natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Concomitant treatment, especially acute therapy, with potentially nephrotoxic or myelosuppressive medicinal products (e. g. systemic pentamidine, dapsone, pyrimethamine, co-trimoxazole, amphotericin, flucytosine, ganciclovir, interferon, vincristine, vinblastine and doxorubicin) may also increase the risk of adverse reactions to zidovudine.
Tratamentul concomitent, în special terapia acută, cu medicamente cu potenţial nefrotoxic sau mielosupresiv (de exemplu: administrarea sistemică de pentamidină, dapsonă, pirimetamină, cotrimoxazol, amfotericină, flucitozină, ganciclovir, interferon, vincristină, vinblastină şi doxorubicină) poate, de asemenea, să crească riscul de reacţii adverse la zidovudină.
If concomitant therapy with Combivir and any of these medicinal products is necessary then extra care should be taken in monitoring renal function and haematological parameters and, if required, the dosage of one or more agents should be reduced.
Dacă este necesar tratamentul concomitent cu Combivir şi oricare dintre aceste medicamente, trebuie luate precauţii suplimentare în monitorizarea funcţiei renale şi a parametrilor hematologici şi, dacă este necesar, trebuie reduse dozele unuia sau mai multor medicamente.
Since some patients receiving Combivir may continue to experience opportunistic infections, concomitant use of prophylactic antimicrobial therapy may have to be considered.
Deoarece unii dintre pacienţii cărora li se administrează Combivir pot continua să facă infecţii oportuniste, trebuie luată în considerare utilizarea concomitentă a terapiei antimicrobiene profilactice.
Limited data from clinical trials do not indicate a significantly increased risk of adverse reactions to zidovudine with co- trimoxazole (see interaction information above relating to lamivudine and co-trimoxazole), aerosolised pentamidine, pyrimethamine and acyclovir at doses used in prophylaxis.
Date limitate din studii clinice nu indică o creştere semnificativă a riscului de apariţie a reacţiilor adverse la zidovudină în cazul utilizării concomitente de cotrimoxazol (vezi informaţiile despre interacţiuni de mai sus, legate de lamivudină şi cotrimoxazol), pentamidină în aerosoli, pirimetamină şi aciclovir, în doze utilizate în profilaxie.
Clarithromycin tablets reduce the absorption of zidovudine.
Comprimatele de claritromicină reduc absorbţia zidovudinei.
This can be avoided by separating the administration of Combivir and clarithromycin by at least two hours.
Acest lucru poate fi evitat prin administrarea Combivir la intervale de cel puţin două ore de claritromicină.
The safety of lamivudine in human pregnancy has not been established.
Nu a fost stabilită siguranţa administrării lamivudinei în timpul sarcinii la om.
No data are available for the treatment with a combination of lamivudine and zidovudine in humans or animals (see also section 5.3).
Nu sunt disponibile date legate de tratamentul cu combinaţia lamivudină- zidovudină la om sau la animale (vezi, de asemenea, pct.
The use in pregnant women of zidovudine alone, with subsequent treatment of the newborn infants, has been shown to reduce the rate of maternal-foetal transmission of HIV.
S- a demonstrat că utilizarea zidovudinei în monoterapie, la femeile gravide, cu tratament ulterior la nou- născuţi, reduce rata de transmitere materno- fetală a HIV.
However, no such data are available for lamivudine.
Cu toate acestea, astfel de date nu sunt disponibile în cazul lamivudinei.
In humans, consistent with passive transmission of lamivudine across the placenta, lamivudine concentrations in infant serum at birth were similar to those in maternal and cord serum at delivery.
La om, în concordanţă cu trecerea transplacentară pasivă a medicamentului, concentraţiile serice de lamivudină la nou- născuţi la naştere au fost similare cu cele serice de la mamă şi din cordonul ombilical la naştere.
Zidovudine was measured in plasma and gave similar results to those observed for lamivudine (see section 5.2).
5. 2).
As the active ingredients of Combivir may inhibit cellular DNA replication, any use, especially during the first trimester of pregnancy, presents a potential risk to the foetus.
Deoarece substanţele active din Combivir pot inhiba replicarea ADN- ului, orice utilizare, mai ales în primul trimestru de sarcină, prezintă un risc potenţial pentru făt.
Consequently the administration of Combivir during pregnancy should only be considered if expected benefits outweigh any possible risks.
