natgillin/translations-raw huggingface dataset:
At week 12, 82.1% of patients in the alirocumab group reached an LDL-C ˂70 mg/dL (˂1.81 mmol/L) compared to 7.2% of patients in the placebo group.
În săptămâna a 12-a, 82,1% din pacienţii din grupul tratat cu alirocumab au atins o valoare a LDL-colesterolului < 70 mg/dl (˂1,81 mmol/l), comparativ cu 7,2% din pacienţii din grupul cu placebo.
At Week 12, a significantly higher proportion of patients in Study HS-II experienced a clinically relevant decrease in HS-related skin pain (see Table 14).
În săptămâna 12, un procent semnificativ mai mare de pacienți din studiul HS-II a înregistrat o scădere semnificativă clinic a durerii cutanate cauzate de HS (vezi Tabelul 14).
At Week 12, a significantly higher proportion of patients in Study HS-II experienced a clinically relevant decrease in HS-related skin pain (see Table 14).
În săptămâna 12, un procent semnificativ mai mare de pacienți din studiul HS-II a înregistrat o scădere semnificativă clinic a durerii cutanate cauzate de HS (vezi Tabelul 16).
At Week 12, a significantly higher proportion of patients in Study HS-II experienced a clinically relevant decrease in HS-related skin pain (see Table 16).
În săptămâna 12, un procent semnificativ mai mare de pacienți din studiul HS-II a înregistrat o scădere semnificativă clinic a durerii cutanate cauzate de HS (vezi Tabelul 16).
At Week 12, based on subject diary data, subjects showed mean percentage reductions of 35.55% (±35.23) hours per day compared to baseline, which corresponded to reductions in the hours/day of parenteral nutrition usage of -4.18 (±4.08), while subjects in the standard of care cohort showed minimal change in this parameter at the same time point.
În Săptămâna 12, pe baza datelor din jurnalul subiectului, subiecţii au prezentat reduceri medii procentuale de 35,55% (± 35,23) ore pe zi în comparaţie cu nivelul iniţial, care au corespuns reducerilor orelor/zi de utilizare a nutriţiei parenterale de -4,18 (± 4,08), în timp ce subiecţii din cohorta cu tratament standard au prezentat modificări minime ale acestui parametru la acelaşi reper temporal.
At Week 12, in the ITT population, the percentage increase from baseline in prescribed enteral calories was 58.80% (±64.20) compared to 57.02% (±55.25) in the standard of care cohort.
În Săptămâna 12, în cazul populaţiei IdT, creşterea procentuală faţă de nivelul iniţial a caloriilor enterale prescrise a fost de 58,80% (± 64,20) în comparaţie cu 57,02% (± 55,25) în cohorta cu tratament standard.
At week 12, the mean percent change from baseline with alirocumab 300 mg Q4W in LDL-C (ITT analysis) was -55.3% compared to +1.1% for placebo.
În săptămâna 12, modificarea medie procentuală faţă de momentul iniţial pentru alirocumab 300 mg Q4W în ceea ce priveşte LDL-colesterolul (analiza ITT) a fost de -55,3%, comparativ cu +1,1% pentru placebo.
At week 12, the mean percent change from baseline with alirocumab 300 mg Q4W in LDL-C (ITT analysis) was -58.4% compared to +0.3% for placebo.
În săptămâna 12, modificarea medie procentuală faţă de momentul iniţial pentru alirocumab 300 mg Q4W în ceea ce priveşte LDL-colesterolul (analiza ITT) a fost de -58,4%, comparativ cu +0,3% pentru placebo.
At Week 12, the proportion of eltrombopag subjects reporting any bleeding was decreased to half of baseline (36 %).
În săptămâna 12, proporția de pacienți cărora li s-a administrat eltrombopag care au raportat o hemoragie de orice tip a scăzut la jumătate față de numărul inițial (36%).
