natgillin/translations-raw huggingface dataset:
There were 4,148 patients with type 2 diabetes, including 3,021 patients treated with Onglyza, randomised in six double-blind, controlled clinical safety and efficacy studies conducted to evaluate the effects of saxagliptin on glycaemic control.
4148 de pacienţi cu diabet zaharat de tip 2, incluzând 3021 de pacienţi trataţi cu Onglyza, au fost randomizaţi în şase studii clinice controlate, dublu-orb, de siguranţă şi eficacitate, derulate în scopul evaluării efectelor saxagliptinului asupra controlului glicemic.
There were 4,148 patients with type 2 diabetes, including 3,021 patients treated with saxagliptin, randomised in six double-blind, controlled clinical safety and efficacy studies conducted to evaluate the effects of saxagliptin on glycaemic control.
4148 de pacienţi cu diabet zaharat tip 2, incluzând 3021 de pacienţi trataţi cu saxagliptin, au fost randomizaţi în şase studii clinice controlate, dublu-orb, de siguranţă şi eficacitate, efectuate în scopul evaluării efectelor saxagliptinului asupra controlului glicemic.
There were 5 complete responses and 32 partial responses for an ORR of 70% (95% CI: 56%, 82%).
Au existat 5 răspunsuri complete şi 32 de răspunsuri parţiale pentru o RRO de 70% (95% IÎ: 56%, 82%).
There were 53 subjects who continued on 5 mg/kg every 6 weeks.
Au existat 53 de subiecți care au continuat cu 5 mg/kg la intervale de 6 săptămâni.
There were 570 patients treated with Bosulif in this trial including CP CML patients previously treated with only one prior TKI (imatinib), CP CML patients previously treated with imatinib and at least 1 additional TKI (dasatinib and/or nilotinib), CML patients in accelerated or blast phase previously treated with at least one TKI (imatinib) and patients with Ph+ ALL previously treated with at least one TKI (imatinib).
În acest studiu clinic au fost 570 de pacienţi trataţi cu Bosulif, incluzând pacienţi cu LMC FC care au fost trataţi anterior cu un singur ITK (imatinib), pacienţi cu LMC FC trataţi anterior cu imatinib şi cel puţin încă un 1 ITK (dasatinib şi/sau nilotinib), pacienţi cu LMC în fază accelerată sau în fază blastică trataţi anterior cu cel puţin un ITK (imatinib) şi pacienţi cu LLA Ph+ trataţi anterior cu cel puţin un ITK (imatinib).
There were 5897 patients enrolled, representing 49 % of patients originally randomly assigned to receive dabigatran etexilate in RE-LY and 86 % of RELY-ABLE–eligible patients.
Au fost înrolați 5897 pacienți, reprezentând 49 % din pacienții înrolaţi iniţial cărora li s-a administrat randomizat dabigatran etexilat în studiul RE-LY și 86 % din pacienții eligibili RELY-ABLE.
There were 7/317 patients (2%) in the emtricitabine/rilpivirine/tenofovir disoproxil fumarate arm and 6/152 patients (4%) in the Delayed Switch arm who permanently discontinued study drug due to a treatment-emergent adverse event (TEAE).
Au existat 7/317 pacienți (2%) în grupul de tratament cu emtricitabină/rilpivirină/fumarat de tenofovir disoproxil și 6/152 de pacienți (4%) în grupul de conversie întârziată care au întrerupt permanent tratamentul cu medicamentul studiului din cauza unui eveniment advers rezultat în urma tratamentului (TEAE).
There were 7/317 patients (2%) in the Eviplera arm and 6/152 patients (4%) in the Delayed Switch arm who permanently discontinued study drug due to a treatment-emergent adverse events (TEAE).
7/317 pacienţi (2%) din grupul tratat cu Eviplera şi 6/152 pacienţi (4%) din grupul cu înlocuirea tardivă a tratamentului au întrerupt definitiv tratamentul cu medicamentul de studiu din cauza evenimentelor adverse asociate tratamentului (EAAT).
