natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The mixture should be administered as soon as possible, but no more than 30 minutes after mixing.
Amestecul obținut trebuie administrat cât mai repede posibil, în nu mai mult de 30 de minute de la amestecare.
The mixture should be given immediately after preparation.
Amestecul trebuie administrat imediat după preparare.
The mixture should be well shaken until the powder is completely dissolved in the solvent.
Amestecul se agită energic, până la dizolvarea completă a pulberii în solvent.
The MMR rate at 12, 24, 36, 48, 60 and 72 months is presented in Table 5.
Rata RMM la 12, 24, 36, 48, 60 și 72 de luni este prezentată în Tabelul 5.
The mobilisation and apheresis procedures should be performed in collaboration with an oncology-haematology centre with acceptable experience in this field and where the monitoring of haematopoietic progenitor cells can be correctly performed.
Procedurile de mobilizare şi afereză trebuie efectuate în colaborare cu un centru de hematologie - oncologie, cu suficientă experienţă în acest domeniu şi în cadrul căruia monitorizarea celulelor progenitoare hematopoietice poate fi efectuată corect.
The mode of action of itraconazole is based on its highly selective binding ability for fungal cytochrome P- 450 iso-enzymes.
Modul de acţiune al itraconazolului se bazează pe capacitatea de legare înalt selectivă de izoenzimele citocromului P-450 din fungi.
The mode of action of itraconazole is based on its highly selective binding ability for fungal cytochrome P-450 isoenzymes.
Modul de acţiune al itraconazolului se bazează pe capacitatea de legare înalt selectivă de izoenzimele citocromului P-450 din fungi.
The mode of action of thiazides is through inhibition of the Na+Cl- symporter perhaps by competing for the Cl- site, thereby affecting electrolyte reabsorption mechanisms: directly increasing sodium and chloride excretion to an approximately equal extent, and indirectly, by this diuretic action, reducing plasma volume, with consequent increases in plasma renin activity, aldosterone secretion and urinary potassium loss, and a decrease in serum potassium.
Modul de acţiune al tiazidelor este prin inhibarea mecanismului simport de transport al grupelor ionice, Na+/Cl-, probabil prin competiţia pentru situsul Cl-, astfel afectând mecanismele electrolitice de reabsorbţie: în mod direct cresc eliminarea de sodiu şi clor într-o proporţie aproximativ egală, şi indirect, prin această acţiune diuretică scad volumul plasmatic, cu creşterea consecutivă a activităţii reninei plasmatice, secreţia de aldosteron şi pierderea urinară de potasiu, precum şi o scădere a concentraţiilor plasmatice ale potasiului.
The mode of action suggests that the effects of L-dopa, dopaminergic agonists, and anticholinergics may be enhanced by concomitant treatment with NMDA-antagonists such as memantine.
Modul de acţiune sugerează că efectele L-dopa, agoniştilor dopaminergici şi anticolinergicelor pot fi potenţate de către tratamentul concomitent cu antagonişti ai NMDA, cum ar fi memantina.
The mode of action suggests that the effects of L-dopa, dopaminergic agonists, and anticholinergics may be enhanced by concomitant treatment with NMDA-antagonists such as memantine.
Modul de acţiune sugerează că efectele L-dopa, agoniştilor dopaminergici şi anticolinergicelor pot fi potenţate de către tratamentul concomitent cu antagonişti ai NMDA, cum este memantina.
The mode of action suggests that the effects of L-dopa, dopaminergic agonists, and anticholinergics may be enhanced by concomitant treatment with NMDA-antagonists such as memantine.
Modul de acţiune sugerează că efectele L-dopa, agoniştilor dopaminergici şi anticolinergicelor pot fi potenţate prin tratamentul concomitent cu antagonişti ai NMDA, cum ar fi memantina.
The mode of administration of Livensa makes overdose unlikely.
Modul de administrare al medicamentului Livensa face improbabilă apariţia supradozajului.
The model- predicted duloxetine steady state plasma concentrations in paediatric patients were mostly within the concentration range observed in adult patients.
Modelul-concentrațiilor plasmatice previzibile ale duloxetinei la starea de echilibru la pacienţii copii și adolescenţi au fost în mare parte în domeniul de concentrații observate la pacienții adulți.
