natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Alcohol may intensify and prolong the hypoglycaemic effect of insulin.
Alcoolul etilic poate intensifica şi prelungi efectul insulinei de scădere a glicemiei.
4 Pregnancy:
Sarcina:
There is no clinical experience with insulin detemir during pregnancy.
Nu există experienţă clinică în ceea ce priveşte administrarea de insulină detemir în timpul sarcinii.
Animal reproduction studies have not revealed any differences between insulin detemir and human insulin regarding embryotoxicity and teratogenicity.
Studiile de reproducere la animale nu au arătat diferenţe între insulina detemir şi insulina umană în ceea ce priveşte efectul embriotoxic sau teratogen.
There is no clinical experience with insulin detemir during lactation.
Nu există experienţă clinică în ceea ce priveşte administrarea de insulină detemir în perioada de alăptare.
Caution should be exercised when prescribing to lactating women.
Medicamentul nu va fi prescris decât cu prudenţă femeilor care alăptează.
This may constitute a risk in situations where these abilities are of special importance (e. g. driving a car or operating machinery).
Aceasta poate constitui un risc în situaţiile în care aceste capacităţi sunt de importanţă deosebită (de exemplu conducerea vehiculelor sau folosirea utilajelor).
Adverse drug reactions observed in patients using Levemir are mainly dose-dependent and due to the pharmacologic effect of insulin.
Reacţiile adverse observate la pacienţii care utilizează Levemir sunt în principal dependente de doză şi datorate efectului farmacologic al insulinei.
Hypoglycaemia is a common undesirable effect.
Hipoglicemia este o reacţie adversă frecventă.
It may occur if the insulin dose is too high in relation to the insulin requirement.
Poate să apară dacă doza de insulină este prea mare comparativ cu necesarul de insulină.
From clinical investigations it is known that major hypoglycaemia, defined as requirement for third party intervention, occurs in approximately 6% of the patients treated with Levemir.
Din investigaţiile clinice se cunoaşte că hipoglicemia majoră - definită ca hipoglicemia ce necesită tratament asistat - apare la aproximativ 6% dintre pacienţii trataţi cu Levemir.
Severe hypoglycaemia may lead to unconsciousness and/ or convulsions and may result in temporary or permanent impairment of brain function or even death.
Hipoglicemia severă poate duce la pierderea conştienţei şi/ sau convulsii şi poate avea ca rezultat afectarea temporară sau permanentă a funcţiei cerebrale, sau chiar moartea.
Injection site reactions are seen more frequently during treatment with Levemir than with human insulin.
Reacţiile la locul de injectare sunt întâlnite mai frecvent în timpul tratamentului cu Levemir, decât în timpul tratamentului cu insulină umană.
These reactions include redness, inflammation, bruising, swelling and itching at the injection site.
Aceste reacţii includ eritem, inflamare, contuzie, tumefacţie şi prurit la locul de injectare.
Most of the injection site reactions are minor and of a transitory nature, i. e. they normally disappear during continued treatment in a few days to a few weeks.
Cele mai multe reacţii la locul de injectare sunt minore şi tranzitorii, adică dispar în câteva zile, până la câteva săptămâni, pe parcursul tratamentului.
The overall percentage of treated patients expected to experience adverse drug reactions is estimated to be 12%.
În general, procentul pacienţilor trataţi cu Levemir la care se aşteaptă să apară reacţii adverse este estimat la 12%.
Frequencies of adverse drug reactions from clinical trials, which by an overall judgement are considered related to Levemir are listed below.
Frecvenţele de apariţie ale reacţiilor adverse raportate în urma studiilor clinice, considerate în general a fi determinate de Levemir, sunt prezentate în continuare.
Symptoms of hypoglycaemia usually occur suddenly.
De obicei, simptomele de hipoglicemie apar brusc.
They may include cold sweats, cool pale skin, fatigue, nervousness or tremor, anxiousness, unusual tiredness or weakness,
Ele pot include transpiraţii reci, tegumente
confusion, difficulty in concentration, drowsiness, excessive hunger, vision changes, headache, nausea and palpitation.
reci şi palide, fatigabilitate, nervozitate sau tremor, anxietate, oboseală neobişnuită sau slăbiciune, confuzie, dificultate de concentrare, somnolenţă, polifagie, tulburări de vedere, cefalee, greaţă şi palpitaţii.