There were 703 patients who experienced an event within the secondary MACE composite endpoint (first event of cardiovascular death, nonfatal myocardial infarction, nonfatal stroke and urgent revascularization due to unstable angina).
Au existat 703 pacienţi care au prezentat un eveniment în cadrul criteriului final secundar compus al evenimentelor ECAM (primul eveniment de deces de cauză cardiovasculară, infarct miocardic non- letal, accident vascular cerebral non-letal şi revascularizare urgentă datorată anginei instabile).
There were 703 patients who experienced an event within the secondary MACE composite endpoint (first event of cardiovascular death, nonfatal myocardial infarction, nonfatal stroke and urgent revascularization due to unstable angina).
Au existat 703 pacienţi care au prezentat un eveniment în cadrul criteriului finalsecundar compus al evenimentelor ECAM (primul eveniment de deces de cauză cardiovasculară, infarct miocardic non- letal, accident vascular cerebral non-letal şi revascularizare urgentă datorată anginei instabile).
There were 77 subjects enrolled into the first study and 109 into the second.
În primul studiu s-au înrolat 77 subiecţi iar în cel de-al doilea, 109.
There were 80 paediatric CAPS patients (2-17 years of age) included in the studies.
Au fost incluşi în aceste studii 80 pacienţi copii şi adolescenţi cu CAPS (cu vârsta cuprinsă între 2 şi 17 ani).
There were 95 subjects from group 2 who continued on 5 mg/kg every 6 weeks.
Au existat 95 de subiecți din grupul 2 care au continuat cu 5 mg/kg la intervale de 6 săptămâni.
There were a few cases of subjects with delayed elimination.
Au existat puţine cazuri de subiecţi cu eliminare întârziată.
There were a few reports of overdose.
Au fost raportate câteva cazuri de supradozaj.
There were a limited number of patients with severe underlying disease such as immunocompromised patients, patients with APACHE II scores  15 (3.3 %), or with surgically apparent multiple intra-abdominal abscesses (11.4 %).
S-au inclus un număr limitat de pacienţi cu boli concomitente severe, cum sunt pacienţii cu imunitate deprimată, pacienţii cu scoruri APACHE II > 15 (3,3 %) sau cei cu abcese intra- abdominale multiple, evidente la examenul chirurgical (11,4 %).
There were a total of 385 subject exposures involving over 14,500 infusions of Cinryze in these studies.
În total, în cadrul acestor studii, au avut loc 385 de expuneri ale subiecţilor, implicând peste 14500 perfuzii cu Cinryze.
There were also 1,238 patients with mild renal impairment, and 143 patients with moderate renal impairment on linagliptin.
De asemenea, au mai fost trataţi cu linagliptin 1238 pacienţi cu insuficienţă renală uşoară şi 143 pacienţi cu insuficienţă renală medie.
There were also reclassifications in the week 48 primary analysis with the most common being reclassification from virologic failure to discontinued for non-AE reasons.
Au existat, de asemenea, reclasificări în cadrul analizei primare la săptămâna 48, cea mai frecventă fiind reclasificarea de la eşec virusologic până la întreruperea tratamentului din cauze non-EA.
There were also reclassifications in the Week 48 primary analysis with the most common being reclassification from virologic failure to discontinued for non-AE reasons. e.g. lost to follow up, non-compliance, withdrew consent.
De asemenea, au existat reclasificări în analiza principală din săptămâna 48, cea mai frecventă fiind reclasificarea de la eșec virusologic la întrerupere din alte motive decât un eveniment advers. de exemplu pierduți din monitorizare, absența complianței, retragerea consimțământului.
There were also reductions in patients’ symptoms, such as pain and inflammation, and improvements in vision.
Au existat, de asemenea, reduceri ale simptomelor pacienților, cum ar fi durerea și inflamația, precum și ameliorări ale vederii.
There were also statistically significant improvements demonstrated in exploratory endpoints assessed by the Functional Assessment of Chronic Illness Therapy – Fatigue (FACIT-F) scores for 150 mg and 300 mg compared to placebo (7.97, 5.97 versus 1.63, respectively).
