natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The full EPAR for Actos is available here
EPAR- ul complet pentru Actos este disponibil aici.
This summary was last updated in 01-2007.
Prezentul rezumat a fost actualizat ultima dată în 01- 2007.
Actos 15 mg tablets.
Actos 15 mg comprimate.
Each tablet contains 15 mg of pioglitazone as hydrochloride.
Fiecare comprimat conţine pioglitazonă 15 mg sub formă de clorhidrat.
The tablets are white to off-white, round, convex and marked ‘ 15’ on one face and ‘ ACTOS’ on the other face.
Comprimatele sunt de culoare albă sau aproape albă, rotunde, convexe având marcat „ 15 ” pe una din feţe şi „ ACTOS ” pe cealaltă faţă.
Pioglitazone is indicated in the treatment of type 2 diabetes mellitus:
Pioglitazona este indicată în tratamentul diabetului zaharat tip 2:
- in patients (particularly overweight patients) inadequately controlled by diet and exercise
- la pacienţi (în special pacienţii supraponderali) controlaţi inadecvat prin dietă şi exerciţiu fizic,
for whom metformin is inappropriate because of contraindications or intolerance
la care metforminul este inadecvat datorită contraindicaţiilor sau intoleranţei.
- metformin, in patients (particularly overweight patients) with insufficient glycaemic
- metformin, la pacienţi (în special pacienţii supraponderali) cu control glicemic insuficient în
control despite maximal tolerated dose of monotherapy with metformin
pofida dozei maxime tolerate a monoterapiei cu metformin.
- a sulphonylurea, only in patients who show intolerance to metformin or for whom
- o sulfoniluree, numai la pacienţii care manifestă intoleranţă la metformin sau la care
metformin is contraindicated, with insufficient glycaemic control despite maximal tolerated dose of monotherapy with a sulphonylurea.
metforminul este contraindicat, cu control glicemic insuficient în pofida dozei maxime tolerate a monoterapiei cu o sulfoniluree.
as triple oral therapy in combination with
ca terapie orală triplă în asociere cu
- metformin and a sulphonylurea, in patients (particularly overweight patients) with insufficient
- metformin şi o sulfoniluree, la pacienţi (în special pacienţii supraponderali) cu control glicemic
glycaemic control despite dual oral therapy.
insuficient în pofida terapiei orale duble.
Pioglitazone is also indicated for combination with insulin in type 2 diabetes mellitus patients with insufficient glycaemic control on insulin for whom metformin is inappropriate because of contraindications or intolerance (see section 4.4).
4. 4).
Pioglitazone may be initiated at 15mg or 30mg once daily.
Tratamentul cu pioglitazonă poate fi iniţiat cu doza de 15 sau 30 mg o dată pe zi.
The dose may be increased in increments up to 45mg once daily.
Doza poate fi crescută în trepte până la 45 mg o dată pe zi.
2 In combination with insulin, the current insulin dose can be continued upon initiation of pioglitazone therapy.
În asocierea cu insulină, doza curentă de insulină poate fi păstrată după iniţierea tratamentului cu pioglitazonă.
Elderly:
2 Vârstnici:
No dosage adjustment is necessary for elderly patients (see section 5.2).
5. 2).
No dosage adjustment is necessary in patients with impaired renal function (creatinine clearance > 4 ml/ min) (see section 5.2).
5. 2) nu este necesară modificarea dozei.
Pioglitazone should not be used in patients with hepatic impairment (see section 4.4).
4. 4).
There are no data available on the use of pioglitazone in patients under 18 years of age, and therefore its use is not recommended in this age group.
Nu sunt disponibile date asupra utilizării pioglitazonei la pacienţi cu vârsta sub 18 ani; în consecinţă utilizarea pioglitazonei la acest grup de vârstă nu este indicată.
- hypersensitivity to the active substance or to any of the excipients
- hipersensibilitate la substanţa activă sau la oricare dintre excipienţi
- cardiac failure or history of cardiac failure (NYHA stages I to IV)
- insuficienţă cardiacă sau istoric de insuficienţă cardiacă (stadiile NYHA I până la IV)
- hepatic impairment
- insuficienţă hepatică.
- diabetic ketoacidosis.
- cetoacidoză diabetică.
