natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In RA patients, neutrophils and platelets should be monitored 4 to 8 weeks after start of therapy and thereafter according to standard clinical practice.
La pacienţii cu PR, neutrofilele şi trombocitele trebuie monitorizate timp de 4 până la 8 săptămâni după începerea tratamentului şi ulterior, conform cu practica clinică standard.
In RA patients, no unexpected accumulation of anakinra was observed after daily subcutaneous doses for up to 24 weeks.
La pacienţii cu PAR, nu s-a observat vreo acumulare neobişnuită a anakinrei după administrarea subcutanată a dozelor zilnice, timp de până la 24 de săptămâni.
In RA studies I-IV, all individual components of the ACR response criteria (number of tender and swollen joints, physician and patient assessment of disease activity and pain, disability index (HAQ) scores and CRP (mg/dl) values) improved at 24 or 26 weeks compared to placebo.
În studiile PR I-IV, toate componentele individuale ale criteriilor răspunsului ACR (număr de articulaţii dureroase şi tumefiate, evaluarea medicilor şi pacienţilor referitoare la activitatea bolii şi la durere, valorile indicelui de incapacitate (HAQ) şi valorile CRP (mg/dl) au fost ameliorate după 24 sau 26 săptămâni comparativ cu placebo.
In RA study III, most subjects who achieved improvement in physical function and continued treatment maintained improvement through Week 520 (120 months) of open-label treatment.
În studiul PR III, majoritatea pacienţilor care au atins ameliorarea funcţiei motorii şi au continuat tratamentul, au menţinut ameliorarea până în Săptămâna 520(120 luni) de tratament de tip "deschis".
In RA study IV, the ACR 20 response of patients treated with Humira plus standard of care was statistically significantly better than patients treated with placebo plus standard of care (p < 0.001).
În studiul PR IV, răspunsul ACR 20 la pacienţii trataţi cu Humira şi tratamentul standard a fost, din punct de vedere statistic, semnificativ mai bun decât în cazul pacienţilor trataţi cu placebo şi tratamentul standard (p <0,001).
In RA study IV, the ACR 20 response of patients treated with Humira plus standard of care was statistically significantly better than patients treated with placebo plus standard of care (p < 0.001).
În studiul PR IV, răspunsul ACR 20 la pacienţii trataţi cu Humira şi tratamentul standard a fost, din punct de vedere statistic, semnificativ mai bun decât în cazul pacienţilor trataţi cu placebo şi tratamentul standard (p<0,001).
In RA study V, structural joint damage was assessed radiographically and expressed as change in modified Total Sharp Score (see Table 5).
În studiul PR V, distrucţia structurală a articulaţiilor a fost evaluată radiologic şi a fost formulată ca schimbare în Scorul Sharp Total (vezi tabelul 5).
In RA study V, structural joint damage was assessed radiographically and expressed as change in modified total Sharp Score (see Table 7).
În studiul PR V, distrucţia structurală a articulaţiilor a fost evaluată radiologic şi a fost formulată ca schimbare în Scorul Sharp Total (vezi tabelul 7).
In RA study V, the improvement in the HAQ disability index and the physical component of the SF 36 showed greater improvement (p < 0.001) for Humira/methotrexate combination therapy versus methotrexate monotherapy and Humira monotherapy at week 52, which was maintained through Week 104.
În studiul PR V îmbunătăţirea indicelui de dizabilitate HAQ şi componenta fizică a SF36 au prezentat o ameliorare mai mare în tratamentul concomitent cu Humira şi metotrexat comparativ cu tratamentul cu metotrexat şi Humira în monoterapie, îmbunătăţire care s-a menţinut până în Săptămâna 104 (p <0,001).
In RA study V, the improvement in the HAQ disability index and the physical component of the SF 36 showed greater improvement (p < 0.001) for Humira/methotrexate combination therapy versus methotrexate monotherapy and Humira monotherapy at Week 52, which was maintained through Week 104.