De asemenea, au fost înregistrate îmbunătățiri semnificative din punct de vedere statistic, demonstrate în criteriile finale exploratorii, evaluate prin scorul Functional Assessment of Chronic Illness Therapy – Fatigue (FACIT-F)/Evaluarea funcțională a terapiei în afecțiunea cronică - Fatigabilitate, la administrarea a 150 mg și 300 mg comparativ cu placebo (7,97, 5,97 comparativ cu 1,63).
There were fewer thrombotic events with Soliris treatment than during the same period of time prior to treatment.
S-a manifestat o reducere a ratei evenimentelor tromboembolice pe durata tratamentului cu Soliris, comparativ cu aceeaşi perioadă de timp în faza de pretratament.
There were fewer treatment discontinuations in the unboosted REYATAZ group (1 vs.
În grupul cu REYATAZ neactivat au fost înregistrate mai puţine întreruperi ale tratmentului (1 vs.
There were five cases of 12-month persistent HPV-16/18 infection (4 HPV-16; 1 HPV-18) in the control group and one HPV-16 case in the vaccine group in study 001.
Au existat cinci cazuri de infecţie HPV- 16/18 persistentă 12 luni (4 HPV-16, 1 HPV-18) în grupul de control şi un caz HPV-16 în grupul vaccinat din studiul 001.
There were four co-primary endpoints for which change from baseline was assessed: percentage parabasal cells and superficial cells in the vaginal smear, vaginal pH, and MBS of VVA (dryness or dyspareunia).
S-au utilizat patru criterii finale principale de evaluare concomitente pentru care s-a evaluat modificarea faţă de momentul iniţial: procentul celulelor parabazale şi superficiale pe frotiul cervico-vaginal, pH-ul vaginal şi SCMN de AVV (uscăciune sau dispaurenie).
There were four main studies in 842 chronic renal failure patients and three main studies in 586 non- myeloid cancer patients receiving chemotherapy.
Au existat patru studii principale pe 842 de pacienţi cu insuficienţă renală cronică şi trei studii principale pe 586 de pacienţi cu cancer non-mieloid aflaţi sub chimioterapie.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l), 12 % vs 5 %, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9 % vs 3 %, in women vs men in the first cycle of therapy.
S-au înregistrat rate mai mari de neutropenie de Gradul 4 (NAN < 0,5 x 109/l), 12 % comparativ cu 5 %, şi trombocitopenie (< 20 x 109/l), 9 % comparativ cu 3 %, la femei comparativ cu bărbaţii, în cazul primei cure de tratament.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l), 12% vs 5%, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9% vs 3 %, in women vs men in the first cycle of therapy.
S-au înregistrat rate mai mari de neutropenie de Gradul 4 (NAN < 0,5 x 109/l), 12% comparativ cu 5%, şi trombocitopenie (< 20 x 109/l), 9% comparativ cu 3%, la femei comparativ cu bărbaţii, în cazul primei cure de tratament.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l), 12% vs 5%, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9% vs 3 %, in women vs men in the first cycle of therapy.
S-au înregistrat rate mai mari de neutropenie de Gradul 4 (NAN < 0,5 x 109/l), 12% comparativ cu 5%, şi trombocitopenie (< 20 x 109/l), 9% comparativ cu 3%, la femei comparativ cu bărbaţii, în cazul primului ciclu de tratament.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia (ANC < 0.5 x 109/l), 12% vs 5%, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9% vs 3%, in women vs men in the first cycle of therapy.
S-au înregistrat rate mai mari de neutropenie de Gradul 4 (NAN < 0,5 x 109/l), 12% comparativ cu 5%, şi trombocitopenie (< 20 x 109/l), 9% comparativ cu 3%, la femei comparativ cu bărbaţii, în cazul primei cure de tratament.
There were higher rates of Grade 4 neutropenia(ANC < 0.5 x 109/l), 12% vs 5%, and thrombocytopenia (< 20 x 109/l), 9% vs 3%, in women vs men in the first cycle of therapy.
S-au înregistrat rate mai mari de neutropenie de Gradul 4 (NAN < 0,5 x 109/l), 12% comparativ cu 5%, şi trombocitopenie (< 20 x 109/l), 9% comparativ cu 3%, la femei comparativ cu bărbaţii, în cazul primei cure de tratament.