The model-adjusted mean decrease in HbA1c from baseline with Eperzan was -0.80 (n = 125), -0.83 (n = 98), and -1.08 (n = 19) in patients with mild (eGFR 60 to 89 ml/min/1.73m2), moderate (eGFR 30 to 59 ml/min/1.73m2), and severe (eGFR <30 ml/min/1.73m2) renal impairment, respectively (see Table 9).
Scăderea medie ajustată în funcție de model a HbA1c față de valoarea inițială cu Eperzan a fost de -0,80 (n = 125), -0,83 (n = 98), și -1.08 (n = 19) la pacienții cu insuficiență renală ușoară (rata estimată de filtrare glomerulară, RFGe 60-89 ml/min/1,73m2), moderată (RFGe 30-59 ml/min/1,73m2) și respectiv severă (RFGe <30 ml/min/1,73m2) (vezi tabelul 9).
The modeled treatment effect for the percent change in urine KS, compared to placebo, was -40.7 % (CI95, -49.0, -32.4; p<0.0001) for the 2 mg/kg per week regimen.
Efectul tratamentului modelat pentru modificarea procentului de KS din urină, în comparaţie cu placebo, a fost de -40,7 % (CI95, -49,0, -32,4; p<0,0001) pentru regimul de 2 mg/kg per săptămână.
The modeled treatment effect in stairs climbed per minute, compared to placebo, was 1.1 stairs/minute (CI95, -2.1, 4.4; p=0.4935) for the 2 mg/kg per week regimen.
Efectul tratamentului modelat privind treptele urcate pe minut, în comparaţie cu placebo, a fost de 1,1 trepte/minut (CI95, -2,1, 4,4; p=0,4935) pentru regimul de 2 mg/kg per săptămână.
The modeled treatment effect in the distance walked in 6 minutes, compared to placebo, was 22.5 m (CI95, 4.0, 40.9; p=0.0174) for the 2 mg/kg per week regimen.
Efectul tratamentului modelat privind distanţa parcursă în 6 minute, în comparaţie cu placebo, a fost de 22,5 m (CI (Confidence Interval [intervalul de încredere])95, 4,0, 40,9; p=0,0174) pentru regimul de 2 mg/kg per săptămână.
The moderate number (approximately 450) of prospectively collected pregnancies exposed to infliximab with known outcomes, including a limited number (approximately 230) exposed during the first trimester, does not indicate unexpected effects on pregnancy outcome.
Numărul moderat (aproximativ 450) de cazuri de sarcină cu expunere la infliximab şi a căror evoluţie a fost cunoscută, ce a inclus un număr limitat (aproximativ 230) de cazuri cu expunere pe parcursul primului trimestru de sarcină, a fost obţinut prospectiv, şi nu a indicat reacţii adverse asupra evoluţiei sarcinii.
The moderate number (approximately 450) of prospectively collected pregnancies exposed to infliximab with known outcomes, including a limited number (approximately 230) exposed during the first trimester, does not indicate unexpected effects on pregnancy outcome.
Numărul moderat (aproximativ 450) de cazuri de sarcină cu expunere la infliximab și a căror evoluție a fost cunoscută, ce a inclus un număr limitat (aproximativ 230) de cazuri cu expunere pe parcursul primului trimestru de sarcină, a fost obținut prospectiv, și nu a indicat reacții adverse asupra evoluției sarcinii.
The modified intent-to-treat (MITT) group included 465 allogeneic HSCT recipients with 45% of patients having AML.
Grupul cu intenţie de tratament modificat (IDTM) a inclus 465 pacienţi cu TCSH alogenic, 45% dintre pacienţi având LMA.
The modified toxin in the vaccine is produced by a method known as ‘recombinant DNA technology’: it is made by bacteria which have received a gene (DNA) that makes them produce the modified toxin.
Toxina modificată din vaccin este produsă printr-o metodă cunoscută sub numele de „tehnologia ADN- ului recombinant”: este obţinută din bacterii care au primit o genă (ADN), care le face capabile să producă această toxină modificată.
The modified-release tablet has an outer coating layer that provides an immediate release of the drug and an extended release core.