Fluid retention and cardiac failure:
Retenţia hidrică şi insuficienţa cardiacă:
When treating patients who have at least one risk factor for development of congestive heart failure (e. g. prior myocardial infarction or symptomatic coronary artery disease), physicians should start with the lowest available dose and increase the dose gradually.
Când sunt trataţi pacienţi care au cel puţin un factor de risc pentru dezvoltarea insuficienţei cardiace congestive (de exemplu infarct miocardic în antecedente sau boală arterială coronariană simptomatică), medicii trebuie să înceapă cu cea mai mică doză disponibilă şi să crească doza gradat.
Patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain or oedema particularly those with reduced cardiac reserve.
Pacienţii, în special cei cu rezervă cardiacă scăzută, trebuie urmăriţi pentru decelarea semnelor şi simptomelor de insuficienţă cardiacă, creştere în greutate sau apariţia edemelor.
There have been cases of cardiac failure reported from the market when pioglitazone was used in combination with insulinor in patients with a history of cardiac failure; patients should be observed for signs and symptoms of heart failure, weight gain and oedema when pioglitazone is used in combination with insulin.
După punerea pe piaţă s- au raportat cazuri de insuficienţă cardiacă atunci când pioglitazona a fost utilizată în asociere cu insulina sau la pacienţi cu istoric de insuficienţă cardiacă; atunci când pioglitazona este utilizată în asociere cu insulina, pacienţii trebuie monitorizaţi pentru apariţia semnelor şi simptomelor de insuficienţă cardiacă, creştere în greutate şi edeme.
Since insulin and pioglitazone are associated with fluid retention, concomitant administration may increase the risk of oedema.
Dat fiind că insulina şi pioglitazona se asociază cu retenţie hidrică, administrarea lor concomitentă poate creşte riscul de edeme.
Pioglitazone or placebo was added to existing antidiabetic and cardiovascular therapy for up to 3.5 years.
Pioglitazona sau placebo au fost adăugate la medicaţia antidiabetică şi cardiovasculară pentru până la 3, 5 ani.
Caution should be exercised in patients over 75 years because of the limited experience in this patient group.
Este necesară prudenţă la pacienţii peste 75 ani datorită experienţei limitate la acest grup de pacienţi.
3 Monitoring of liver function:
3 enzimelor hepatice la pacienţii trataţi cu pioglitazonă.
It is recommended, therefore, that patients treated with pioglitazone undergo periodic monitoring of liver enzymes.
Înainte de instituirea terapiei cu pioglitazonă, la toţi pacienţii trebuie verificate valorile concentraţiei plasmatice a enzimelor hepatice.
Therapy with pioglitazone should not be initiated in patients with increased baseline liver enzyme levels (ALT > 2.5 X upper limit of normal) or with any other evidence of liver disease.
Tratamentul cu pioglitazonă nu trebuie instituit la pacienţii cu valori iniţiale crescute ale concentraţiei plasmatice a enzimelor hepatice (ALAT > 2, 5 ori limita superioară a normalului) sau cu orice alte semne de hepatopatie.
If any patient develops symptoms suggesting hepatic dysfunction, which may include unexplained nausea, vomiting, abdominal pain, fatigue, anorexia and/ or dark urine, liver enzymes should be checked.
Dacă pacientul dezvoltă simptome care sugerează disfuncţie hepatică, ce pot include greaţă, vărsături, dureri abdominale, oboseală, anorexie şi/ sau urini hipercrome inexplicabile, trebuie verificate valorile concentraţiei plasmatice a enzimelor hepatice.
If jaundice is observed, drug therapy should be discontinued.
Dacă se constată icter, tratamentul medicamentos trebuie întrerupt.
Weight gain:
Creşterea în greutate:
There was a small reduction in mean haemoglobin (4% relative reduction) and haematocrit (4.1% relative reduction) during therapy with pioglitazone, consistent with haemodilution.
În cursul tratamentului cu pioglitazonă a apărut o uşoară reducere a valorii medii a hemoglobinei (4% scădere relativă) şi hematocritului (4, 1% scădere relativă), compatibilă cu hemodiluţia.
Similar changes were seen in metformin (haemoglobin 3 - 4% and haematocrit 3.6 – 4.1% relative reductions) and to a lesser extent sulphonylurea and insulin (haemoglobin 1 – 2% and haematocrit 1 – 3.2% relative reductions) treated patients in comparative controlled trials with pioglitazone.