Prin urmare, administrarea de Combivir în timpul sarcinii trebuie să fie luată în considerare numai dacă beneficiile aşteptate depăşesc riscurile posibile.
Pregnant women considering using Combivir during pregnancy should be made aware of the findings from animal carcinogenicity and mutagenicity studies (see section 5.3).
5. 3).
In men zidovudine has not been shown to affect sperm count, morphology or motility.
La bărbat, nu s- a demonstrat că zidovudina ar afecta numărul, morfologia sau motilitatea spermatozoizilor.
It is recommended that mothers taking Combivir do not breast-feed their infants.
Se recomandă ca mamele care utilizează Combivir să nu îşi alăpteze copiii.
It is recommended that HIV infected women do not breast-feed their infants under any circumstances in order to avoid transmission of HIV.
Se recomandă ca femeile infectate cu HIV să nu îşi alăpteze deloc copiii, pentru a evita transmiterea HIV.
For many of these events, it is unclear whether they are related to
S- a raportat apariţia de reacţii adverse în timpul tratamentului infecţiei cu HIV cu lamivudină şi zidovudină, administrate separat sau în asociere.
7 lamivudine, zidovudine, the wide range of medicinal products used in the management of HIV disease, or as a result of the underlying disease process.
În cazul multora dintre aceste evenimente nu este clar dacă sunt legate de lamivudină, de zidovudină, de numeroasele medicamente utilizate pentru tratamentul bolii HIV sau dacă sunt rezultatul evoluţiei bolii subiacente.
Cases of lactic acidosis, sometimes fatal, usually associated with severe hepatomegaly and hepatic steatosis, have been reported with the use of nucleoside analogues (see section 4.4).
4. 4).
Combination antiretroviral therapy has been associated with redistribution of body fat (lipodystrophy) in HIV patients including the loss of peripheral and facial subcutaneous fat, increased intra-abdominal and visceral fat, breast hypertrophy and dorsocervical fat accumulation (buffalo hump).
Terapia antiretrovirală combinată s- a asociat la pacienţii infectaţi cu HIV cu redistribuţia ţesutului adipos (lipodistrofie), incluzând dispariţia grăsimii subcutanate periferice şi faciale, creşterea ţesutului adipos intraabdominal şi visceral, hipertrofie mamară şi acumularea de ţesut adipos la nivel cervical posterior (ceafă de bizon).
Lamivudine:
Lamivudina:
Frequencies are defined as very common (≥ 1/ 10), common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10), uncommon (≥ 1/ 1000 to < 1/ 100), rare (≥ 1/ 10,000 to < 1/ 1000), very rare (< 1/ 10,000).
Frecvenţa evenimentelor este definită astfel: foarte frecvente (> 1/ 10), frecvente (> 1/ 100 şi < 1/ 10), mai puţin frecvente (> 1/ 1000 şi < 1/ 100), rare (> 1/ 10000 şi < 1/ 1000), foarte rare (< 1/ 10000).
Blood and lymphatic systems disorders Uncommon:
Tulburări hematologice şi limfatice Mai puţin frecvente:
Neutropenia and anaemia (both occasionally severe), thrombocytopenia Very rare:
Neutropenie şi anemie (ambele ocazional severe), trombocitopenie Foarte rare:
Pure red cell aplasia
Aplazie pură a seriei eritrocitare
Nervous system disorders Common:
8 Tulburări ale sistemului nervos Frecvente:
Headache, insomnia Very rare:
Cefalee, insomnie Foarte rare:
Peripheral neuropathy (or paraesthesiae)
Neuropatie periferică (sau parestezii)
Cough, nasal symptoms
Tuse, simptome nazale
Nausea, vomiting, abdominal pain or cramps, diarrhoea Rare:
Greaţă, vărsături, dureri abdominale sau crampe, diaree Rare:
Pancreatitis, rises in serum amylase
Pancreatită, creşteri ale amilazei serice
Transient rises in liver enzymes (AST, ALT) Rare:
Rare:
Rash, alopecia
Erupţii cutanate tranzitorii, alopecie
Musculoskeletal and connective tissue disorders
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv Frecvente:
Arthralgia, muscle disorders Rare:
Artralgii, tulburări musculare Rare:
Fatigue, malaise, fever
Fatigabilitate, stare de rău, febră
Zidovudine:
Zidovudina:
These occurred more frequently at higher dosages (1200-1500 mg/ day) and in patients with advanced HIV disease (especially when there is poor bone marrow reserve prior to treatment), and particularly in patients with CD4 cell counts less than 100/ mm3 (see section 4.4).