There were isolated reports of severe infusion reactions in clinical trials.
În studiile clinice, s-au raportat cazuri izolate de reacţii severe asociate administrării în perfuzie.
There were neither statistically significant nor clinically relevant differences in bevacizumab clearance in patients receiving Avastin monotherapy compared to patients receiving Avastin in combination with interferon alfa-2a, erlotinib or chemotherapies (IFL, 5-FU/LV, carboplatin/paclitaxel, capecitabine, doxorubicin or cisplatin/gemcitabine).
Nu au existat diferenţe semnificative statistic sau relevante clinic între clearance-ul bevacizumab la pacienţii trataţi cu Avastin în monoterapie comparativ cu pacienţii cărora li s-a administrat Avastin în asociere cu interferon alfa-2a, erlotinib sau chimioterapice (IFL, 5-FU/LV, carboplatină/paclitaxel, capecitabină, doxorubicină sau cisplatină/gemcitabină).
There were no abnormal breast palpation findings in the placebo group at baseline or at study end.
Nu au existat aspecte anormale în ceea ce priveşte palparea sânilor la grupul cu placebo la momentul iniţial sau la terminarea studiului.
There were no accompanying clinical symptoms and the event resolved.
Nu a fost însoţită de simptome clinice şi episodul s-a rezolvat.
There were no additional improvements in study 4 (week 48 through week 144).
Nu au existat îmbunătăţiri suplimentare în cadrul studiului 4 (din săptămâna 48 până în săptămâna 144).
There were no adverse clinical consequences associated with this imbalance (including syncope or pacemaker insertion) in this patient population (see section 5.1).
Nu au existat consecinţe clinice negative asociate cu acest dezechilibru (incluzând sincopă sau implantare de pacemaker) în această grupă de pacienţi (vezi pct.
There were no adverse effects on fetal growth or development in rats or monkeys.
La şobolan şi maimţă, nu au existat reacţii adverse asupra creşterii sau dezvoltării fetale.
There were no adverse effects on surrogate markers of fertility (e.g. estrous cyclicity, testicular volume, ejaculate volume, sperm motility, or total sperm count per ejaculate) in monkeys, and no alirocumab-related anatomic pathology or histopathology findings in reproductive tissues in any rat or monkey toxicology study.
Nu au existat reacţii adverse asupra parametrilor surogat ai fertilităţii (de exemplu ciclu estral, volum testicular, volum ejaculat, mobilitate a spermei sau număr total de spermatozoizi per ejaculare) la maimuţă şi nici rezultate anatomo-patologice sau histopatologice la nivelul ţesutului reproducător legate de utilizarea alirocumabului în cadrul niciunui studiu de toxicologie efectuat la şobolan sau maimuţă.
There were no adverse reactions in the low-dose animals in the presence or absence of anaesthesia, and no infusion-related reactions in the mid-dose group in the absence of anaesthesia.
Nu au existat reacţii adverse la animalele care au primit doza mică în prezenţa sau absenţa anesteziei şi nu au fost observate reacţii determinate de perfuzie la grupul care a primit doza medie în absenţa anesteziei.
There were no apremilast-related effects on duration of pregnancy, number of pregnant mice at the end of the gestation period, number of mice that delivered a litter, or any developmental effects in the pups beyond postnatal day 7.
Nu s-au observat efecte legate de apremilast asupra duratei sarcinii, numărului de femele de şoarece gestante la sfârşitul perioadei de gestaţie, numărului de femele de şoarece care au fătat un rând de pui, şi nici orice efecte de dezvoltare asupra puilor născuţi după ziua postanală 7.
There were no biologically relevant haematology differences or serum chemistry differences after the 14-day period.
Nu s-au observat diferenţe hematologice biologic semnificative sau diferenţe în chimia serului după 14 zile.
There were no bone changes observed in mice or rats after lifetime exposure (2 years) at 4 times or 2 times the human clinical exposure in adult or paediatric ITP patients at 75 mg/day and 2 times the human clinical exposure in HCV patients at 100 mg/day, based on AUC.
