natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The mean plasma to blood concentration ratio was approximately 1.0 and the mean semen to plasma concentration ratio was approximately 4.0.
Raportul mediu al concentraţiilor în plasmă şi sânge a fost de aproximativ 1, 0, iar raportul mediu al concentraţiilor în spermă şi plasmă a fost de aproximativ 4, 0.
In vitro binding of tenofovir to human plasma or serum protein is < 0.7% and 7.2%, respectively over the tenofovir concentration range 0.01 to 25 µg/ ml.
Legarea in vitro a tenofovirului de proteinele plasmatice sau serice umane este < 0, 7% şi, respectiv, 7, 2% peste intervalul concentraţiilor tenofovirului de 0, 01 până la 25 µg/ ml.
Following intravenous administration the volume of distribution of tenofovir was approximately 800 ml/ kg.
După administrarea intravenoasă, volumul de distribuţie al tenofovirului a fost de aproximativ 800 ml/ kg.
Biotransformation: studies in humans and in vitro studies using human liver microsomes have demonstrated that efavirenz is principally metabolised by the cytochrome P450 system to hydroxylated metabolites with subsequent glucuronidation of these hydroxylated metabolites.
Biotransformare: studiile la om şi in vitro folosind microsomi hepatici umani au demonstrat că efavirenz este metabolizat în principal prin sistemul enzimatic al citocromului P450, rezultând metaboliţi hidroxilaţi care ulterior sunt glucuronoconjugaţi.
These metabolites are essentially inactive against HIV-1.
Aceşti metaboliţi sunt practic inactivi faţă de HIV- 1.
The in vitro studies suggest that CYP3A4 and CYP2B6 are the major isoenzymes responsible for efavirenz metabolism and that it inhibits P450 isoenzymes 2C9, 2C19, and 3A4.
Studiile in vitro sugerează că CYP3A4 şi CYP2B6 sunt principalele izoenzime responsabile de metabolizarea efavirenzului şi că acesta inhibă izoenzimele 2C9, 2C19 şi 3A4 ale P450.
Efavirenz plasma exposure may be increased in patients with homozygous G516T genetic variant of the CYP2B6 isoenzyme.
Expunerea plasmatică la efavirenz poate fi crescută la pacienţii cu varianta genetică homozigotă G516T a izoenzimei CYP2B6.
Efavirenz has been shown to induce P450 enzymes, resulting in the induction of its own metabolism.
S- a demonstrat că efavirenz induce enzimele P450, cu stimularea consecutivă a propriei sale metabolizări.
In uninfected volunteers, multiple doses of 200 to 400 mg per day for 10 days resulted in a lower than predicted extent of accumulation (22 to 42% lower) and a shorter terminal half-life of 40 to 55 hours (single dose half-life 52 to 76 hours).
La voluntari neinfectaţi, doze multiple de 200 până la 400 mg pe zi administrate pe o perioadă de 10 zile au determinat o acumulare mai mică decât cea aşteptată (cu 22 până la 42%) şi un timp de înjumătăţire
The biotransformation of emtricitabine includes oxidation of the thiol moiety to form the 3'-sulphoxide diastereomers (approximately 9% of dose) and conjugation with glucuronic acid to form 2'-O-glucuronide (approximately 4% of dose).
Biotransformarea emtricitabinei include oxidarea grupului tiol, cu formarea de 3 '- sulfoxid diastereomeri (aproximativ 9% din doză), şi conjugarea cu acidul glucuronic, cu formarea de 2' - O- glucuronid (aproximativ 4% din doză).
Neither emtricitabine nor tenofovir inhibited in vitro drug metabolism mediated by any of the major human CYP450 isoforms involved in drug biotransformation.
Nici emtricitabina şi nici tenofovirul nu au inhibat in vitro metabolizarea medicamentelor mediate de nici una din izoformele principale ale citocromului P450 uman implicate în biotransformarea medicamentelor.
Also, emtricitabine did not inhibit uridine 5'-diphosphoglucuronyl transferase, the enzyme responsible for glucuronidation.
De asemenea, emtricitabina nu a inhibat uridin- 5 '- difosfoglucuronil transferaza, enzima responsabilă de glucuronoconjugare.
Elimination: efavirenz has a relatively long terminal half-life of at least 52 hours after single doses (see also data from bioequivalence study described above) and 40 to 55 hours after multiple doses.
