natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
La copii şi adolescenţi (4 – 16 ani), eficacitatea levetiracetamului a fost stabilită într-un studiu dublu-orb, controlat cu placebo, care a inclus 198 pacienți și a avut o durată totală a perioadei de tratament de 14 săptămâni.
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
Pentru copii şi adolescenţi (4 până la 16 ani), eficacitatea levetiracetam a fost stabilită într-un studiu dublu-orb, controlat cu placebo, care a inclus 198 pacienţi şi a avut o durată totală a perioadei de tratament de 14 săptămâni.
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
Pentru copii şi adolescenţi (4 – 16 ani), eficacitatea levetiracetamului a fost stabilită într-un studiu dublu-orb, controlat cu placebo, care a inclus 198 pacienţi şi a avut o durată totală a perioadei de tratament de 14 săptămâni.
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
Pentru copii şi adolescenţi (4–16 ani), eficacitatea levetiracetamului a fost stabilită într-un studiu dublu- orb, controlat cu placebo, care a inclus 198 pacienţi şi a avut o durată totală a perioadei de tratament de 14 săptămâni.
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
Pentru copii și adolescenți (4 – 16 ani), eficacitatea levetiracetamului a fost stabilită într-un studiu dublu- orb, controlat placebo, care a inclus 198 pacienţi şi a avut o durată totală a perioadei de tratament de 14 săptămâni.
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
Pentru copii și adolescenți (4 – 16 ani), eficacitatea levetiracetamului a fost stabilită într-un studiu dublu- orb, controlat placebo, care a inclus198 pacienţi şi a avut o durată totală a perioadei de tratament de 14 săptămâni.
In paediatric patients (4 to 16 years of age), levetiracetam efficacy was established in a double-blind, placebo-controlled study, which included 198 patients and had a treatment duration of 14 weeks.
Pentru pacienţii de vârstă pediatrică (4 – 16 ani), eficacitatea levetiracetamului a fost stabilită într-un studiu dublu-orb, controlat placebo, care a inclus198 pacienţi şi a avut o durată totală a perioadei de tratament de 14 săptămâni.
In paediatric patients (aged 6 years and above), efficacy has been demonstrated with zonisamide in a double-blind, placebo-controlled study, which included 207 subjects and had a treatment duration of up to 24 weeks.
La pacienţii copii şi adolescenţi (cu vârsta peste 6 ani), eficacitatea zonisamidei a fost demonstrată în cadrul unui studiu dublu-orb, placebo controlat care a inclus 207 pacienţi şi a avut o durată a tratamentului de până la 24 de săptămâni.
In paediatric patients aged 1 to 6 years, Cubicin is given by intravenous infusion over a 60-minute period (see section 6.6).
La pacienții copii și adolescenți cu vârste cuprinse între 1 și 6 ani, Cubicin este administrat prin perfuzie intravenoasă într-un interval de 60 minute (vezi pct.
In paediatric patients aged 7 to 17 years, Cubicin is given by intravenous infusion over a 30-minute period (see section 6.6).
La pacienții copii și adolescenți cu vârste cuprinse între 7 și 17 ani, Cubicin este administrat prin perfuzie intravenoasă într-un interval de 30 minute (vezi pct.
In paediatric patients converted to tacrolimus, an initial oral dose of 0.20 - 0.30 mg/kg/day should be administered in 2 divided doses (e.g. morning and evening).
La pacienţii copii convertiţi la tacrolimus, trebuie administată o doză iniţială de 0,20–0,30 mg/kg şi zi, de două ori pe zi (de exemplu, dimineaţa şi seara).
In paediatric patients the half-life was slightly longer and the total clearance related to body weight slightly higher than in adult patients (see section 4.2).
La copii şi adolescenţi, timpul de înjumătăţire plasmatică a fost puţin mai mare, iar valoarea clearance-ului total legat de greutatea corporală, uşor mai mare decât la pacienţii adulţi (vezi pct.