În studii controlate, comparative, ale pioglitazonei s– au observat modificări similare la pacienţii trataţi cu metformin (hemoglobină 3 - 4% şi hematocrit 3, 6 - 4, 1% scăderi relative) şi, în mai mică măsură, cu sulfoniluree şi insulină (hemoglobină 1 - 2% şi hematocrit 1 - 3, 2% scăderi relative).
An increased incidence in bone fractures in women was seen in a pooled analysis of adverse event reports of bone fracture from randomised, controlled, double blind clinical trials in over 8100 pioglitazone and 7400 comparator treated patients, on treatment for up to 3.5 years.
Într- o analiză globală a raportărilor de evenimente adverse referitoare la fractura osoasă din studii clinice dublu orb, controlate, randomizate, care au cuprins peste 8100 de pacienţi trataţi cu pioglitazonă şi 7400 de pacienţi trataţi cu un comparator pe o perioadă de până la 3, 5 ani, s- a observat o incidenţă crescută a fracturilor osoase la femei.
Fractures were observed in 2.6% of women taking pioglitazone compared to 1.7% of women treated with a comparator.
Fracturile s- au observat la 2, 6% dintre femeile cărora li s- a administrat pioglitazonă faţă de 1, 7% dintre femeile tratate cu un comparator.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
4 cu pioglitazonă (1, 3%), faţă de comparator (1, 5%).
4 The fracture incidence calculated was 1.9 fractures per 100 patient years in women treated with pioglitazone and 1.1 fractures per 100 patient years in women treated with a comparator.
Incidenţa calculată a fracturilor a fost de 1, 9 fracturi la 100 pacient- ani la femeile tratate cu pioglitazonă şi de 1, 1 fracturi la 100 pacient- ani la femeile tratate cu un comparator.
The observed excess risk of fractures for women in this dataset on pioglitazone is therefore 0.8 fractures per 100 patient years of use.
Conform acestui set de date, creşterea riscului observată pentru femeile tratate cu pioglitazonă este de 0, 8 fracturi la 100 pacient- ani de utilizare.
In the 3.5 year cardiovascular risk PROactive study, 44/ 870 (5.1%; 1.0 fractures per 100 patient years) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%; 0.5 fractures per 100 patient years) of female patients treated with comparator.
În studiul PROactive, desfăşurat pe durata a 3, 5 ani, în vederea evaluării riscului cardiovascular, 44/ 870 (5, 1%; 1, 0 fracturi la 100 pacient- ani) dintre femeile tratate cu pioglitazonă au prezentat fracturi, faţă de 23/ 905 (2, 5%; 0, 5 fracturi la 100 pacient- ani) dintre pacientele tratate cu un comparator.
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.7%) versus comparator (2.1%).
Nu a existat o creştere a frecvenţei fracturilor la bărbaţii trataţi cu pioglitazonă (1, 7%), faţă de comparator (2, 1%).
Patients should be aware of the risk of pregnancy and if a patient wishes to become pregnant or if pregnancy occurs, the treatment should be discontinued (see section 4.6).
4. 6).
Pioglitazone should be used with caution during concomitant administration of cytochrome P450 2C8 inhibitors (e. g. gemfibrozil) or inducers (e. g. rifampicin).
Pioglitazona trebuie utilizată cu precauţie în cazul administrării concomitente de inhibitori (de exemplu gemfibrozil) sau de inductori (de exemplu rifampicină) ai citocromului P450 2C8.
Pioglitazone dose adjustment within the recommended posology or changes in diabetic treatment should be considered (see section 4.5).
4. 5).
Actos tablets contain lactose monohydrate and therefore should not be administered to patients with rare hereditary problems of galactose intolerance, the Lapp lactase deficiency or glucose-galactose malabsorption.
Comprimatele Actos conţin lactoză monohidrat şi, în consecinţă, nu trebuie administrate la pacienţii cu probleme ereditare rare de intoleranţă la galactoză, deficit de lactază Lapp sau malabsorbţie de glucoză- galactoză.
Studies in man suggest no induction of the main inducible cytochrome P450, 1A, 2C8/ 9 and 3A4.