Eliminare: efavirenz are un timp de înjumătăţire prin eliminare relativ lung, de cel puţin 52 ore după doze unice (vezi, de asemenea, date din studiul de bioechivaleţă descris mai sus) şi de 40 la 55 ore după doze multiple.
Emtricitabine is primarily excreted by the kidneys with complete recovery of the dose achieved in urine (approximately 86%) and faeces (approximately 14%).
Emtricitabina este în principal excretată prin rinichi, întreaga doză administrată regăsindu- se în urină (aproximativ 86%) şi fecale (aproximativ 14%).
The systemic clearance of emtricitabine averaged 307 ml/ min.
Clearance- ul sistemic al emtricitabinei a fost în medie de 307 ml/ min.
Tenofovir is primarily excreted by the kidney by both filtration and an active tubular transport system with approximately 70 to 80% of the dose excreted unchanged in urine following intravenous administration.
Tenofovir este excretat în principal prin rinichi, atât prin filtrare glomerulară cât şi prin secreţie tubulară activă, aproximativ 70 până la 80% din doză fiind excretată nemodificată în urină după administrarea intravenoasă.
Renal
Clearance- ul aparent al tenofovirului a fost în medie de aproximativ 307 ml/ min.
30 clearance has been estimated to be approximately 210 ml/ min, which is in excess of the glomerular filtration rate.
Clearance- ul renal a fost estimat la aproximativ 210 ml/ min, ceea ce depăşeşte rata de filtrare glomerulară.
Age, gender and ethnicity: the pharmacokinetics of emtricitabine and tenofovir are similar in male and female patients.
Vârstă, sex şi origine etnică: farmacocinetica emtricitabinei şi a tenofovirului este similară la pacienţii de sex masculin şi pacienţii de sex feminin.
Although limited data suggest that females as well as Asian and Pacific Island patients may have higher exposure to efavirenz, they do not appear to be less tolerant of efavirenz.
Cu toate că date limitate sugerează că femeile, ca şi pacienţii asiatici şi cei din insulele Pacificului, ar putea prezenta expunere mai mare la efavirenz, aceştia nu par să tolereze efavirenzul mai puţin.
Pharmacokinetic studies have not been performed with efavirenz, emtricitabine or tenofovir in the elderly (over 65 years).
Nu s- au efectuat studii de farmacocinetică cu efavirenz, emtricitabină sau tenofovir la pacienţii vârstnici (în vârstă de peste 65 ani).
Pharmacokinetic studies with Atripla have not been performed in infants and children (see section 4.2).
4. 2).
Renal impairment: the pharmacokinetics of efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate after co-administration of the separate pharmaceutical forms or as Atripla have not been studied in HIV infected patients with renal impairment.
Insuficienţă renală: farmacocinetica efavirenzului, emtricitabinei şi fumaratului de tenofovir disoproxil după administrarea concomitentă ca forme farmaceutice separate sau sub formă de Atripla nu a fost studiată la pacienţii infectaţi cu HIV cu insuficienţă renală.
The degree of renal impairment was defined according to baseline creatinine clearance (normal renal function when creatinine clearance > 80 ml/ min; mild impairment with creatinine clearance=50 to 79 ml/ min; moderate impairment with creatinine clearance=30 to 49 ml/ min and severe impairment with creatinine clearance=10 to 29 ml/ min).
Gradul de insuficienţă renală a fost definit în funcţie de clearance- ul creatininei la momentul iniţial (funcţie renală normală la un clearance al creatininei > 80 ml/ min; insuficienţă renală uşoară la un clearance al creatininei=50 până la 79 ml/ min; insuficienţă renală moderată la un clearance al creatininei=30 până la 49 ml/ min şi insuficienţă renală severă la un clearance al creatininei=10 până la 29 ml/ min).
The mean (%CV) emtricitabine exposure increased from 12 µg• h/ ml (25%) in subjects with normal renal function to 20 µg• h/ ml (6%), 25 µg• h/ ml (23%) and 34 µg• h/ ml (6%) in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
35 Media expunerii sistemice (% C. V.) la emtricitabină a crescut de la 12 µg• oră/ ml (25%) la pacienţii cu funcţie renală normală, la 20 µg• oră/ ml (6%), 25 µg• oră/ ml (23%) şi 34 µg• oră/ ml (6%), la pacienţii cu insuficienţă renală uşoară, moderată şi, respectiv, severă.
