natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In the osteoporosis trials (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) the pooled atrial fibrillation incidences were comparable between Aclasta (2.6%) and placebo (2.1%).
În studiile cu privire la indicaţia de osteoporoză (PFT, HORIZON – Reccurent Fracture Trial [RFT]) incidenţele cumulate ale fibrilaţiei atriale au fost comparabile între grupul de tratament cu Aclasta (2,6%) şi grupul la care s-a administrat placebo (2,1%).
In the osteoporosis trials (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) the pooled atrial fibrillation incidences were comparable between zoledronic acid (2.6%) and placebo (2.1%).
În studiile efectuate pentru indicaţia de osteoporoză (PFT, HORIZON – Reccurent Fracture Trial [RFT]) incidenţele cumulate ale fibrilaţiei atriale au fost comparabile între grupul de tratament cu acid zoledronic (2,6%) şi grupul la care s-a administrat placebo (2,1%).
In the osteoporosis trials (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) the pooled atrial fibrillation incidences were comparable between zoledronic acid (2.6%) and placebo (2.1%).
În studiile osteoporozei (PFT, HORIZON – Reccurent Fracture Trial [RFT]) incidenţele cumulate ale fibrilaţiei atriale au fost comparabile între grupul de tratament cu acid zoledronic (2,6%) şi grupul placebo (2,1%).
In the osteoporosis trials (PFT, HORIZON - Recurrent Fracture Trial [RFT]) the pooled atrial fibrillation incidences were comparable between zoledronic acid (2.6%) and placebo (2.1%).
În studiile osteoporozei (PFT, HORIZON – Reccurent Trial Fracture [RFT]) incidenţele cumulate ale fibrilaţiei atriale au fost comparabile între grupul de tratament cu acid zoledronic (2,6%) şi grupul placebo (2,1%).
In the other study hypothyroidism was reported in a total of 31 (13%) sunitinib subjects and 2 (0.8%) capecitabine subjects.
În celălalt studiu, hipotiroidismul a fost raportat la un total de 31 (13%) subiecţi trataţi cu sunitinib şi la 2 (0,8%) subiecţi trataţi cu capecitabină.
In the other study, with 29 hypersensitive ALL patients exposed to Oncaspar, 11 patients were evaluated for response during induction.
În celălalt studiu, care a inclus 29 de pacienţi cu LAL cu hipersensibilitate expuşi la Oncaspar, 11 pacienţi au fost evaluaţi din punct de vedere al răspunsului în timpul inducţiei.
In the other two active-comparator studies, a similar proportion of patients achieved at least the MCID with ANORO and tiotropium; 49% and 54% for ANORO 55/22 micrograms and 52% and 55% for tiotropium.
În cele două studii cu comparator activ, un procent similar de pacienţi au atins cel puțin MCID cu ANORO și tiotropium; 49% și 54% pentru ANORO 55/22 micrograme și 52% și 55% pentru tiotropium.
In the other two active-comparator studies, a similar proportion of patients achieved at least the MCID with LAVENTAIR and tiotropium; 49% and 54% for LAVENTAIR 55/22 micrograms and 52% and 55% for tiotropium.
În cele două studii cu comparator activ, un procent similar de pacienţi au atins cel puțin MCID cu LAVENTAIR și tiotropium; 49% și 54% pentru LAVENTAIR 55/22 micrograme și 52% și 55% pentru tiotropium.
In the other two studies, 185 patients with CAPS (including seven children aged 2-4 years) were given Ilaris every eight weeks for at least 24 weeks.
În celelalte două studii, 185 de pacienți cu CAPS (inclusiv șapte copii cu vârsta cuprinsă între 2 și 4 ani) au fost tratați cu Ilaris o dată la opt săptămâni pe o perioadă de cel puțin 24 de săptămâni.
In the other two studies, 85% of patients had no relapses.
În celelalte două studii, 85% din pacienți nu au avut nicio recidivă.
In the other two studies, the medicines were used as an add-on to existing treatment including methotrexate: one study, which involved 419 patients, used a range of doses of Kineret that depended on the patient’s weight, and the other study, which involved 501 patients, used Kineret at a fixed dose of 100 mg once a day.
