natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Clinical studies have shown that testosterone (T) suppression occurs immediately after administration of the starting dose with 96% of the patients having plasma testosterone levels corresponding to medical castration (T≤ 0.5 ng/ ml) after three days and 100% after one month.
Studii clinice au arătat că supresia producerii de testosteron (T) apare imediat după administrarea primei doze, la 96% din pacienţi concentraţiile plasmatice de testosteron corespund cu castrarea medicală (T≤0, 5 ng/ ml) după trei zile şi la 100% din pacienţi după o lună.
Long term treatment with the maintenance dose up to 1 year shows that 97% of the patients have sustained suppressed testosterone levels (T≤ 0.5 ng/ ml).
Tratamentul pe termen lung până la un an cu doze de întreţinere arată că la 97% din pacienţi concentraţia testosteronului se păstrează scăzută (T≤0, 5 ng/ ml).
Subcutaneous use ONLY, not to be administered intravenously.
Mod de administrare
2 Intramuscular administration is not recommended as it has not been studied.
2 FIRMAGON trebuie reconstituit înaintea administrării.
FIRMAGON is administered as a subcutaneous injection in the abdominal region.
NUMAI pentru administrare subcutanată, a nu se administra intravenos.
As with other medicinal products administered by subcutaneous injection, the injection site should vary periodically.
Ca şi alte medicamente administrate prin injecţie subcutanată, locul injectării trebuie să varieze periodic.
Injections should be given in areas where the patient will not be exposed to pressure e. g. not close to waistband or belt and not close to the ribs.
Injecţiile trebuie administrate în zone unde pacientul nu va fi expus la presiune (de exemplu, nu în zona cordonului sau curelei şi nu în zona coastelor).
Special patient populations Elderly, hepatically or renally impaired patients:
Grupuri speciale de pacienţi Vârstnici, pacienţi cu insuficienţă renală sau hepatică:
There is no need to adjust the dose for the elderly or in patients with mild or moderate liver or kidney function impairment (see section 5.2).
5. 2).
Patients with severe liver or kidney impairment have not been studied and caution is therefore warranted (see section 4.4).
4. 4).
There is no relevant indication for use of FIRMAGON in women, children and adolescents.
Nu există nicio indicaţie relevantă pentru utilizarea FIRMAGON la femei, copii şi adolescenţi.
The data available on efficacy and safety experience with degarelix is limited to a one year treatment.
Datele disponibile referitoare la eficacitatea şi siguranţa degarelix sunt limitate la un an de tratament.
Effect on QT/ QTc interval Long-term androgen deprivation therapy may prolong the QT interval.
Efectul asupra intervalului QT/ QTc Terapia de privare de androgeni pe termen lung poate prelungi intervalul QT.
In the confirmatory study comparing FIRMAGON to leuprorelin periodic (monthly) ECGs were performed; both therapies showed QT/ QTc intervals exceeding 450 msec in approximately 20% of the patients, and 500 msec in 1% and 2% of the degarelix and leuprorelin patients, respectively (see section 5.1).
În studiul de confirmare în care FIRMAGON a fost comparat cu leuprorelină, au fost efectuate ECG periodice (lunare); ambele terapii au evidenţiat intervale QT/ QTc mai mari de 450 msec la aproximativ 20% dintre pacienţi, respectiv, 500 msec la 1% şi 2% dintre pacienţii sub tratament cu degarelix, respectiv leuprorelină (vezi pct.
Therefore in such patients, the benefit/ risk ratio of FIRMAGON must be thoroughly appraised (see sections 4.5 and 4.8).
4. 5 şi 4. 8).
Hepatic impairment Patients with known or suspected hepatic disorder have not been included in long-term clinical trials with degarelix.
Insuficienţa hepatică Pacienţii cu tulburări hepatice cunoscute sau suspectate nu au fost incluşi în studiile clinice pe termen lung cu degarelix.
The pharmacokinetics of degarelix has been investigated after single intravenous administration in subjects with mild to moderate hepatic impairment (see section 5.2).
5. 2).
Renal impairment Degarelix has not been studied in patients with severe renal impairment and caution is therefore warranted.
Insuficienţă renală Degarelix nu a fost studiat la pacienţi cu insuficienţă renală severă şi de aceea se impune precauţie în astfel de situaţii.
