagliptin and deteriorated with glipizide treatment.
În acest studiu, rata proinsulină/ insulină, marker- ul sintezei şi eliberării insulinei, a fost îmbunătăţită cu sitagliptin şi deteriorată în tratamentul cu glipizidă.
Absorption Following oral administration of a 100-mg dose to healthy subjects, sitagliptin was rapidly absorbed, with peak plasma concentrations (median Tmax) occurring 1 to 4 hours post-dose, mean plasma AUC of sitagliptin was 8.52 μ M• hr, Cmax was 950 nM.
Absorbţie După administrarea orală a unei doze de 100 mg la subiecţi sănătoşi, sitagliptin a fost rapid absorbit, cu concentraţiile plasmatice maxime (Tmax median) înregistrate la 1- 4 ore după administrarea dozei, ASC plasmatic mediu de sitagliptin a fost de 8, 52 μM• oră, iar Cmax a fost de 950 nM.
The absolute bioavailability of sitagliptin is approximately 87%.
Biodisponibilitatea absolută a sitagliptin este de aproximativ 87%.
Since coadministration of a high-fat meal with Januvia had no effect on the pharmacokinetics, Januvia may be administered with or without food.
Deoarece administrarea concomitentă cu Januvia a unei mese bogate în lipide nu are nici un efect asupra parametrilor farmacocinetici, Januvia poate fi administrat cu sau fără alimente.
Dose-proportionality was not established for Cmax and C24hr (Cmax increased in a greater than dose-proportional manner and C24hr increased in a less than dose-proportional manner).
Relaţia de proporţionalitate cu doza nu s- a stabilit pentru Cmax şi C24hr (Cmax a crescut mai mult decât proporţional cu doza, iar C24hr a scăzut mai puţin decât proporţional cu doza).
Distribution The mean volume of distribution at steady state following a single 100-mg intravenous dose of sitagliptin to healthy subjects is approximately 198 liters.
Distribuţie Volumul mediu de distribuţie la starea de echilibru, după administrarea intravenoasă a unei doze unice de 100 mg sitagliptin la subiecţi sănătoşi, este de 198 litri.
The fraction of sitagliptin reversibly bound to plasma proteins is low (38%).
Fracţia de sitagliptin care se leagă în mod reversibil de proteinele plasmatice este mică (38%).
9 Metabolism Sitagliptin is primarily eliminated unchanged in urine, and metabolism is a minor pathway.
Metabolizare Sitagliptin se elimină în principal nemodificat prin urină, iar metabolizarea este minoră.
Following a [14C]sitagliptin oral dose, approximately 16% of the radioactivity was excreted as metabolites of sitagliptin.
După administrarea orală a unei doze de sitagliptin marcat cu [14C], aproximativ 16% din radioactivitate a fost excretată ca metaboliţi ai sitagliptin.
Elimination Following administration of an oral [14C]sitagliptin dose to healthy subjects, approximately 100% of the administered radioactivity was eliminated in faeces (13%) or urine (87%) within one week of dosing.
Eliminare După administrarea la subiecţi sănătoşi a unei doze orale de sitagliptin marcat cu [14C], aproximativ 100% din radioactivitatea administrată a fost eliminată prin materiile fecale (13%) sau urină (87%), în interval de o săptămână de la administrarea dozei.
The apparent terminal t1/ 2 following a 100-mg oral dose of sitagliptin was approximately 12.4 hours.
T1/ 2 aparent prin eliminare, după administrarea orală a unei doze de 100 mg sitagliptin, a fost de aproximativ 12, 4 ore.
Sitagliptin is a substrate for human organic anion transporter-3 (hOAT-3), which may be involved in the renal elimination of sitagliptin.
Sitagliptin este un substrat al transportorului anionic organic uman 3 (human organic anion transporter- 3 – hOAT- 3), care ar putea fi implicat în eliminarea renală a sitagliptin.