4. 4).
Anaemia, neutropenia and leucopenia Uncommon:
Anemie, neutropenie şi leucopenie Mai puţin frecvente:
Thrombocyopenia and pancytopenia (with marrow hypoplasia) Rare:
Trombocitopenie şi pancitopenie (cu hipoplazie medulară) Rare:
Pure red cell aplasia Very rare:
Aplazie pură a seriei eritrocitare Foarte rare:
Metabolism and nutrition disorders Rare:
Tulburări metabolice şi de nutriţie Rare:
Lactic acidosis in the absence of hypoxaemia, anorexia
Acidoză lactică în absenţa hipoxemiei, anorexie
Anxiety and depression
Anxietate şi depresie
Nervous system disorders Very common:
9 Tulburări ale sistemului nervos Foarte frecvente:
Headache Common:
Cefalee Frecvente:
Dizziness Rare:
Ameţeli Rare:
Insomnia, paraesthesiae, somnolence, loss of mental acuity, convulsions
Insomnie, parestezii, somnolenţă, pierderea acuităţii mentale, convulsii
Cardiac disorders Rare: Cardiomyopathy
Cardiomiopatie
Dyspnoea Rare:
Dispnee Rare:
Gastrointestinal disorders Very common:
Tulburări gastro- intestinale Foarte frecvente:
Nausea Common:
Greaţă Frecvente:
Vomiting, abdominal pain and diarrhoea Uncommon:
Vărsături, dureri abdominale şi diaree Mai puţin frecvente:
Flatulence Rare:
Flatulenţă Rare:
Oral mucosa pigmentation, taste perversion and dyspepsia.
Pigmentarea mucoasei bucale, alterări ale gustului şi dispepsie.
Raised blood levels of liver enzymes and bilirubin Rare:
Creşterea concentraţiilor sanguine ale enzimelor hepatice şi bilirubinei Rare:
Liver disorders such as severe hepatomegaly with steatosis
Tulburări hepatice cum sunt, hepatomegalie severă cu steatoză
9 Skin and subcutaneous tissue disorders Uncommon:
Afecţiuni cutanate şi ale ţesutului subcutanat Mai puţin frecvente:
Rash and pruritus Rare:
Erupţii şi prurit Rare:
Nail and skin pigmentation, urticaria and sweating
Pigmentare cutanată şi a unghiilor, urticarie şi hipersudoraţie
Musculoskeletal and connective tissue disorders Common:
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv Frecvente:
Myalgia Uncommon:
Mialgie Mai puţin frecvente:
Renal and urinary disorders Rare:
Tulburări renale şi ale căilor urinare Rare:
Urinary frequency
Polakiurie
Reproductive system and breast disorders Rare:
Tulburări ale aparatului genital şi sânului Rare:
Malaise Uncommon:
Stare de rău Mai puţin frecvente:
Fever, generalised pain and asthenia Rare: Chills, chest pain and influenza-like syndrome
Frisoane, durere toracică şi sindrom pseudogripal
No fatalities occurred, and all patients recovered.
Nu s- au înregistrat cazuri fatale şi toţi pacienţii şi- au revenit.
If overdosage occurs the patient should be monitored for evidence of toxicity (see section 4.8), and standard supportive treatment applied as necessary.
În cazul apariţiei supradozajului, pacientul trebuie să fie monitorizat pentru a identifica apariţia semnelor de toxicitate (vezi pct.
Since lamivudine is dialysable, continuous haemodialysis could be used in the treatment of overdosage, although this has not been studied.
4. 8) şi, în funcţie de caz, va fi iniţiat tratamentul de susţinere standard.
Haemodialysis and peritoneal dialysis appear to have a limited effect on elimination of zidovudine, but enhance the elimination of the glucuronide metabolite.
Deoarece lamivudina este eliminată prin dializă, hemodializa continuă poate fi utilizată în tratamentul supradozajului, cu toate că nu a fost studiat acest lucru.
For more details physicians should refer to the individual prescribing information for lamivudine and zidovudine.