La şoareci sau şobolani, nu s-au observat modificări osoase după expunere pe toată durata vieţii (2 ani), expunere de 4 ori sau de 2 ori mai mare decât expunerea clinică la om la pacienţi adulți sau copii și adolescenți cu PTI la doza de 75 mg/zi şi de 2 ori mai mare decât expunerea clinică la om la pacienţi cu infecție VHC la doza de 100 mg/zi, pe baza ASC.
There were no clinically important pharmacokinetic differences between patients with severe renal insufficiency and healthy subjects.
Nu s-au înregistrat diferenţe farmacocinetice importante clinic între pacienţii cu insuficienţă renală severă şi subiecţii sănătoşi.
There were no clinically important pharmacokinetic differences due to gender, race or body mass index (BMI) for raltegravir in adults.
Nu s-au înregistrat diferenţe farmacocinetice importante clinic pentru raltegravir, datorate sexului, rasei sau indicelui de masă corporală (IMC) la adulţi.
There were no clinically important pharmacokinetic differences due to gender, race or body mass index (BMI) in adults.
Nu s-au înregistrat diferenţe de farmacocinetică semnificative clinic datorate sexului, rasei sau indicelui de masă corporală (IMC) la adulţi.
There were no clinically relevant changes in pain scores from baseline in either the methylnaltrexone bromide or placebo-treated patients.
Nu au existat modificări relevante din punct de vedere clinic față de momentul inițial, în ceea ce privește scorurile pentru durere, nici la pacienții tratați cu bromură de metilnaltrexonă, nici la pacienții la care s-a administrat placebo.
There were no clinically relevant changes in the laboratory values or vital signs in either treatment group throughout the clinical trial.
Pe parcursul studiului clinic, nu s-au înregistrat modificări relevante clinic ale valorilor analizelor de laborator sau ale semnelor vitale în ambele grupuri de tratament.
There were no clinically relevant changes in the laboratory values or vital signs in either treatment group throughout the study.
Pe parcursul studiului, nu s-au înregistrat modificări relevante clinic ale valorilor analizelor de laborator sau ale semnelor vitale în ambele grupuri de tratament.
There were no clinically relevant differences between naloxegol 12.5 mg, 25 mg, and placebo in average pain intensity, daily opioid dose or in opioid withdrawal scores over the 12-week study.
Pe o perioadă de 12 săptămâni de studiu, nu au fost observate diferenţe semnificative clinic între naloxegol 12,5 mg, 25 mg şi placebo în ceea ce priveşte intensitatea medie a durerii, doza zilnică de opioide sau scorul sevrajului la opioizi.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of pemetrexed plus cisplatin within the histology subgroups.
Nu au fost observate diferenţe relevante din punct de vedere clinic ale profilului de siguranţă al pemetrexed plus cisplatină în cadrul diferitelor subgrupuri histologice.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of pemetrexed within the histology subgroups
Nu s-au observat diferenţe relevante clinic ale profilului de siguranţă al pemetrexed în cadul subtipurilor histologice.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of pemetrexed within the histology subgroups.
Nu s-au observat diferenţe relevante clinic ale profilului de siguranţă al pemetrexed în cadrul subtipurilor histologice.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of pemetrexed within the histology subgroups.
Nu s-au observat diferenţe relevante clinic ale profilului de siguranţă al pemetrexed în cadul subtipurilor histologice.
There were no clinically relevant differences observed for the safety profile of pemetrexed within the histology subgroups.
În cadrul subgrupelor histologice, nu au fost observate alte diferenţe clinic relevante pentru profilul de siguranţă al pemetrexed.
There were no clinically relevant effects of the fluticasone furoate/vilanterol combination on beta-adrenergic systemic effects (heart rate or serum potassium) in subjects with mild or moderate hepatic impairment (vilanterol, 22 micrograms) or with severe hepatic impairment (vilanterol, 12.5 micrograms) compared with healthy subjects.