At Week 12, the proportion of eltrombopag subjects reporting any bleeding was decreased to half of baseline (36%).
În săptămâna 12, proporția de pacienți cărora li s-a administrat eltrombopag care au raportat o hemoragie de orice tip a scăzut la jumătate față de numărul inițial (36%).
At week 12, the proportion of tocilizumab treated patients showing a minimally clinically important improvement in the Childhood Health Assessment Questionnaire – Disability Index (defined as an individual total score decrease of ≥ 0.13) was significantly higher than in placebo treated patients, 77% versus 19% (p<0.0001).
În săptămâna 12, procentul de pacienţi trataţi cu tocilizumab care au prezentat o îmbunătăţire importantă clinică minimală în Chestionarul de Evaluare a Sănătăţii în Copilărie, Indexul de Dizabilitate (definit ca o scădere individuală a scorului total ≥ 0,13) a fost semnificativ mai crescut decât la pacienţii trataţi cu placebo, 77% comparativ cu 19% (p<0,0001).
At Week 12, there was a -35.11% (±53.04) mean change from baseline in parenteral nutrition calorie consumption in the ITT population based on physician-prescribed data.
În Săptămâna 12, a existat o modificare medie de -35,11% (± 53,04) faţă de nivelul iniţial a consumului caloric în nutriţia parenterală la populaţia IdT pe baza datelor prescrise de medic.
At week 12, there was a statistically significant improvement in the SPARCC (Spondyloarthritis Research Consortium of Canada) score for the sacroiliac joint (SIJ) as measured by MRI for patients receiving Enbrel.
În săptămâna 12, s-a constatat o îmbunătăţire semnificativă statistic a scorului SPARCC (Spondyloarthritis Research Consortium of Canada) pentru articulaţia sacroiliacă (ASI), măsurat prin RMN la pacienţii cărora li s-a administrat Enbrel.
At week 12, virologic response was greater in the control-PI arm (-2.2 log10 copies/ml from baseline; n = 53) compared to the INTELENCE arm (-1.4 log10 copies/ml from baseline; n = 40).
În săptămâna 12, răspunsul virologic a fost mai mare în braţul de control cu IP (-2,2 log10 copii/ml faţă de valoarea iniţială; n = 53), comparativ cu braţul cu INTELENCE (-1,4 log10 copii/ml faţă de valoarea iniţială; n = 40).
At Week 144, the mean increase from baseline in CD4+ cell count was 280 cells/mm3 in the Stribild-treated patients and
Creşterea medie a numărului de celule CD4+ de la momentul iniţial la săptămâna 144 a fost de 280 celule/mm3 la pacienţii trataţi cu Stribild şi
At Week 144, the mean increase from baseline in CD4+ cell count was 321 cells/mm3 in the Stribild- treated patients and 300 cells/mm3 in the EFV/FTC/TDF-treated patients.
Creşterea medie a numărului de celule CD4+ de la momentul iniţial la săptămâna 144 a fost de 321 celule/mm3 la pacienţii trataţi cu Stribild şi 300 celule/mm3 la pacienţii trataţi cu EFV/FTC/TDF.
At Week 16 (4 weeks following the end of treatment) parenteral nutrition volume reductions were still evident but less than observed at Week 12 when subjects were still on teduglutide (mean decrease of -31.80% (±39.26) compared to a 3.92% (±16.62) increase in the standard of care group).
În Săptămâna 16 (la 4 săptămâni de la finalul tratamentului) reducerile volumului nutriţiei parenterale erau încă evidente, dar mai mici decât cele observate în Săptămâna 12, când subiecţilor li se administra încă teduglutidă (scădere medie de -31,80% (± 39,26) în comparaţie cu 3,92% (± 16,62) creştere în grupul cu tratament standard).
At week 16, 47 placebo patients with <10% improvement from baseline in both swollen and tender joint counts were switched to infliximab induction (early escape).