Pentru mai multe detalii, medicii trebuie să consulte informaţiile individuale de prescriere pentru
Antivirals for treatment of HIV infections, combinations, ATC Code:
Antivirale utilizate pentru tratarea infecţiei cu virusul imunodeficienţei umane (HIV), combinaţii, codul ATC:
Both medicinal products are metabolised intracellularly to their active moieties, lamivudine 5’ -triphosphate (TP) and zidovudine 5’ -TP respectively.
Ambele medicamente sunt metabolizate intracelular la formele lor active, lamivudină 5 ’ – trifosfat (TP), respectiv zidovudină 5 ’ – TP.
Lamivudine-TP and zidovudine-TP have selective inhibitory activity against HIV-1 and HIV-2 replication in vitro; lamivudine is also active against zidovudine-resistant clinical isolates of HIV.
Lamivudina- TP şi zidovudina- TP au acţiune inhibitorie selectivă asupra replicării HIV- 1 şi HIV- 2 in vitro; lamivudina este, de asemenea, activă împotriva izolatelor clinice de HIV rezistente la zidovudină.
Lamivudine in combination with zidovudine exhibits synergistic anti-HIV activity against clinical isolates in cell culture.
Lamivudina în combinaţie cu zidovudina are acţiune sinergică în culturi celulare împotriva izolatelor clinice de HIV.
HIV-1 resistance to lamivudine involves the development of a M184V amino acid change close to the active site of the viral reverse transcriptase (RT).
Rezistenţa HIV- 1 la lamivudină implică înlocuirea unui aminoacid la nivelul M184V, în apropierea situsului activ al reverstranscriptazei virale (RT).
This variant arises both in vitro and in HIV-1 infected patients treated with lamivudine-containing antiretroviral therapy.
Această mutantă apare atât in vitro cât şi la pacienţii infectaţi cu HIV- 1 trataţi cu terapie antiretrovirală care conţine lamivudină.
In
Mutantele M184V prezintă o sensibilitate mult scăzută la lamivudină şi capacitate de replicare redusă in vitro.
10 vitro studies indicate that zidovudine-resistant virus isolates can become zidovudine sensitive when they simultaneously acquire resistance to lamivudine.
Studiile in vitro indică faptul că izolatele virale rezistente la zidovudină pot deveni sensibile la zidovudină dacă dobândesc în acelaşi timp rezistenţă la lamivudină.
Indeed, the available clinical data are very limited and preclude any reliable conclusion in the field.
Într - adevăr, datele clinice disponibile sunt foarte limitate şi împiedică orice concluzie relevantă în acest domeniu.
In any case, initiation of susceptible NRTI’ s should always be preferred to maintenance of lamivudine therapy.
În orice caz, este de preferat iniţierea unui tratament cu un INRT la care virusul este sensibil, în locul continuării tratamentului cu lamivudină.
Zidovudine and stavudine maintain their antiretroviral activities against lamivudine-resistant HIV-1.
Zidovudina şi stavudina îşi păstrează acţiunea antiretrovirală împotriva HIV- 1 rezistent la lamivudină.
Abacavir maintains its antiretroviral activities against lamivudine- resistant HIV-1 harbouring only the M184V mutation.
Abacavirul îşi păstrează acţiunea antiretrovirală împotriva HIV- 1 rezistent la lamivudină care prezintă doar mutaţia M184V.
The M184V RT mutant shows a < 4-fold decrease in susceptibility to didanosine and zalcitabine; the clinical significance of these findings is unknown.
Mutantele M184V RT prezintă o scădere < de 4 ori a sensibilităţii la didanozină şi zalcitabină; semnificaţia clinică a acestor observaţii nu este cunoscută.
Lamivudine demonstrates low cytotoxicity to peripheral blood lymphocytes, to established lymphocyte and monocyte-macrophage cell lines, and to a variety of bone marrow progenitor cells in vitro.
Lamivudina prezintă citotoxicitate mică faţă de limfocitele din sângele periferic, faţă de liniile celulare stabile de limfocite şi monocite- macrofage şi faţă de diverse celule precursoare de la nivelul măduvei osoase hematogene, in vitro.
Two patterns of multi-drug resistance mutations, the first characterised by mutations in the HIV reverse transcriptase at codons 62, 75, 77, 116 and 151 and the second involving a T69S mutation plus a 6-base pair insert at the same position, result in phenotypic resistance to AZT as well as to the other approved NRTIs.
