natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Genotypic or phenotypic testing (when available) and treatment history should guide the use of APTIVUS.
Utilizarea APTIVUS trebuie să ţină cont de testarea genotipică sau fenotipică (atunci când este posibil) şi de tratamentul anterior.
Initiation of treatment should take into account the combinations of mutations which may negatively impact the virological response to APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir (see section 5.1).
Când se iniţiează tratamentul cu APTIVUS, administrat concomitent cu o doză mică de ritonavir, trebuie să se ţină cont de combinaţiile de mutaţii care pot influenţa negativ răspunsul virologic la APTIVUS (vezi pct. 5. 1).
APTIVUS must always be given with low dose ritonavir as a pharmacokinetic enhancer, and in combination with other antiretroviral medicinal products.
APTIVUS trebuie administrat întotdeauna cu o doză mică de ritonavir ca amplificator farmacocinetic, şi în asociere cu alte medicamente antiretrovirale.
The Summary of Product Characteristics of ritonavir must therefore be consulted prior to initiation of therapy with APTIVUS (especially as regards the contraindications, warnings and undesirable effects sections).
De aceea, înaintea iniţierii tratamentului cu APTIVUS trebuie citit Rezumatul Caracteristicilor Produsului pentru ritonavir (în special punctele despre contraindicaţii, atenţionări şi reacţii adverse).
APTIVUS should be prescribed by physicians who are experienced in the treatment of HIV-1 infection.
APTIVUS trebuie prescris de către medici cu experienţă în tratarea infecţiei HIV- 1.
Adults:
2 Adulţi:
The recommended dose of APTIVUS is 500 mg, co-administered with 200 mg ritonavir (low dose ritonavir), twice daily.
Doza recomandată de APTIVUS este de 500 mg, în asociere cu 200 mg ritonavir (doza mică de ritonavir), de două ori pe zi.
APTIVUS/ ritonavir should not be used in treatment-naïve patients.
APTIVUS nu este recomandat pentru utilizare la copii datorită datelor insuficiente privind siguranţa şi eficacitatea.
2 Paediatrics:
5. 2).
Elderly:
În general:
Clinical studies of APTIVUS did not include sufficient numbers of subjects aged 65 and over to determine whether they respond differently from younger subjects (see section 5.2).
APTIVUS capsule moi în asociere cu o doză mică de ritonavir trebuie administrate cu alimente (vezi pct.
General:
5. 2).
Liver impairment:
Insuficienţă hepatică:
Liver impairment could therefore result in an increase of tipranavir exposure and a worsening of its safety profile.
Astfel, insuficienţa hepatică poate conduce la o creştere a expunerii la tipranavir şi la modificarea în sens negativ a profilului său de siguranţă.
Therefore, APTIVUS should be used with caution, and with increased monitoring frequency, in patients with mild hepatic impairment (Child- Pugh Class A).
De aceea, APTIVUS trebuie administrat cu precauţie şi cu monitorizare frecventă, la pacienţii cu insuficienţă hepatică uşoară (Clasa A Child- Pugh).
APTIVUS should not be used in patients with moderate or severe hepatic impairment (Child-Pugh Class B or C) (see sections 4.3, 4.4 and 5.2).
4. 3, 4. 4 şi 5. 2)
No dosage adjustment is required in patients with renal impairment (see sections 4.4 and 5.2).
4. 4 şi 5. 2).
Patients with moderate or severe (Child-Pugh B or C) hepatic impairment.
Pacienţii cu insuficienţă hepatică moderată sau severă (Clasa B sau C Child- Pugh).
Combination of rifampicin with APTIVUS with concomitant low dose ritonavir is contraindicated (see section 4.5).
4. 5).
Herbal preparations containing St John’ s wort (Hypericum perforatum) must not be used while taking APTIVUS due to the risk of decreased plasma concentrations and reduced clinical effects of tipranavir (see section 4.5).
4. 5).
Co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with active substances that are highly dependent on CYP3A for clearance and for which elevated plasma concentrations are associated with serious and/ or life-threatening events is contraindicated.