Hypersensitivity Degarelix has not been studied in patients with a history of severe untreated asthma, anaphylactic reactions or severe urticaria or angioedema.
Hipersensibilitate Degarelix nu a fost studiat la pacienţi cu istoric de astm bronşic sever netratat, reacţii anafilactice sau urticarie severă sau edem angioneurotic.
Changes in bone density Decreased bone density has been reported in the medical literature in men who have had orchiectomy or who have been treated with a GnRH agonist.
3 În literatura medicală de specialitate, s- au raportat cazuri de scădere a densităţii osoase la bărbaţi cu orhidectomie sau care au fost trataţi cu un agonist de GnRH.
3 A reduction in glucose tolerance has been observed in men who have had orchiectomy or who have been treated with a GnRH agonist.
Toleranţa la glucoză S- a observat o reducere a toleranţei la glucoză la bărbaţii cu orhidectomie sau la cei care au fost trataţi cu un agonist GnRH.
No formal drug-drug interaction studies have been performed.
Nu s- au efectuat studii specifice privind interacţiunile cu alte medicamente.
Since androgen deprivation treatment may prolong the QTc interval, the concomitant use of degarelix with medicinal products known to prolong the QTc interval or medicinal products able to induce torsades de pointes such as class IA (e. g. quinidine, disopyramide) or class III (e. g. amiodarone, sotalol, dofetilide, ibutilide) antiarrhythmic medicinal products, methadone, cisapride, moxifloxacine, antipsychotics, etc. should be carefully evaluated (see section 4.4).
4. 4).
Degarelix is not a substrate for the human CYP450 system and has not been shown to induce or inhibit CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1, or CYP3A4/ 5 to any great extent in vitro.
Degarelix nu reprezintă un substrat pentru sistemul CYP450 la om şi nu s- a dovedit in vitro că induce sau inhibă în mare măsură CYP1A2, CYP2C8, CYP2C9, CYP2C19, CYP2D6, CYP2E1 sau CYP3A4/ 5.
No studies on the effects of degarelix on the ability to drive and use machines have been performed.
Nu s- au efectuat studii privind efectele degarelix asupra capacităţii de a conduce vehicule sau de a folosi utilaje.
However, fatigue and dizziness are common adverse reactions that might influence the ability to drive and use machines.
Cu toate acestea, oboseala şi ameţeala sunt reacţii adverse frecvente care pot influenţa capacitatea de a conduce vehicule sau de a folosi utilaje.
The most commonly observed adverse reactions during degarelix therapy in the confirmatory phase III study (N=409) were due to the expected physiological effects of testosterone suppression, including hot flushes and weight increase (reported in 25% and 7%, respectively, of patients receiving treatment for one year), or injection site adverse events.
Reacţiile adverse cel mai frecvent observate în timpul terapiei cu degarelix în studiul clinic de confirmare de fază III (N=409) s- au datorat efectelor fiziologice aşteptate din cauza supresiei producerii de testosteron, incluzând bufeuri şi creştere în greutate (raportate la 25%, respectiv, 7% din pacienţii care au beneficiat de tratament timp de un an) sau evenimente adverse la locul injectării.
The injection site adverse events reported were mainly pain and erythema, reported in 28% and 17% of patients, respectively, less frequently reported were swelling (6%), induration (4%) and nodule (3%).
Reacţiile adverse raportate la locul injectării au fost în principal durere şi eritem, raportate la 28%, respectiv, 17% din pacienţi; mai puţin frecvent au fost raportate: edem (6%), induraţie (4%) şi noduli (3%).
These events occurred primarily with the starting dose whereas during maintenance therapy with the 80 mg dose, the incidence of these events pr 100 injections was:
Aceste evenimente au apărut în special la administrarea dozei iniţiale, în timp ce pe parcursul tratamentului de întreţinere cu doza de 80 mg, frecvenţa apariţiei acestor evenimente la 100 de injecţii a fost:
3 for pain and < 1 for erythema, swelling, nodule and induration.
3 pentru durere şi < 1 pentru eritem, edem, noduli şi induraţie.
The reported events were mostly transient, of mild to moderate intensity and led to very few discontinuations (< 1%).
Evenimentele adverse raportate au fost în majoritate tranzitorii, de intensitate uşoară până la moderată şi au dus în foarte puţine cazuri la întreruperi ale tratamentului (< 1%).