The clinical relevance of hOAT-3 in sitagliptin transport has not been established.
Relevanţa clinică a hOAT- 3 în transportul sitagliptin nu a fost încă stabilită.
Sitagliptin is also a substrate of p-glycoprotein, which may also be involved in mediating the renal elimination of sitagliptin.
Sitagliptin este, de asemenea, un substrat al glicoproteinei p, care ar putea fi implicată, de asemenea, în medierea eliminării renale a sitagliptin.
However, cyclosporine, a p-glycoprotein inhibitor, did not reduce the renal clearance of sitagliptin.
Cu toate acestea, ciclosporina, un inhibitor al glicoproteinei p, nu a redus clearance- ul renal al sitagliptin.
Sitagliptin is not a substrate for OCT2 or OAT1 or PEPT1/ 2 transporters.
Sitagliptin nu este un substrat pentru OCT2 sau OAT1 sau transportorii PEPT1/ 2.
In vitro, sitagliptin did not inhibit OAT3 (IC50=160 μ M) or p-glycoprotein (up to 250 μ M) mediated transport at therapeutically relevant plasma concentrations.
In vitro, sitagliptin nu inhibă OAT3 (IC50=160 µM) sau transportul mediat de glicoproteina p (până la 250 µM), la concentraţii plasmatice terapeutice relevante.
In a clinical study sitagliptin had a small effect on plasma digoxin concentrations indicating that sitagliptin may be a mild inhibitor of p-glycoprotein.
Într- un studiu clinic sitagliptin a avut un efect mic asupra concentraţiilor plasmatice de digoxină indicând faptul că sitagliptin poate fi un inhibitor uşor al glicoproteinei p.
Characteristics in patients The pharmacokinetics of sitagliptin were generally similar in healthy subjects and in patients with type 2 diabetes.
Proprietăţi la grupurile speciale de pacienţi Parametrii farmacocinetici ai sitagliptin la pacienţii cu diabet zaharat tip 2 sunt, în general, similari celor înregistraţi la subiecţii sănătoşi.
Renal insufficiency A single-dose, open-label study was conducted to evaluate the pharmacokinetics of a reduced dose of sitagliptin (50-mg) in patients with varying degrees of chronic renal insufficiency compared to normal healthy control subjects.
10 Insuficienţă renală A fost efectuat un studiu deschis, cu doze unice, pentru evaluarea farmacocineticii unei doze reduse de sitagliptin (50 mg) la pacienţi cu diverse grade de insuficienţă renală cronică, comparativ cu subiecţi normali sănătoşi – lot de control.
The study included patients with renal insufficiency classified on the basis of creatinine clearance as mild (50 to < 80 ml/ min), moderate (30 to < 50 ml/ min), and severe (< 30 ml/ min), as well as patients with end-stage renal disease (ESRD) on hemodialysis.
Studiul a inclus pacienţi cu insuficienţă renală, clasificată pe baza clearance- ului creatininei ca uşoară (50 - la < 80 ml/ min), moderată (30 - < 50 ml/ min) şi severă (< 30 ml/ min), ca şi pacienţi cu insuficienţă renală în stadii terminale (IRST) în program de hemodializă.
Patients with mild renal insufficiency did not have a clinically meaningful increase in the plasma concentration of sitagliptin as compared to normal healthy control subjects.
Pacienţii cu insuficienţă renală uşoară nu au prezentat creşteri clinic semnificative ale concentraţiilor plasmatice de sitagliptin, comparativ cu subiecţii normali sănătoşi – lot de control.
An approximately 2-fold increase in the plasma AUC of sitagliptin was observed in patients with moderate renal insufficiency, and an approximately 4-fold increase was observed in patients with severe renal insufficiency and in patients with ESRD on hemodialysis, as compared to normal healthy control subjects.