În studiul PR V, îmbunătăţirea indicelui de dizabilitate HAQ şi componenta fizică a SF36 au prezentat o ameliorare mai mare în tratamentul concomitent cu Humira şi metotrexat comparativ cu tratamentul cu metotrexat şi Humira în monoterapie în Săptămâna 52, îmbunătăţire care s-a menţinut până în Săptămâna 104 (p <0,001).
In RA study V, the improvement in the HAQ disability index and the physical component of the SF 36 showed greater improvement (p < 0.001) for Humira/methotrexate combination therapy versus methotrexate monotherapy and Humira monotherapy at Week 52, which was maintained through Week 104.
În studiul PR V, îmbunătăţirea indicelui de dizabilitate HAQ şi componenta fizică a SF36 au prezentat o ameliorare mai mare în tratamentul concomitent cu Humira şi metotrexat comparativ cu tratamentul cu metotrexat şi Humira în monoterapie, îmbunătăţire care s-a menţinut pe parcursul a 104 săptămâni (p <0,001).
In RA study V, the improvement in the HAQ disability index and the physical component of the SF 36 showed greater improvement (p < 0.001) for Humira/methotrexate combination therapy versus methotrexate monotherapy and Humira monotherapy at week 52, which was maintained through Week 104.
În studiul PR V, îmbunătăţirea indicelui de dizabilitate HAQ şi componenta fizică a SF36 au prezentat o ameliorare mai mare în tratamentul concomitent cu Humira şi metotrexat comparativ cu tratamentul cu metotrexat şi Humira în monoterapie, îmbunătăţire care s-a menţinut până în Săptămâna 104 (p <0,001).
In RA-I and RA-II, Cimzia-treated patients reported significant improvements in physical function as assessed by the Health Assessment Questionnaire – Disability Index (HAQ-DI) and in tiredness (fatigue) as reported by the Fatigue Assessment Scale (FAS) from Week 1 through to the end of the studies compared to placebo.
În studiile RA-I şi RA-II, pacienţii trataţi cu Cimzia au raportat ameliorări semnificative ale funcţionalităţii, evaluate prin Chestionarul de Evaluare a Sănătăţii – Indexul de incapacitate (Health Assessment Questionnaire – Disability Index - HAQ-DI) şi ale oboselii (fatigabilităţii) evaluate cu Scala de evaluare a fatigabilităţii (FAS – Fatigue Assessment Scale) începând de la săptămâna 1 şi până la finalul studiilor, comparativ cu placebo.
In rabbit studies with bazedoxifene, abortion and an increased incidence of heart (ventricular septal defect) and skeletal system (ossification delays, misshapen or misaligned bones, primarily of the spine and skull) anomalies in the fetuses were present at maternally toxic dosages of  0.5 mg/kg/day (1.5 times the human exposure).
În studiile cu bazedoxifenă efectuate la iepuri, au fost evidenţiate avortul şi o incidenţă crescută a anomaliilor cardiace fetale (defect septal ventricular) şi ale sistemului osos (întârziere a osificării, oase deformate sau în poziţii defectuoase, în principal la nivelul coloanei vertebrale şi craniului) la doze materne toxice de  0,5 mg/kg şi zi (de 1,5 ori mai mari decât cele care determină expunerea maximă la om).
In rabbits abortion occurred in conjunction with maternal toxicity at exposures below the human therapeutic range.
La iepuri, a survenit avort în legătură cu toxicitatea maternă la expuneri sub intervalul de dozaj terapeutic la oameni.
In rabbits doses of 50 or 100 U/kg intravenous on days 8 and 9 of gestation induced viable fetuses with congenital malformations: no NOEL has been determined.
La iepuri, dozele de 50 sau 100 U/kg intravenos în zilele 8 şi 9 de gestaţie cu indus apariţia unor malformaţii congenitale la feţi viabili: nu a fost determinat NFEV.
In rabbits, abortion and a low rate of ventricular septal defects ( 0.1 mg/kg) and hydrocephaly ( 10 mg/kg) were seen.
La iepuri s-au constatat avorturi şi o mică rată de defecte septale ventriculare ( ≥0,1mg/kg) şi hidrocefalie (≥10 mg/kg).