În celelalte două studii, medicamentele au fost utilizate în asociere cu tratamentul existent, inclusiv cu metotrexat: un studiu, care a cuprins 419 pacienți, a utilizat o varietate de doze de Kineret care depindeau de greutatea pacientului, iar celălalt studiu, care a cuprins 501 pacienți, a utilizat Kineret în doză fixă de 100 mg o dată pe zi.
In the ovary, there was an increase in sex-cord stromal tumours, tubulostromal tumours, granulosa cell tumours and luteomas in all treatment groups.
La nivelul ovarului s-a observat o creştere a numărului de tumori stromale ale cordonului sexual, tumori tubulo-stromale, tumori ale celulelor granuloase şi luteoame la toate grupurile de tratament.
In the overall experience of MabThera repeat treatment over one year in rheumatoid arthritis, the proportions of patients with positive antibody titres against S. pneumoniae, influenza, mumps, rubella, varicella and tetanus toxoid were generally similar to the proportions at baseline.
În experienţa globală de tratament repetat cu MabThera pe durata unui an în poliartrita reumatoidă, proporţiile de pacienţi cu titruri pozitive de anticorpi împotriva S. pneumoniae, gripei, rubeolei, varicelei şi tetanosului toxoid au fost în general similare cu proporţiile la momentul iniţial.
In the overall group of patients with macular oedema related to diabetes the CHMP noted that the benefit was modest and was outweighed by the risks including the development of cataracts.
CHMP a remarcat că, în grupul general al pacienților cu edem macular asociat cu diabetul, beneficiul a fost modest și a fost depășit de riscurile asociate, incluzând apariția cataractei.
In the overall patient population of the study MF 4411, no reduction was observed for non-vertebral fractures, however daily ibandronic acid appeared to be effective in a high-risk subpopulation (femoral neck BMD T-score < -3.0), where a non-vertebral fracture risk reduction of 69 % was observed.
În populaţia generală de pacienţi din studiul MF 4411 nu s-a observat reducerea riscului fracturilor non-vertebrale, totuşi administrarea zilnică de ibandronat pare a fi eficientă în subpopulaţia cu risc crescut (DMO col femural, scorT < -3.0), la care s-a observat o reducere a riscului de fractură de 69%.
In the overall patient population of the study MF4411, no reduction was observed for non-vertebral fractures, however daily ibandronic acid appeared to be effective in a high-risk subpopulation (femoral neck BMD T-score < -3.0), where a non-vertebral fracture risk reduction of 69% was observed.
În populaţia generală de pacienţi din studiul MF 1411, nu s-a observat reducerea riscului fracturilor nevertebrale, totuşi administrarea zilnică de acid ibandronic pare a fi eficientă în subpopulaţia cu risc crescut (DMO col femural, scor T < -3.0), la care s-a observat o reducere a riscului de fractură de 69%.
In the overall pool of guanfacine-treated patients, somnolence occurred in 40.6% and sedation in 10.2% of guanfacine-treated patients.
În cadrul populaţiei grupate de pacienţi trataţi cu guanfacină, somnolenţa sau sedarea a apărut la 40,6% şi sedarea la 10,2% din pacienţii trataţi cu guanfacină.
In the overall population (n = 31), 2 mg/kg twice daily resulted in a daily exposure of 8,535 ng·h/mL; AUC was 4,268 ng·h/mL (CV: 61%).
La populaţia globală (n = 31), doza de 2 mg/kg de două ori pe zi a determinat o expunere zilnică de 8.535 ng·h/ml; ASC a fost 4.268 ng·h/ml (CV: 61%).
In the overall population of 2,712 SPRYCEL treated patients, 520 (19%) experienced adverse reactions leading to treatment discontinuation.
În cadrul populaţiei totale de 2712 pacienţi trataţi cu SPRYCEL, 520 (19%) au avut reacţii adverse care au dus la întreruperea tratamentului.
In the overall population of the second study (889 patients), Tarceva caused a marginal increase in how long the patients lived without their disease getting worse and in how long they survived.
În populația globală din al doilea studiu, (889 de pacienți), Tarceva a dus la o creștere modestă a perioadei în care boala nu s-a agravat și a duratei de supraviețuire.
In the overall population, 72.7 % of the patients were male.
În populaţia generală, 72,7% dintre pacienţi au fost bărbaţi.