La pacienţii cu insuficienţă renală moderată a fost observată o creştere de aproximativ 2 ori a ASC plasmatice de sitagliptin, iar la pacienţii cu insuficienţă renală severă şi la cei cu IRST în program de hemodializă o creştere de aproximativ 4 ori, comparativ cu subiecţii normali sănătoşi – lot de control.
Sitagliptin was modestly removed by hemodialysis (13.5% over a 3- to 4-hour hemodialysis session starting 4 hours postdose).
Sitagliptin a fost îndepărtat în proporţie redusă prin hemodializă (13, 5% într- o şedinţă de 3- 4 ore de hemodializă iniţiată la 4 ore de la administrarea dozei).
Januvia is not recommended for use in patients with moderate or severe renal insufficiency including those with ESRD since experience in these patients is too limited.
Januvia nu este recomandat pentru utilizare la pacienţii cu insuficienţă moderată până la severă, inclusiv pentru cei cu IRST, deoarece experienţa la aceşti pacienţi este prea limitată (vezi pct.
(See section 4.2.)
4. 2).
Hepatic insufficiency No dosage adjustment for Januvia is necessary for patients with mild or moderate hepatic insufficiency (Child-Pugh score ≤ 9).
Insuficienţă hepatică La pacienţii cu insuficienţă hepatică uşoară sau moderată (scor Child- Pugh ≤9) nu este necesară ajustarea dozei de Januvia.
However, because sitagliptin is primarily renally eliminated, severe hepatic insufficiency is not expected to affect the pharmacokinetics of sitagliptin.
Cu toate acestea, deoarece sitagliptin se elimină în principal renal, nu este de aşteptat ca insuficienţa hepatică severă să influenţeze farmacocinetica sitagliptin.
10 Elderly No dosage adjustment is required based on age.
Vârstnici Nu este necesară ajustarea dozei în funcţie de vârstă.
Elderly subjects (65 to 80 years) had approximately 19% higher plasma concentrations of sitagliptin compared to younger subjects.
Subiecţii vârstnici (65- 80 ani) au prezentat concentraţii plasmatice de sitagliptin cu aproximativ 19% mai mari, comparativ cu subiecţii mai tineri.
Other patient characteristics No dosage adjustment is necessary based on gender, race, or body mass index (BMI).
Alte caracteristici ale pacienţilor Nu este necesară ajustarea dozei în funcţie de sex, rasă sau indice de masă corporală (IMC).
Renal and liver toxicity were observed in rodents at systemic exposure values 58 times the human exposure level, while the no-effect level was found at 19 times the human exposure level.
La valori de expunere sistemică de 58 ori mai mari decât nivelul de expunere la om au fost observate toxicităţi renale şi hepatice la rozătoare în timp ce, la valori de 19 ori mai mari decât cele de la om, nu a fost detectat nici un efect.
Incisor teeth abnormalities were observed in rats at exposure levels 67 times the clinical exposure level; the no- effect level for this finding was 58-fold based on the 14-week rat study.
Anomalii ale incisivilor au fost observate la şobolani, la nivele de expunere de 67 ori mai mari decât nivelul clinic de expunere; nivelul la care nu s- a notat nici nu efect pentru această anomalie a fost de 58 ori mai mare, pe baza unui studiu de 14 săptămâni la şobolani.
Transient treatment-related physical signs, some of which suggest neural toxicity, such as open-mouth breathing, salivation, white foamy emesis, ataxia, trembling, decreased activity, and/ or hunched posture were observed in dogs at exposure levels approximately 23 times the clinical exposure level.
La nivele de expunere de aproximativ 23 ori mai mari decât nivelele clinice de expunere au fost observate la câini semne fizice tranzitorii, legate de tratament, dintre care unele sugerează o toxicitate neurologică, cum sunt respiraţia cu gura deschisă, salivaţie, vărsături spumoase, albe, ataxie, tremurături, activitate redusă şi/ sau postură cifotică.