In rabbits, abortion and a low rate of ventricular septal defects ( 0.1 mg/kg) and hydrocephaly ( 10 mg/kg) were seen.
La iepuri s-au constatat avorturi şi o mică rată de defecte septale ventriculare (≥0,1 mg/kg) şi hidrocefalie (≥10 mg/kg).
In rabbits, cladribine is teratogenic at doses of 3.0 mg/kg/day (given on gestation days 7-19).
La iepuri, cladribina este teratogenică la doze de 3,0 mg/kg şi zi (administrat în zilele 7-19 de gestaţie).
In rabbits, coadministration was poorly tolerated in many mothers, resulting in death, moribundity or abortion.
La iepuri, administrarea concomitentă a fost slab tolerată de multe mame, ducând la deces, agonie sau avort.
In rabbits, developmental effects consisted of increased incidence of cleft lip at plasma exposure levels approximately equal to that observed in clinic, and cleft lip and cleft palate at plasma exposure levels
La iepuri, efectele asupra dezvoltării au constat în creşterea incidenţei cheiloschizisului la niveluri plasmatice de expunere aproximativ egale cu cele observate în practica clinică, iar cheiloschizis şi palatoschizis au apărut la niveluri plasmatice de expunere de
In rabbits, developmental toxicity was observed only at maternally toxic doses (see section 5.3).
La iepuri s-a observat toxicitate pentru dezvoltare doar la doze toxice pentru mamă (vezi pct.
In rabbits, Econor was investigated in a field study involving 1,152 weaned rabbits.
La iepuri, Econor a fost evaluat în cadrul unui studiu de teren care a implicat 1 152 de iepuri înţărcaţi.
In rabbits, embryo-foetal lethality and teratogenic effects were observed at an exposure approximately 3 times higher than at the MRHD but equivocal effects on the embryo-foetal development of the axial skeleton and the heart were noted already at an exposure below that at the MRHD of 150 mg twice daily.
La iepuri, letalitatea embrio-fetală şi efectele teratogene au fost observate la o expunere de aproximativ 3 ori ori mai mare decât DMRO, dar efecte echivoce asupra dezvoltării embrio-fetale a scheletului axial şi inimii au fost observate încă de la o expunere mai scăzută decât cea la DMRO, de 150 mg de două ori pe zi.
In rabbits, IVEMEND caused initial transient local acute inflammation following paravenous, subcutaneous and intramuscular administration.
După administrarea paravenoasă, subcutanată şi intramusculară la iepure, IVEMEND a determinat iniţial inflamaţie locală acută tranzitorie.
In rabbits, oral, maternally toxic, doses of brinzolamide of up to 6 mg/kg/day (261 times the recommended daily clinical dose of 23 µg/kg/day) revealed no effect on foetal development.
La iepuri, doze orale de brinzolamidă toxice pentru mamă, de până la 6 mg/kg/zi (de 261 ori doza clinică zilnică recomandată de 23 µg/kg/zi), nu au evidențiat nici un efect asupra dezvoltării fetale.
In rabbits, reductions in gravid uterine weights and number of live foetuses were due to increases in the number of resorptions, increases in post-implantation loss and complete litter loss in 4 of 6 pregnant females at plasma exposure levels 3 times the systemic exposure in humans.
La iepuri, reducerile greutăţii uterului gravid şi a numărului de feţi vii s-au datorat creşterii numărului de resorbţii, creşterii pierderilor postimplantare şi pierderii tuturor puilor la 4 din 6 de femele gestante, la niveluri de expunere plasmatică de 3 ori expunerea sistemică la om.
In rabbits, systemic exposure at the high dose level was only 0.3 times human exposure at the maximum clinical dose and thus the developmental toxicity of fosamprenavir has not been fully determined.
La iepure, expunerea sistemică la doze mari a fost doar de 0,3 ori expunerea umană la doza clinică maximă şi, astfel, nu s-a putut complet stabili toxicitatea fosamprenavirului asupra dezvoltării.
In rabbits, the component nucleotide, 2’-fluorouridine is found in plasma and urine after single radiolabeled pegaptanib intravenous and intravitreal doses.