Comprimatul cu eliberare modificată are un înveliş exterior care asigură eliberarea imediată a medicamentului şi un nucleu cu eliberare prelungită.
The modified-release tablets are round (diameter 8 mm) and convex.
Comprimatele cu eliberare modificată sunt rotunde (cu diametrul de 8 mm) şi convexe.
The modulated infrared beams then enter the infrared detectors, which are double layer transmission detectors with a front, and a rear chamber each filled with one of the isotopicly pure gases (13CO2 or 12CO2, respectively) to be measured.
În cazul detectorilor cu infraroşu este vorba de detectori iradiere cu două straturi cu o cameră anterioară şi posterioară, ambele fiind umplute cu câte unul dintre gazele izotopic pure, ce trebuie măsurate (13CO2 respectiv 12CO2).
The monitoring and treatment schedule should be determined by the treating physician based on the individual patient’s response.
Schema de monitorizare şi tratament trebuie stabilită de către medicul curant în funcţie de răspunsul individual al pacientului.
The monoclonal antibody delivers monomethyl auristatin E to the CD30-positive cancer cells, and once inside the cancer cells, it stops them from dividing, and the cancer cells eventually die.
Anticorpul monoclonal eliberează monometil auristatin E în celulele canceroase CD30 pozitive și, odată aflat în interiorul celulelor canceroase, acesta oprește diviziunea celulară, ceea ce duce în final la moartea celulelor canceroase.
The monoclonal antibody is attached to monomethyl auristatin E, a cytotoxic (cell-killing) molecule.
Anticorpul monoclonal se leagă de monometil auristatin E, o moleculă citotoxică (care distruge celulele).
The Monogram Trofile assay was used in the clinical studies of maraviroc.
În studiile clinice efectuate cu maraviroc a fost utilizat doar testul Monogram Trofile.
The monomer is approximately 63 kDa, has 497 amino acids, and the same amino acid sequence as the naturally occurring human enzyme, glucocerebrosidase.
Monomerul are aproximativ 63 kDa, conţine 497 aminoacizi şi aceeaşi secvenţă de aminoacid ca şi enzima umană produsă natural, glucocerebrozidaza.
The monophosphate metabolite is subsequently converted to the active 5’-triphosphate form, ara-GTP.
Metabolitul monofosfat este la rândul său convertit la forma activă 5'-trifosfat, ara-GTP.
The monophosphate metabolite is subsequently converted to the active 5’-triphosphate from, ara-GTP.
Metabolitul monofosfat este la rândul său convertit la forma activă 5'-trifosfat, ara-GTP.
The more sustained release of insulin glargine from the Toujeo precipitate compared to insulin glargine 100 units/ml is attributable to the reduction of the injection volume by two thirds that results in a smaller precipitate surface area.
Eliberarea mai durabilă de insulină glargin din precipitatele de Toujeo, comparativ cu insulina glargin 100 unităţi/ml, este atribuită reducerii cu două treimi a volumului injectat, care determină o suprafaţă mai mică a zonei cu precipitat.
The morning dose is to be taken at least 30 minutes before the morning meal.
Doza de dimineaţă de Jinarc trebuie luată cu cel puţin 30 de minute înainte de masă de dimineaţă.
The morning dose is to be taken at least 30 minutes before the morning meal.
Doza de dimineaţă trebuie luată cu cel puţin 30 de minute înainte de masa de dimineaţă.
The morning dose of Jinarc is to be taken at least 30 minutes before the morning meal.
Doza matinală de Jinarc trebuie luată cu cel puţin 30 de minute înainte de masă de dimineaţă.
The morning dose should be taken at least 30 minutes before the morning meal, whereas the evening dose can be taken with or without food.
Doza de dimineață trebuie luată cu cel puțin 30 de minute înainte de micul dejun, în timp ce doza de seară poate fi luată cu sau fără alimente.
The most abundant circulating dexmedetomidine metabolites are two isomeric N- glucuronides.
Metaboliţii circulanţi cei mai frecvenţi ai dexmedetomidinei sunt două N- glucuronide izomere.
The most abundant faecal metabolite, at 4.9% of faecal radioactivity (3.2% of dose), was a hydroxyl metabolite of tipranavir.