In the overall population, 86% (227/263) had documentation of response at the time of the first scan (6 weeks); 96% (253/263) had documentation of response at the time of the second scan (12 weeks).
În populaţia generală, 86% (227/263) dintre pacienţi au avut răspuns documentat la momentul primului examen imagistic (6 săptămâni); 96% (253/263) au avut răspuns documentat la momentul celui de al doilea examen imagistic (12 săptămâni).
In the overall SJIA program, high ALT and/or AST > 3 x upper limit of normal (ULN) were reported in 19 patients (9.5%).
Per total, în cadrul programului SJIA, s-au raportat valori mari ale ALT şi/sau AST > 3 x limita normală superioară (LNS) la 19 pacienţi (9,5%).
In the overall SJIA program, transient decreased white blood cell (WBC) counts ≤ 0.8 x LLN were reported in 33 patients (16.5%).
Per total, în cadrul programului SJIA, scăderi tranzitorii ale numărului de leucocite (WBC) ≤ 0,8 x LNI au fost raportate la 33 pacienţi (16,5%).
In the overall SJIA program, transient decreases in absolute neutrophil count (ANC) to less than 1 x 109/l were reported in 12 patients (6.0%).
Per total, în cadrul programului SJIA, scăderile tranzitorii ale numărului absolut de neutrofile (NAN) la sub 1 x 109/l au fost raportate la 12 pacienţi (6,0%).
In the overall SJIA program, transient decreases in platelet counts (< LLN) were observed in 19 patients (9.5%).
Per total, în cadrul programului SJIA, au fost observate scăderi tranzitorii ale numărului de trombocite (< LNI) la 19 pacienţi (9,5%).
In the overdose cases below 140 mg or unknown dose the patients revealed symptoms from central nervous system (confusion, drowsiness, somnolence, vertigo, agitation, aggression, hallucination and gait disturbance) and/or gastrointestinal origin (vomiting and diarrhoea).
În cazurile de supradozaj cu doze mai mici de 140 mg sau cu doze necunoscute pacienţii au manifestat simptome la nivelul sistemului nervos central (stare de confuzie, moleşeală, somnolenţă, vertij, stare de agitaţie, agresivitate, halucinaţii, şi tulburări de mers) şi/sau simptome gastrointestinale (vărsături şi diaree).
In the overdose cases below 140 mg or unknown dose the patients revealed symptoms from central nervous system (confusion, drowsiness, somnolence, vertigo, agitation, aggression, hallucination and gait disturbance) and/or of gastrointestinal origin (vomiting and diarrhoea).
În cazurile de supradozaj cu doze mai mici de 140 mg sau cu doze necunoscute pacienţii au manifestat simptome la nivelul sistemului nervos central (stare de confuzie, astenie, somnolenţă, vertij, stare de agitaţie, agresivitate, halucinaţii, şi tulburări de mers) şi/sau simptome gastrointestinale (vărsături şi diaree).
In the overdose cases below 140 mg or unknown dose the patients revealed symptoms from central nervous system (confusion, drowsiness, somnolence, vertigo, agitation, aggression, hallucination, and gait disturbance) and/or gastrointestinal origin (vomiting and diarrhoea).
În cazurile de supradozaj cu doze mai mici de 140 mg sau cu doze necunoscute, pacienţii au manifestat simptome la nivelul sistemului nervos central (stare de confuzie, moleşeală, somnolenţă, vertij, stare de agitaţie, agresivitate, halucinaţii, şi tulburări de mers) şi/sau simptome gastrointestinale (vărsături şi diaree).
In the overdose groups, transient and self-limiting neurological signs were observed in some animals: mild tremors at 3 times the maximum exposure dose and convulsions at 5 times the maximum exposure dose.
La grupele cu supradozare, tranzitoriu si limitat la unele animale, s-au observat semne neurologice ce s-au remis singure: tremurături de intensitate medie la de 3 ori doza recomandată şi convulsii la de 5 ori doza recomandată.
In the overdose groups, transient and self-limiting neurological signs were observed in some animals: mild tremors at 3 times the maximum exposure dose and convulsions at 5 times the maximum exposure dose.
La grupele cu supradozare,tranzitoriu si limitat la unele animale, s-au observat semne neurologice care s-au remis singure: tremurături de intensitate medie la de 3 ori doza recomandată şi convulsii la de 5 ori doza recomandată.