In paediatric patients the recommended haemoglobin concentration range is between 9.5 g/dl to 11 g/dl (5.9 to 6.8 mmol/l).
Intervalul recomandat al concentraţiilor de hemoglobină la pacienții copii şi adolescenţi este cuprins între 9,5 g/dl şi 11 g/dl (5,9 mmol/l şi 6,8 mmol/l).
In paediatric patients who are at risk of aspiration, aged approximately 6 years and under, the hard capsules should be opened and the content sprinkled on food or liquid listed below.
La pacienţii copii cu vârste de aproximativ 6 ani sau mai mici la care există riscul de aspiraţie, capsulele trebuie deschise, iar conţinutul acestora trebuie presărat pe alimente sau în lichidele enumerate mai jos.
in paediatric patients with beta thalassaemia major with iron overload due to frequent blood transfusions (7 ml/kg/month of packed red blood cells) aged 2 to 5 years,
la pacienţii copii şi adolescenţi cu beta-talasemie majoră, cu supraîncărcare cronică cu fer secundară transfuziilor de sânge (7 ml masă eritrocitară /kg şi lună), cu vârsta cuprinsă între 2 şi 5 ani,
In paediatric patients with chronic renal failure where intravenous access is routinely available (haemodialysis patients) administration of Binocrit by the intravenous route is preferable.
La pacienţii copii şi adolescenţi cu insuficienţă renală cronică la care abordul intravenos este disponibil în mod obişnuit (pacienţi care efectuează hemodializă), este de preferatr administrarea Binocrit pe cale intravenoasă.
In paediatric patients with chronic renal failure where intravenous access is routinely available (haemodialysis patients) administration of Epoetin alfa HEXAL by the intravenous route is preferable.
La pacienţii copii şi adolescenţi cu insuficienţă renală cronică la care abordul intravenos este disponibil în mod obişnuit (pacienţi care efectuează hemodializă), este de preferatr administrarea Epoetin alfa HEXAL pe cale intravenoasă.
In paediatric patients with longer duration of current severe clinical TMA manifestation prior to eculizumab, there was TMA control with eculizumab treatment.
La pacienţii copii şi adolescenţi cu durată mai lungă a manifestărilor clinice curente severe de MAT înaintea administrării eculizumabului, a existat un control al MAT în timpul tratamentului cu eculizumab.
In paediatric patients with moderate to severe CD, the open-label adalimumab induction dose was 160/80 mg or 80/40 mg at Weeks 0 and 2, respectively, dependent on a body weight cut-off of 40 kg.
La pacienţii copii şi adolescenţi cu boală Crohn moderată până la severă, doza de inducţie de tip deschis de adalimumab a fost de 160/80 mg sau 80/40 mg în săptămânile 0 şi respectiv 2, în funcţie de greutatea corporală cu limita de 40 kg.
In paediatric patients with renal dysfunction who are undergoing dialysis it is recommended following each dialysis treatment patients receive an additional dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets representing 50 % of the recommended daily dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets, which would help offset the effects of dialysis on nevirapine clearance.
La copii şi adolescenţi cu insuficienţă renală, care necesită dializă, se recomandă ca, după fiecare şedinţă de dializă, pacienţilor să li se administreze o doză suplimentară de Viramune suspensie orală sau comprimate cu eliberare imediată, reprezentând 50% din doza zilnică recomandată de Viramune suspensie orală sau comprimate cu eliberare imediată, care ar ajuta la compensarea efectelor dializei asupra clearance-ului nevirapinei.
In paediatric patients with renal dysfunction who are undergoing dialysis it is recommended following each dialysis treatment patients receive an additional dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets representing 50 % of the recommended daily dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets, which would help offset the effects of dialysis on nevirapine clearance.