A no-effect level for these findings was found at an exposure 6-fold the clinical exposure level.
Nivelul la care nu s- a notat nici nu efect pentru această anomalie a fost de 6 ori nivelul clinic de expunere.
In rats, there was an increased incidence of hepatic adenomas and carcinomas at systemic exposure levels 58 times the human exposure level.
La şobolani s- a înregistrat, la nivele de expunere sistemică de 58 ori mai mari decât nivelul de expunere la om, o incidenţă crescută a adenoamelor şi carcinoamelor hepatice.
Since hepatotoxicity has been shown to correlate with induction of hepatic neoplasia in rats, this increased incidence of hepatic tumors in rats was likely secondary to chronic hepatic toxicity at this high dose.
11 Deoarece s- a demonstrat că hepatotoxicitatea s- a corelat cu inducerea neoplaziilor hepatice la şobolani, este probabil ca această incidenţă crescută a tumorilor hepatice la şobolani să fie secundară toxicităţii cronice hepatice la această doză mare.
Because of the high safety margin (19-fold at this no-effect level), these neoplastic changes are not considered relevant for the situation in humans.
Datorită limitei mari de siguranţă (nivel de 19 ori mai mare decât nivelul clinic de expunere pentru care nu s- a notat această anomalie), aceste modificări neoplazice nu sunt considerate relevante pentru om.
In a pre-/ postnatal development study performed in rats sitagliptin showed no adverse effects.
Într- un studiu de dezvoltare pre/ postnatală efectuat la şobolani, sitagliptin nu a demonstrat reacţii adverse.
Reproductive toxicity studies showed a slight treatment-related increased incidence of fetal rib malformations (absent, hypoplastic and wavy ribs) in the offspring of rats at systemic exposure levels more than 29 times the human exposure levels.
Studiile de toxicitate asupra funcţiei de reproducere au indicat, la nivele de expunere sistemică de 29 ori mai mari decât nivele de expunere la om, o incidenţă uşor crescută, legată de tratament, a malformaţiilor costale fetale (absenţa unor coaste, hipoplazie sau coaste ondulate) la puii de şobolan.
4:1).
Sitagliptin este secretat în cantităţi considerabile în laptele femelelor de şobolani (raportul concentraţiilor în lapte/ plasmă 4: 1).
11 croscarmellose sodium (E468) magnesium stearate (E470b) sodium stearyl fumarate
Nucleul comprimatului: celuloză microcristalină (E460) hidrogenofosfat de calciu, anhidru (E341) croscarmeloză sodică (E468) stearat de magneziu (E470b) stearil fumarat de sodiu
Film coating: polyvinyl alcohol macrogol 3350 talc (E553b) titanium dioxide (E171) red iron oxide (E172) yellow iron oxide (E172)
Filmul comprimatului: polivinil alcool macrogol 3350 talc (E553b) dioxid de titan (E171) oxid roşu de fer (E172) oxid galben de fer (E172)
Packs of 14, 28, 56, 84 or 98 film-coated tablets and 50 x 1 film-coated tablets in perforated unit dose blisters.
Ambalaje cu 14, 28, 56, 84 sau 98 comprimate filmate şi 50 x 1 comprimate filmate în blistere perforate pentru eliberarea unei unităţi dozate.
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) web site: http: / /www. emea. europa. eu/.
Informaţii detaliate despre acest produs sunt disponibile pe site- ul Agenţiei Europene a Medicamentelor (EMEA) web site: http: // www. emea. europa. eu /.
Round, light beige film-coated tablet with “ 112” on one side.
Comprimat filmat rotund, de culoare bej deschis, cu inscripţia “ 112 ” pe una dintre feţe.
14 Patients with renal insufficiency For patients with mild renal insufficiency (creatinine clearance [CrCl] ≥ 50 ml/ min), no dosage adjustment for Januvia is required.