ăptămâna 16, 47 pacienţi la care s-a administrat placebo, cu ameliorare atât a articulaţiilor tumefiat,e cât şi a celor dureroase de < 10% faţă de momentul iniţial, au fost trecuţi pe inducţie cu infliximab (evadare timpurie).
At week 16, 87% of children were ACR Ped 30 responders, and 79%, 66%, and 36% of children were ACR Ped 50, ACR Ped 70, and ACR Ped 90 responders, respectively.
În săptămâna 16 a studiului, 87% dintre copii și adolescenți au atins scoruri ACR Ped 30, iar 79%, 66% și 36% dintre copii și adolescenți au atins scoruri ACR Ped 50 , ACR Ped 70 și respectiv scoruri ACR Ped 90.
At Week 16, a statistically significantly greater proportion of patients who received Humira achieved PGA of 'clear' or 'almost clear' for the hands and/or feet compared to patients who received placebo (30.6% versus 4.3%, respectively [P = 0.014]).
În săptămâna 16, o proporție statistic semnificativ mai mare de pacienți care au utilizat Humira au obținut un răspuns PGA “fără leziuni” sau “cu leziuni minime” pentru mâini și/sau picioare comparativ cu pacienții care au utilizat placebo (30,6%, respectiv 4,3% [P = 0.014]).
At Week 16, both the teduglutide and the standard of care cohort showed an increase in enteral volume.
În Săptămâna 16, atât cohorta cu teduglutidă, cât şi cohorta cu tratament standard au prezentat o creştere a volumului enteral.
At week 16, more patients randomised to Humira 0.8 mg/kg had positive efficacy responses (e.g., PASI 75) than those randomised to 0.4 mg/kg eow or MTX.
În Săptămâna16, mai mulți pacienți randomizați la Humira 0,8 mg/kg au avut răspuns pozitiv de eficacitate (de exemplu PASI 75) decât cei randomizați la 0,4mg/kg o dată la două săptămâni sau metotrexat.
At week 16, more patients randomised to Humira 0.8 mg/kg had positive efficacy responses (e.g., PASI 75) than those randomised to 0.4mg/kg eow or MTX.
În Săptămâna16, mai mulți pacienți randomizați la Humira 0,8 mg/kg au avut răspuns pozitiv de eficacitate (de exemplu PASI 75) decât cei randomizați la 0,4 mg/kg o dată la două săptămâni sau metotrexat.
At week 16, more patients randomised to Humira 0.8 mg/kg had positive efficacy responses (e.g., PASI 75) than those randomised to 0.4mg/kg eow or MTX.
În Săptămâna16, mai mulți pacienți randomizați la Humira 0,8 mg/kg au avut răspuns pozitiv de eficacitate (de exemplu PASI 75) decât cei randomizați la 0,4mg/kg o dată la două săptămâni sau metotrexat.
At week 16, patients entered an open label period in which all patients received Simponi 50 mg administered subcutaneously every 4 weeks through week 48.
Aproximativ 93% dintre pacienții cărora li s-a administrat Simponi la începutul extensiei deschise (săptămâna 16) au continuat tratamentul până la finalizarea studiului (săptămâna 52).
At Week 16, patients who were randomised to placebo at baseline were re-randomised to receive Cosentyx (either 75 mg or 150 mg subcutaneously) every month.
În săptămâna 16, pacienții randomizați pentru a li se administra placebo la momentul inițial au fost randomizați din nou pentru a li se administra Cosentyx (75 mg sau 150 mg subcutanat) în fiecare lună.
At Week 16, the enteral calories intake continued to rise with percentage increases from baseline of 64.57% (±57.53) compared to 59.63% (±52.62) in the standard of care cohort.
În Săptămâna 16, aportul de calorii enterale a continuat să crească, cu modificări procentuale faţă de nivelul iniţial de 64,57% (± 57,53) în comparaţie cu 59,63% (± 52,62) în cohorta cu tratament standard.