La iepuri, nucleotida componentă, 2’-fluorouridina se găseşte în plasmă şi urină după doze unice intravenoase şi intravitroase de pegaptanib radiomarcat.
In rabbits, the effects of saxagliptin were limited to minor skeletal variations observed only at maternally toxic doses (NOEL 158 and 224 times the human exposure for saxagliptin and the major metabolite, respectively at RHD).
La iepuri, efectele saxagliptinului s-au limitat la variaţii schelatele minore, observate numai la doze toxice pentru organismul matern (NOEL de 158 şi 224 de ori expunerea umană pentru saxagliptin, respectiv, metabolitul său major, la DRO).
In rabbits, the effects of saxagliptin were limited to minor skeletal variations observed only at maternally toxic doses (NOEL 158 and 224 times the human exposure for saxagliptin and the major metabolite, respectively at RHD).
La iepuri, efectele saxagliptinului s-au limitat la variaţii schelatele minore, observate numai la doze toxice pentru organismul matern (NOEL de 158 şi 224 de ori expunerea umană pentru saxagliptin, respectiv, metabolitul său principal, la DRO).
In rabbits, the formulation reconstituted with 0.9 % benzyl alcohol and 0.9 % benzyl alcohol alone, both resulted in a slight haemorrhage and subacute inflammation after single subcutaneous injection or mild inflammatory and degenerative changes after single intramuscular injection respectively.
La iepuri, formula reconstituită cu alcool benzilic 0,9% şi alcoolul benzilic 0,9% singur au determinat o uşoară hemoragie şi o inflamaţie subacută după o singură injecţie subcutanată sau modificări inflamatorii şi degenerative uşoare după o singură injecţie intramusculară.
In randomised clinical studies, a subcutaneous dose of 23 MU/m2/day (230 micrograms/m2/day) or rather 4-8.4 micrograms/kg/day was used.
În studiile clinice randomizate s-a utilizat o doză subcutanată de 23 MU/m2 şi zi (230 micrograme/m2 şi zi) sau, mai degrabă, de 4-8,4 micrograme/kg şi zi.
In randomised clinical trials, a subcutaneous dose of 230 micrograms/m2/day (4.0 to 8.4 micrograms/kg/day) was used.
În studiile clinice randomizate s-a administrat o doză subcutanată de 230 micrograme/m2 și zi (4,0
In randomised Phase 3 Study 1007, increases to Grade 3 or 4 ALT or AST elevations were observed in 18% and 9% of patients receiving crizotinib and 5% and <1% of patients receiving chemotherapy.
În Studiul 1007, randomizat, de fază 3, creşteri ale ALT sau AST la Gradul 3 sau 4 au fost observate la 18%, respectiv 9% dintre pacienţii cărora li s-a administrat crizotinib şi la 5%, respectiv <1% dintre pacienţii cărora li s-a administrat chimioterapie.
In randomised Phase 3 Study 1014, increases to Grade 3 or 4 ALT or AST elevations were observed in 15% and 8% of patients receiving crizotinib versus 2% and 1% of patients receiving chemotherapy.
În Studiul 1014, randomizat, de fază 3, creşteri ale ALT sau AST la Gradul 3 sau 4 au fost observate la 15%, respectiv 8% dintre pacienţii trataţi cu crizotinib, comparativ cu 2%, respectiv 1% dintre pacienţii cărora li s-a administrat chimioterapie.
In randomised study CC-4047-MM-003, 302 patients with relapsed and refractory multiple myeloma were exposed to 4 mg pomalidomide administered once daily for 21 days of each 28 day cycle in combination with a weekly low dose of dexamethasone.
În cadrul unui studiu randomizat CC-4047-MM-003), 302 pacienți cu MM recidivat și refractar au fost expuși la pomalidomidă 4 mg administrată o dată pe zi, timp de 21 zile ale fiecărui ciclu de 28 zile, în asociere cu o doză scăzută săptămânală de dexametazonă.
In randomised, controlled, double-blind clinical trials (including developmental and postmarketing experience), over 17,000 patients with type 2 diabetes have been treated with Onglyza .