14 Pacienţi cu insuficienţă renală Nu este necesară ajustarea dozei de Januvia la pacienţii cu insuficienţă renală uşoară (clearance al creatininei [ClCr] ≥50 ml/ min).
16 4.7 Effects on ability to drive and use machines
16 4. 7 Efecte asupra capacităţii de a conduce vehicule şi de a folosi utilaje
diarrhea nausea flatulence constipation upper abdominal pain
Tulburări gastro - intestinale diaree greţutri flatulenţă constipaţie dureri la nivelul abdomenului superior
17 1 In this placebo-controlled 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ metformin compared to treatment with placebo/ metformin was 9.3% and 10.1%, respectively.
1 În acest studiu controlat cu placebo cu durata de 24 săptămâni cu sitagliptin 100 mg administrat o dată pe zi în asociere cu metformin, incidenţele reacţiilor adverse considerate legate de medicament la pacienţii trataţi cu sitagliptin/ metformin, comparativ cu tratamentul cu placebo/ metformin, au fost de 9, 3%, respectiv de 10, 1%.
Across clinical studies, a small increase in white blood cell count (approximately 200 cells/ microl difference in WBC vs. placebo; mean baseline WBC approximately 6600 cells/ microl) was observed due to an increase in neutrophils.
18 În studiile clinice a fost observată o creştere mică a numărului de leucocite (diferenţă de aproximativ 200 celule/ microlitru în numărul de leucocite, comparativ cu placebo; număr mediu iniţial de leucocite - aproximativ 6600 celule/ microlitru), datorită unei creşteri a neutrofilelor.
18 No clinically meaningful changes in vital signs or in ECG (including in QTc interval) were observed with Januvia treatment.
În cursul tratamentului cu Januvia nu au fost observate modificări clinic semnificative ale semnelor vitale sau ECG (inclusiv intervalul QTc).
19 highly selective inhibitor of the enzyme DPP-4 and does not inhibit the closely-related enzymes DPP-8 or DPP-9 at therapeutic concentrations.
Sitagliptin este un inhibitor potent şi selectiv al enzimei DPP- 4 iar la concentraţii terapeutice nu inhibă enzimele înrudite DPP- 8 sau DPP- 9.
Improvement of surrogate markers of beta cell function, including HOMA-β (Homeostasis Model Assessment-β), proinsulin to insulin ratio, and measures of beta cell responsiveness from the frequently-sampled meal tolerance test were observed.
S- a observat îmbunătăţirea amarkerilor surogat ai funcţiei celulelor beta, inclusiv HOMA- β (Homeostasis Model Assessment- β – Modelul β de evaluare a homeostaziei), raportul proinsulină- insulină şi parametrii de responsivitate a celulelor beta, din cadrul testului de toleranţă la glucoză cu determinări frecvente.
In a study comparing the efficacy and safety of the addition of Januvia 100 mg once daily or glipizide (a sulphonylurea agent) in patients with inadequate glycaemic control on metformin monotherapy, sitagliptin was similar to glipizide in reducing HbA1c The mean glipizide dose used in the comparator group was 10 mg per day with approximately 40% of patients requiring a glipizide dose of ≤ 5 mg/ day throughout the study.
Doza medie de glipizidă utilizată în grupul comparator a fost de 10 mg pe zi cu aproximativ 40% dintre pacienţi necesitând o doză de glipizidă ≤ 5 mg pe zi de- a lungul studiului.
5.2 Pharmacokinetic properties
21 5. 2 Proprietăţi farmacocinetice
21 Metabolism Sitagliptin is primarily eliminated unchanged in urine, and metabolism is a minor pathway.
Metabolizare Sitagliptin se elimină în principal nemodificat prin urină, iar metabolizarea este minoră.
Renal insufficiency A single-dose, open-label study was conducted to evaluate the pharmacokinetics of a reduced dose of sitagliptin (50-mg) in patients with varying degrees of chronic renal insufficiency compared to normal healthy control subjects.