La copii şi adolescenţi cu insuficienţă renală, care necesită dializă, se recomandă, ca pacienţii, după fiecare şedinţă de dializă, pacienţilor să li se administreze o doză suplimentară de Viramune suspensie orală sau comprimate cu eliberare imediată, reprezentând 50% din doza zilnică recomandată de Viramune suspensie orală sau comprimate cu eliberare imediată, care ar ajuta la compensarea efectelor dializei asupra clearance-ului nevirapinei.
In paediatric patients with renal dysfunction who are undergoing dialysis it is recommended following each dialysis treatment patients receive an additional dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets representing 50% of the recommended daily dose of Viramune oral suspension or immediate-release tablets, which would help offset the effects of dialysis on nevirapine clearance.
La copii şi adolescenţi cu insuficienţă renală, care necesită dializă, se recomandă, ca după fiecare şedinţă de dializă, pacienţilor să li se administreze o doză suplimentară de Viramune suspensie orală sau comprimate cu eliberare imediată, reprezentând 50% din doza zilnică recomandată de Viramune suspensie orală sau comprimate cu eliberare imediată, care ar ajuta la compensarea efectelor dializei asupra clearance-ului nevirapinei.
In paediatric patients with severe osteogenesis imperfecta, zoledronic acid seems to be associated with more pronounced risks for acute phase reaction, hypocalcaemia and unexplained tachycardia, in comparison to pamidronate, but this difference declined after subsequent infusions.
La pacienţii copii şi adolescenţi cu osteogenesis imperfecta severă, administrarea de acidul zoledronic pare a fie asociată cu riscuri mai pronunţate de reacţie de fază acută, hipocalcemie şi tahicardie inexplicabilă, în comparaţie cu administrarea de pamidronat, dar această diferenţă s-a redus după perfuziile ulterioare.
In paediatric patients with severe osteogenesis imperfecta, zoledronic acid seems to be associated with more pronounced risks for acute phase reaction, hypocalcaemia and unexplained tachycardia, in comparison to pamidronate, but this difference declined after subsequent infusions.
La pacienţii copii şi adolescenţi cu osteogeneză imperfecta severă, acidul zoledronic pare să fie asociat cu riscuri mai pronunţate de reacţie de fază acută, hipocalcemie şi tahicardie inexplicabilă în comparaţie cu pamidronat, dar această diferenţă s-a redus după perfuzii ulterioare.
In paediatric patients with shorter duration of current severe clinical thrombotic microangiopathy (TMA) manifestation prior to eculizumab, there was TMA control and improvement of renal function with eculizumab treatment (Table 10).
La pacienţii copii şi adolescenţi cu durată mai scurtă a manifestărilor clinice curente severe de microangiopatie trombotică (MAT) înaintea administrării eculizumabului, a existat un control al MAT şi îmbunătăţirea funcţiei renale în timpul tratamentului cu eculizumab (Tabelul 10).
In paediatric patients without previous exposure to anthracyclines or cardiac radiation, the most common adverse reactions were GI toxicity, neutropenia, fatigue and ALT elevation.
La pacienţii copii şi adolescenţi fără expunere anterioară la antracicline sau iradiere cardiacă cele mai frecvente reacţii adverse au fost toxicitate gastro-intestinală, neutropenie, fatigabilitate şi creştere a valorii serice a ALT.
In paediatric patients, ribavirin treatment-associated toxicities, such as treatment-emergent anaemia, will be managed by reduction of the full dose.
La pacienţii copii şi adolescenţi, toxicitatea asociată tratamentului cu ribavirină, cum este anemia rezultată în urma tratamentului , vor fi controlate prin reducerea dozei.
In paediatric patients, ribavirin treatment-associated toxicities, such as treatment-emergent anaemia, will be managed by reduction of the full dose.
La pacienţii copii şi adolescenţi, toxicitatea asociată tratamentului cu ribavirină, cum este anemia rezultată în urma tratamentului, vor fi controlate prin reducerea dozei.