Mai mult de 17000 de pacienţi cu diabet zaharat de tip 2 au fost trataţi cu Onglyza în studii clinice randomizate, controlate, dublu-orb (incluzând experienţa de dezvoltare şi de după punerea pe piaţă).
In randomised, controlled, double-blind clinical trials (including developmental and postmarketing experience), over 17,000 patients with type 2 diabetes have been treated with Onglyza.
Mai mult de 17000 de pacienţi cu diabet zaharat de tip 2 au fost trataţi cu Onglyza în studii clinice randomizate, controlate, dublu-orb (incluzând experienţa de dezvoltare şi de după punerea pe piaţă).
In randomised, controlled, double-blind clinical trials (including developmental and postmarketing experience), over 17,000 patients with type 2 diabetes have been treated with saxagliptin.
Mai mult de 17000 de pacienţi cu diabet zaharat de tip 2 au fost trataţi cu saxagliptin în studii clinice randomizate, controlate, dublu-orb (incluzând experienţa de dezvoltare şi de după punerea pe piaţă).
In randomised, controlled, double-blind clinical trials (including developmental and postmarketing experience), over 17,000 patients with type 2 diabetes have been treated with saxagliptin.
Mai mult de 17000 de pacienţi cu diabet zaharat de tip 2 au fost trataţi cu saxagliptin în studii clinice randomizate, controlate, dublu-orb (incluzând experienţa de dezvoltare şi după punerea pe piaţă).
In randomised, placebo-controlled clinical trials, filgrastim did not increase the incidence of undesirable effects associated with cytotoxic chemotherapy.
În studii clinice placebo–controlate, randomizate, filgrastimul nu a crescut incidenţa reacţiilor adverse asociate cu chimioterapia citotoxică.
In randomised, placebo-controlled clinical trials, filgrastim did not increase the incidence of undesirable effects associated with cytotoxic chemotherapy.
În studiile clinice randomizate, controlate cu placebo, filgrastim nu a crescut incidenţa reacţiilor adverse asociate cu chimioterapia citotoxică.
In rare and exceptional cases, subcutaneous infusion of 250-350 IU/kg was able to produce therapeutic protein C plasma levels in patients with no intravenous access.
În cazuri rare şi în mod cu totul excepţional la pacienţii fără abord venos accesibil, perfuzia subcutanată a 250-350 UI/kg a reuşit să genereze valori terapeutice ale concentraţiilor plasmatice de proteina C.
In rare and exceptional cases, subcutaneous infusion of 250-350 IU/kg was able to produce therapeutic protein C plasma levels in patients with no intravenous access.
În cazuri rare şi în mod cu totul excepţional la pacienţii fără fără abord venos accesibil, perfuzia subcutanată a 250-350 UI/kg a reuşit să genereze valori terapeutice ale concentraţiilor plasmatice de proteina C.
In rare and isolated cases, the following side effects have been reported with immunoglobulin preparations: severe hypersensitivity reactions such as a sudden fall in blood pressure or anaphylactic shock (e.g. you may feel light-headed, dizzy, faint on standing, cold in the hands and feet, sense an abnormal heart beat or chest pain, or have blurred vision) even when you have shown no hypersensitivity on previous infusions,
În cazuri rare şi izolate, s-au raportat următoarele reacţii adverse la medicamente conţinând imunoglobulină: reacţii de hipersensibilitate severe, cum sunt scădere bruscă a tensiunii arteriale sau şoc anafilactic (adică puteţi simţi ameţeli, senzaţie de leşin dacă staţi în picioare, picioare şi mâini reci, bătăi anormale ale inimii sau durere în piept sau puteţi avea vederea înceţoşată) chiar dacă nu aţi manifestat hipersensibilitate la perfuziile anterioare,
In rare and more severe cases, this may – as a consequence – lead to the occurrence of dehydration, hypokalaemia, blood bicarbonate decrease, dizziness, and orthostatic hypotension.