Severe hypoglycaemia may lead to unconsciousness and/ or convulsions and may result in temporary or permanent impairment of brain function or even death.
Hipoglicemia severă poate duce la pierderea conştienţei şi/ sau convulsii şi poate avea ca rezultat afectarea temporară sau permanentă a funcţiei cerebrale sau chiar moartea.
Injection site reactions:
Reacţii la locul injectării:
Injection site reactions (redness, swelling and itching at the injection site) may occur during treatment with insulin.
În timpul tratamentului cu insulină pot să apară reacţii la locul injectării (eritem, tumefacţie şi prurit la locul injectării).
These reactions are usually transitory and normally they disappear during continued treatment.
De obicei, aceste reacţii sunt tranzitorii şi dispar pe parcursul tratamentului.
Lipodystrophy may occur at the injection site as a consequence of failure to rotate injection sites within an area.
Lipodistrofia poate să apară la locul injectării ca o consecinţă a omiterii schimbării locului injectării în cadrul aceleiaşi regiuni anatomice.
Oedema:
Edeme:
Oedema may occur upon initiation of insulin therapy.
La începerea terapiei insulinice pot să apară edeme.
These symptoms are usually of transitory nature.
De obicei, aceste simptome sunt tranzitorii.
Common (> 1/ 100, < 1/ 10)
Tulburări ale sistemului imunitar Frecvente (> 1/ 100, < 1/ 10)
In three clinical studies with subjects treated in combination with oral antidiabetic agents a higher frequency (2.2%) of allergic reactions and potentially allergic reactions have been observed.
În trei studii clinice la care au participat pacienţi trataţi în asociere cu antidiabetice orale s- a observat o frecvenţă mai mare (2, 2%) a reacţiilor alergice şi a potenţialelor reacţii alergice.
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100) Eye disorders
Mai puţin frecvente (> 1/ 1000, < 1/ 100) Tulburări oculare
Allergic reactions, potentially allergic reactions, urticaria, rash and eruptions:
Reacţii alergice, potenţiale reacţii alergice, urticarie, erupţii cutanate tranzitorii şi alte erupţii cutanate:
Such symptoms may be due to generalised hypersensitivity.
Astfel de semne pot fi datorate hipersensibilităţii generalizate.
Other signs of generalised hypersensitivity may be itching, sweating, gastrointestinal upset, angioneurotic oedema, difficulties in breathing, palpitation and reduction in blood pressure.
Alte semne de hipersensibilitate generalizată pot fi pruritul, transpiraţiile, tulburările gastro- intestinale, edemul angioneurotic, dispneea, palpitaţiile şi scăderea tensiunii arteriale.
Generalised hypersensitivity reactions are potentially life threatening (anaphylactic reactions).
Reacţiile de hipersensibilitate generalizată pot pune în pericol viaţa (reacţii anafilactice).
Uncommon (> 1/ 1,000, < 1/ 100)
Mai puţin frecvente (> 1/ 1000, < 1/ 100) Tulburări ale sistemului nervos
Refraction disorders:
Tulburări de refracţie:
Refraction anomalies may occur upon initiation of insulin therapy.
Anomalii de refracţie pot să apară la iniţierea tratamentului cu insulină.
Diabetic retinopathy:
Retinopatie diabetică:
Long-term improved glycaemic control decreases the risk of progression of diabetic retinopathy.
Controlul glicemic îmbunătăţit pe termen lung scade riscul agravării retinopatiei diabetice.
However, intensification of insulin therapy with abrupt improvement in glycaemic control may be associated with temporary worsening of diabetic retinopathy.
Totuşi, intensificarea terapiei insulinice cu îmbunătăţirea rapidă a controlului glicemiei poate fi asociată cu agravarea temporară a retinopatiei diabetice.
Rare (>
Rare (>
1/ 10,000, < 1/ 1,000)
1/ 10000, < 1/ 1000)
Peripheral neuropathy:
Neuropatie periferică:
Fast improvement in blood glucose control may be associated with the condition “ acute painful neuropathy”, which is usually reversible.