In paediatric patients, the presence of, or history of severe psychiatric condition, particularly severe depression, suicidal ideation or suicidal attempt
La copii şi adolescenţi cu afecţiuni psihice severe, în prezent sau în antecedente, în special depresie severă, idei suicidare sau tentativă de suicid.
In paediatric patients, the presence of, or history of severe psychiatric condition, particularly severe depression, suicidal ideation or suicidal attempt.
La copii şi adolescenţi cu afecţiuni psihice severe, în prezent sau în antecedente, în special depresie severă, idei suicidare sau tentativă de suicid.
In paediatric PNH and aHUS patients with body weight below 40 kg, the Soliris dosing regimen consists of:
La pacienţii copii şi adolescenţi cu HPN şi SHUa şi cu greutatea corporală sub 40 kg, schema de dozaj cu Soliris constă în:
In paediatric population
La copii şi adolescenţi
In paediatric population, for the BuMel regimen it has been reported that the administration of melphalan less than 24 hours after the last oral busulfan administration may influence the development of toxicities.
La copii şi adolescenţi, pentru regimul BuMel s-a raportat că administrarea de melfalan la mai puţin de 24 de ore după ultima administrare orală de busulfan poate influenţa apariţia toxicităţilor.
In Paget’s disease, Aclasta was more effective than risedronate.
În boala Paget, Aclasta a fost mai eficace decât risedronatul.
In Paget’s disease, bone remodelling is too rapid and new bone is formed in a disordered fashion, which makes it weaker than normal.
În cazul bolii Paget, remodelarea osoasă este prea rapidă şi noul material osos se formează în mod dezorganizat, ceea ce îl face mai puţin rezistent decât cel normal.
In Paget’s disease, the bone breaks down more quickly, and when it grows back, it is weaker than normal.
În boala osoasă Paget, osul se descompune mai repede, iar atunci când crește la loc, este mai fragil decât în mod normal.
In Paget’s disease, the bone breaks down more quickly, and when it grows back, it is weaker than normal.
În boala osoasă Paget, osul se macină mai repede, iar atunci când creşte la loc, este mai fragil decât în mod normal.
In Paget’s disease, the bone breaks down more quickly, and when it grows back, it is weaker than normal.
În boala Paget, osul se resoarbe mai repede, iar atunci când creşte la loc, este mai fragil decât în mod normal.
In PAH there is severe narrowing of the arteries of the lungs.
HAP este o boală caracterizată prin îngustarea severă a arterelor plămânilor.
In PAH, Stayveer has been studied in four main studies: two in a total of 245 adults with class III or IV disease that was either primary or caused by scleroderma, one in 54 adults with class III PAH that was associated with congenital heart defects, and one in 185 patients with class II disease.
În cazul HAP Stayveer a fost studiat în patru studii principale: două studii cu un total de 245 de pacienţi adulţi cu boală de clasa III sau IV, fie primară, fie provocată de sclerodermie, un studiu la 54 de adulţi cu HAP clasa III asociată cu anomalii congenitale ale inimii şi un studiu la 185 de pacienţi cu boală clasa II.
In PAH, the most common side effects with Stayveer (which may affect more than 1 patient in 10) are headache and abnormal results of tests carried out to check the liver.
În HAP, cele mai frecvente efecte secundare asociate cu Stayveer (care pot afecta mai mult de 1 pacient din 10) sunt dureri de cap și rezultate anormale ale analizelor ficatului.
In PAH, Tracleer film-coated tablets have been studied in four main studies: two in a total of 245 adults with class III or IV disease that was either primary or caused by scleroderma, one in 54 adults with class III PAH that was associated with congenital heart defects, and one in 185 patients with class II disease.
În cazul HAP, comprimatele filmate de Tracleer au fost evaluate în patru studii principale: două studii pe un total de 245 de pacienți adulți cu boli clasa a III-a sau a IV-a, fie primară, fie cauzată de sclerodermie, un studiu pe 54 de adulți cu HAP clasa a III-a asociată cu anomalii congenitale ale inimii și un studiu pe 185 de pacienți cu boală clasa a II-a.