Două modele de mutaţii care conferă rezistenţă multiplă la medicamente, prima caracterizată prin mutaţiile reverstranscriptazei la nivelul codonilor 62, 75, 77, 116 şi 151, iar cea de- a doua implicând 11 mutaţia T69S împreună cu inserţia unei perechi de 6 baze în aceeaşi poziţie, duc la rezistenţă fenotipică la AZT precum şi la alţi INRT aprobaţi.
In clinical trials, lamivudine in combination with zidovudine has been shown to reduce HIV-1 viral load and increase CD4 cell count.
În studiile clinice, s- a demonstrat că lamivudina în combinaţie cu zidovudina reduce încărcarea virală cu HIV- 1 şi creşte numărul celulelor CD4.
Multiple drug antiretroviral therapy containing lamivudine has been shown to be effective in antiretrovirally-naive patients as well as in patients presenting with viruses containing the M184V mutations.
S- a demonstrat că terapia antiretrovirală multiplă conţinând lamivudină este eficace la pacienţii care nu au mai fost trataţi anterior cu antiretrovirale, precum şi la pacienţii care sunt infectaţi cu virusuri care conţin mutaţii M184V.
11 The relationship between in vitro susceptibility of HIV to lamivudine and zidovudine and clinical response to lamivudine/ zidovudine containing therapy remains under investigation.
Legătura dintre sensibilitatea HIV la lamivudină şi zidovudină in vitro şi răspunsul clinic la terapia care conţine lamivudină/ zidovudină este încă în curs de investigare.
Lamivudine at a dose of 100 mg once daily has also been shown to be effective for the treatment of adult patients with chronic HBV infection (for details of clinical studies, see the prescribing information for Zeffix).
S- a demonstrat de asemenea că lamivudina în doză de 100 mg o dată pe zi este eficace în tratamentul pacienţilor adulţi cu infecţie cronică cu VHB (pentru detalii referitoare la studiile clinice, vezi informaţiile de prescriere ale Zeffix).
However, for the treatment of HIV infection only a 300 mg daily dose of lamivudine (in combination with other antiretroviral agents) has been shown to be efficacious.
Însă, pentru tratamentul infecţiei cu HIV s- a dovedit eficace numai o doză zilnică de lamivudină de 300 mg (în asociere cu alte medicamente antiretrovirale).
Lamivudine and zidovudine are well absorbed from the gastrointestinal tract.
Lamivudina şi zidovudina sunt bine absorbite din tractul gastro- intestinal.
The bioavailability of oral lamivudine in adults is normally between 80– 85% and for zidovudine 60– 70%.
Biodisponibilitatea lamivudinei administrate oral la adulţi este în mod normal de 80- 85%, iar a zidovudinei de 60- 70%.
Combivir was shown to be bioequivalent to lamivudine 150 mg and zidovudine 300 mg given as separate tablets, when administered to fasting subjects.
S- a demonstrat că medicamentul Combivir este bioechivalent cu 150 mg de lamivudină şi cu 300 mg de zidovudină, administrate sub formă de comprimate separate, în cazul administrării a jeun.
Following single dose Combivir administration in healthy volunteers, mean (CV) lamivudine and zidovudine Cmax values were 1.6 µg/ ml (32%) and 2.0 µg/ ml (40%), respectively and the corresponding values for AUC were 6.1 µg h/ ml (20%) and 2.4 µg h/ ml (29%) respectively.
După administrarea unei doze unice de Combivir la voluntari sănătoşi, valorile medii ale Cmax (VC) de lamivudină şi zidovudină au fost 1, 6 µg/ ml (32%), respectiv 2, 0 µg/ ml (40%), iar valorile corespondente pentru ASC au fost de 6, 1 µg h/ ml (20%), respectiv 2, 4 µg h/ ml (29%).
The median (range) lamivudine and zidovudine tmax values were 0.75 (0.50-2.00) hours and 0.50 (0.25- 2.00) hours respectively.
Valorile mediane (intervalul) ale tmax de lamivudină şi zidovudină au fost de 0, 75 (0, 50– 2, 00) ore, respectiv de 0, 50 (0, 25– 2, 00) ore.
The extent of lamivudine and zidovudine absorption (AUC∞) and estimates of half-life following administration of Combivir with food were similar when compared to fasting subjects, although the rates of absorption (Cmax, tmax) were slowed.