Este contraindicată administrarea concomitentă de APTIVUS cu doză mică de ritonavir, cu substanţe active cu clearance dependent în mare măsură de CYP3A sau ale căror concentraţii plasmatice mari se asociază cu evenimente adverse grave şi/ sau care pun în pericol viaţa.
These active substances include antiarrhythmics (amiodarone, bepridil, quinidine), antihistamines (astemizole, terfenadine), ergot derivatives (dihydroergotamine, ergonovine, ergotamine, methylergonovine), gastrointestinal motility agents (cisapride), neuroleptics (pimozide, sertindole), sedatives/ hypnotics (orally administered midazolam and triazolam.
Aceste substanţe active includ antiaritmice (amiodaronă, bepridil, chinidină), antihistaminice (astemizol, terfenadină), derivate de ergot (dihidreoergotamină, ergonovină, ergotamină, metilergonovină), medicamente care influenţează motilitatea gastro- intestinală (cisapridă), neuroleptice (pimozidă, sertindol), sedative/ hipnotice (midazolam şi triazolam administrate oral.
For caution on parenterally administered midazolam see section 4.5) and HMG-CoA reductase inhibitors (simvastatin and lovastatin).
Pentru precauţii privind administrarea parenterală de midazolam vezi pct. 4. 5) şi inhibitori de HMG- CoA reductază (simvastatină şi lovastatină).
In addition, co-administration of APTIVUS with low dose ritonavir, with medicinal products that are highly dependent on CYP2D6 for clearance, such as the antiarrhythmics flecainide, propafenone and metoprolol given in heart failure, is contraindicated (see section 4.5).
4. 5).
4.4 Special warnings and precautions for use
3 4. 4 Atenţionări speciale şi precauţii speciale pentru utilizare
APTIVUS must be administered with low dose ritonavir to ensure its therapeutic effect (see section 4.2).
APTIVUS trebuie administrat cu o doză mică de ritonavir pentru a se asigura efectul terapeutic al acestuia (vezi pct.
Doses of ritonavir lower than 200 mg twice daily should not be used as they might alter the efficacy profile of the combination.
Nu trebuie utilizate doze de ritonavir sub 200 mg de două ori pe zi deoarece acestea pot afecta profilul eficacităţii asocierii.
3 APTIVUS is not a cure for HIV-1 infection or AIDS.
APTIVUS nu vindecă infecţia cu HIV sau SIDA.
Patients receiving APTIVUS or any other antiretroviral therapy may continue to develop opportunistic infections and other complications of HIV-1 infection.
Pacienţii cărora li se administrează APTIVUS sau oricare altă terapie antiretrovirală pot continua să dezvolte infecţii oportuniste şi alte complicaţii ale infecţiei cu HIV- 1.
Patients should be advised that current antiretroviral therapy has not been proven to prevent the risk of transmission of HIV to others through blood or sexual contact.
Pacienţii trebuie informaţi că nu s- a dovedit ca această terapie antiretrovirală poate să prevină riscul de transmitere a HIV către alte persoane prin sânge sau contact sexual.
Appropriate precautions should continue to be employed.
Trebuie luate în continuare măsurile de precauţii corespunzătoare.
In general, caution should be exercised in the administration and monitoring of APTIVUS in elderly patients reflecting the greater frequency of decreased hepatic, renal, or cardiac function, and of concomitant disease or other therapy.
Studiile clinice cu APTIVUS nu au inclus un număr suficient de subiecţi cu vârsta de 65 ani şi peste pentru a determina dacă aceştia răspund diferit comparativ cu subiecţii tineri.
Liver Disease:
Boală hepatică:
APTIVUS is contraindicated in patients with moderate or severe (Child-Pugh Class B or C) hepatic insufficiency.
APTIVUS este contraindicat la pacienţii cu insuficienţă hepatică moderată sau severă (Clasa Child- Pugh B sau C).
Limited data are currently available for the use of APTIVUS, co- administered with low dose ritonavir, in patients co-infected with hepatitis B or C.
În prezent sunt disponibile date limitate privind utilizarea APTIVUS, administrat concomitent cu o doză mică de ritonavir, la pacienţii infectaţi concomitent cu virus hepatitic B sau C.