In the overdose studies, in common with other NSAIDs, adverse pharmacodynamic events occur affecting the gastrointestinal system.
În studiile de supradozare, s-au observat reacţii adverse de natură farmacodinamică, comune cu ale altor AINS şi care afectează sistemul gastro-intestinal.
In the paediatric clinical trial, the frequency of rash (all grades, all causality) through 48 weeks of treatment was higher than in adult patients.
Frecvenţa cu care s-au raportat erupţii cutanate (de toate gradele, din orice cauză) în studii cu durata de 48 săptămâni efectuate la copii şi adolescenţi, a fost mai mare decât cea raportată la pacienţii adulţi.
In the paediatric clinical trial, the frequency of rash (all grades, all causality) through 48 weeks of treatment was higher than in adult patients.
Frecvenţa cu care s-au raportat erupţii cutanate (de toate gradele, din orice cauză) în studii la copii cu durata de 48 săptămâni, a fost mai mare decât cea raportată la pacienţii adulţi.
In the paediatric population 5 µg/kg i.v. glycopyrronium has low central bioavailability, except in the case where the blood brain barrier has been compromised (e.g. a shunt infection).
În cadrul populației pediatrice, doza de glicopironiu de 5 µg/kg administrată i.v. are o biodisponibiltate centrală redusă, cu excepția cazurilor în care a fost compromisă bariera hemato- encefalică (de exemplu o infecție la nivelul șuntului).
In the paediatric prevention study at 25 mg/kg/day there was an increased incidence of any bleeding events in the defibrotide group compared with the treatment group.
În studiul de profilaxie efectuat la copii și adolescenți, la o doză 25 mg/kg și zi a existat o incidenţă crescută a oricăror evenimente hemoragice în grupul cu defibrotidă în comparaţie cu grupul de tratament.
In the paediatric studies APV20003 and APV29005, 67 PI-experienced patients were treated with fosamprenavir / ritonavir and of 22 virological failure isolates genotyped, nine patients were found with treatment-emergent protease mutations.
În studiile la pacienţi copii şi adolescenţi, APV20002, APV20003 şi APV29005, 67 pacienţi trataţi anterior cu IP au fost trataţi cu fosamprenavir / ritonavir şi din 22 cazuri în care terapia a eşuat din punct de vedere virusologic, pentru care s-au izolat genotipuri, nouă pacienţi au fost găsiţi cu mutaţii proteazice provocate de tratament.
In the paediatric study, the most prevalent adverse reactions in patients treated with combination therapy for up to 48 weeks with Pegasys and ribavirin were influenza-like illness (91%), headache (64%), gastrointestinal disorder (56%), , and injection-site reaction (45%).
În studiul pediatric, cele mai răspândite reacţii adverse la pacienţii trataţi cu terapie asociată cu Pegasys şi ribavirină, o perioadă de până la 48 de săptămâni, au fost sindromul asemănător infecţiei cu virusul gripal (91%), cefaleea (64%), tulburarea gastro-intestinală (56%) şi reacţia la nivelul locului de administrare (45%).
In the Paget’s disease trials, symptomatic hypocalcaemia was observed in approximately 1% of patients, in all of whom it resolved.
În studiile bolii Paget, s-a observat hipocalcemie simptomatică la aproximativ 1% dintre pacienţi, aceasta dispărând ulterior la toţi aceşti pacienţi.
In the pancreatic neuroendocrine study, patients who took Afinitor lived for an average of 11 months without the disease getting worse, compared with 4.6 months for the patients who took placebo.
În studiul pe pacienți cu tumori neuroendocrine pancreatice, pacienții care au luat Afinitor au trăit în medie 11 luni fără agravarea bolii, comparativ cu 4,6 luni pentru pacienții care au luat placebo.
In the paper by Besouw et al (2011), the authors provided description of 6 male paediatric patients (age at onset ranged 3-15 years) with cystinosis who experienced adverse effects while receiving cysteamine.
În lucrarea lui Besouw et al (2011), autorii au furnizat o descriere pentru 6 pacienți copii de sex bărbătesc (având vârsta la debut cuprinsă în intervalul 3-15 ani) cu cistinoză, care au avut efecte secundare în timpul administrării cisteaminei.