Very common (≥ 1/ 10); common (≥ 1/ 100 to < 1/ 10); uncommon (≥ 1/ 1,000 to < 1/ 100).
4 Frecvenţa reacţiilor adverse enumerate mai jos este descrisă folosind următoarea convenţie: foarte frecvente (≥ 1/ 10); frecvente (≥ 1/ 100 şi < 1/ 10); mai puţin frecvente (≥ 1/ 1000 şi < 1/ 100).
Frequency of adverse drug reactions reported in confirmatory phase III study (N=409).
Frecvenţa reacţiilor adverse la medicament raportată în studiul de fază III de confirmare (N=409).
Anaemia*
Anemie *
Psychiatric disorders Nervous system disorders
Tulburări psihice
Insomnia Dizziness, headache
Scăderea libidoului *, depresie, anxietate
Loss of libido*, depression, anxiety
Ameţeală, cefalee
Atrio-ventricular block 1st degree QT prolongation*(see sections 4.4 and 4.5)
4. 4 şi 4. 5)
Hot flush*
Bufeuri *
Hypertension, vasovagal syncope, varicose vein
Hipertensiune arterială, sincopă vaso- vagală, varice
Respiratory, thorasic and mediastinal disorders
Tulburări respiratorii, toracice şi mediastinale
Diarrhoea, vomiting, abdominal discomfort, dry mouth, constipation
Diaree, vărsături, disconfort abdominal, xerostomie, constipaţie
Hyperhidrosis (incl. night sweats)*
Hiperhidroză (inclusiv transpiraţii nocturne) *
Urticaria, skin hyperpigmentation, allopecia, soft nails, rash, erythema
Urticarie, hiperpigmentarea pielii, alopecie, unghii moi, erupţii cutanate tranzitorii, eritem
Musculoskeletal, connective tissue and bone disorders
Durere musculo- scheletică, slăbiciune musculară
Musculoskeletal pain, muscular weakness
Polakiurie, micţiuni imperioase, insuficienţă renală
Renal and urinary disorders Reproductive system and breast disorders
Tulburări ale aparatului genital şi sânului
Pollakiuria, micturition urgency, renal impairment Erectile dysfunction*, testicular atrophy*, gynaecomastia*, pelvic pain, prostatitis, prostate tenderness, retrograde ejaculation, testicular pain
Disfuncţii erectile *, atrofie testiculară *, ginecomastie *, durere pelvină, prostatită, sensibilizarea prostatei, ejaculare retrogradă, durere testiculară
Injection site adverse events
Evenimente adverse la locul injectării
Chills, pyrexia, asthenia, fatigue*, Influenza-like illness
Frisoane, febră, astenie, oboseală *, simptome similare stărilor gripale
Weight increased*
Creştere în greutate *
*Known physiological consequence of testosterone suppression
* Consecinţe fiziologice cunoscute legate de supresia producerii de testosteron
Changes in laboratory parameters Changes in laboratory values seen during one year of treatment were in the same range for degarelix and a GnRH-agonist (leuprorelin) used as comparator.
Modificări ale parametrilor de laborator Modificările parametrilor de laborator înregistrate pe parcursul unui an de tratament s- au încadrat în aceleaşi valori pentru degarelix şi comparator, un agonist de GnRH (leuprorelină).
Markedly abnormal (> 3*ULN) liver transaminase values (ALT, AST and GGT) were seen in 2-6% of patients with normal values prior to treatment, following treatment with both medicinal products.
Valori anormale marcat crescute (> 3* LSVN) ale transaminazelor hepatice (ALT, AST şi GGT) au fost observate la 2 - 6% dintre pacienţii care au prezentat valori normale înainte de tratament, pentru ambele medicamente.
Marked decrease in haematological values, hematocrit (≤ 0.37) and hemoglobin (≤ 115 g/ l) were seen in 40% and 13-15%, respectively, of patients with normal values prior to treatment, following treatment with both medicinal products.
Au fost observate scăderi marcate ale valorilor hematologice, hematocrit (≤0, 37) şi hemoglobină (≤115 g/ l), după tratamentul cu ambele medicamente, la 40%, respectiv, 13- 15% dintre pacienţii cu valori normale înaintea începerii tratamentului.