Cea mai mare proporţie de metabolit din materiile fecale, de 4,9% din radioactivitatea materiilor fecale (3,2% din doză) a fost reprezentată de un metabolit hidroxil al tipranavirului.
The most abundant metabolite is 8-hydroxy-ibafloxacin, which is also microbiologically active.
Metabolitul cel mai abundent este 8-hidroxi-ibafloxacina, care este de asemenea microbiologic activ.
The most abundant metabolites of tasimelteon have less than one- tenth of the binding affinity of the parent molecule for both the MT1 and MT2 receptors.
Cei mai importanți metaboliți ai tasimelteonului au o afinitate de legare de zece ori mai mică decât a moleculei de bază pentru ambii receptori MT1 și MT2.
The most abundant plasma metabolite was M1, which represented 21% of drug-related radioactivity (AUC) in circulation following single dose; it’s formed via oxidative metabolism predominantly by CYP2C8.
Cel mai frecvent metabolit plasmatic a fost M1, care a reprezentat 21% din radioactivitatea (ASC) legată de medicament în circulație după administrarea unei doze unice; acesta se formează prin metabolizare oxidativă, în principal de către CYP2C8.
The most abundant urinary metabolite, at 11.0% of urine radioactivity (0.5% of dose) was a glucuronide conjugate of tipranavir.
Cea mai mare proporţie de metabolit din urină, de 11,0% din radioactivitatea urinei (0,5% din doză) a fost reprezentată de un glucuronid- conjugat al tipranavirului.
The most appropriate dose depends on the severity of the anaemia and how long the dog has been anaemic, as well as the desired duration of the medicine’s effect.
Doza optimă depinde de severitatea anemiei şi de perioada de timp în care câinele a prezentat anemie, precum şi de durata dorită pentru efectul medicamentului.
The most appropriate MedDRA term is used to describe a certain reaction and its synonyms and related conditions.
Este utilizat cel mai adecvat termen MedDRA pentru a descrie o anumită reacţie şi sinonimele acesteia şi afecţiunile înrudite cu aceasta.
The most appropriate MedDRA term is used to describe a certain reaction and its synonyms and related conditions.
Este utilizat cel mai adecvat termen MedDRA pentru a descrie o anumită reacţie şi sinonimele şi
The most appropriate MedDRA term is used to describe a certain reaction and its synonyms and related conditions.
Este utilizat termenul MedDRA cel mai adecvat pentru a descrie o anumită reacţie şi sinonimele acesteia şi condiţiile patologice asociate.
The most appropriate MedDRA term is used to describe a certain reaction and its synonyms and related conditions.
Pentru descrierea unei anumite reacţii precum şi simptomele şi afecţiunile asociate acesteia este utilizat cel mai adecvat termen MedDRA.
The most appropriate strategies to monitor the off label use within national territories
Cele mai adecvate strategii pentru supravegherea utilizării în indicaţii terapeutice neaprobate oficial pe teritoriul naţional
The most bothersome symptom (MBS) was assessed at baseline, 4 and 12 weeks with the severity scored as follows: None=0, Mild=1, Moderate=2, Severe=3.
Simptomul cel mai neplăcut (SCMN) a fost determinat la momentul iniţial, la 4 şi la 12 săptămâni, cu scoruri de severitate după cum urmează: Niciunul=0, Uşor=1, Moderat=2, Sever=3.
The most clinically serious adverse event reported following multiple oral doses of  200 mg was hypotension which resolved following oral or intravenous fluid administration.
Cea mai frecventă reacţie adversă serioasă din punct de vedere clinic, raportată ca urmare a administrării de doze orale multiple  200 mg a fost hipotensiunea arterială care s-a remis ca urmare a administrării de lichide intravenoase sau orale.
The most common (more than 1 in 100 patients and less than 1 in 10 patients) side effects are:
Cele mai frecvente (apar la mai mult decât 1 din 100 pacienţi şi la mai puţin de 1 din 10 pacienţi) reacţii adverse sunt următoarele:
The most common (≥ 20%) adverse reactions observed following treatment with axitinib were diarrhoea, hypertension, fatigue, decreased appetite, nausea, weight decreased, dysphonia, palmar- plantar erythrodysaesthesia (hand-foot) syndrome, haemorrhage, hypothyroidism, vomiting, proteinuria, cough, and constipation.
