natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In 82 healthy subjects given a single oral dose of netupitant 300 mg, maximum plasma netupitant concentration (Cmax) was 486 ±268 ng/mL (mean ± SD) and median time to maximum concentration (Tmax) was 5.25 hours, the AUC was 15032 ± 6858 h.ng/mL.
La 82 de subiecţi sănătoşi cărora li s-a administrat oral o doză unică de netupitant 300 mg, concentraţia plasmatică maximă a netupitantului (Cmax) a fost de 486 ± 268 ng/ml (medie ± DS) şi timpul median până la obţinerea concentraţiei maxime (Tmax) a fost de 5,25 ore, în timp ce ASC a fost de 15032 ± 6858 oră.ng/ml.
In 9-15 year-old boys and girls (Protocol 002), persistence of antibody response has been demonstrated for at least 3 years; depending on HPV type, 93 to 99% of subjects were seropositive.
La băieți și fete cu vârsta cuprinsă între 9-15 ani (Protocol 002), persistenţa răspunsului imun prin formare de anticorpi este demonstrată timp de cel puţin 3 ani; în funcţie de tipul HPV, între 93 şi 99% dintre subiecţi au fost seropozitivi.
In a 1 year study, CE 0.45 mg/bazedoxifene 20 mg showed a significant difference from baseline in lumbar spine BMD (+1.52%) at Month 12 compared to placebo.
Într-un studiu cu durata de 1 an, tratamentul cu combinaţia EC 0,45 mg/bazedoxifenă 20 mg a evidenţiat o diferenţă semnificativă faţă de valorile de referinţă a DMO la nivelul lombar al coloanei vertebrale (+ 1,52%) în luna 12, comparativ cu placebo.
In a 1-month, oral gavage dose-range finding study (0, 10, 25, 75, or 200 mg/kg/day) with continuous daily dosing in rasH2 transgenic mice, carcinoma and hyperplasia of Brunner’s glands of the duodenum were observed at the highest dose (200 mg/kg/day) tested.
În cadrul unui studiu de stabilire a dozelor, cu o durată de 1 lună, cu administrare zilnică continuă prin gavaj (doze de 0, 10, 25, 75 sau 200 mg/kg/zi) la şoareci transgenici rasH2, au fost raportate carcinoame şi hiperplazia glandelor Brunner duodenale la doza cea mai mare testată (200 mg/kg/zi).
In a 1-year study in patients with non-transfusion-dependent thalassaemia syndromes and iron overload (dispersible tablets at a dose of 10 mg/kg/day), diarrhoea (9.1%), rash (9.1%), and nausea (7.3%) were the most frequent study drug-related adverse events.
În cadrul unui studiu cu durata de 1 an, efectuat la pacienţi cu sindroame de talasemie independentă de transfuzii şi supraîncărcare cu fer (comprimate pentru dispersie orală la o doză de 10 mg/kg şi zi), diareea (9,1%), erupţiile cutanate tranzitorii (9,1%) şi greaţa (7,3%) au fost cele mai frecvente reacţii adverse cauzate de medicament.
In a 104-week carcinogenicity study with prolonged-release exenatide a statistically significant increase in thyroid C-cell tumour incidence (adenomas and / or carcinomas) was observed in rats at all doses (1.4- to 26- fold the human clinical exposure with prolonged-release exenatide).
Într-un studiu de 104 săptămâni asupra riscului cancerigen al exenatidă cu eliberare prelungită s-a observat o creştere semnificativă statistic în incidenţa tumorilor tiroidiene cu celule C (adenoame şi/sau carcinoame) la şobolani la toate dozele (1,4 până la 26 de ori mai mare decât expunerea clinică la om cu exenatidă cu eliberare prelungită).
In a 104-week carcinogenicity study with prolonged-release exenatide a statistically significant increase in thyroid C-cell tumour incidence (adenomas and / or carcinomas) was observed in rats at all doses (1.4- to 26-fold the human clinical exposure with prolonged-release exenatide).
Într-un studiu de 104 săptămâni asupra riscului cancerigen al exenatidă cu eliberare prelungită s-a observat o creştere semnificativă statistic în incidenţa tumorilor tiroidiene cu celule C (adenoame şi/sau carcinoame) la şobolani la toate dozele (1,4 până la 26 de ori mai mare decât expunerea clinică la om cu exenatidă cu eliberare prelungită).