Îmbunătăţirea rapidă a controlului glicemiei poate fi asociată cu „ neuropatia acută dureroasă ”, care, de obicei, este reversibilă.
A specific overdose for insulin cannot be defined, however, hypoglycaemia may develop over sequential stages if too high doses relative to the patient’ s requirement are administered:
Un supradozaj specific cu insulină nu poate fi definit, totuşi, hipoglicemia se poate dezvolta pe parcursul unor etape succesive, dacă sunt administrate doze prea mari faţă de necesarul pacientului:
It is therefore recommended that the diabetic patient always carries sugar containing products.
De aceea, se recomandă ca pacienţii cu diabet zaharat să aibă întotdeauna asupra lor produse care conţin zahăr.
• Severe hypoglycaemic episodes, where the patient has become unconscious, can be treated by glucagon (0.5 to 1 mg) given intramuscularly or subcutaneously by a trained person, or by glucose given intravenously by a medical professional.
• Episoadele hipoglicemice severe, când pacientul devine inconştient, pot fi tratate fie prin administrarea intramusculară sau subcutanată de glucagon (0, 5 până la 1 mg) de către o persoană instruită adecvat, fie prin administrarea intravenoasă de glucoză de către personal medical.
Glucose must also be given intravenously, if the patient does not respond to glucagon within 10 to 15 minutes.
De asemenea, glucoza trebuie administrată intravenos dacă pacientul nu răspunde la glucagon în decurs de 10 până la 15 minute.
Drugs used in diabetes.
Grupa farmacoterapeutică: medicamente utilizate în tratamentul diabetului zaharat.
Insulins and analogues for injection, long-acting.
Insuline şi analogi injectabili cu acţiune prelungită.
Insulin detemir is a soluble, long-acting basal insulin analogue with a prolonged duration of effect.
Insulina detemir este un analog solubil de insulină bazală, cu acţiune prelungită.
The time action profile of insulin detemir is statistically significantly less variable and therefore more predictable than for NPH insulin as seen from the within-subject Coefficients of Variation (CV) for the total and maximum pharmacodynamic effect in Table 1.
Profilul acţiunii în timp a insulinei detemir este semnificativ statistic mai puţin variabil şi de aceea mai predictibil decât al insulinei NPH, aşa cum se observă din coeficientul de variaţie (CV) intra - individual pentru efectul farmacodinamic total şi maxim (Tabelul 1).
Within-Subject Variability of the time action profile of insulin detemir and NPH insulin
Variabilitatea intra- individuală a profilului acţiunii în timp a insulinei detemir şi insulinei NPH
Pharmacodynamic
Insulina detemir
Insulin
VC (%)
Endpoint
farmacodinamic VC (%)
insulin
ASCRIG, 0- 24 h * **
AUCGIR,0-24h* GIRmax**
27
CV
68
(%) 27 23
23
CV (%) 68 46
46
*Area under the curve insulin detemir
* Aria de sub curba concentraţiei plasmatice în funcţie de timp < 0, 001 pentru toate comparaţiile cu insulina detemir)
** Glucose Infusion Rate p-value < 0.001 for all comparisons with
** Rata de infuzie a glucozei (p
The prolonged action of insulin detemir is mediated by the strong self-association of insulin detemir molecules at the injection site and albumin binding via the fatty acid side-chain.
Acţiunea prelungită a insulinei detemir este determinată de puternica auto- asociere a moleculelor de insulină detemir la locul injectării şi de legarea de albumine prin intermediul catenei laterale de acid gras.
The blood glucose lowering effect of insulin detemir is due to the facilitated uptake of glucose following binding of insulin to receptors on muscle and fat cells and to the simultaneous inhibition of glucose output from the liver.
Efectul insulinei detemir de scădere a glicemiei este datorat facilitării captării glucozei, consecutivă legării insulinei de receptorii musculari şi ai celulelor adipoase, precum şi inhibării simultane a eliberării glucozei din ficat.