The mean (%CV) tenofovir exposure increased from 2,185 ng• h/ ml (12%) in patients with normal renal function, to 3,064 ng• h/ ml (30%), 6,009 ng• h/ ml (42%) and 15,985 ng• h/ ml (45%) in patients with mild, moderate and severe renal impairment, respectively.
Media expunerii sistemice (% C. V.) la tenofovir a crescut de la 2185 ng• oră/ ml (12%) la pacienţii cu funcţie renală normală, la 3064 ng• oră/ ml (30%), 6009 ng• oră/ ml (42%) şi 15985 ng• oră/ ml (45%), la pacienţii cu insuficienţă renală uşoară, moderată şi, respectiv, severă.
In patients with end-stage renal disease (ESRD) requiring haemodialysis, between dialysis drug exposures substantially increased over 72 hours to 53 µg• h/ ml (19%) of emtricitabine, and over 48 hours to 42,857 ng• h/ ml (29%) of tenofovir.
La pacienţii cu insuficienţă renală în stadiu final (IRSF) necesitând hemodializă, expunerile sistemice între sesiunile de dializă au crescut substanţial pe parcursul a 72 de ore la 53 µg• oră/ ml (19%) în cazul emtricitabinei, şi pe parcursul a 48 de ore la 42857 ng• oră/ ml (29%) în cazul tenofovirului.
However, less than 1% of an efavirenz dose is excreted unchanged in the urine, so the impact of renal impairment on exposure to efavirenz is likely to be minimal.
Cu toate acestea, mai puţin de 1% dintr- o doză de efavirenz este excretată nemodificată în urină, astfel încât influenţa insuficienţei renale asupra expunerii la efavirenz pare să fie minimă.
Atripla is not recommended for patients with moderate or severe renal impairment (creatinine clearance < 50 ml/ min).
Atripla nu este recomandat la pacienţii cu insuficienţă renală moderată sau severă (clearance al creatininei < 50 ml/ min).
Patients with moderate or severe renal impairment require dose interval adjustment of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate that cannot be achieved with the combination tablet (see sections 4.2 and 4.4).
4. 2 şi 4. 4).
Hepatic impairment: the pharmacokinetics of Atripla have not been studied in HIV infected patients with hepatic impairment.
Insuficienţă hepatică: farmacocinetica Atripla nu a fost studiată la pacienţii infectaţi cu HIV cu insuficienţă hepatică.
Atripla should be administered with caution to patients with mild-to-moderate liver disease (see sections 4.3 and 4.4).
4. 3 şi 4. 4).
Atripla must not be used in patients with severe hepatic impairment (see section 4.3).
4. 3).
In the single patient studied with severe hepatic impairment (CPT, Grade C), half-life of efavirenz was doubled indicating a potential for a much greater degree of accumulation.
Timpul de înjumătăţire a fost dublat la un singur pacient studiat cu insuficienţă hepatică severă (Clasa CPT, C), ceea ce indică un potenţial de acumulare mult mai mare.
31 The pharmacokinetics of emtricitabine have not been studied in non-HBV infected patients with varying degrees of hepatic insufficiency.
Farmacocinetica emtricitabinei nu a fost studiată la pacienţii neinfectaţi cu VHB şi având grade diferite de insuficienţă hepatică.
Malformations were observed in 3 of 20 foetuses/ newborns from efavirenz-treated cynomolgus monkeys given doses resulting in plasma efavirenz concentrations similar to those seen in humans.
Au fost observate malformaţii la 3 din 20 feţi/ nou- născuţi la maimuţe cynomolgus tratate cu efavirenz administrat în doze care să ducă la concentraţii plasmatice de efavirenz similare cu cele observate la om.
Conventional reproductive/ developmental toxicity studies with emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate revealed no special hazard for humans.
Studiile convenţionale cu emtricitabină şi fumarat de tenofovir disoproxil, privind efectele toxice asupra funcţiei de reproducere/ dezvoltare, nu au evidenţiat nici un risc special pentru om.
Carcinogenicity studies using efavirenz showed an increased incidence of hepatic and pulmonary tumours in female mice, but not in male mice.
Studiile asupra carcinogenicităţii utilizând efavirenz au demonstrat o incidenţă crescută a tumorilor hepatice şi pulmonare la femelele de şoarece, dar nu şi la masculi.