In a 12 month recurrence prevention study in manic episode patients who achieved remission on olanzapine and were then randomised to olanzapine or placebo, olanzapine demonstrated statistically significant superiority over placebo on the primary endpoint of bipolar recurrence.
Într-un studiu de prevenire a recurenţelor episoadelor maniacale cu durata de 12 luni la pacienţi aflaţi în remisiune după tratament cu olanzapină şi care au fost apoi randomizaţi cu olanzapină sau placebo, olanzapina a demonstrat superioritate semnificativă statistic comparativ cu placebo din punct de vedere al parametrului principal, recurenţa tulburării bipolare.
In a 12 week study involving peritoneal dialysis patients however, similar iPTH reductions were seen compared with patients receiving calcium acetate.
Cu toate acestea, într-un studiu de 12 săptămâni efectuat la pacienţi cu dializă peritoneală, s- au observat reduceri similare ale PTHn, în comparaţie cu pacienţii cărora li s-a administrat acetat de calciu.
In a 12-week prophylaxis study in 475 immunocompromised patients, including 18 children 1 to 12 years of age and older, the safety profile in the 238 patients who received oseltamivir was consistent with that previously observed in oseltamivir prophylaxis clinical studies.
Într-un studiu de profilaxie cu durata de 12 săptămâni efectuat la 475 pacienţi imunodeprimaţi, incluzând 18 copii şi adolescenţi cu vârsta cuprinsă între 1 şi 12 ani sau peste, profilul de siguranţă la cei 238 pacienţi cărora li s-a administrat oseltamivir a fost asemănător cu cel observat anterior în studiile clinice de profilaxie cu oseltamivir.
In a 12-week study performed in 186 patients (142 tadalafil, 44 placebo) with erectile dysfunction secondary to spinal cord injury, tadalafil significantly improved the erectile function leading to a mean per-subject proportion of successful attempts in patients treated with tadalafil 10 or 20 mg (flexible-dose, on demand) of 48 % as compared to 17 % with placebo.
Într-un studiu clinic cu durata de 12 săptămâni, care a înrolat 186 de pacienţi (142 au utilizat tadalafil, 44 au utilizat placebo) cu disfuncţie erectilă secundară unui traumatism spinal, tadalafil a determinat îmbunătăţirea semnficativă a funcţiei erectile, cu un procent mediu pe subiect de încercări reuşite de act sexual de 48% pentru pacienţii care au utilizat tadalafil 10 sau 20 mg (doză flexibilă, administrare la nevoie) comparativ cu 17% la cei cu placebo.
In a 12-week study performed in 186 patients (142 tadalafil, 44 placebo) with erectile dysfunction secondary to spinal cord injury, tadalafil significantly improved the erectile function leading to a mean per-subject proportion of successful attempts in patients treated with tadalafil 10 or 20 mg (flexible-dose, on demand) of 48% as compared to 17% with placebo.
Într-un studiu clinic cu durata de 12 săptămâni, care a înrolat 186 pacienţi (142 au utilizat tadalafil, 44 au utilizat placebo) cu disfuncţie erectilă secundară unui traumatism spinal, tadalafil a determinat îmbunătăţirea semnificativă a funcţiei erectile, cu un procent mediu pe subiect de încercări reuşite de act sexual de 48% pentru pacienţii care au utilizat tadalafil 10 sau 20 mg (doză flexibilă, administrare la nevoie) comparativ cu 17% la cei cu placebo.
In a 12-week study, CE 0.45 mg/bazedoxifene 20 mg significantly reduced the number and severity of hot flushes compared to placebo at weeks 4 and 12.
Într- un studiu cu durata de 12 săptămâni, administrarea combinaţiei EC 0,45 mg/bazedoxifenă 20 mg a redus semnificativ numărul şi severitatea bufeurilor, în comparaţie cu administrarea de placebo, în săptămânile 4 şi 12.