In palliative care patients, Relistor is added to usual laxative treatment (see section 5.1).
La pacienții la care se administrează tratamente paliative, Relistor se adaugă la tratamentul laxativ uzual (vezi pct.
In pancreatic cancer, Tarceva in combination with gemcitabine has been studied in 569 patients with pancreatic cancer that was advanced, unresectable (that cannot be removed by surgery) or metastatic.
În cancerul pancreatic, Tarceva în asociere cu gemcitabină a fost studiat pe 569 de pacienți cu cancer pancreatic avansat, nerezecabil (imposibil de înlăturat chirurgical) sau metastazat.
In parentheses is the adverse reaction incidence (% of patients) in rasagiline vs. placebo, respectively.
În paranteze este menţionată incidenţa reacţiilor adverse (% din pacienţi) pentru rasagilină faţă de placebo.
In Parkinson’s disease, Leganto has been compared with placebo (a dummy treatment) in four studies involving 830 patients with early-stage disease and 842 patients with advanced disease.
În cazul bolii Parkinson, Leganto a fost comparat cu placebo (un preparat inactiv) în patru studii care au implicat 830 de pacienţi cu boală în stadiu incipient şi 842 de pacienţi cu boală în stadiu avansat.
In Parkinson’s disease, Mirapexin immediate-release tablets have been studied in five main studies.
Pentru boala Parkinson, comprimatele de Mirapexin cu eliberare imediată au fost studiate în cinci studii principale.
In Parkinson’s disease, Neupro has been compared with placebo (a dummy treatment) in four studies involving 830 patients with early-stage disease and 842 patients with advanced disease.
În cazul bolii Parkinson, Neupro a fost comparat cu placebo (un preparat inactiv) în patru studii care au implicat 830 de pacienţi cu boală în stadiu incipient şi 842 de pacienţi cu boală în stadiu avansat.
In Parkinson’s disease, Sifrol immediate-release tablets have been studied in five main studies.
Pentru boala Parkinson, comprimatele de Sifrol cu eliberare imediată au fost studiate în cinci studii principale.
In part 1 of study 5, the mean FEV1 percent predicted at baseline in placebo-treated patients was 79.3% while in ivacaftor-treated patients this value was 76.4%.
În partea 1 a studiului 5, la momentul iniţial, valoarea procentuală anticipată medie a FEV1 la pacienţii trataţi cu placebo a fost de 79,3%, în timp ce la pacienţii trataţi cu ivacaftor această valoare a fost de 76,4%.
In part 1, patients were randomised 1:1 to receive either 150 mg of ivacaftor or placebo every 12 hours with fat-containing food for 8 weeks in addition to their prescribed CF therapies and crossed over to the other treatment for the second 8 weeks after a 4- to 8-week washout period.
În partea 1, pacienţii au fost randomizaţi în raport de 1:1 pentru a li se administra ivacaftor 150 mg sau placebo, la intervale de 12 ore, împreună cu alimente cu conţinut lipidic, timp de 8 săptămâni, în plus faţă de tratamentele prescrise pentru FC, şi au trecut la celălalt tratament timp de încă 8 săptămâni, după o perioadă de eliminare cu durata de 4 până la 8 săptămâni.
In part 2 of study 5, the mean (SD) absolute change in percent predicted FEV1 following 16 weeks (patients randomised to the ivacaftor/placebo treatment sequence in part 1) of continuous ivacaftor treatment was 10.4% (13.2%).
În partea 2 a studiului 5, modificarea medie absolută (DS) a valorii procentuale anticipate a FEV1 după 16 săptămâni (pacienţii randomizaţi la secvenţa de tratament ivacaftor/placebo în partea 1) de tratament continuu cu ivacaftor a fost de 10,4% (13,2%).