Pe baza acestor date,
Based on these data Combivir may be administered with or without food.
12 Combivir poate fi administrat cu sau fără alimente.
Administration of crushed tablets with a small amount of semi-solid food or liquid would not be expected to have an impact on the pharmaceutical quality, and would therefore not be expected to alter the clinical effect.
Administrarea comprimatelor sfărâmate cu o cantitate mică de alimente semi- solide sau lichid, nu este de aşteptat să aibă un impact asupra calităţii farmaceutice, şi, prin urmare, nu este de aşteptat o modificare a efectului clinic.
This conclusion is based on the physiochemical and pharmacokinetic data assuming that the patient crushes and transfers 100% of the tablet and ingests immediately.
Această concluzie se bazează pe datele fizico- chimice şi farmacocinetice, presupunând că pacientul zdrobeşte şi utilizează 100% comprimatul şi îl înghite imediat.
Intravenous studies with lamivudine and zidovudine showed that the mean apparent volume of distribution is 1.3 and 1.6 l/ kg respectively.
În urma studiilor cu administrare intravenoasă a lamivudinei şi zidovudinei, volumul mediu aparent de distribuţie este de 1, 3 l/ kg, respectiv de 1, 6 l/ kg.
Lamivudine exhibits linear pharmacokinetics over the therapeutic dose range and displays limited binding to the major plasma protein albumin (< 36% serum albumin in vitro).
Lamivudina prezintă o farmacocinetică liniară pentru intervalul dozelor folosite în terapie şi se leagă puţin de proteina plasmatică majoră albumina (< 36% de albumina serică în studiile in vitro).
The mean ratios of CSF/ serum lamivudine and zidovudine concentrations 2-4 hours after oral administration were approximately 0.12 and 0.5 respectively.
Raportul mediu al concentraţiilor de lamivudină şi zidovudină din LCR/ ser la 2- 4 ore după administrarea pe cale orală a fost de aproximativ 0, 12, respectiv de 0, 5.
The likelihood of metabolic drug interactions with lamivudine is low due to the small extent of hepatic metabolism (5-10%) and low plasma binding.
Probabilitatea interacţiunilor medicamentoase metabolice ale lamivudinei cu alte substanţe este mică, datorită gradului scăzut de metabolizare hepatică (5- 10%) şi legării în proporţie mică de proteinele plasmatice.
The 5’ -glucuronide of zidovudine is the major metabolite in both plasma and urine, accounting for approximately 50– 80% of the administered dose eliminated by renal excretion.
Glucuronoconjugatul 5 ’ al zidovudinei este metabolitul principal atât la nivel plasmatic cât şi urinar, reprezentând aproximativ 50- 80% din doza administrată eliminată pe cale renală.
3’ -amino-3’ - deoxythymidine (AMT) has been identified as a metabolite of zidovudine following intravenous dosing.
3 ’ - amino 3 ’ - deoxitimidina (AMT) a fost identificată ca metabolit al zidovudinei după administrarea intravenoasă.
12 the organic cationic transport system.
Clearance- ul sistemic mediu al lamivudinei este de aproximativ 0, 32 l/ h şi kg, fiind predominant renal (> 70%) prin intermediul sistemului organic cationic de transport.
Dose reduction is required for patients with creatinine clearance ≤ 50 ml/ min (see section 4.2).
4. 2).
From studies with intravenous zidovudine, the mean terminal plasma half-life was 1.1 hours and the mean systemic clearance was 1.6 l/ h/ kg.
În studiile cu administrare intravenoasă de zidovudină, timpul mediu de înjumătăţire plasmatică terminal a fost de 1, 1 ore şi clearance- ul mediu sistemic a fost de 1, 6 l/ h şi kg.
Renal clearance of zidovudine is estimated to be 0.34 l/ h/ kg, indicating glomerular filtration and active tubular secretion by the kidneys.
Clearance- ul renal al zidovudinei este estimat la 0, 34 l/ h şi kg, indicând filtrare glomerulară şi secreţie renală tubulară activă.
Pharmacokinetics in children:
Farmacocinetica la copii:
In children over the age of 5-6 months, the pharmacokinetic profile of zidovudine is similar to that in adults.
La copiii cu vârsta peste 5- 6 luni, profilul farmacocinetic al zidovudinei este similar celui de la adulţi.