In a 12-week, placebo-controlled trial involving 326 patients with a manic or mixed episode of bipolar I disorder, with or without psychotic features, who were partially non-responsive to lithium or valproate monotherapy for 2 weeks at therapeutic serum levels, the addition of asenapine as adjunctive therapy resulted in superior efficacy to lithium or valproate monotherapy at week 3 (point estimates [95 % CI] for the change from baseline to endpoint in YMRS using LOCF analysis were
Într-un studiu controlat placebo cu durată de 12 săptămâni incluzând 326 de pacienţi cu un episod mixt sau maniacal al tulburării bipolare de tip I, cu sau fără elemente psihotice, care au fost parţial non-responsivi la monoterapia cu litiu sau cu valproat timp de 2 săptămâni la concentraţii serice terapeutice, adăugarea de asenapină ca tratament adjuvant a determinat o eficacitate superioară faţă de monoterapia cu litiu sau valproat la săptămâna 3 (punctele de estimare [95 % IÎ] ale modificării YMRS de la momentul de referinţă la cel final prin utilizarea analizei LOCF au fost: -10,3 [-11,9,
In a 1277-patients randomised placebo-controlled study, ivabradine demonstrated a statistically significant additional efficacy on response to treatment (defined as a decrease of at least 3 angina attacks per week and/or an increase in the time to 1 mm ST segment depression of at least 60 s during a treadmill ETT) on top of amlodipine 5 mg o.d. or nifedipine GITS 30 mg o.d. at the trough of drug activity (12 hours after oral ivabradine intake) over a 6-week treatment period (OR = 1.3, 95% CI [1.0–1.7]; p=0.012).
Într-un studiu randomizat controlat cu placebo la 1277 de pacienți, ivabradina, adăugată amlodipinei 5 mg o dată pe zi sau nifedipinei GITS 30 mg o dată pe zi, a demonstrat eficacitate suplimentară, semnificativă statistic, în ceea ce privește răspunsul la tratament (definit ca scăderea cu cel puțin 3 crize anginoase pe săptămână și/sau creșterea timpului până la subdenivelarea cu 1 mm a segmentului ST cu cel puțin 60 de secunde în timpul testului de efort pe banda de alergare), înainte de administrarea dozei următoare (după 12 ore de la administrarea orală a ivabradinei) pe parcursul a 6 săptămâni de tratament (OR = 1,3, IÎ 95% [1,0-1,7]; p=0,012).
In a 13-week study (n=636) comparing three fixed doses of Xeplion (initial deltoid injection of 150 mg followed by 3 gluteal or deltoid doses of either 25 mg/4 weeks, 100 mg/4 weeks or
Într-un studiu cu durata de 13 săptămâni (n=636) care compară trei doze fixe de Xeplion (administrare iniţială de 150 mg în muşchiul deltoid urmată de 3 doze în muşchiul gluteal sau deltoid a câte
In a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in BMD of the hip and spine were observed in both treatment groups.
Într-un studiu clinic controlat cu durata de 144 săptămâni care a comparat administrarea de fumarat de tenofovir disoproxil cu administrarea de stavudină în asociere cu lamivudină şi efavirenz la pacienţi care nu mai fuseseră trataţi anterior cu medicamente antiretrovirale, au fost observate mici reduceri ale DMO la nivelul şoldului şi coloanei vertebrale în ambele grupuri de tratament.
In a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in BMD of the hip and spine were observed in both treatment groups.
Într-un studiu clinic controlat de 144 săptămâni, care a comparat administrarea de fumarat de tenofovir disoproxil cu administrarea de stavudină în asociere cu lamivudină şi efavirenz la pacienţi netrataţi anterior cu medicamente antiretrovirale, au fost observate mici reduceri ale DMO la nivelul şoldului şi coloanei vertebrale în ambele grupuri de tratament.
In a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in bone mineral density (BMD) of the hip and spine were observed in both treatment groups.
Într-un studiu clinic controlat cu durata de 144 săptămâni, care a comparat administrarea de fumarat de tenofovir disoproxil cu administrarea de stavudină în asociere cu lamivudină şi efavirenz la pacienţi care nu au fost trataţi anterior cu medicamente antiretrovirale, au fost observate mici reduceri ale densităţii minerale osoase (DMO) la nivelul şoldului şi coloanei vertebrale în ambele grupuri de tratament.
In a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil fumarate with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in bone mineral density of the hip and spine were observed in both treatment groups.