7 Pharmacodynamic Parameters for Levemir and NPH Glucose infusion rate (mg/ kg/ min)
7 Parametrii farmacodinamici ai Levemir şi NPH Rata de perfuzie a glucozei (mg/ kg/ min)
Duration of action (hr) GIRmax (mg/ kg/ min) † estimated values
Durata de acţiune (ore) RIGmax (mg/ kg/ min) Valoare estimată
Time Since Insulin Injection (hours)
Timpul scurs de la injectarea insulinei (ore)
Figure 1:
Figura 1.
If administered twice daily, steady state will occur after 2-3 dose administrations.
Dacă este administrată de două ori pe zi, starea de echilibru va fi atinsă după 2- 3 administrări.
For doses in the interval of 0.2 - 0.4 U/ kg, Levemir exerts more than 50% of its maximum effect from 3-4 hours and up to approximately 14 hours after dose administration.
Pentru dozele cuprinse în intervalul 0, 2 – 0, 4 U/ kg, Levemir îşi exercită peste 50% din efectul său maxim de la 3- 4 ore până la aproximativ 14 ore după administrare.
Lower day-to-day variability in FPG was demonstrated during treatment with Levemir compared to NPH in long-term clinical trials.
În studiile clinice pe termen lung, s- a demonstrat variabilitatea de la o zi la alta mai mică a glicemiei à jeun pe durata tratamentului cu Levemir, comparativ cu insulina NPH.
Studies in patients with type 2 diabetes treated with basal insulin in combination with oral antidiabetic drugs demonstrated that glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin and insulin glargine and associated with less weight gain, please see Table 2 below.
Studiile la pacienţii cu diabet zaharat de tip 2 trataţi cu insulină bazală în asociere cu antidiabetice orale au demonstrat că, controlul glicemic (HbA1c) cu Levemir este comparabil cu cel realizat de insulina NPH şi de insulina glargin, fiind asociat cu o creştere în greutate mai mică (vezi tabelul 2 de mai jos).
In the study versus insulin glargine, insulin detemir was allowed to be administered once or twice daily whereas insulin glargine was to be administered once a day, 55% of the insulin detemir-treated subjects completed the 52 weeks of treatment on the twice daily regimen.
55% dintre subiecţii trataţi cu insulină detemir au încheiat tratamentul cu o durată de 52 de săptămâni, având un regim de administrare de două ori pe zi.
Change in body weight after insulin treatment Study duration Insulin detemir Insulin detemir NPH insulin once daily twice daily 20 week +0.7 kg +1.6 kg
Insulină detemir Insulină detemir o dată pe zi de două ori pe zi +0, 7 kg
26 weeks 52 weeks +2.3 kg
52 săptămâni
In trials with the use of OAD-insulin combination therapy Levemir treatment resulted lower risk of minor nocturnal hypoglycaemia compared to NPH insulin.
În studii clinice utilizând terapia asociată ADO – insulină, tratamentul cu Levemir a evidenţiat un risc mai mic cu 61- 65% al hipoglicemiilor nocturne minore în comparaţie cu insulina NPH.
In long-term treatment trials in patients with type 1 diabetes, fasting plasma glucose was improved with Levemir compared with NPH insulin when given as basal/ bolus therapy including in children and adolescents aged 6 to 17 years.
În studiile clinice pe termen lung la pacienţii cu diabet zaharat de tip 1, glicemia à jeun a fost ameliorată după administrarea Levemir în comparaţie cu insulina NPH, atunci când administrarea s- a făcut în regim bazal/ bolus, inclusiv la copii şi adolescenţi cu vârsta cuprinsă între 6 şi 17 ani.
Glycaemic control (HbA1c) with Levemir is comparable to NPH insulin, with a lower risk of nocturnal hypoglycaemia and no associated weight gain.
Controlul glicemic (HbA1c) cu Levemir este comparabil cu cel realizat de insulina NPH, cu un risc mai mic al hipoglicemiilor nocturne şi fără creştere în greutate.
In clinical trials using basal bolus insulin therapy, the overall rates of hypoglycaemia with Levemir and NPH insulin were similar.
În studii clinice utilizând terapia insulinică de tip bolus bazal, procentul total al hipoglicemiilor determinate de Levemir a fost similar celui determinat de insulina NPH.