In the patients above 2 years (n = 22) the daily exposure was 8,820 ng·h/mL; AUC was 4,410 ng·h/mL (CV: 58%).
La pacienţii peste 2 ani (n = 22) expunerea zilnică a fost de 8.820 ng·h/ml; ASC a fost 4.410 ng·h/ml (CV: 58%).
In the patients aged between 6 and 18 years, 81% of those who had not taken HIV treatment in the past (13 out of 16) and 24% of those who had taken it in the past (6 out of 25) had viral loads below 50 copies/ml after 48 weeks.
La pacienții cu vârste cuprinse între 6 și 18 ani, 81% din cei care nu urmaseră niciun tratament anti- HIV în trecut (13 din 16) și 24% din cei care urmaseră tratament în trecut (6 din 25) aveau încărcături virale sub 50 de copii/ml după 48 de săptămâni.
In the patients who used Regranex, 47% of the ulcers that were less than 5 cm2 in size healed.
La pacienţii care au folosit Regranex, s-au vindecat 47% din ulcerele cu dimensiuni mai mici de 5 cm2.
In the patients with IHC-p53 positivity, a lower rate of progression to AML was observed amongst patients who achieved a transfusion independence (TI) response (11.1%) compared to a non-responder (34.8%).
La pacienții cu pozitivitate IHC-p53 s-a observat o frecvență mai redusă a progresiei către LMA la pacienții care au răspuns prin independență față de transfuzie (IT) (11,1%) comparativ cu cei la care nu s-a obținut acest răspuns (34,8%).
In the PDT + OM group, 133 patients were treated.
În grupul TFD + OM, au fost trataţi 133 pacienţi.
In the PegIntron combination trial, 1,530 naïve patients were treated for one year with one of the following combination regimens:
În studiul efectuat cu PegIntron administrat în asociere, unui număr de 1530 pacienţi netrataţi anterior i s-a administrat timp de un an una din următoarele scheme terapeutice:
In the PegIntron monotherapy study, the Quality of Life was generally less affected by
În studiul cu PegIntron administrat în monoterapie, calitatea vieţii pacienţilor a fost, în general, mai puţin afectată de administrarea dozelor de 0,5 micrograme/kg PegIntron, decât de administrarea dozelor de
In the per protocol population there was a significantly larger observed reduction in GHb in the pre-meal glulisine group compared with the regular insulin group.
La populaţia inclusă în studiu, s-a observat o scădere semnificativă a HbA1c în grupul cu administrare de insulină glulizin înainte de masă, comparativ cu grupul de administrare de insulină regular.
In the per-protocol analysis, the estimated risk reduction for the first episode of clinical pneumonia with abnormal chest radiograph (defined as the presence of infiltrates, effusion or consolidation) was 35 % (95 % CI: 4, 56).
În analiza per-protocol, reducerea estimată a riscului pentru primul episod de pneumonie clinică cu anomalii apărute la radiografia toracică (definite ca prezenţa unor infiltrate, revărsat sau consolidare) a fost de 35 % (IÎ 95 %: 4,56).
In the peri-parturient dairy cow, the positive effects of monensin include reduced blood ketones, increased serum glucose and reduced incidence of ketosis.
La vacile de lapte periparturiente, efectele pozitive ale monensinului includ reducerea cetonelor din sânge, creşterea glicemiei serice şi reducerea incidenţei cetozei.
In the period covered by this PSUR 41 cases of overdose have been reported.
În perioada acoperită de acest RPAS au fost raportate 41 de cazuri de supradozaj.
In the Peyronie’s disease clinical studies, at 6 weeks after the first treatment cycle of Xiapex, approximately 75% of patients had antibodies against AUX-I and approximately 55% of patients had antibodies against AUX-II.
În studiile clinice efectuate la pacienți cu boala Peyronie, la 6 săptămâni după primul ciclu de tratament cu Xiapex, la 75% au apărut anticorpi împotriva AUX-I și la aproximativ 55% dintre pacienți au apărut anticorpi împotriva AUX-II.
In the phase 1 studies, adverse events with a frequency of  5% included headache (30.9%), ecchymosis (23.0%), and pain (5.8%).