22 Insuficienţă renală A fost efectuat un studiu deschis, cu doze unice, pentru evaluarea farmacocineticii unei doze reduse de sitagliptin (50 mg) la pacienţi cu diverse grade de insuficienţă renală cronică, comparativ cu subiecţi normali sănătoşi – lot de control.
22 Elderly No dosage adjustment is required based on age.
Vârstnici Nu este necesară ajustarea dozei în funcţie de vârstă.
These characteristics had no clinically meaningful effect on the pharmacokinetics of sitagliptin based on a composite analysis of Phase I pharmacokinetic data and on a population pharmacokinetic analysis of Phase I and Phase II data.
Aceste caracteristici nu au avut un impact clinic semnificativ asupra farmacocineticii sitagliptin, pe baza unei analize globale a datelor farmacocinetice provenite din studii de fază I şi a unei analize farmacocinetică populaţionale a datelor provenite din studii de fază I şi II.
Since hepatotoxicity has been shown to correlate with induction of hepatic neoplasia in rats, this increased incidence of hepatic tumors in rats was likely secondary to chronic hepatic toxicity at this high dose.
23 Deoarece s- a demonstrat că hepatotoxicitatea s- a corelat cu inducerea neoplaziilor hepatice la şobolani, este probabil ca această incidenţă crescută a tumorilor hepatice la şobolani să fie secundară toxicităţii cronice hepatice la această doză mare.
23 croscarmellose sodium (E468) magnesium stearate (E470b) sodium stearyl fumarate
Nucleul comprimatului: celuloză microcristalină (E460) hidrogenofosfat de calciu, anhidru (E341) croscarmeloză sodică (E468) stearat de magneziu (E470b) stearil fumarat de sodiu
Round, beige film-coated tablet with “ 277” on one side.
Comprimat filmat rotund, de culoare bej, cu inscripţia “ 277 ” pe una dintre feţe.
26 Patients with renal insufficiency For patients with mild renal insufficiency (creatinine clearance [CrCl] ≥ 50 ml/ min), no dosage adjustment for Januvia is required.
26 Pacienţi cu insuficienţă renală Nu este necesară ajustarea dozei de Januvia la pacienţii cu insuficienţă renală uşoară (clearance al creatininei [ClCr] ≥50 ml/ min).
28 4.7 Effects on ability to drive and use machines
28 4. 7 Efecte asupra capacităţii de a conduce vehicule şi de a folosi utilaje
29 1 In this placebo-controlled 24-week study of sitagliptin 100 mg once daily in combination with metformin, the incidence of adverse reactions considered as drug-related in patients treated with sitagliptin/ metformin compared to treatment with placebo/ metformin was 9.3% and 10.1%, respectively.
1 În acest studiu controlat cu placebo cu durata de 24 săptămâni cu sitagliptin 100 mg administrat o dată pe zi în asociere cu metformin, incidenţele reacţiilor adverse considerate legate de medicament la pacienţii trataţi cu sitagliptin/ metformin, comparativ cu tratamentul cu placebo/ metformin, au fost de 9, 3%, respectiv de 10, 1%.
Across clinical studies, a small increase in white blood cell count (approximately 200 cells/ microl difference in WBC vs. placebo; mean baseline WBC approximately 6600 cells/ microl) was observed due to an increase in neutrophils.
30 În studiile clinice a fost observată o creştere mică a numărului de leucocite (diferenţă de aproximativ 200 celule/ microlitru în numărul de leucocite, comparativ cu placebo; număr mediu iniţial de leucocite - aproximativ 6600 celule/ microlitru), datorită unei creşteri a neutrofilelor.
30 No clinically meaningful changes in vital signs or in ECG (including in QTc interval) were observed with Januvia treatment.
În cursul tratamentului cu Januvia nu au fost observate modificări clinic semnificative ale semnelor vitale sau ECG (inclusiv intervalul QTc).