Analyses of nocturnal hypoglycaemia in patients with type 1 diabetes showed a significantly lower risk of minor nocturnal hypoglycaemia (able to self-treat and confirmed by capillary blood glucose less than 2.8 mmol/ L or 3.1 mmol/ L if expressed as plasma glucose) than with NPH insulin, whereas no difference was seen in type 2 diabetes.
8 minore (pacientul s- a putut trata singur şi hipoglicemiile au fost confirmate prin determinarea glicemiei din sângele capilar, sub 2, 8 mmol/ l sau a glicemiei plasmatice, sub 3, 1 mmol/ l) în cazul administrării Levemir, decât în cazul administrării insulinei NPH, în timp ce în cazul diabetului zaharat de tip 2 nu au fost observate diferenţe.
Furthermore, the overall risk of 8 nocturnal hypoglycaemia in children and adolescents aged 6 to 17 years with type 1 diabetes was significantly lower with Levemir compared to NPH insulin.
În plus, riscul hipoglicemiilor nocturne la copii şi adolescenţi cu vârsta cuprinsă între 6 şi 17 ani cu diabet zaharat tip 2 a fost semnificativ mai mic în cazul administrării Levemir comparativ cu insulina NPH.
Antibody development has been observed with the use of Levemir.
În cazul tratamentului cu Levemir, s- a observat dezvoltarea de anticorpi.
Maximum serum concentration is reached between 6 and 8 hours after administration.
Concentraţia plasmatică maximă este atinsă în 6- 8 ore de la administrare.
When administered twice daily, steady state serum concentrations are reached after 2-3 dose administrations.
Când este administrat de două ori pe zi, concentraţiile în platou sunt atinse după administrarea a 2- 3 doze.
Within-patient variation in absorption is lower for Levemir than for other basal insulin preparations.
Variaţia intra- individuală a absorbţiei este mai mică pentru Levemir decât pentru alte produse de insulină bazală.
There are no clinically relevant differences between genders in pharmacokinetic properties of insulin detemir.
Nu există diferenţe clinice relevante între sexe, referitor la proprietăţile farmacocinetice ale insulinei detemir.
An apparent volume of distribution for insulin detemir (approximately 0.1 l/ kg) indicates that a high fraction of insulin detemir is circulating in the blood.
Volumul aparent de distribuţie pentru insulina detemir (aproximativ 0, 1 l/ kg) indică faptul că o mare fracţiune din insulina detemir circulă în sânge.
The terminal half-life is between 5 and 7 hours depending on dose.
Timpul terminal de înjumătăţire plasmatică este cuprins între 5- 7 ore, în funcţie de doză.
Linearity:
Liniaritate:
Special Populations:
Grupuri populaţionale speciale:
The pharmacokinetic properties of insulin detemir were investigated in children (6– 12 years) and adolescents (13– 17 years) and compared to adults with type 1 diabetes.
Proprietăţile farmacocinetice ale insulinei detemir au fost investigate la copii (6- 12 ani) şi adolescenţi (13- 17 ani) şi au fost comparate cu cele determinate la adulţii cu diabet zaharat tip 1.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetic properties.
S- a constatat că nu există diferenţe clinice relevante ale proprietăţilor farmacocinetice.
There was no clinically relevant difference in pharmacokinetics of insulin detemir between elderly and young subjects or between subjects with renal or hepatic impairment and healthy subjects.
Nu s- a constatat nici o diferenţă clinică relevantă a profilului farmacocinetic al insulinei detemir între vârstnici şi tineri sau între subiecţi cu insuficienţă renală sau hepatică şi subiecţi sănătoşi.
No clinically relevant differences in the pharmacokinetics of insulin detemir are expected between healthy subjects and subjects with renal or hepatic impairment, based on the studies performed.
Nu se aşteaptă diferenţe clinice relevante ale profilului farmacocinetic al insulinei detemir între subiecţii sănătoşi şi subiecţii cu insuficienţă renală sau hepatică, pe baza studiilor efectuate.
As the pharmacokinetics of insulin detemir has not been studied extensively in these populations, it is advised to monitor plasma glucose closely in these populations.
Deoarece profilul
9 5.3 Preclinical safety data
9 farmacocinetic al insulinei detemir nu a fost studiat extensiv la aceste populaţii, se recomandă o atentă monitorizare a glicemiei pentru aceste grupuri de pacienţi.