At Week 16, the parenteral nutrition calories consumption continued to decrease with percentage mean changes from baseline of -39.15% (±39.08) compared to -0.87% (±9.25) for the standard of care cohort.
Săptămâna 16, consumul caloric în nutriţia parenterală a continuat să scadă, cu modificări procentuale medii de -39,15% (± 39,08) faţă de nivelul iniţial, în comparaţie cu -0,87% (± 9,25) în cazul cohortei cu tratament standard.
At week 168, in this population of patients with decompensated liver disease, the rate of death was of 13% (6/45) in the tenofovir disoproxil fumarate group, 11% (5/45) in the emtricitabine plus tenofovir disoproxil fumarate group and 14% (3/22) in the entecavir group.
Ȋn cursul celor 168 săptămâni de tratament administrat pacienților cu boală hepatică decompensată, rata de deces a fost de 13% (6/45) la pacienții din grupul de tratament cu fumarat de tenofovir disoproxil, 11% (5/45) la pacienţii din grupul de tratament cu emtricitabină în asociere cu fumarat de tenofovir disoproxil şi 14% (3/22) la pacienții din grupul de tratament cu entecavir.
At week 18, empagliflozin provided statistically significant improvement in HbA1c (Table 7).
În săptămâna 18, empagliflozin a determinat o îmbunătăţire semnificativă din punct de vedere statistic a HbA1c (Tabelul 7).
At Week 18, empagliflozin provided statistically significant improvement in HbA1c compared with placebo (Table 5).
În săptămâna 18, empagliflozin a determinat ameliorări semnificative din punct de vedere statistic ale HbA1c comparativ cu placebo (Tabelul 5).
At Week 18, empagliflozin provided statistically significant improvement in HbA1c compared with placebo (Table 6).
În săptămâna 18, empagliflozin a determinat ameliorări semnificative din punct de vedere statistic ale HbA1c comparativ cu placebo (Tabelul 6).
At week 2, the mean reduction from baseline in LDL-C was 62.5% in the alirocumab-treated patients as compared to 8.8% in the placebo patients.
În săptămâna a 2-a, scăderea medie faţă de momentul iniţial a valorii LDL-colesterolului a fost de 62,5% la pacienţii trataţi cu alirocumab, comparativ cu 8,8% la pacienţii cărora li s-a administrat placebo.
At Week 208, adjusted mean change from baseline in HbA1c was -0.10% for dapagliflozin and 0.20% for glipizide, respectively.
La săptămâna 208 modificarea medie ajustată faţă de valorile iniţiale a HbA1c a fost de –0,10% pentru dapagliflozin şi, respectiv, 0,20% pentru glipizidă.
At week 24 2.8 <0.0001 1.9 (1.8, 3.7) (0.9, 2.9)
În săptămâna 24 2,8 <0,0001 1,9 0,0004 (1,8; 3,7) (0,9; 2,9)
At Week 24 in Trial 3, improvements in ppFEV1 were 2.6 percentage points absolute and 4.7% relative change compared to baseline in Trial 1 or Trial 2.
În Săptămâna 24 a Studiului 3, îmbunătățirile ppFEV1 au fost o modificare absolută de 2,6 puncte procentuale și o modificare relativă de 4,7%, comparativ cu momentul inițial din Studiul 1 sau Studiul 2.
At week 24 the time-weighted average change from baseline in log10 plasma HIV-1 RNA levels (DAVG24) was -0.03 log10 copies/ml and -0.61 log10 copies/ml for the placebo and tenofovir disoproxil 245 mg (as fumarate) recipients (p < 0.0001).
În săptămâna 24, media modificărilor în timp faţă de momentul iniţial (DAVG24) a valorilor plasmatice log10 ale ARN HIV-1 a fost de -0,03 log10 copii/ml şi de -0,61 log10 copii/ml pentru pacienţii trataţi cu placebo şi respectiv cu 245 mg tenofovir disoproxil (sub formă de fumarat) (p < 0,0001).