In Part 2, 45 patients aged from 1 to 17 years with recurrent/relapsed rhabdomyosarcoma, neuroblastoma, or high grade glioma were administered temsirolimus at a weekly dose of 75 mg/m2.
În a doua parte a studiului s-a administrat temsirolimus la 45 pacienţi cu vârstă cuprinsă între 1 şi 17 ani având rabdomiosarcom recurent/recidivant, neuroblastom sau gliom de grad înalt într-o doză săptămânală de 75 mg/m2.
In part 2, all patients received ivacaftor as indicated in part 1 for 16 additional weeks.
În partea 2, tuturor pacienţilor li s-a administrat ivacaftor conform indicaţiilor din partea 1 timp de încă 16 săptămâni.
In Part A and Part B, physician’s and patient’s global assessment of disease activity and patients’ assessment of the degree of limitation of their daily activities due to their disease were significantly improved for patients treated with rilonacept compared with those on placebo.
În secţiunea A şi secţiunea B, evaluarea făcută de medic şi pacient asupra activităţii bolii, precum şi evaluarea făcută de pacient asupra gradului de limitare a propriilor activităţi zilnice, din cauza bolii, au fost semnificativ îmbunătăţite la pacienţii trataţi cu rilonacept faţă de cei trataţi cu placebo.
In part I (open label) 177 patients were enrolled and received 4 mg/kg (up to 300 mg) Ilaris administered every 4 weeks for up to 32 weeks.
În partea I (deschisă) au fost înscrişi 177 pacienţi şi li s-au administrat 4 mg/kg (până la 300 mg) Ilaris la intervale de 4 săptămâni, timp de până la 32 săptămâni.
In Part II, patients were randomized to tocilizumab (same dose received in Part I) or placebo in a 1:1 ratio, stratified by concurrent MTX use and concurrent corticosteroid use.
În Partea a II-a, pacienţii au fost randomizaţi în raport 1:1 pentru a li se administra tocilizumab (aceeaşi doză administrată i în Partea I) sau placebo şi au fost distribuiţi în funcţie de administrarea concomitentă de MTX şi de corticosteroizi.
in partial-onset seizures, it has been studied in three main studies in a total of 904 patients aged 16 years and over.
în cazul crizelor convulsive parţiale, medicamentul a fost evaluat în cadrul a trei studii principale, efectuate pe un număr total de 904 pacienţi cu vârsta de 16 ani şi peste.
In particular a negative effect of cetuximab add-on in the RAS mutant population was observed.
În mod special, s-a observat un efect negativ în cazul administrării cetuximab ca adjuvant la tratamentul populaţiei cu genă RAS cu mutaţii.
In particular let your doctor know if you are taking: treatments containing ketoconazole for fungal infections, macrolide antibiotics like clarithromycin, or diltiazem as a treatment for high blood pressure and chest pain.
În special, spuneţi-i medicului dumneavoastră dacă luaţi: tratamente care conţin ketoconazol pentru infecţii fungice, antibiotice macrolide cum sunt claritromicina sau diltiazem ca tratament al tensiunii arteriale mari şi al durerilor în piept.
In particular tell your doctor if you are taking:
În mod deosebit, adresaţi-vă medicului dumneavoastră dacă luaţi:
In particular tell your doctor or pharmacist if you are taking any of the following:
În mod special, spuneţi medicului dumneavoastră sau farmacistului dacă luaţi oricare dintre următoarele medicamente:
In particular tell your doctor or pharmacist if you take any of the following medicines:
În special, spuneţi medicului dumneavoastră dacă luaţi oricare dintre următoarele medicamente:
In particular this applies to patients with inadequately controlled type II diabetes.
Această recomandare se referă în special la pacienţii cu diabet zaharat de tip II inadecvat controlat.
In particular this applies to patients with inadequately controlled type II diabetes.
Acest lucru este valabil în mod deosebit în cazul pacienţilor cu diabet zaharat de tip II insuficient controlat.