Studiile la om sugerează absenţa inducerii principalelor izoenzime inductibile ale citocromului P450, 1A, 2C8/ 9 şi 3A4.
Interactions with substances metabolised by these enzymes, e. g. oral contraceptives, cyclosporin, calcium channel blockers, and HMGCoA reductase inhibitors are not to be expected.
Nu sunt de aşteptat interacţiuni cu substanţele metabolizate de aceste enzime, de exemplu anticoncepţionale orale, ciclosporină, blocante ale canalului de calciu şi inhibitorii HMGCoA reductazei.
Since there is a potential for an increase in dose-related adverse events, a decrease in the dose of pioglitazone may be needed when gemfibrozil is concomitantly administered.
Deoarece în cazul administrării concomitente de gemfibrozil există un potenţial de creştere dependentă de doză a evenimentelor adverse, poate fi necesară scăderea dozei de pioglitazonă (vezi pct.
Close monitoring of glycaemic control should be considered (see section 4.4).
4. 4).
Use in pregnancy:
Utilizarea în cursul sarcinii:
Foetal growth restriction was apparent in animal studies with pioglitazone.
În studiile cu pioglitazonă la animale s- a observat restricţia creşterii fetale.
This was attributable to the action of pioglitazone in diminishing the maternal hyperinsulinaemia and increased insulin resistance that occurs during pregnancy thereby reducing the availability of metabolic substrates for foetal growth.
Aceasta poate fi atribuită acţiunii pioglitazonei de diminuare a hiperinsulinemiei materne şi a rezistenţei crescute la insulină care
5 Use in breast-feeding:
5 apar în timpul sarcinii, reducând astfel disponibilitatea substraturilor metabolice pentru creşterea fetală.
Pioglitazone has been shown to be present in the milk of lactating rats.
S- a demonstrat că pioglitazona este prezentă în laptele femelelor de şobolan.
No effects on ability to drive and use machines have been observed.
Nu s- au observat efecte asupra capacităţii de a conduce vehicule şi de folosi utilaje.
Adverse reactions reported in excess (> 0.5%) of placebo and as more than an isolated case in patients receiving pioglitazone in double-blind studies are listed below as MedDRA preferred term by system organ class and absolute frequency.
Reacţiile adverse raportate mai frecvent (> 0, 5%) decât cu placebo şi ca mai mult decât un caz izolat la pacienţii care au primit pioglitazonă în studiile dublu- orb sunt enumerate mai jos sub forma clasificării MedDRA pe aparate, sisteme şi organe şi ca frecvenţă absolută.
Frequencies are defined as: very common > 1/ 10; common > 1/ 100 ,< 1/10; uncommon > 1/1000 ,< 1/100; rare > 1/ 10000 ,< 1/1000; very rare < 1/10000; not known (cannot be estimated from the available data).
Frecvenţele sunt definite astfel: foarte frecvent > 1/ 10; frecvent > 1/ 100, < 1/ 10; mai puţin frecvent > 1/ 1000, < 1/ 100; rar > 1/ 10000, < 1/ 1000; foarte rar < 1/ 10000; frecvenţă necunoscută (nu poate fi estimată pe baza datelor disponibile).