At week 24, a significant reduction in DAS28 from baseline of 3.1 was observed on subcutaneous and 1.7 on placebo arm, and for DAS28 < 2.6, 32.0% was observed on subcutaneous and 4.0% on placebo arm.
La săptămâna 24, a fost observată o scădere semnificativă a DAS28 de la momentul iniţial, de 3,1 în braţul cu administrare subcutanată, comparativ cu 1,7 în braţul cu placebo, iar DAS28 < 26 a fost observat la 32% dintre pacienţii din braţul cu administrare subcutanată şi la 4% la cei din braţul cu placebo.
At week 24, patients initially randomised to sham were eligible to receive the first dose of Eylea.
În săptămâna 24, pacienții randomizați inițial pentru tratamentul fictiv au fost eligibili pentru a utiliza prima doză de Eylea.
At Week 24, patients who were seropositive to RF and/or anti-CCP at baseline had a significantly increased probability of achieving ACR20 and 50 responses compared to seronegative patients (p=0.0312 and p=0.0096) (Table 13).
La săptămâna 24, pacienţii care au fost seropozitivi la RF şi/sau anti-CCP la momentul iniţial au avut o probabilitate semnificativ crescută de realizare a răspunsurilor ACR20 şi 50 comparativ cu pacienţii seronegativi (p=0,0312 şi p=0,0096) (Tabel 13).
At week 24, the efficacy and safety with twice-daily dosing (n=87) in the paediatric population given lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg tablets was consistent with the efficacy and safety findings in previous adult and paediatric studies using lopinavir/ritonavir twice daily.
În săptămâna 24, eficacitatea şi siguranța lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg comprimate cu administrare de două ori pe zi la copii şi adolescenţi (n = 87) au fost în concordanță cu concluziile privind eficacitatea şi siguranţa observate în studiile precedente la adulți și la copii şi adolescenţi la care s-a utilizat lopinavir/ritonavir două ori pe zi.
At week 24, the efficacy and safety with twice-daily dosing (n=87) in the paediatric population given lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg tablets was consistent with the efficacy and safety findings in previous adult and paediatric studies using lopinavir/ritonavir twice daily.
În săptămâna 24, eficacitatea și siguranța lopinavir/ritonavir 100 mg/25 mg comprimate de două ori pe zi la copii şi adolescenţi (n = 87), au fost în concordanță cu concluziile privind eficacitatea și siguranța observate în studiile precedente la adulți și la copii şi adolescenţi la care s-a utilizat lopinavir/ritonavir două ori pe zi.
At week 24, the mean treatment difference from placebo in LDL-C percent change from baseline was -61.9% (95% CI: -64.3%, -59.4%; p-value: ˂0.0001).
În săptămâna a 24-a, diferenţa medie determinată de tratament, comparativ cu placebo, a modificării procentuale a valorii LDL-colesterolului faţă de momentul iniţial a fost de -61,9% (IÎ 95%: între -64,3% şi -59,4%; valoarea p: <0,0001).
At week 24, the proportion of patients with plasma viral RNA below 400 copies/mL was 60 %.
La săptămâna 24, proporţia pacienţilor cu ARN viral plasmatic sub 400 copii/ml a fost de 60%%.
At week 24, the reduction in CRT was statistically superior versus control in all three studies (COPERNICUS in CRVO: -457 vs. -145 microns; GALILEO in CRVO: -449 vs. -169 microns; VIBRANT in BRVO: - 280 vs. -128 microns).
În săptămâna 24, reducerea GCR a fost statistic superioară, față de grupul de control, în toate cele 3 studii clinice (COPERNICUS în OVCR: -457 vs. -145 microni; GALILEO în OVCR: -449 vs. -169 microni; VIBRANT în ORVR: -280 vs. -128 microni).