5 normal values prior to treatment, were seen in 6%, 2% and 15% of degarelix treated patients and 3%, 2% and 14% of leuprorelin treated patients, respectively.
Au fost observate valori anormale marcat crescute ale potasiului (≥5, 8 mmol/ l), creatininei (≥177 μmol/ l) şi BUN (≥10, 7 mmol/ l) la pacienţi cu valori normale înainte de tratament, după cum urmează: la 6%, 2% şi 15% dintre pacienţii trataţi cu degarelix, respectiv, la 3%, 2% şi 14% dintre pacienţii trataţi cu leuprorelină.
Changes in ECG measurements Changes in ECG measurements seen during one year of treatment were in the same range for degarelix and a GnRH-agonist (leuprorelin) used as comparator.
Modificări ale determinărilor ECG Modificările determinărilor ECG observate pe parcursul unui an de tratament s- au încadrat în aceleaşi limite pentru degarelix şi comparator, un agonist GnRH (leuprorelină).
Three (< 1%) out of 409 patients in the degarelix group and four (2%) out of 201 patients in the leuprorelin 7.5 mg group, had a QTcF ≥ 500 msec.
Trei (< 1%) din 409 pacienţi din grupul degarelix şi patru (2%) din 201 pacienţi din grupul leuprorelină 7, 5 mg, au avut QTcF ≥ 500 msec.
From baseline to end of study the median change in QTcF for degarelix was 12.0 msec and for leuprorelin was 16.7 msec.
Valoarea medie a modificării QTcF de la momentul iniţial şi până la sfârşitul studiului a fost de 12, 0 msec pentru degarelix şi de 16, 7 msec pentru leuprorelină.
Other hormone antagonists and related agents, ATC code:
Grupa farmacoterapeutică: alţi antagonişti hormonali şi substanţe înrudite, codul ATC:
Unlike GnRH agonists, GnRH antagonists do not induce a LH surge with subsequent testosterone surge/ tumour stimulation and potential symptomatic flare after the initiation of treatment.
Spre deosebire de agoniştii GnRH, antagoniştii GnRH nu induc o creştere bruscă a LH urmată de o creştere bruscă a
A single dose of 240 mg degarelix, followed by a monthly maintenance dose of 80 mg, rapidly causes a decrease in the concentrations of LH, FSH and subsequently testosterone.
O singură doză de 240 mg degarelix urmată de o doză lunară de întreţinere de 80 mg duce la o scădere rapidă a concentraţiei LH- ului, FSH- ului şi testosteronului.
The plasma concentration of dihydrotestosterone (DHT) decreases in a similar manner to testosterone.
Concentraţia plasmatică a dihidrotestosteronului (DHT) scade în acelaşi fel cu cea a testosteronului.
Degarelix is effective in achieving and maintaining testosterone suppression well below medical castration level of 0.5 ng/ ml.
Degarelix este eficace în atingerea şi menţinerea supresiei testosteronului mult sub nivelul castrării medicale, de 0, 5 ng/ ml.
Median testosterone levels after one year of treatment were 0.087 ng/ ml (interquartile range 0.06-0.15) N=167.
Concentraţiile medii de testosteron după un an de tratament au fost de 0, 087 ng/ ml (intervalul intercuartil 0, 06- 0, 15) N=167.
Results of the confirmatory Phase III study The efficacy and safety of degarelix was evaluated in an open-label, multi-centre, randomised, active comparator controlled, parallel-group study.
Rezultatele studiului de fază III de confirmare Eficacitatea şi siguranţa degarelix au fost evaluate printr- un studiu deschis, multicentric, randomizat, controlat cu comparator activ, cu grup paralel.
The study investigated the efficacy and safety of two different degarelix monthly dosing regimens with a starting dose of 240 mg (40 mg/ ml) followed by monthly doses subcutaneous administration of 160 mg (40 mg/ ml) or 80 mg (20 mg/ ml), in comparison to monthly intramuscular administration of 7.5 mg leuprorelin in patients with prostate cancer requiring androgen deprivation therapy.
Studiul a investigat eficacitatea şi siguranţa a două regimuri de administrare lunare de degarelix, cu o doză iniţială de 240 mg (40 mg/ ml) urmată de doze lunare administrate subcutanat de 160 mg (40 mg/ ml) sau 80 mg (20 mg/ ml), comparativ cu o doză lunară de 7, 5 mg leuprorelină administrată intramuscular la pacienţi cu cancer de prostată care necesitau terapie de privare de androgeni.