În cazuri rare şi mai grave, aceasta poate, drept consecinţă, să conducă la apariţia deshidratării, hipopotasemiei, scăderii bicarbonatului din sânge, ameţelilor şi hipotensiunii arteriale ortostatice.
In rare cases (>0.01 % to < 0.1%), suspected lack of expected efficacy has been reported (in the majority of cases a lack of reduction of testicle size was reported and/or a bitch was mated).
În cazuri rare (>0,01% şi < 0,1%), a fost raportată suspiciunea lipsei eficacităţii aşteptate (în majoritatea cazurilor a fost raportată lipsa reducerii dimensiunilor testiculului şi/sau a avut loc împerecherea).
In rare cases , neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
In cazuri rare, la pisici se pot observa semne neurologice ( ex: incoordonare, tremor, ataxie, convulsii, midriaza si tulburari de vedere).
In rare cases , slight apathy or reduction in appetite may be observed, which should resolve spontaneously.
În cazuri rare, poate fi observată o uşoară apatie sau reducerea apetitului care ar trebui să se rezolve spontan.
In rare cases allergic reactions may be severe. new or unusual pain in your hip, groin or thigh (this may be an early indication of a possible fracture of the thigh bone).
În cazuri rare reacţiile alergice pot fi severe. dureri nou apărute sau neobişnuite la nivelul şoldului, la nivel inghinal sau la nivelul coapsei în (poate fi un semn precoce a unei posibile fracturi la nivelul coapsei).
In rare cases difficulty in swallowing may be severe and choking is possible.
În cazuri rare, dificultăţile la înghiţire pot fi severe şi este posibilă asfixia.
In rare cases digestive signs (e.g. diarrhoea, ruminant stomach disorder) have been observed.
În cazuri rare au fost observate semne digestive (de ex. diaree, tulburări gastrice ruminante, etc).
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
In cazuri rare, sunt posbile simptome gastrointestinale, cum ar fi diareea și voma sau anorexie si scaderea activitatii.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
In cazuri rare, sunt posibile simptome gastrointestinale cum ar fi diareea și voma sau anorexie si scaderea activitatii.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
In cazuri rare, sunt posibile simptomel gastrointestinale, cum ar fi diareea și voma sau anorexie si scaderea activitatii.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
In cazuri rare, sunt posibile simptomele gastrointestinale, cum ar fi diareea și voma sau anorexie si scaderea activitatii.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
In cazuri rare, sunt posibile simptomele gastrointestinale, cum ar fi diareea și vomai sau anorexie si scaderea activitatii.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
În cazuri rare, sunt posibile simptome gastrointestinale cum ar fi diareea și voma sau anorexie și scăderea activității.
In rare cases gastrointestinal signs such as diarrhoea and vomiting or anorexia and decreased activity are possible.
În cazuri rare, sunt posibile simptome gastrointestinale, cum ar fi diareea și voma sau anorexie și scăderea activității.
In rare cases in cats and in very rare cases in dogs, application site reactions such as transitory scratching, erythema, alopecia or dermatitis at the application site may occur.
În cazuri foarte rare, pot să apară reacții la locul de aplicare, cum ar fi grataj transitoriu, eritem, dermatita sau căderea părului
In rare cases in cats, neurological signs (e.g. incoordination, tremor, ataxia, convulsions, mydriasis and impaired vision) have been observed.
In cazuri rare, la pisici se pot observa semne neurologice ( ex: incoordonare, tremor, ataxie, convulsii, midriaza si tulburari de vedere).
In rare cases leading to shock (a failure of the circulatory system to maintain adequate blood flow to the different organs leading to medical emergency).
în cazuri rare, evoluând până la şoc (incapacitate a sistemului circulator de a menţine un flux de sânge adecvat la nivelul diferitelor organe, determinând o stare de urgenţă medicală).
In rare cases these adverse reactions may be fatal.
În cazuri rare aceste reactii adverse pot fi fatale.
In rare cases transient diarrhoea, anorexia or lethargy may be observed.
În cazuri rare s-au observat tranzitoriu diaree, anorexie sau letargie.
In rare cases vaginal bleeding occurred.
În cazuri rare poate apărea sângerare vaginală.