Carcinogenicity studies using efavirenz in male mice and in male and female rats were negative.
36 masculii de şoarece, masculii şi femelele de şobolan au fost negative.
While the carcinogenic potential in humans is unknown, these data suggest that the clinical benefit of efavirenz outweighs the potential carcinogenic risk to humans.
Cu toate că nu este cunoscut potenţialul carcinogen la om, aceste date sugerează că beneficiul clinic al efavirenzului depăşeşte riscul potenţial carcinogen la om.
Tenofovir disoproxil fumarate did not show any carcinogenic potential in a long-term oral carcinogenicity study in rats.
Fumaratul de tenofovir disoproxil nu a demonstrat potenţial carcinogenic într- un studiu de carcinogenitate pe termen lung efectuat la şobolani.
A long-term oral carcinogenicity study in mice showed a low incidence of duodenal tumours, considered likely related to high local concentrations in the gastrointestinal tract at a dose of 600 mg/ kg/ day.
Un studiu de carcinogenitate pe termen lung efectuat la şoareci, cu administrare orală, a evidenţiat o incidenţă scăzută a tumorilor duodenale, considerate ca posibil asociate cu concentraţiile locale ridicate în tractul gastrointestinal la o doză de 600 mg/ kg şi zi.
While the mechanism of tumour formation is uncertain, the findings are unlikely to be of relevance to humans.
În timp ce mecanismul de formare a tumorilor nu este sigur, este puţin probabil ca aceste constatări să fie relevante la om.
Emtricitabine did not show any carcinogenic potential in long-term studies in rats and mice.
Emtricitabina nu a demonstrat niciun potenţial carcinogenic în studiile pe termen lung efectuate la şobolani şi şoareci.
Efavirenz and emtricitabine were negative in conventional genotoxic assays.
Efavirenz şi emtricitabina au avut rezultate negative în testele convenţionale privind genotoxicitatea.
Tenofovir disoproxil fumarate was positive in two out of three in vitro genotoxicity studies but negative in the in vivo micronucleus assay.
Fumaratul de tenofovir disoproxil a avut rezultat pozitiv în două din trei studii de genotoxicitate in vitro, dar negativ în analiza in vivo pe micronuclei.
The combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate was positive in the in vitro mouse lymphoma assay, with comparable results to those obtained for tenofovir disoproxil fumarate alone.
Asocierea de emtricitabină şi fumarat de tenofovir disoproxil a avut rezultat pozitiv în analiza in vitro a limfomului la şoareci, cu rezultate comparabile cu cele obţinute pentru fumaratul de tenofovir disoproxil administrat singur.
The combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate was negative in the bacterial reverse mutation assay (Ames assay).
Asocierea de emtricitabină şi fumarat de tenofovir disoproxil a fost negativă în analiza mutaţiei bacteriene inverse (Testul Ames).
Biliary hyperplasia was observed in cynomolgus monkeys given efavirenz for ≥ 1 year at a dose resulting in mean AUC values approximately 2-fold greater than those in humans given the recommended dose.
La maimuţe cynomolgus la care s- a administrat efavirenz timp de ≥ 1 an în doze care au realizat valori medii ale ASC de aproximativ 2 ori mai mari decât cele observate pentru dozele recomandate la om, a fost observată hiperplazie biliară.
The biliary hyperplasia regressed upon cessation of dosing.
Aceasta s- a oprit din evoluţie la întreruperea tratamentului.
Biliary fibrosis has been observed in rats.
La şobolani s- a observat fibroză biliară.
Non-sustained convulsions were observed in some monkeys receiving efavirenz for ≥ 1 year, at doses yielding plasma AUC values 4- to 13-fold greater than those in humans given the recommended dose (see sections 4.4 and 4.8).
4. 4 şi 4. 8).
Preclinical studies of tenofovir disoproxil fumarate conducted in rats, dogs and monkeys revealed effects on bone and a decrease in serum phosphate concentration.
Studiile preclinice cu fumarat de tenofovir disoproxil, efectuate la şobolani, câini şi maimuţe, au evidenţiat efecte asupra ţesutului osos, precum şi o scădere a concentraţiei plasmatice de fosfat.
Bone toxicity was diagnosed as osteomalacia (monkeys) and reduced bone mineral density (rats and dogs).