Cele mai frecvente (≥ 20%) reacţii adverse observate după tratamentul cu axitinib au fost diaree, hipertensiune arterială, fatigabilitate, scăderea apetitului alimentar, greaţă, scădere ponderală, disfonie, sindrom de eritrodisestezie palmo-plantară (sindrom mână-picior), hemoragie, hipotiroidism, vărsături, proteinurie, tuse şi constipaţie.
The most common ADR leading to discontinuation was rash (2.2% in the INTELENCE arm versus 0% in the placebo arm).
Cea mai frecventă RA care a dus la întreruperea tratamentului a fost erupţia cutanată tranzitorie (2,2% în braţul de tratament cu INTELENCE faţă de 0% în braţul placebo).
The most common ADRs (≥ 50%) seen with Perjeta in combination with trastuzumab and docetaxel were diarrhoea, alopecia and neutropenia.
Cele mai frecvente RA (≥ 50%) observate la administrarea Perjeta în asociere cu trastuzumab şi docetaxel au fost diareea, alopecia şi neutropenia.
The most common adverse drug reactions (ADR) (> 30%) reported with vemurafenib include arthralgia, fatigue, rash, photosensitivity reaction, nausea, alopecia and pruritus.
Cele mai frecvente reacţii adverse (RA) (> 30%) raportate la vemurafenib includ artralgie, fatigabilitate, erupţie cutanată tranzitorie, reacţie de fotosensibilitate, greaţă, alopecie şi prurit.
The most common adverse drug reactions (ADRs) (≥ 10%) were akathisia and somnolence, which were dose-related up to 111 mg daily.
Reacţiile adverse cele mai frecvente la medicament (RAM) (≥ 10%) au fost acatizie şi somnolenţă, care au fost legate de doze de până la 111 mg pe zi.
The most common adverse drug reactions (≥ 35%) reported during treatment with Dacogen are pyrexia, anaemia and thrombocytopaenia.
Reacţiile adverse la medicament cele mai frecvente (≥ 35%), raportate în timpul tratamentului cu Dacogen sunt pirexia, anemia şi trombocitopenia.
The most common adverse drug reactions in patients receiving Lonsurf that resulted in treatment discontinuation, dose reduction, dose delay, or dose interruption were neutropenia, general deterioration of health, anaemia, febrile neutropenia, fatigue, diarrhoea and dyspnoea.
Cele mai frecvente reacții adverse la medicament observate la pacienții cărora li s-a administrat Lonsurf, care au avut ca rezultat oprirea tratamentului, reducerea dozelor, întârzierea administrării dozelor sau întreruperea dozelor au fost: neutropenie, deteriorare generală a stării de sănătate, anemie, neutropenie febrilă, fatigabilitate, diaree și dispnee.
The most common adverse drug reactions were eye pain and eye pruritus, occurring in 1% to of 2.0% of patients.
Cele mai frecvente reacţii adverse la medicament au fost durerea oculară și prurit ocular, raportate la 1% până la 2,0% dintre pacienți.
The most common adverse event was worsening of ulcerative colitis, the incidence of which was higher in patients on the q12 week vs. the q8 week dosing regimen.
Cea mai frecventă reacţie adversă a fost agravarea colitei ulcerative, a cărei incidenţe a fost mai mare la pacienţii la care se administrează schema o dată la 12 săptămâni comparativ cu cei la care se administrează tratament o dată la
The most common adverse event was worsening of ulcerative colitis, the incidence of which was higher in patients on the q12 week vs. the q8 week dosing regimen.
Cea mai frecventă reacție adversă a fost agravarea colitei ulcerative, a cărei incidențe a fost mai mare la pacienții la care se administrează schema o dată la 12 săptămâni comparativ cu cei la care se administrează tratament o dată la
The most common adverse events leading to withdrawal in either treatment group were nausea and vomiting.
Evenimentele adverse care au dus cel mai frecvent la întreruperea tratamentului au fost greaţa şi vărsăturile, în fiecare dintre grupurile de tratament.