Patients with chronic hepatitis B or C and treated with combination antiretroviral therapy are at an increased risk for severe and potentially fatal hepatic adverse events.
Pacienţii cu hepatită cronică B sau C trataţi cu terapie antiretrovirală combinată prezintă risc crescut de evenimente adverse hepatice severe şi potenţial letale.
APTIVUS should be used in this patient population only if the potential benefit outweighs the potential risk, and with increased clinical and laboratory monitoring.
La această categorie de pacienţi APTIVUS trebuie utilizat numai dacă beneficiul potenţial depăşeşte riscul potenţial, şi trebuie intensificată monitorizarea clinică şi de laborator.
Patients with mild hepatic impairment (Child-Pugh Class A) should be closely monitored.
Pacienţii cu insuficienţă hepatică uşoară (Clasa A Child- Pugh) trebuie monitorizaţi atent.
APTIVUS/ ritonavir should be discontinued once signs of worsening liver function occur in patients with pre-existing liver disease.
Administrarea de APTIVUS / ritonavir se va întrerupe în momentul apariţiei semnelor de agravare a bolii hepatice la pacienţii cu disfuncţie hepatică preexistentă.
APTIVUS co-administered with low dose ritonavir, has been associated with reports of clinical hepatitis and hepatic decompensation, including some fatalities.
Administrarea de APTIVUS concomitent cu o doză mică de ritonavir s- a asociat cu raportări de hepatită clinică şi decompensare hepatică, inclusiv unele cazuri letale.
Caution should be exercised when administering APTIVUS, to patients with liver enzyme abnormalities or history of hepatitis.
Se recomandă precauţie când se administrează APTIVUS la pacienţii cu anomalii ale enzimelor hepatice sau antecedente de hepatită.
Increased ALAT/ ASAT monitoring should be considered in these patients.
La aceşti pacienţi trebuie luată în considerare intensificarea monitorizării a ALAT/ ASAT.
APTIVUS therapy should not be initiated in patients with pre-treatment ASAT or ALAT greater than 5 times the Upper Limit Normal (ULN) until baseline ASAT/ ALAT is stabilised at less than 5X ULN, unless the potential benefit justifies the potential risk.
Terapia cu APTIVUS nu trebuie iniţiată la pacienţii cu valori ASAT/ ALAT mai mari de 5 ori Limita Superioară a Normalului (LSN), la începutul tratamentului, până când valoarea iniţială a ASAT/ ALAT se stabilizează la mai puţin de 5 x LSN, exceptând situaţia când beneficiul potenţial depăşeşte riscul potenţial.
APTIVUS therapy should be discontinued in patients experiencing ASAT or ALAT elevations greater than 10X ULN, or developing signs or symptoms of clinical hepatitis during therapy.
4 Terapia cu APTIVUS trebuie oprită la pacienţii cu creşteri ale valorilor ASAT sau ALAT mai mari de 10 x LSN sau care dezvoltă semne sau simptome de hepatită clinică în timpul terapiei.
If another cause is identified (eg acute hepatitis A, B or C virus, gallbladder disease, other medicinal products), then rechallenge with APTIVUS may be considered when ASAT/ ALAT have returned to the patient ’ s baseline levels.
Dacă se identifică o altă cauză (de exemplu hepatită acută cu virus A, B sau C, afecţiuni ale vezicii biliare, administrarea altor medicamente), atunci se va lua în considerare reiniţierea administrării de APTIVUS în cazul în care valorile ASAT/ ALAT au revenit la valorile de bază ale pacientului.
Liver monitoring:
Monitorizare hepatică:
Increased monitoring (i. e. prior to initiation of therapy, every two weeks during the first three months of treatment, then monthly until 48 weeks, and then every eight to twelve weeks thereafter) is warranted when APTIVUS and low dose ritonavir are administered to patients with elevated ASAT and ALAT levels, mild hepatic impairment, chronic hepatitis-B or – C or other underlying liver disease.
Intensificarea monitorizării (adică înainte de iniţierea tratamentului, apoi la fiecare două săptămâni în timpul primelor trei luni de tratament şi apoi lunar până la 48 săptămâni, şi apoi la fiecare opt până la douăsprezece săptămâni) este justificată când APTIVUS şi doza mică de ritonavir se administrează la pacienţi cu valori crescute ale ASAT şi ALAT, insuficienţă hepatică uşoară, hepatită cronică B sau C sau altă boală hepatică subiacentă.