At week 24, the treatment difference between lumacaftor 400 mg/ivacaftor 250 mg q12h and placebo for the mean absolute change (95% CI) in ppFEV1 from baseline in the pooled Trials 1 and 2 were 3.39 percentage points (P=0.0382) for patients with ppFEV1 <40 and 2.47 percentage points (P<0.0001) for patients with ppFEV1 ≥40.
În săptămâna 24, diferența dintre tratamentul cu lumacaftor 400 mg/ivacaftor 250 mg la interval de 12 ore și administrarea de placebo pentru modificarea absolută medie (IÎ 95%) față de momentul inițial în ceea ce privește ppFEV1 în Studiile 1 și 2 grupate a fost de 3,38 puncte procentuale (p=0,0382) la pacienții cu o valoare ppFEV1 <40 și de 2,47 puncte procentuale (p<0,0001) pentru pacienții cu o valoare ppFEV1 ≥40.
At Week 240, the treatment difference (ISENTRESS – efavirenz) was 9.5 % with an associated 95 % CI of (1.7, 17.3).
Diferenţa de tratament (ISENTRESS – efavirenz) din săptămâna 240 a fost 9,5% cu un IÎ95% asociat de (1,7, 17,3) Rezultatele din săptămâna 48 şi săptămâna 240 pentru pacienţii trataţi cu doza recomandată de
At Week 240, the treatment difference (raltegravir – efavirenz) was 9.5 % with an associated 95 % CI of (1.7, 17.3).
Diferenţa de tratament (raltegravir – efavirenz) din săptămâna 240 a fost 9,5% cu un IÎ 95% asociat de (1,7, 17,3).
At week 26, Ultibro Breezhaler produced statistically significant improvement in peak FEV1 compared to placebo in the first 4 hours post dose (330 ml) (p<0.001).
În săptămâna 26, Ultibro Breezhaler a determinat o îmbunătăţire semnificativă din punct de vedere statistic a VEMS maxim, comparativ cu placebo, în primele 4 ore de la administrarea dozei (330 ml) (p<0,001).
At week 26, Ulunar Breezhaler produced statistically significant improvement in peak FEV1 compared to placebo in the first 4 hours post dose (330 ml) (p<0.001).
În săptămâna 26, Ulunar Breezhaler a determinat o îmbunătăţire semnificativă din punct de vedere statistic a VEMS maxim, comparativ cu placebo, în primele 4 ore de la administrarea dozei (330 ml) (p<0,001).
At week 26, Xoterna Breezhaler produced statistically significant improvement in peak FEV1 compared to placebo in the first 4 hours post dose (330 ml) (p<0.001).
În săptămâna 26, Xoterna Breezhaler a determinat o îmbunătăţire semnificativă din punct de vedere statistic a VEMS maxim, comparativ cu placebo, în primele 4 ore de la administrarea dozei (330 ml) (p<0,001).
At week 30, the proportion of subjects in clinical remission was higher in the q8 week (59.6%, 31/52) than the q12 week maintenance treatment group (35.3%, 18/51; p=0.013).
În săptămâna 30, proporţia subiecţilor în remisiune clinică a fost mai mare în grupul cu tratament de întreţinere o dată la 8 săptămâni (59,6%, 31/52), decât în cel cu tratament de întreţinere o dată la
At week 32, 49% and 64% of patients treated with ruxolitinib achieved a ≥50% reduction in TSS-14 and TSS-5, respectively, compared to only 5% and 11% of patients on BAT.
În săptămâna 32, 49% şi 64% dintre pacienţii trataţi cu ruxolitinib au prezentat o reducere de ≥50% a TSS-14, respectiv TSS-5, comparativ cu numai 5% şi 11% dintre pacienţii trataţi cu cea mai bună terapie disponibilă.
At week 4 patients were randomised to 40 mg every other week, 40 mg every week, or placebo with a total study duration of 56 weeks.