Într-un studiu clinic controlat, cu durata de 144 de săptămâni, care a comparat administrarea de fumarat de tenofovir disoproxil cu administrarea de stavudină în asociere cu lamivudină şi efavirenz la pacienţi care nu mai fuseseră trataţi anterior cu medicamente antiretrovirale, au fost observate mici reduceri ale densităţii minerale osoase la nivelul şoldului şi coloanei vertebrale în ambele grupuri de tratament.
In a 144-week controlled clinical study that compared tenofovir disoproxil with stavudine in combination with lamivudine and efavirenz in antiretroviral-naïve patients, small decreases in bone mineral density (BMD) of the hip and spine were observed in both treatment groups.
Într-un studiu clinic controlat, cu durata de 144 săptămâni, care a comparat administrarea de tenofovir disoproxil cu administrarea de stavudină în asociere cu lamivudină şi efavirenz la pacienţi care nu mai fuseseră trataţi anterior cu medicamente antiretrovirale, au fost observate mici scăderi ale densităţii minerale osoase(DMO) la nivelul şoldului şi coloanei vertebrale în ambele grupuri de tratament.
In a 14C-tipranavir human study (500 mg 14C-tipranavir with 200 mg ritonavir, twice daily), unchanged tipranavir was predominant and accounted for 98.4% or greater of the total plasma radioactivity circulating at 3, 8, or 12 hours after dosing.
Într-un studiu clinic la om cu 14C-tipranavir (14C-tipranavir 500 mg împreună cu ritonavir 200 mg de două ori pe zi), tipranavirul netransformat a fost predominant şi a reprezentat 98,4% sau mai mult din radioactivitatea plasmatică circulantă totală la 3, 8 sau 12 ore după administrare.
In a 14C-tipranavir human study (500 mg 14C-tipranavir with 200 mg ritonavir, twice daily), unchanged tipranavir was predominant and accounted for 98.4% or greater of the total plasma radioactivity circulating at 3, 8, or 12 hours after dosing.
Într-un studiu clinic la om cu 14C-tipranavir (14C-tipranavir 500 mg împreună cu ritonavir 200 mg, de două ori pe zi), tipranavirul netransformat a fost predominant şi a reprezentat 98,4% sau mai mult din radioactivitatea plasmatică circulantă totală la 3, 8 sau 12 ore după administrare.
In a 2 year study to evaluate the carcinogenic potential of icatibant in rats, daily doses giving exposure levels up to approximately 2-fold that achieved after a therapeutic dose in humans had no effect on the incidence or morphology of tumours.
Într-un studiu cu durata de 2 ani care a evaluat potenţialul cancerigen al icatibantului la şobolan, administrarea de doze zilnice care determină valori ale expunerii de 2 ori mai mari decât cele atinse ca urmare a administrării unei doze terapeutice la om nu a avut niciun efect asupra incidenţei sau morfologiei tumorilor.
In a 2-year carcinogenicity study in female mice, ospemifene caused treatment related increases in neoplastic findings in the adrenal gland and ovary.
În cadrul unui studiu de 2 ani privind carcinogenitatea la femelele de şoarece, ospemifen a provocat o creştere a numărului de neoplasme la nivelul glandei suprarenale şi ovarului, legată de tratament.
In a 2-year carcinogenicity study in rats, a clear increase in mostly benign thymic tumours was recorded at all ospemifene dose levels.
În cadrul unui studiu de 2 ani privind carcinogenitatea la şobolani s-a înregistrat o creştere netă a numărului de tumori timice, majoritatea benigne, pentru toate dozele de ospemifen.
In a 2-year carcinogenicity study in rats, at ≥ 7 times the human clinical exposure following 1.5 mg dulaglutide per week, dulaglutide caused statistically significant, dose-related increases in the incidence of thyroid C-cell tumours (adenomas and carcinomas combined).
Într-un studiu cu durata de 2 ani de evaluare a potenţialului carcinogen efectuat la şobolani, la niveluri care depăşeau ≥ 7 ori expunerea clinică la om după 1,5 mg dulaglutid pe săptămână, dulaglutid a provocat creşteri semnificative statistic, asociate dozei ale incidenţei tumorilor tiroidiene cu celule C (cumulat adenoame şi carcinoame).