PIOGLITAZONE MONOTHERAPY Eye disorders
PIOGLITAZONĂ ÎN MONOTERAPIE Tulburări oculare
Common:
Frecvent:
visual disturbance
tulburări de vedere
upper respiratory tract infection
infecţie a căilor respiratorii superioare
Uncommon: sinusitis
Mai puţin frecvent: sinuzită
weight increased
creştere în greutate
Nervous system disorders
Tulburări ale
hypoaesthesia
hipoestezie
Uncommon: insomnia
Mai puţin frecvent: insomnie
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH METFORMIN Blood and lymphatic system disorders
PIOGLITAZONĂ ÎN ASOCIERE CU METFORMIN Tulburări hematologice şi limfatice
Uncommon: flatulence
Mai puţin frecvent: flatulenţă
Investigations
6 Investigaţii diagnostice
6 Musculoskeletal system and connective tissue disorders
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv
arthralgia
artralgii
headache
cefalee
erectile dysfunction
disfuncţie erectilă
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH SULPHONYLUREA Ear and labyrinth disorders
ÎN ASOCIERE CU SULFONILUREE
Uncommon: vertigo
Mai puţin frecvent: vertij
Uncommon: visual disturbance
Mai puţin frecvent: tulburări de vedere
flatulence
flatulenţă
Uncommon: fatigue
Mai puţin frecvent: oboseală
Uncommon: increased lactic dehydrogenase
Mai puţin frecvent: creştere a valorilor concentraţiei plasmatice a dehidrogenazei lactice
Uncommon: appetite increased, hypoglycaemia
Mai puţin frecvent: creşterea apetitului alimentar, hipoglicemie
Uncommon: headache
Mai puţin frecvent: cefalee
Uncommon: glycosuria, proteinuria
Mai puţin frecvent: glicozurie, proteinurie
7 Skin and subcutaneous tissue disorders
7 Afecţiuni cutanate şi ale ţesutului subcutanat
Uncommon:
Mai puţin frecvent: transpiraţie
PIOGLITAZONE IN TRIPLE ORAL COMBINATION THERAPY WITH METFORMIN AND SULPHONYLUREA
PIOGLITAZONĂ ÎN TRIPLĂ ASOCIERE CU METFORMIN ŞI SULFONILUREE Investigaţii diagnostice
weight increased, blood creatine phosphokinase increased
creştere în greutate, creşterea creatinfosfokinazei sanguine
Very common:
Foarte frecvent:
hypoglycaemia
hipoglicemie
connective tissue disorders
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv
PIOGLITAZONE IN COMBINATION THERAPY WITH INSULIN Metabolism and nutrition disorders
PIOGLITAZONĂ ÎN ASOCIERE CU INSULINĂ Tulburări metabolice şi de nutriţie
Very common: oedema
Foarte frecvent: edeme
bronchitis
bronşită
Musculoskeletal system and connective tissue disorders
Tulburări musculo- scheletice şi ale ţesutului conjunctiv
back pain, arthralgia
dureri de spate, artralgii
dyspnoea
dispnee
heart failure
insuficienţă cardiacă
POST-MARKETING DATA
Edem macular:
Eye disorders Macular oedema: not known
frecvenţă necunoscută
8 Oedema was reported in 6 – 9% of patients treated with pioglitazone over one year in controlled clinical trials.
În studiile clinice controlate s- au raportat edeme la 6 - 9% dintre pacienţii trataţi cu pioglitazonă timp de un an.
The oedema rates for comparator groups (sulphonylurea, metformin) were 2 – 5%.
Ratele de apariţie a edemelor în grupurile de comparaţie (sulfoniluree, metformin) au fost de 2 - 5%.
In active comparator controlled trials mean weight increase with pioglitazone given as monotherapy was 2 – 3 kg over one year.
8 În studiile controlate cu comparator activ, creşterea medie în greutate în cazul pioglitazonei administrată în monoterapie a fost 2 - 3 kg în timp de un an.
This is similar to that seen in a sulphonylurea active comparator group.
Aceasta a fost similară cu cea constatată într- un grup comparator activ cu sulfoniluree.
In combination trials pioglitazone added to metformin resulted in mean weight increase over one year of 1.5 kg and added to a sulphonylurea of 2.8 kg.
În studiile cu asocieri medicamentoase, pioglitazona adăugată la metformin a dus la o medie a creşterii în greutate de 1, 5 kg în timp de un an, iar adăugată la sulfoniluree creşterea a fost de 2, 8 kg.
In comparator groups addition of sulphonylurea to metformin resulted in a mean weight gain of 1.3 kg and addition of metformin to a sulphonylurea a mean weight loss of 1.0 kg.
În grupurile de comparaţie adăugarea sulfonilureei la metformin a dus la creştere medie în greutate de 1, 3 kg iar adăugarea metforminului la sulfoniluree a dus la o scădere medie a greutăţii de 1, 0 kg.
Visual disturbance has been reported mainly early in treatment and is related to changes in blood glucose due to temporary alteration in the turgidity and refractive index of the lens as seen with other hypoglycaemic agents.
Tulburarea vederii a fost raportată în principal la începutul tratamentului, este legată de modificările valorilor glicemiei şi se datorează alterării temporare a turgidităţii şi a indicelui de refracţie al cristalinului, aşa cum se constată şi cu alţi agenţi hipoglicemianţi.