În săptămâna 4, pacienţii au fost randomizaţi cu 40 mg la două săptămâni, 40mg în fiecare săptămână, sau placebo, cu o durată totală a studiului de 56 săptămâni.
At Week 4, patients were randomised 1:1 to either the Standard Dose (40/20 mg eow) or Low Dose (20/10 mg eow) maintenance treatment groups based on their body weight.
În Săptămâna 4, pacienţii au fost randomizaţi 1:1 în grupuri de tratament de întreținere în funcţie de greutatea corporală, fie la doza standard (40/20 mg la două săptămâni) fie la doza redusă (20/10 mg la două săptămâni).
At Week 4, subjects were randomised 1:1 based on their body weight at the time to either the Low Dose or Standard Dose maintenance regimens as shown in Table 13.
În Săptămâna 4, pacienţii au fost randomizaţi 1:1 în funcţie de greutatea corporală la timp respectiv pentru a stabili doza redusă sau doza standard de întreţinere cum sunt prezentate în tabelul 13.
At Week 4, subjects were randomised 1:1 based on their body weight at the time to either the Low Dose or Standard Dose maintenance regimens as shown in Table 18.
În Săptămâna 4, pacienţii au fost randomizaţi 1:1 în funcţie de greutatea corporală la timp respectiv pentru a stabili doza redusă sau doza standard de întreţinere cum sunt prezentate în tabelul 18.
At Week 4, subjects were randomised 1:1 based on their body weight at the time to either the Low Dose or Standard Dose maintenance regimens as shown in Table 18.
În Săptămâna 4, pacienţii au fost randomizaţi 1:1 în funcţie de greutatea corporală la timp respectiv pentru a stabili doza redusă sau doza standard de întreţinere cum sunt prezentate în tabelul 28.
At Week 4, subjects were randomised 1:1 based on their body weight at the time to either the Low Dose or Standard Dose maintenance regimens as shown in Table 20.
În Săptămâna 4, pacienţii au fost randomizaţi 1:1 în funcţie de greutatea corporală la timp respectiv pentru a stabili doza redusă sau doza standard de întreţinere cum sunt prezentate în tabelul 20.
At week 4, the indinavir Cmin was 500 ng/mL with substantial trough variability (range 5 to
În săptămâna 4, concentraţia plasmatică minimă de indinavir a fost 500 ng/ml cu un interval de variabilitate semnificativ (interval 5 până la
At week 4, the proportion of patients with an improvement of ≥1 versus baseline in the PAC- SYM abdominal, stool, and rectal symptom subscales was 41.3%, 41.6%, and 31.3% respectively in patients treated with prucalopride 2 mg compared with 26.9%, 24.4% and 22.9% in patients on placebo.
În săptămâna 4, procentul pacienţilor cu o ameliorare ≥ 1 faţă de momentul iniţial în ceea ce priveşte subscalele PAC-SYM de simptome abdominale, ale scaunului şi rectale a fost de 41,3%, 41,6%, şi, respectiv, de 31,3% la pacienţii cărora li s-a administrat tratament cu Resolor 2 mg, comparativ cu 26,9%, 24,4% şi 22,9% la pacienţii cărora li s-a administrat placebo.
At week 4, the proportion of patients with an improvement of ≥1 versus baseline in the PAC- SYM abdominal, stool, and rectal symptom subscales was 41.3%, 41.6%, and 31.3% respectively in patients treated with Resolor 2 mg compared with 26.9%, 24.4% and 22.9% in patients on placebo.
În săptămâna 4, procentul pacienţilor cu o ameliorare ≥ 1 faţă de momentul iniţial în ceea ce priveşte subscalele PAC-SYM de simptome abdominale, ale scaunului şi rectale a fost de 41,3%, 41,6%, şi, respectiv, de 31,3% la pacienţii cărora li s-a administrat tratament cu Resolor 2 mg, comparativ cu 26,9%, 24,4% şi 22,9% la pacienţii cărora li s-a administrat placebo.