Treatment-naïve patients:
Tratamentul pacienţilor netrataţi anterior:
In a study performed in antiretroviral naïve patients, APTIVUS/ ritonavir 500/ 200 mg twice daily, as compared to lopinavir/ ritonavir, was associated with an excess in the occurrence of significant (grade 3 and 4) transaminase elevations without any advantage in terms of efficacy (trend towards a lower efficacy).
Într- un studiu efectuat la pacienţi netrataţi anterior cu antiretrovirale, tratamentul cu APTIVUS / ritonavir 500/ 200 mg de două ori pe zi, comparativ cu lopinavir/ ritonavir, a fost asociat cu un număr în exces a cazurilor de creştere semnificativă (grad 3 şi 4) a concentraţiilor transaminazelor fără a fi asociat cu un beneficiu terapeutic (tendinţă spre o eficacitate mai redusă).
Therefore, this study was prematurely stopped after 60 weeks.
De aceea, acest studiu a fost întrerupt prematur după 60 săptămâni.
4 Renal impairment:
Insuficienţă renală:
Since the renal clearance of tipranavir is negligible, increased plasma concentrations are not expected in patients with renal impairment.
Deoarece clearance- ul renal al tipranavirului este neglijabil, nu sunt de aşteptat concentraţii plasmatice crescute la pacienţi cu insuficienţă renală.
Haemophilia:
Hemofilie:
There have been reports of increased bleeding, including spontaneous skin haematomas and haemarthrosis in patients with haemophilia type A and B treated with protease inhibitors.
La pacienţii cu hemofilie tip A şi B trataţi cu inhibitori de protează s- a raportat creşterea frecvenţei hemoragiilor, inclusiv hematoame cutanate spontane şi hemartroze.
In some patients additional Factor VIII was given.
La unii pacienţi s- a administrat suplimentar factor VIII.
A causal relationship has been evoked, although the mechanism of action had not been elucidated.
S- a stabilit o relaţie cauzală, deşi mecanismul de acţiune nu a fost elucidat.
Haemaophiliac patients should therefore be made aware of the possibility of increased bleeding.
Astfel, pacienţii hemofilici trebuie informaţi despre posibilitatea creşterii frecvenţei hemoragiilor.
Bleeding:
Hemoragie:
RESIST participants receiving APTIVUS/ ritonavir tended to have an increased risk of bleeding; at 24 weeks the relative risk was 1.98 (95% CI=1.03, 3.80).
Pacienţii din studiul RESIST la care s- a administrat APTIVUS/ ritonavir au prezentat tendinţa unui risc crescut de hemoragie; la 24 săptămâni riscul relativ a fost de 1, 98 (95% ÎÎ=1, 03, 3, 80).
At 48-weeks the relative risk decreased to 1.27 (95% CI=0.76, 2.12).
După 48 săptămâni riscul relativ a scăzut la 1, 27 (95% IÎ=0, 76, 2, 12).
The significance of this finding is being further studied.
Semnificaţia acestor rezultate este în studiu.
Fatal and non-fatal intracranial haemorrhage (ICH) have been reported in patients receiving APTIVUS, many of whom had other medical conditions or were receiving concomitant medicinal products that may have caused or contributed to these events.
S- a raportat hemoragie intracraniană (HIC) letală şi care nu este letală la pacienţi trataţi cu APTIVUS, marea lor majoritate cu alte afecţiuni sau trataţi concomitent cu alte medicamente, care pot determina sau contribui la apariţia acestor evenimente.
However, in some cases the role of APTIVUS cannot be excluded.
Cu toate acestea, în anumite cazuri, nu poate fi exclus rolul medicamentului APTIVUS.
No pattern of abnormal haematological or coagulation parameters has been observed in patients in general, or preceding the development of ICH.
În general, nu s- a observat un model anormal al parametrilor hematologici sau ai coagulării sau care preced apariţia unei hemoragii intracraniene (HIC).