In total 620 patients were randomised to one of the three treatment groups, of which 504 (81%) patients completed the study.
În total, 620 de pacienţi au fost randomizaţi într- unul din cele trei grupuri de tratament, din care 504 (81%) pacienţi au ajuns la finalul studiului.
In the degarelix 240/ 80 mg treatment group 41 (20%) patients discontinued the study, as compared to 32 (16%) patients in the leuprorelin group.
În grupul tratat cu degarelix 240/ 80 mg, 41 (20%) pacienţi au întrerupt studiul, comparativ cu 32 (16%) pacienţi din grupul tratat cu leuprorelină.
Of the 610 patients treated • 31% had localised prostate cancer • 29% had locally advanced prostate cancer • 20% had metastatic prostate cancer • 7% had an unknown metastatic status • 13% had previous curative intent surgery or radiation and a rising PSA
Din 610 pacienţi trataţi • 31% aveau cancer de prostată localizat • 29% aveau cancer de prostată avansat local • 20% aveau cancer de prostată metastatic • 7% aveau status metastatic necunoscut • 13% suferiseră o intervenţie chirurgicală de intenţie curativă sau iradiere şi prezentau valori crescute ale PSA
6 Baseline demographics were similar between the arms.
Valorile demografice iniţiale au fost similare pentru cele două braţe ale studiului.
The primary objective was to demonstrate that degarelix is effective with respect to achieving and maintaining testosterone suppression to below 0.5 ng/ ml, during 12 months of treatment.
Obiectivul principal a fost demonstrarea faptului că degarelix este eficace în ceea ce priveşte atingerea şi menţinerea concentraţiei de testosteron sub 0, 5 ng/ ml pe parcursul celor 12 luni de tratament.
Attainment of serum testosterone (T) ≤ 0.5 ng/ ml FIRMAGON is effective in achieving fast testosterone suppression, see Table 2.
Atingerea concentraţiei plasmatice de testosteron (T) ≤0, 5 ng/ ml FIRMAGON este eficace în instalarea rapidă a supresiei sintezei de testosteron, vezi Tabelul 2.
Percentage of patients attaining T≤ 0.5 ng/ ml after start of treatment.
Procentul pacienţilor care au atins nivelul T≤0, 5 ng/ ml după începerea tratamentului.
Time Day 1 Day 3 Day 7 Day 14 Day 28
Timp Ziua 1 Ziua 3 Ziua 7 Ziua 14 Ziua 28
Leuprorelin 7.5 mg 0% 0% 1% 18% 100%
Leuprorelină 7, 5 mg 0% 0% 1% 18% 100%
Avoidance of testosterone surge Surge was defined as testosterone exceeding baseline by ≥ 15% within the first 2 weeks.
Evitarea creşterii bruşte a concentraţiei testosteronului Creşterea bruscă a fost definită ca o depăşire a valorii iniţiale cu ≥15% în primele două săptămâni.
None of the degarelix-treated patients experienced a testosterone surge; there was an average decrease of 94% in testosterone at day 3.
Cei mai mulţi pacienţi
Most of the leuprorelin-treated patients experienced testosterone surge; there was an average increase of 65% in testosterone at day 3.
7 trataţi cu leuprorelină au manifestat creşterea concentraţiei de testosteron; s- a remarcat o creştere a concentraţiei testosteronului în medie cu 65% în a treia zi.
This difference was statistically significant (p < 0.001).
Această diferenţă a fost semnificativă din punct de vedere statistic (p < 0, 001).
Percentage change in testosterone from baseline by treatment group until day 28 (median with interquartile ranges).
Procentul modificării concentraţiilor testosteronului din ziua 0 până în a 28- a zi Schimbarea procentuală
7 Long-term effect Successful response in the study was defined as attainment of medical castration at day 28 and maintenance through day 364 where no single testosterone concentration was greater than 0.5 ng/ ml.
Efect pe termen lung Răspunsul de succes în studiu a fost definit ca fiind atingerea concentraţiilor de castrare medicală în ziua 28 şi menţinerea acestora până în ziua 364, concentraţia de testosteron nedepăşind niciodată 0, 5 ng/ ml.
Cumulative probability of testosterone ≤ 0.5 ng/ ml from Day 28 to Day 364.