The most common adverse reaction associated with both IZBA and Travoprost 40 µg/mL eye drops, solution is hyperaemia.
Reacţia adversă cea mai frecventă asociată IZBA şi Travoprost 40 µg/ml picături oftalmice, soluţie, este hiperemia.
The most common adverse reaction in patients treated with 25 mg alogliptin was headache.
Reacţia adversă cel mai frecvent întâlnită la pacienţii trataţi cu alogliptin 25 mg a fost cefaleea.
The most common adverse reaction leading to discontinuation of Zurampic was blood creatinine increased (0.8%).
Cea mai frecventă reacţie adversă care a determinat întreruperea tratamentului cu Zurampic a fost creşterea creatininei sangvine (0,8%).
The most common adverse reaction reported at a greater incidence in patients treated with the aprepitant regimen than with standard therapy in adults receiving Moderately Emetogenic Chemotherapy (MEC) was fatigue (1.4 % versus 0.9 %).
Cea mai frecventă reacţie adversă raportată cu o incidenţă mai mare la pacienţii trataţi cu o schemă terapeutică pe bază de aprepitant, comparativ cu adulții cărora li s-a administrat tratament standard, în cursul Chimioterapiei cu Potenţial Emetogen Moderat (CPEM) a fost fatigabilitatea (1,4% versus 0,9%).
The most common adverse reaction reported in paediatric patients was headache.
Cea mai frecventă reacţie adversă raportată la pacienţii copii şi adolescenţi a fost cefaleea.
The most common adverse reaction was headache (occurred mostly in the initial phase), and the most serious adverse reaction was meningococcal sepsis.
Cea mai frecventă reacţie adversă raportată a fost cefaleea (apărută în majoritatea cazurilor în faza incipientă), iar cea mai gravă reacţie adversă a fost sepsisul meningococic.
The most common adverse reaction was headache of mild to moderate intensity.
Reacţia adversă raportată cel mai frecvent a fost cefaleea de intensitate uşoară până la moderată.
The most common adverse reactions (> 5%) in controlled periods of the adult psoriasis, psoriatic arthritis and Crohn’s disease clinical studies with ustekinumab were nasopharyngitis and headache.
Cele mai frecvente reacţii adverse (> 5%) raportate în fazele controlate ale studiilor clinice efectuate cu ustekinumab la pacienţii adulți cu psoriazis, artrită psoriazică și boala Crohn au fost nazofaringita și cefaleea.
The most common adverse reactions (>25%) during therapy with lapatinib were gastrointestinal events (such as diarrhoea, nausea, and vomiting) and rash.
Cele mai frecvente reacţii adverse (>25%) din timpul terapiei cu lapatinib au fost cele gastro-intestinale (cum sunt diaree, greaţă şi vărsături) şi erupţiile cutanate tranzitorii.
The most common adverse reactions (all grades, ≥20% incidence) reported at least 2% greater incidence for the ZALTRAP/FOLFIRI regimen as compared to the placebo/FOLFIRI regimen in order of decreasing frequency were leucopenia, diarrhoea, neutropenia, proteinuria, increased aspartate aminotransferase (AST), stomatitis, fatigue, thrombocytopenia, increased alanine aminotransferase (ALT), hypertension, weight loss, decreased appetite, epistaxis, abdominal pain, dysphonia, increased serum creatinine, and headache (see Table 1).
Pentru schema de tratament ZALTRAP/FOLFIRI, cele mai frecvente reacţii adverse (toate gradele, incidenţă ≥20%) raportate cu o incidenţă cu cel puţin 2% mai mare comparativ cu schema de tratament placebo/FOLFIRI au fost, în ordinea descrescătoare a frecvenţei, leucopenia, diareea, neutropenia, proteinuria, creşterea concentraţiilor aspartat aminotransferazei (AST), stomatita, fatigabilitatea, trombocitopenia, creşterea concentraţiilor alanin aminotransferazei (ALT), hipertensiunea arterială, scăderea în greutate, scăderea poftei de mâncare, epistaxisul, durerile abdominale, disfonia, creşterea creatininemiei şi cefaleea (vezi Tabelul 1).