In a 20-week study, as well as reducing fasting triglycerides, pioglitazone reduced post prandial hypertriglyceridaemia through an effect on both absorbed and hepatically synthesised triglycerides.
În cadrul unui studiu cu o durată de 20 săptămâni, în afară de reducerea valorilor trigliceridelor în condiţii de post alimentar, pioglitazona a redus hipertrigliceridemia postprandială printr-un efect atât asupra trigliceridelor absorbite, cât şi a celor sintetizate hepatic.
In a 200 mg nevirapine single dose pharmacokinetic study of HIV-negative patients with mild and moderate hepatic impairment (Child-Pugh A, n=6; Child-Pugh B, n=4), a significant increase in the AUC of nevirapine was observed in one Child-Pugh B patient with ascites suggesting that patients with worsening hepatic function and ascites may be at risk of accumulating nevirapine in the systemic circulation.
Într-un studiu farmacocinetic cu o doză unică de 200 mg nevirapină la pacienţi cu insuficienţă hepatică uşoară şi moderată (Child-Pugh A, n=6; Child-Pugh B, n=4), o creştere semnificativă a ASC a nevirapinei a fost observată la un pacient Child-Pugh B cu ascită, ceea ce sugerează că pacienţii cu agravare a funcţiei hepatice şi ascită pot prezenta risc de acumulare a nevirapinei în circulaţia sistemică.
In a 21 day study, fluoxetine was administered daily at a dose of 0.75, 1.5 and 3.0 mg/kg to laboratory Beagles.
În cadrul unui studiu cu durata de 21 de zile, fluoxetina a fost administrată într-o doză zilnică de 0,75, 1,5 şi 3,0 mg/kg la câini de laborator din rasa Beagle.
In a 24 week study (HZA113091) in adult and adolescent patients with persistent asthma both fluticasone furoate/vilanterol 92/22 micrograms given once daily in the evening and salmeterol/FP 50/250 micrograms given twice daily demonstrated improvements from baseline in lung function.
Într-un studiu cu durata de 24 săptămâni (HZA113091) efectuat la pacienţi adulţi şi adolescenţi cu astm bronşic persistent, atât doza de furoat de fluticazonă/vilanterol 92/22 micrograme administrată o dată pe zi, seara cât şi doza de salmeterol/FP 50/220 micrograme, administrată de două ori pe zi, au demonstrat îmbunătaţiri ale funcţiei pulmonare faţă de momentul iniţial.
In a 24-week open-label study, lixisenatide administered before the main meal of the day was non-inferior to lixisenatide administered before breakfast in terms of HbA1c reduction (LS mean change from baseline: -0.65% versus -0.74%).
Într-un studiu deschis, cu durata de 24 de săptămâni, administrarea lixisenatidei înaintea mesei principale a zilei a fost non-inferioară administrării lixisenatidei înaintea micului dejun, în ceea ce priveşte scăderea valorilor HbA1c [modificare medie faţă de momentul iniţial prin metoda celor mai mici pătrate (LS – Least Squared): -0,65%, faţă de -0,74%].
In a 24-week placebo-controlled factorial study of initial therapy, linagliptin 2.5 mg twice daily in combination with metformin (500 mg or 1,000 mg twice daily) provided significant improvements in glycemic parameters compared with either monotherapy as summarised in Table 5 (mean baseline HbA1c 8.65%).
Într-un studiu cu design factorial de tratament iniţial, controlat cu placebo, cu durata de 24 de săptămâni, linagliptin 2,5 mg administrat de două ori pe zi în combinaţie cu metformină (500 mg sau 1000 mg de două ori pe zi) a asigurat îmbunătăţiri semnificative ale parametrilor glicemici comparativ cu fiecare monoterapie în parte, aşa cum este prezentat în Tabelul 5 (valoare bazală medie a HbA1c de 8,65%).
In a 24-week, placebo-controlled clinical study to evaluate the efficacy and safety of the addition of sitagliptin 100 mg once daily to ongoing metformin, sitagliptin provided significant improvements in glycaemic parameters compared with placebo.