Non-clinical data reveal no special hazard for humans based on conventional studies of safety pharmacology, repeated dose toxicity, genotoxicity and toxicity to reproduction.
Datele non- clinice din studiile convenţionale privind siguranţa farmacologică, toxicitatea după doze repetate, genotoxicitatea şi toxicitatea asupra funcţiei de reproducere, nu au evidenţiat riscuri speciale pentru om.
Receptor affinity data and in-vitro mitogenicity tests revealed no evidence of an increased mitogenic potential compared to human insulin.
Datele despre afinitatea receptorului şi testele de mitogenitate in vitro nu au arătat o evidenţă a creşterii potenţialului mitogen, comparativ cu insulina umană.
Glycerol Phenol Metacresol Zinc acetate Disodium phosphate dihydrate Sodium chloride Hydrochloric acid 2N (pH adjustment) Sodium hydroxide 2N (pH adjustment) Water for injections
Glicerol Fenol Metacrezol Acetat de zinc Hidrogenofosfat disodic dihidrat Clorură de sodiu Acid clorhidric 2N (pentru ajustarea pH- ului) Hidroxid de sodiu 2N (pentru ajustarea pH- ului) Apă pentru preparate injectabile
Substances added to Levemir may cause degradation of insulin detemir, e. g. if the medicinal product contains thiols or sulphites.
Adăugarea altor substanţe la Levemir poate produce degradarea insulinei detemir, dacă, de exemplu, conţin tioli sau sulfiţi.
After first opening the product must be stored for a maximum of 6 weeks, not above 30°C.
După prima utilizare, medicamentul trebuie păstrat maximum 6 săptămâni la temperaturi sub 30°C.
Store in a refrigerator (2°C - 8°C) not near a freezing compartment.
A se păstra la frigider (2°C - 8°C) dar nu aproape de congelator.
Keep the cartridge in the outer carton in order to protect from light.
A se păstra cartuşul în ambalajul original, pentru a fi protejat de lumină.
Levemir should be protected from excessive heat and sunlight.
Levemir trebuie ferit de căldură excesivă sau de lumina solară.
3 ml solution in a cartridge (type 1 glass), with a plunger (bromobutyl) and a stopper (bromobutyl/ polyisoprene) in a carton.
3 mililitri soluţie injectabilă ambalată în cartuş (sticlă tip 1) prevăzut cu piston (brombutil) şi dispozitiv de oprire (brombutil/ poliizopren) în cutie de carton.
Pack size of 1, 5 and 10 cartridges.
1, 3 şi 10 cartuşe.
Levemir Penfill is designed to be used with Novo Nordisk delivery systems and NovoFine needles.
10 Levemir Penfill este realizat pentru a fi utilizat cu dispozitivele NovoNordisk de administrare a insulinei şi cu acele NovoFine.
Detailed instruction accompanying the delivery system must be followed.
Trebuie urmate instrucţiunile detaliate de utilizare care însoţesc dispozitivele de administrare.
Levemir is for use by one person only.
Levemir este destinat utilizării individuale.
10 Levemir should not be used if it does not appear clear and colourless.
Levemir nu trebuie utilizat dacă soluţia nu este limpede şi incoloră.
Levemir which has been frozen must not be used.
Dacă a fost congelat, Levemir nu trebuie utilizat.
The patient should be advised to discard the needle after each injection.
Pacienţii trebuie sfătuiţi să arunce acele, după fiecare injectare.
01 June 2004
01 Iunie 2004
Levemir 100 U/ ml solution for injection in a pre-filled pen.
Levemir 100 U/ ml soluţie injectabilă în stilou injector (pen) preumplut.
1 pre-filled pen contains 3 ml equivalent to 300 U.
1 stilou injector (pen) preumplut conţine 3 ml echivalent cu 300 U.
Dosage: In combination with oral antidiabetic agents it is recommended to initiate Levemir treatment with once daily administration at a dose of 10 U or 0.1-0.2 U/ kg.
Doze: Tratamentul cu Levemir în asociere cu antidiabetice orale se recomandă a fi iniţiat cu o doză de 10 U sau 0, 1- 0, 2 U/ kg, administrată o dată pe zi.