În studiile de fază 1, evenimentele adverse cu o frecvenţă ≥ 5% au inclus cefaleea (30,9%), echimozele (23,0%) şi durerea (5,8%).
In the Phase 1/2 clinical study in patients with previously treated Ph+ leukaemias, QTcF interval changes >60 ms from baseline were observed 6 (1.1%) of 562 patients.
În studiul clinic de fază 1/2 efectuat la pacienţi cu leucemie Ph+, trataţi anterior au fost observate modificări ale intervalului QTcF > 60 ms faţă de valoarea iniţială, la 6 (1,1%) din 562 pacienţi.
In the Phase 2 clinical trial of adult patients with previously treated Ph+ leukaemia, dose escalation to 600 mg once daily with food was allowed in patients who did not experience severe or persistent moderate-adverse reactions, under any of the following circumstances.
În studiul clinic de fază 2 efectuat la pacienţi adulţi cu leucemie Ph+, trataţi anterior, a fost permisă creşterea dozei până la 600 mg o dată pe zi, administrată cu alimente, la pacienţii care nu au prezentat reacţii adverse severe sau de intensitate moderată persistente, în oricare dintre următoarele circumstanţe.
In the phase 2 trial the incidence of Musculoskeletal pain was 64.1 % (all Grades) and 7.8 % (Grade 3) in the olaratumab plus doxorubicin arm and 24.6 % (all Grades) and 1.5 % (Grade 3) in the doxorubicin alone arm.
În studiul de Fază 2 incidența durerii musculo-scheletice a fost de 64,1 % (de toate Gradele) și de 7,8 % (Grad 3) în brațul olaratumab plus doxorubicină și de 24,6 % (de toate Gradele) și de 1,5 % (Grad 3) în brațul în care s-a administrat doar doxorubicină.
In the phase 2 trial, arterial and venous occlusive adverse reactions have occurred in 23% of patients (treatment-emergent frequencies).
În studiul de fază 2, reacțiile adverse de ocluzie arterială şi venoasă s-au produs la 23% dintre pacienţi (frecvențe rezultate în urma tratamentului).
In the phase 2 trial, serious arterial and venous occlusive adverse reactions occurred in 18% of patients (treatment-emergent frequencies).
În studiul de fază 2, reacțiile adverse grave de ocluzie arterială şi venoasă s-au produs la 18% dintre pacienţi (frecvențe rezultate în urma tratamentului).
In the phase 3 pivotal studies in MF bleeding events (including intracranial and gastrointestinal, bruising and other bleeding events) were reported in 32.6% of patients exposed to Jakavi and 23.2% of patients exposed to the reference treatments (placebo or best available therapy).
În cadrul studiilor clinice de fază III privind MF, evenimentele referitoare la sângerare (inclusiv intracraniană şi gastro-intestinală, echimoze şi alt fel de sângerare) au fost raportate la 32,6% dintre pacienţii expuşi la Jakavi şi la 23,2% dintre pacienţii expuşi la tratamentele de referinţă (placebo sau cel mai bun tratament disponibil).
In the Phase 3 pivotal treatment study (2005-01 Study), the overall incidence of adverse events was similar in the defibrotide treatment group and in the control group (historical).
În studiul pivot privind tratamentul de fază 3 (studiul 2005-01), incidenţa totală a reacţiilor adverse a fost similară în grupul de tratament cu defibrotidă şi în grupul de control (istoric).
In the Phase 3 placebo-controlled study in patients with PAH, a transient increase in mean heart rate of 3–4 bpm at 2–4 hours post-dose was observed.
În studiul de faza 3 placebo controlat la pacienți cu HTAP a fost observată o creștere tranzitorie a frecvenței cardiace medii cu 3-4 bpm la 2-4 ore post-doză.
In the phase 3 pNET study hypothyroidism was reported in 6 patients (7.2%) receiving sunitinib and in one patient (1.2%) on placebo.
În cadrul studiului pNET de fază 3 a fost raportat hipotiroidism la 6 pacienţi (7,2%) care au primit sunitinib şi la un pacient (1,2%) care a primit placebo.
In the phase 3 pNET study, one (1%) patient who received sunitinib had treatment-related fatal cardiac failure.
În studiul pNET de fază 3 un (1%) pacient care a primit sunitinib a avut insuficienţă cardiacă letală legată de tratament.