In clinical trials with pioglitazone the incidence of elevations of ALT greater than three times the upper limit of normal was equal to placebo but less than that seen in metformin or sulphonylurea comparator groups.
În studiile clinice cu pioglitazonă incidenţa creşterii valorilor concentraţiei plasmatice a ALAT mai mare decât de trei ori limita superioară a normalului a fost egală cu incidenţa în grupul placebo dar mai mică decât cea constatată în grupurile de comparaţie cu sulfoniluree sau metformin.
Rare cases of elevated liver enzymes and hepatocellular dysfunction have occurred in post-marketing experience.
În cadrul experienţei după punerea pe piaţă au survenit cazuri rare de creşteri ale valorilor concentraţiei plasmatice a enzimelor hepatice şi disfuncţie hepato- celulară.
Although in very rare cases fatal outcome has been reported, causal relationship has not been established.
Cu toate că, în cazuri foarte rare, s- a raportat deznodământ letal, nu a fost stabilită o relaţie cauzală.
In an outcome study of patients with pre-existing major macrovascular disease, the incidence of serious heart failure was 1.6% higher with pioglitazone than with placebo, when added to therapy that included insulin.
Într- un studiu de evaluare a efectelor la pacienţi cu boală majoră macrovasculară preexistentă,, incidenţa insuficienţei cardiace grave a fost cu 1, 6% mai mare cu pioglitazonă decât cu placebo atunci când pioglitazona a fost adăugată la terapie ce includea insulina.
A pooled analysis was conducted of adverse event reports of bone fractures from randomised, comparator controlled, double blind clinical trials in over 8100 patients in the pioglitazone-treated groups and 7400 in the comparator-treated groups of up to 3.5 years duration.
S- a efectuat o analiză globală a raportărilor de evenimente adverse referitoare la fractura osoasă, din studii clinice dublu orb, controlate cu un comparator, randomizate, care au cuprins peste 8100 de pacienţi trataţi cu pioglitazonă şi 7400 de pacienţi trataţi cu un comparator, pe o perioadă de până la 3, 5 ani.
A higher rate of fractures was observed in women taking pioglitazone (2.6%) versus comparator (1.7%).
S- a observat o frecvenţă mai mare a fracturilor la femeile cărora li s- a administrat pioglitazonă (2, 6%) faţă de comparator (1, 7%).
No increase in fracture rates was observed in men treated with pioglitazone (1.3%) versus comparator (1.5%).
Nu a existat o creştere a frecvenţei fracturilor la bărbaţii trataţi cu pioglitazonă (1, 3%), faţă de comparator (1, 5%).
In the 3.5 year PROactive study, 44/ 870 (5.1%) of pioglitazone-treated female patients experienced fractures compared to 23/ 905 (2.5%) of female patients treated with comparator.
În studiul PROactive, desfăşurat pe durata a 3, 5 ani, în vederea evaluării riscului cardiovascular, 44/ 870 (5, 1%) dintre femeile tratate cu pioglitazonă au prezentat fracturi, faţă de 23/ 905 (2, 5%) dintre pacientele tratate cu un comparator.
Patients have taken pioglitazone at higher than the recommended highest dose of 45 mg daily.
Pacienţii au luat pioglitazonă în doză mai mare decât cea mai mare doză recomandată, de 45 mg/ zi.
The maximum reported dose of 120 mg/ day for four days, then 180 mg/ day for seven days was not associated with any symptoms.
Doza maximă raportată, de 120 mg/ zi timp de patru zile, apoi 180 mg/ zi timp de şapte zile, nu s- a asociat cu nici un simptom.
Pharmacotherapeutic group: oral blood glucose lowering drugs; Thiazolidinediones; ATC code:
Grupa farmacoterapeutică: antidiabetice orale; tiazolidindione, cod ATC:
A10 BG 03.
A10 BG03.
9 Pioglitazone effects may be mediated by a reduction of insulin resistance.
Efectele pioglitazonei pot fi mediate de reducerea rezistenţei la insulină.
Treatment with pioglitazone has been shown to reduce hepatic glucose output and to increase peripheral glucose disposal in the case of insulin resistance.
S- a arătat că tratamentul cu pioglitazonă reduce producţia hepatică de glucoză şi creşte consumul periferic de glucoză în cazul rezistenţei la insulină.