Toxicitatea la nivelul oaselor a fost diagnosticată ca osteomalacie (la maimuţe) şi scăderea densităţii minerale osoase (la şobolani şi câini).
Findings in the rat and monkey studies indicated that there was a substance-related decrease in intestinal absorption of phosphate with potential secondary reduction in bone mineral density.
Datele obţinute din studiile efectuate la şobolani şi maimuţe au indicat că există o reducere, determinată de medicament, a absorbţiei intestinale a fosfatului, cu o potenţială reducere secundară a densităţii minerale osoase.
The mechanisms of these toxicities are not completely understood.
Mecanismele care determină apariţia acestor toxicităţi nu sunt complet elucidate.
32 A one month dog study using the combination of emtricitabine and tenofovir disoproxil fumarate found no exacerbation of toxicological effects compared to the separate components.
Un studiu la câini cu durata de o lună în care s- a administrat emtricitabină şi fumarat de tenofovir disoproxil în asociere, nu a constatat nici o exacerbare a efectelor toxicologice în comparaţie cu administrarea separată a acestor componente.
Croscarmellose sodium Hydroxypropylcellulose Magnesium stearate Microcrystalline cellulose Sodium laurilsulfate
Croscarmeloză sodică Hidroxipropilceluloză Stearat de magneziu Celuloză microcristalină Laurilsulfat de sodiu
Film-coating:
37 Film:
Iron oxide black Iron oxide red Macrogol 3350 Poly(vinyl alcohol) Talc Titanium dioxide
Oxid negru de fer Oxid roşu de fer Macrogol 3350 Polivinil alcool Talc Dioxid de titan
Store in the original package in order to protect from moisture.
A se păstra în ambalajul original pentru a fi protejat de umidiate.
The following pack sizes are available: outer cartons containing 1 x 30 film-coated tablet and 3 x 30 film-coated tablet bottles.
Sunt disponibile următoarele mărimi de ambalaj: cutii cu 1 flacon cu 30 comprimate filmate şi cutii cu 3 flacoane, fiecare flacon cu 30 comprimate filmate.
Dublin Ireland
Dublin Irlanda
13 December 2007
13 Decembrie 2007
Detailed information on this medicinal product is available on the website of the European Medicines Agency (EMEA) http: / /www. emea. europa. eu/.
Informaţii detaliate privind acest medicament sunt disponibile pe website- ul Agenţiei Europene a Medicamentului (EMEA) http: // www. emea. europa. eu /
34 ANNEX II
39 ANEXA II
Name and address of the manufacturers responsible for batch release
Numele şi adresa producătorului( ilor) responsabil( i) pentru eliberarea seriei
Cork Ireland
Cork Irlanda
The MAH shall ensure that additional risk minimisation activities to address the renal safety concerns related to tenofovir disoproxil fumarate, one of the active substances contained in Atripla, are being implemented for this fixed combination like for all medicinal products containing tenofovir disoproxil fumarate.
Deţinătorul autorizaţiei de punere pe piaţă (DAPP) trebuie să se asigure că activităţile suplimentare de reducere la minimum a riscului, referitoare la preocupările pentru siguranţa la nivel renal legată de administrarea fumaratului de tenofovir disoproxil, una dintre substanţele active conţinute în Atripla, au fost implementate pentru această combinaţie fixă la fel ca pentru toate medicamentele conţinând fumarat de tenofovir disoproxil.
The MAH must ensure that the system of pharmacovigilance, as described in version 2.0 (28/ 02/ 2008) and included in the Type II variation (EMEA/ H/ C/ 000797/ II/ 0003) is in place and functioning before and whilst the product is on the market.
DAPP trebuie să se asigure că sistemul de farmacovigilenţă, aşa cum este descris în versiunea 2. 0 (28/ 02/ 2008) şi inclus în variaţia de tip II (EMEA/ H/ C/ 000797/ II/ 0003) există şi funcţionează înainte ca medicamentul să fie pus pe piaţă şi atât timp cât medicamentul rămâne în uz.
The MAH commits to performing the studies and additional pharmacovigilance activities detailed in the Pharmacovigilance Plan, as agreed in version 3 (February 2008) of the Risk Management Plan (RMP) presented with the first PSUR and any subsequent updates of the RMP agreed by the CHMP.