Probabilitatea cumulativă de testosteron ≤0, 5 ng/ ml din ziua 28 până în ziua 364.
Leuprorelin 7.5 mg N=201
Leuprorelină 7, 5 mg N=201
Response Rate (confidence intervals)* * Kaplan Meier estimates within group
Rata răspunsurilor (intervale de încredere) *
97.2% (93.5; 98.8%)
97, 2% (93, 5; 98. 8%)
96.4% (92.5; 98.2%)
96, 4% (92, 5; 98, 2%)
Attainment of prostate specific antigen (PSA) reduction Tumour size was not measured directly during the clinical trial programme, but there was an indirect beneficial tumour response as shown by a 95% reduction after 12 months in median PSA for degarelix.
Obţinerea reducerii antigenului specific prostatic (PSA) Mărimea tumorii nu a fost măsurată direct pe parcursul studiului clinic, dar s- a remarcat un răspuns benefic indirect asupra tumorii prin scăderea valorii medii a PSA cu 95% după 12 luni de tratament cu degarelix.
The median PSA in the study at baseline was: • for the degarelix 240/ 80 mg treatment group 19.8 ng/ ml (interquartile range:
19, 8 ng/ ml (interval intercuartil:
P25 9.4 ng/ ml, P75 46.4 ng/ ml) • for the leuprorelin 7.5 mg treatment group 17.4 ng/ ml (interquartile range:
17, 4 ng/ ml (interval intercuartil:
P25 8.4 ng/ ml, P75 56.5 ng/ ml)
P25 8, 4 ng/ ml, P75 56, 5 ng/ ml)
Percentage change in PSA from baseline by treatment group until day 56 (median with interquartile ranges).
Modificarea procentuală PSA din ziua 0 până în a 56- a zi Schimbarea procentuală
This difference was statistically significant (p < 0.001) for the pre-specified analysis at day 14 and day 28.
Această diferenţă a fost semnificativă din punct de vedere statistic (p < 0, 001) pentru analizele obligatorii din ziua 14 şi ziua 28.
8 Prostate specific antigen (PSA) levels are lowered by 64% two weeks after administration of degarelix, 85% after one month, 95% after three months, and remained suppressed (approximately 97%) throughout the one year of treatment.
Valoarea antigenului specific prostatic (PSA) a scăzut cu până la 64% la două săptămâni după administrarea degarelix, 85% după o lună, 95% după trei luni şi a rămas suprimată (cu aproximativ 97%) pe parcursul unui an de tratament.
From day 56 to day 364 there were no significant differences between degarelix and the comparator in the percentage change from baseline.
Din ziua 56 până în ziua 364 nu s- au remarcat diferenţe semnificative între degarelix şi comparator în ceea ce priveşte modificarea procentuală faţă de momentul iniţial.
In the confirmatory study comparing FIRMAGON to leuprorelin periodic electrocardiograms were performed.
În studiul de confirmare în care FIRMAGON a fost comparat cu leuprorelină, s- au efectuat electrocardiograme periodice.
Both therapies showed QT/ QTc intervals exceeding 450 msec in approximately 20% of the patients.
Ambele tratamente au înregistrat intervale QT/ QTc mai mari de 450 msec la aproximativ 20% din pacienţi.
From baseline to end of study the median change for FIRMAGON was 12.0 msec and for leuprorelin it was 16.7 msec.
De la momentul iniţial şi până la sfârşitul studiului, modificarea medie pentru FIRMAGON a fost de 12, 0 msec şi pentru leuprorelină, de 16, 7 msec.
Anti-degarelix antibody development has been observed in 10% of patients after treatment with FIRMAGON for one year.
Dezvoltarea anticorpilor anti- degarelix s- a observat la 10% din pacienţii trataţi cu FIRMAGON timp de un an.
There is no indication that the efficacy or safety of FIRMAGON treatment is affected by antibody formation after one year of treatment.
Nu există dovezi conform cărora eficacitatea şi siguranţa tratamentului cu FIRMAGON ar fi afectate de dezvoltarea de anticorpi după un an de tratament.
Efficacy and safety data in relation to antibody development beyond one year is not available.
Nu sunt disponibile date de siguranţă şi eficacitate pe o perioadă mai mare de un an, referitoare la dezvoltarea anticorpilor.