Într-un studiu clinic cu durata de 24 săptămâni, controlat cu placebo, conceput să evalueze eficacitatea şi siguranţa administrării sitagliptinului 100 mg o dată pe zi, adăugat la tratamentul neîntrerupt cu metformin, sitagliptinul a determinat îmbunătăţiri semnificative ale valorilor parametrilor glicemici, în comparaţie cu placebo.
In a 26 week toxicity study performed in mice with a surrogate antibody directed against murine C5, treatment did not affect any of the toxicity parameters examined.
Într-un studiu de toxicitate efectuat la şoareci pe parcursul a 26 de săptămâni cu un anticorp surogat (înlocuitor), direcţionat împotriva C5 murin, tratamentul nu a afectat nici unul dintre parametrii de toxicitate examinaţi.
In a 26-week intravenous toxicity study, a significant increase in incidence of mammary adenocarcinomas was seen in female rats and of Zymbal’s gland carcinomas in male and female rats at subtherapeutic plasma levels of cidofovir.
Într-un studiu cu durata de 26 de săptămâni pentru evaluarea toxicităţii la administrarea intravenoasă, a fost observată o creştere semnificativă a incidenţei adenocarcinoamelor mamare la femelele de şobolan şi a carcinoamelor glandelor Zymbal la femelele şi masculii de şobolan, la concentraţii plasmatice subterapeutice de cidofovir.
In a 26-week phase III clinical study comparing insulin glulisine with insulin lispro both injected subcutaneously shortly (0-15 minutes) before a meal in patients with type 1 diabetes mellitus using insulin glargine as basal insulin, insulin glulisine was comparable to insulin lispro for glycemic control as reflected by changes in glycated haemoglobin (expressed as HbA1c equivalent) from baseline to endpoint.
Într-un studiu clinic de fază III, cu durata de 26 de săptămâni, care compară insulina glulizin cu insulina lispro, ambele administrate subcutanat cu puţin timp (0–15 minute) înainte de masă, efectuat la pacienţi cu diabet zaharat tip 1 utilizând insulina glargin ca insulină bazală, controlul glicemic al insulinei glulizin a fost comparabil cu cel al insulinei lispro, aşa cum reiese din modificările hemoglobinei glicozilate (exprimată sub formă de HbA1c) de la valoarea iniţială până la valoarea din momentul atingerii obiectivului final.
In a 26-week study comparing Ultibro Breezhaler (n=258) and fluticasone/salmeterol (n=264), the number of moderate or severe COPD exacerbations/patient-years was 0.15 versus 0.18 (18 events versus 22 events), respectively (p=0.512), and the number of all COPD exacerbations/patients-years (mild, moderate or severe) was 0.72 versus 0.94 (86 events versus 113 events), respectively (p=0.098).
În cadrul unui studiu cu durata de 26 săptămâni care a comparat Ultibro Breezhaler (n=258) şi fluticason/salmeterol (n=264), numărul de exacerbări BPOC moderată sau severă/pacienţi-ani a fost de 0,15 comparativ cu 0,18 (18 evenimente comparativ cu 22 evenimente), respectiv (p=0,512) şi numărul tuturor exacerbărilor BPOC/pacienţi-ani (uşoară, moderată sau severă) a fost de 0,72 comparativ cu 0,94 (86 evenimente comparativ cu 113 evenimente), respectiv (p=0,098).
In a 26-week study comparing Ulunar Breezhaler (n=258) and fluticasone/salmeterol (n=264), the number of moderate or severe COPD exacerbations/patient-years was 0.15 versus 0.18 (18 events versus 22 events), respectively (p=0.512), and the number of all COPD exacerbations/patients-years (mild, moderate or severe) was 0.72 versus 0.94 (86 events versus 113 events), respectively (p=0.098).
În cadrul unui studiu cu durata de 26 săptămâni care a comparat Ulunar Breezhaler (n=258) şi fluticason/salmeterol (n=264), numărul de exacerbări BPOC moderată sau severă/pacienţi-ani a fost de 0,15 comparativ cu 0,18 (18 evenimente comparativ cu 22 evenimente), respectiv (p=0,512) şi numărul tuturor exacerbărilor BPOC/pacienţi-ani (uşoară, moderată sau severă) a fost de 0,72 comparativ cu 0,94 (86 evenimente comparativ cu 113 evenimente), respectiv (p=0,098).