Therefore, routine measurement of coagulation parameters is not currently indicated in the management of patients on APTIVUS.
Cu toate acestea, în supravegherea pacienţilor trataţi cu APTIVUS nu este indicată în prezent determinarea de rutină a parametrilor coagulării.
An increased risk of ICH has previously been observed in patients with advanced HIV disease/ AIDS such as those treated in the APTIVUS clinical trials.
La pacienţii infectaţi cu HIV în stadiu avansat/ SIDA, cum sunt cei trataţi cu APTIVUS în studii clinice, s - a observat anterior un risc crescut de apariţie a hemoragiei intracraniene.
In in vitro experiments, tipranavir was observed to inhibit human platelet aggregation at levels consistent with exposures observed in patients receiving APTIVUS/ ritonavir.
Experimentele in- vitro la om au arătat că tipranavir inhibă agregarea plachetară la concentraţii concordante cu expunerea la pacienţii trataţi cu APTIVUS/ ritonavir.
In rats, co-administration with vitamin E increased the bleeding effects of tipranavir (see section 5.3 Preclinical safety data).
5. 3 Date preclinice de siguranţă).
APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir, should be used with caution in patients who may be at risk of increased bleeding from trauma, surgery or other medical conditions, or who are receiving medicinal products known to increase the risk of bleeding such as antiplatelet agents and anticoagulants or who are taking supplemental vitamin E.
5 APTIVUS, administrat concomitent cu ritonavir, trebuie utilizat cu prudenţă la pacienţi cu risc crescut de sângerare după traumatisme, după o intervenţie chirurgicală sau din cauza altor afecţiuni sau care sunt trataţi cu medicamente cunoscute pentru riscul crescut de sângerare, cum sunt antiagregantele plachetare şi anticoagulantele sau care iau suplimentar vitamina E.
Based on the limits of exposure available from observation in clinical trials, it is recommended not to co-administer to adults more than 1200 IU vitamin E per day.
Pe baza limitelor de expunere disponibile din observaţiile în studiile clinice, nu se recomandă administrarea concomitentă la adulţi a mai mult de 1200 UI vitamina E pe zi.
Diabetes mellitus/ hyperglycaemia:
Diabet zaharat/ hiperglicemie:
New onset of diabetes mellitus, hyperglycaemia or exacerbations of existing diabetes mellitus has been reported in patients receiving antiretroviral therapy, including protease inhibitors.
La pacienţii la care s- a administrat terapia antiretrovirală, inclusiv inhibitori de protează, s- a raportat apariţia diabetului zaharat, a hiperglicemiei sau exacerbarea diabetului zaharat preexistent.
In some of these the hyperglycaemia was severe and in some cases also associated with ketoacidosis.
În unele dintre aceste cazuri hiperglicemia a fost severă, iar în unele cazuri s- a asociat şi cu cetoacidoză.
Many of the patients had confounding medical conditions, some of which required therapy with agents that have been associated with the development of diabetes mellitus or hyperglycaemia.
Mulţi dintre pacienţi aveau şi alte afecţiuni medicale, dintre care unele au necesitat terapie cu medicamente a căror utilizare s- a asociat cu apariţia diabetului zaharat sau a hiperglicemiei.
Lipid elevations:
Creşterea concentraţiei lipidelor:
Treatment with APTIVUS co-administered with low dose ritonavir and other antiretroviral agents has resulted in increased plasma total triglycerides and cholesterol.
Tratamentul cu APTIVUS administrat concomitent cu o doză mică de ritonavir şi alte antiretrovirale a produs concentraţii plasmatice crescute ale trigliceridelor totale şi colesterolului.
Triglyceride and cholesterol testing should be performed prior to initiating tipranavir therapy and during therapy.
Determinarea trigliceridelor şi a colesterolului trebuie efectuată înainte de iniţierea tratamentului cu tipranavir şi în timpul terapiei.
Treatment-related lipid elevations should be managed as clinically appropriate.
Creşterile concentraţiei lipidelor determinate de tratament trebuie tratate corespunzător din punct de vedere clinic.
Fat redistribution:
Redistribuţia ţesutului adipos:
Combination antiretroviral therapy has been associated with the redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV infected patients.