DAPP se obligă să realizeze studii şi activităţi suplimentare de farmacovigilenţă descrise în Planul de farmacovigilenţă, aşa cum s- au stabilit în versiunea 3 (Februarie 2008) a Planului de management al riscului (PMR) prezentată cu primul RPAS şi orice actualizări ulterioare ale PMR, stabilite de către CHMP.
As per the CHMP Guideline on Risk Management Systems for medicinal products for human use, the updated RMP should be submitted at the same time as the next Periodic Safety Update Report (PSUR).
41 Conform recomandărilor CHMP cu privire la Sistemele de management al riscului pentru medicamentele de uz uman, un PMR actualizat trebuie depus în acelaşi timp cu următorul Raport periodic actualizat referitor la siguranţă (RPAS).
36 In addition, an updated RMP should be submitted • When new information is received that may impact on the current Safety Specification, Pharmacovigilance Plan or risk minimisation activities • Within 60 days of an important (pharmacovigilance or risk minimisation) milestone being reached • At the request of the EMEA
În plus, un PMR actualizat trebuie depus • Când sunt disponibile informaţii noi care ar putea avea impact asupra Specificaţiei actuale privind siguranţa, Planului de farmacovigilenţă sau activităţilor de reducere la minimum a riscului • În interval de 60 zile de la atingerea unui obiectiv important (de farmacovigilenţă sau de reducere la minimum a riscului) • La solicitarea EMEA
37 ANNEX III
42 ANEXA III
38 A.
43 A.
39 PARTICULARS TO APPEAR ON THE OUTER PACKAGING AND THE IMMEDIATE PACKAGING
44 INFORMAŢII CARE TREBUIE SĂ APARĂ PE AMBALAJUL SECUNDAR ŞI PE AMBALAJUL PRIMAR
BOTTLE AND CARTON LABELLING
ETICHETA FLACONULUI ŞI CUTIEI
Atripla 600 mg/ 200 mg/ 245 mg film-coated tablets efavirenz, emtricitabine and tenofovir disoproxil
Atripla 600 mg/ 200 mg/ 245 mg comprimate filmate efavirenz, emtricitabină şi tenofovir disoproxil
30 film-coated tablets 3 x 30 film-coated tablets
30 comprimate filmate 3 x 30 comprimate filmate
METHOD AND ROUTE(S) OF ADMINISTRATION
MODUL ŞI CALEA( CĂILE) DE ADMNISTRARE
EU/ 1/ 07/ 430/ 001 30 film-coated tablets EU/ 1/ 07/ 430/ 002 3 x 30 film-coated tablets
EU/ 1/ 07/ 430/ 001 30 comprimate filmate EU/ 1/ 07/ 430/ 002 3 x 30 comprimate filmate
41 B.
46 B.
42 PACKAGE LEAFLET:
47 PROSPECT:
What Atripla is and what it is used for 2.
Ce este Atripla şi pentru ce se utilizează 2.
Before you take Atripla 3.
Înainte să utilizaţi Atripla 3.
How to take Atripla 4.
Cum să utilizaţi Atripla 4.
How to store Atripla 6.
Cum se păstrează Atripla 6.
WHAT ATRIPLA IS AND WHAT IT IS USED FOR
CE ESTE ATRIPLA ŞI PENTRU CE SE UTILIZEAZĂ
- Efavirenz is a non-nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NNRTI)
- Efavirenz este un inhibitor non- nucleozidic de reverstranscriptază (INNRT)
- Emtricitabine is a nucleoside reverse transcriptase inhibitor (NRTI)
- Emtricitabina este un inhibitor nucleozidic de reverstranscriptază (INRT)
- Tenofovir is a nucleotide reverse transcriptase inhibitor (NtRTI)
- Tenofovirul este un inhibitor nucleotidic de reverstranscriptază (INtRT)
Atripla is a treatment for Human Immunodeficiency Virus (HIV) infection in adults aged 18 and over who have previously been treated with other antiretroviral medicines and have their HIV-1 infection under control for at least three months.
Atripla este un tratament pentru infecţia cu Virusul Imunodeficienţei Umane (HIV) la adulţi cu vârsta de 18 ani şi peste, care au fost trataţi anterior cu alte medicamente antiretrovirale şi la care infecţia cu HIV- 1 este sub control de cel puţin trei luni.
BEFORE YOU TAKE ATRIPLA
ÎNAINTE SĂ UTILIZAŢI ATRIPLA
Do not take Atripla
Nu utilizaţi Atripla