Nu au existat efecte relevante din punct de vedere clinic ale tratamentului cu combinaţia furoat de fluticazonă/vilanterol asupra efectelor sistemice beta-adrenergice (ritmul cardiac sau potasemia) la subiecţii cu insuficienţă hepatică uşoară sau moderată (vilanterol 22 micrograme) sau cu insuficienţă hepatică severă (vilanterol 12,5 micrograme), comparativ cu subiecţii sănătoşi.
There were no clinically relevant mean increases of C-reactive protein from baseline following long-term treatment with Revestive for up to 30 months.
Nu au existat creşteri medii relevante clinic ale proteinei C reactive faţă de nivelul iniţial în urma tratamentului de lungă durată cu Revestive timp de până la 30 de luni.
There were no clinically significant pharmacokinetic interactions when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with emtricitabine, lamivudine, indinavir, efavirenz, nelfinavir, saquinavir (ritonavir boosted), methadone, ribavirin, rifampicin, tacrolimus, or the hormonal contraceptive norgestimate/ethinyl oestradiol.
Nu au existat interacţiuni farmacocinetice semnificative din punct de vedere clinic când fumaratul de tenofovir disoproxil a fost administrat concomitent cu emtricitabină, lamivudină, indinavir, efavirenz, nelfinavir, saquinavir (ritonavir potențat), metadonă, ribavirină, rifampicină, tacrolimus sau contraceptivul hormonal norgestimat/etinilestradiol.
There were no clinically significant pharmacokinetic interactions when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with emtricitabine, nelfinavir or ribavirin.
Nu s-au observat interacţiuni farmacocinetice semnificative din punct de vedere clinic atunci când fumaratul de tenofovir disoproxil a fost administrat concomitent cu emtricitabină, nelfinavir sau ribavirină.
There were no clinically significant pharmacokinetic interactions when tenofovir disoproxil fumarate was co-administered with ritonavir boosted saquinavir.
Nu au existat interacţiuni farmacocinetice semnificative din punct de vedere clinic atunci când fumaratul de tenofovir disoproxil a fost administrat concomitent cu saquinavir potenţat de ritonavir. saquinavir ca unic inhibitor de protează nu este recomandată.
There were no clinically-relevant alterations in trough serum concentration and pharmacodynamics of denosumab (creatinine adjusted urinary N- telopeptide, uNTx/Cr) by concomitant chemotherapy and/or hormone therapy or by previous intravenous bisphosphonate exposure.
Nu au existat modificări clinic relevante ale concentraţiilor plasmatice înainte de administrarea următoarei doze şi ale farmacodinamiei denosumab (N-telopeptidul urinar ajustat in funcţie de creatinină, uNTx/Cr) în perioada tratamentului concomitent cu chimioterapie şi/sau terapie de substituţie hormonală sau în cazul expunerii anterioare la bisfosfonaţi cu administrare intravenoasă.
There were no concomitant or subsequent clinically meaningful elevations in serum bilirubin, INR, or alkaline phosphatase.
Nu au existat creşteri concomitente sau ulterioare semnificative clinic ale bilirubinei serice, ale INR sau ale fosfatazei alcaline.
There were no deaths due to serious infections in RA or CAPS studies.
Nu s-au înregistrat decese din cauza infecţiilor grave în studiile de PAR sau CAPS.
There were no deaths due to serious infections in RA studies.
Nu s-au înregistrat decese din cauza infecţiilor grave în studiile de PAR.
There were no differences based on the formulation taken (immediate-release twice daily or prolonged-release once daily).
Nu au fost observate diferenţe în funcţie de forma farmaceutică administrată (cu eliberare imediată adminstrată de două ori pe zi sau cu eliberare prelungită adminstrată o dată pe zi).
There were no differences between insulin glargine and standard care for the two co- primary outcomes; for any component endpoint comprising these outcomes; for all-cause mortality; or for the composite microvascular outcome.
Nu au existat diferenţe între insulina glargin şi îngrijirea standard în ceea ce priveşte cele două obiective principale; pentru oricare dintre evenimentele componente ale acestor obiective; pentru mortalitatea de orice cauză; sau pentru obiectivul compus referitor la complicaţiile microvasculare.