La pacienţi infectaţi cu HIV, terapia antiretrovirală combinată s- a asociat cu redistribuţia ţesutului adipos (lipodistrofie).
The long-term consequences of these events are currently unknown.
Consecinţele pe termen lung ale acestor evenimente nu se cunosc în prezent.
A connection between visceral lipomatosis and protease inhibitors and lipoatrophy and nucleoside reverse transcriptase inhibitors has
S- a emis ipoteza existenţei unei legături între lipomatoza viscerală şi inhibitorii de protează şi între lipoatrofie şi inhibitorii nucleozidici de revers transcriptază.
A higher risk of lipodystrophy has been associated with individual factors such as older age, and with drug related factors such as longer duration of antiretroviral treatment and associated metabolic disturbances.
Un risc crescut de lipodistrofie a fost asociat cu factorii individuali, cum sunt vârsta înaintată, şi cu factori legaţi de medicament cum ar fi durata mai lungă a tratamentului antiretroviral şi tulburările metabolice asociate.
Clinical examination should include evaluation for physical signs of fat redistribution.
Examenul clinic trebuie să includă evaluarea semnelor fizice de redistribuţie a ţesutului adipos.
Consideration should be given to the measurement of fasting serum lipids and blood glucose.
Trebuie acordată atenţie determinării lipidelor plasmatice şi glicemiei à jeun.
Immune reactivation syndrome:
Sindromul reactivării imune:
Typically, such reactions have been observed within the first few weeks or months of initiation of CART.
În mod tipic, astfel de reacţii s- au observat în primele câteva săptămâni sau luni de la iniţierea TARC.
Relevant examples are cytomegalovirus retinitis, generalised and/ or focal mycobacterial infections and Pneumocystis pneumonia.
Exemple relevante sunt retinita cu citomegalovirus, infecţiile generalizate şi/ sau de focar cu micobacterii şi pneumonie cu Pneumocystis.
In addition, reactivation of herpes simplex and herpes zoster has been observed in clinical studies with APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir.
În plus, în studiile clinice cu APTIVUS, administrat concomitent cu o doză mică de ritonavir s- a observat reactivarea herpes simplex şi a herpes zoster.
APTIVUS contains macrogolglycerol ricinoleate which may cause stomach upset and diarrhoea.
APTIVUS capsule moi conţine ricinoleat de macrogolglicerol, care poate produce tulburări gastrice şi diaree.
APTIVUS soft capsules contain small amounts of alcohol (7% ethanol, ie 100 mg per capsule or 200 mg per dose).
APTIVUS capsule moi conţine mici cantităţi de alcool (7% etanol, de exemplu 100 mg pe capsulă sau 200 mg pe doză).
Rash:
Erupţii cutanate:
Mild to moderate rashes including urticarial rash, maculopapular rash, and photosensitivity have been reported in subjects receiving APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir.
S- au raportat erupţii cutanate uşoare până la moderate, inclusiv urticarie, erupţii maculopapulare şi fotosensibilitate la subiecţii la care s- a administrat APTIVUS concomitent cu o doză mică de ritonavir.
At 48-weeks in Phase III trials rash of various types was observed in 15.5% males and 20.5% females receiving APTIVUS, co-administered with low dose ritonavir.
În studiile clinice de fază III, la 48 săptămâni s- au observat diferite tipuri de erupţii cutanate la 15, 5% dintre bărbaţii şi 20, 5% dintre femeile la care s- a administrat APTIVUS concomitent cu o doză mică de ritonavir.
Additionally, in one interaction trial in healthy female volunteers administered a single dose of ethinyl oestradiol followed by APTIVUS co- administered with low dose ritonavir, 33% of subjects developed a rash.
S- au raportat erupţii cutanate
Rash accompanied by joint pain or stiffness, throat tightness, or generalized pruritus has been reported in both men and women receiving APTIVUS co-administered with low dose ritonavir.
6 asociate cu durere sau rigiditate articulară, edem glotic sau prurit generalizat atât la bărbaţii cât şi la femeile la care s- a administrat APTIVUS concomitent cu o doză mică de ritonavir.
Interactions:
Interacţiuni: