natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The interaction profiles of HIV-protease inhibitors, co-administered with low dose ritonavir, are dependent on the specific co-administered protease inhibitor.
Profilurile de interacţiune ale inhibitorilor de protează HIV administraţi concomitent cu ritonavir în doze mici sunt dependente de inhibitorul de protează respectiv.
The interactions described are based on studies conducted with the components of Stribild as individual agents and/or in combination, or are potential drug interactions that may occur with Stribild.
Interacţiunile descrise se bazează pe studii efectuate cu componentele Stribild, administrate individual şi/sau în asociere, sau sunt interacţiuni posibile între medicamente care pot apărea în cazul administrării Stribild.
The interface between the sulphur hexafluoride bubble and the aqueous medium acts as a reflector of the ultrasound beam thus enhancing blood echogenicity and increasing contrast between the blood and the surrounding tissues.
Interfaţa dintre microbula de hexafluorură de sulf şi mediul apos se comportă ca un reflector al fascicolului de ultrasunete şi, prin urmare, creşte ecogenitatea sângelui şi contrastul dintre sânge şi ţesuturile înconjurătoare.
The interference mitigation methods include treating reagent RBCs with dithiothreitol (DTT) to disrupt daratumumab binding or other locally validated methods.
Metodele de reducere a interferențelor cauzate de daratumumab includ tratarea eritrocitelor (RBC) cu ditiotreitol (DTT) pentru a împiedica legarea daratumumab sau alte metode locale validate.
The interferon alfa-2a in Pegasys is produced by a method known as ‘recombinant DNA technology’: it is made by bacteria into which a gene (DNA) has been introduced, which makes them able to produce interferon alfa-2a.
Interferonul alfa-2a din Pegasys se produce prin metoda cunoscută sub numele de „tehnologia ADN-ului recombinant”: se obţine din bacterii în care a fost introdusă o genă (ADN) care le face capabile să producă interferonul alfa-2a.
The interferon alfa-2b in PegIntron is produced by a method known as ‘recombinant DNA technology’: it is made by a bacterium that has received a gene (DNA), which makes it able to produce interferon alfa-2b.
Interferonul alfa-2b din PegIntron este produs prin metoda cunoscută sub numele de „tehnologie a ADN-ului recombinant”: acesta este produs de o bacterie care a primit o genă (ADN), prin care devine capabilă să producă interferon alfa-2b.
The interferon alfa-2b in ViraferonPeg is produced by a method known as ‘recombinant DNA technology’: it is made by a bacterium that has received a gene (DNA), which makes it able to produce interferon alfa-2b.
Interferonul alfa-2b din ViraferonPeg este produs prin metoda cunoscută sub numele de „tehnologia ADN-ului recombinant": este produs de o bacterie care a primit o genă (ADN), prin care devine capabilă să producă interferon alfa-2b.
The interferon beta-1b is made by a bacterium that has received a gene (DNA), which makes it able to produce it.
Interferonul beta 1b este produs de o bacterie care a primit o genă (ADN), devenind astfel capabilă să îl producă.
The interferon beta-1b is made by a bacterium that has received a gene (DNA), which makes it able to produce it.
Interferonul beta-1b este produs de o bacterie care a primit o genă (ADN), devenind astfel capabilă să îl producă.
The interferons are a family of small protein molecules with molecular weights of approximately 15,000 to 21,000 daltons.
Interferonii sunt o familie de molecule proteice mici cu greutăţi moleculare de aproximativ 15000 - 21000 daltoni.
The interim analysis of a recent multicentre study discussed 110 patients who underwent 1:1 randomisation to either tacrolimus or ciclosporin.
Analiza interimară a unui recent studiu multicentric prezintă rezultatele de la 110 pacienţi care au fost repartizaţi randomizat 1:1, fie în grupul de pacienţi trataţi cu tacrolimus, fie în cel cu ciclosporină.
The interim OS analysis did not meet the protocol-specified early stopping boundary for OS (p ≤ 0.014).
Analiza intermediară a SG nu a atins limita pentru oprirea precoce specificată în protocol pentru SG (p ≤ 0,014).
The interim reports will be submitted every two years until the final patient is followed for 5 years.
Rapoartele interimare vor fi înaintate la fiecare 2 ani, până când ultimul pacient înrolat este urmărit timp de 5 ani.
The International Staging System (ISS) Stage was I in 43%, II in 32% and III in 21% of patients.
O proporţie de 43% au avut stadiul I conform International Staging System (ISS), 32% stadiul II ISS şi 21% stadiul III.
The interpatient variability in pharmacokinetic parameters for zoledronic acid was high, as seen with other bisphosphonates.
Variabilitatea individuală a parametrilor farmacocinetici ai acidului zoledronic a fost mare, aşa cum s- a observat şi pentru alţi bifosfonaţi.
The interval between each injection should be at least 1 month.
Intervalul între injecţii trebuie să fie de cel puţin 1 lună.
The interval between each injection should be at least 2 months
Intervalul între injecţii trebuie să fie de cel puţin 2 luni
The interval between each injection should be at least 2 months.
Intervalul între injecţii trebuie să fie de cel puţin 2 luni.
The interval between the last maintenance dose and the first re- induction dose ranged from 35-231 days.
Intervalul de timp între ultima doză de întreținere și prima doză de re-inducție a fost de 35-231 de zile.
The interval between the pneumococcal conjugate vaccine (Prevenar) and the 23- valent pneumococcal polysaccharide vaccine should not be less than 8 weeks.
Intervalul dintre data administrării vaccinului pneumococic conjugat (Prevenar) şi cea a administrării vaccinului pneumococic polizaharidic 23-valent nu trebuie să fie mai mic de 8 săptămâni.
The interval between two doses injected into the same eye should be at least four weeks.
Intervalul de timp dintre două doze injectate în acelaşi ochi trebuie să fie de minimum patru săptămâni.
The interval between two doses injected into the same eye should be at least four weeks.
Intervalul dintre două doze injectate în acelaşi ochi trebuie să fie de minimum patru săptămâni.
The interval between two doses should not be shorter than one month.
Intervalul dintre 2 doze nu trebuie să fie mai mic de o lună.
The interval between two doses should not be shorter than one month.
Intervalul dintre 2doze nu trebuie să fie mai mic de o lună.
The interval between two injections should not be shorter than one month.
Intervalul dintre două injecţii nu trebuie să fie mai mic de o lună.
The intervals between the two administrations should not be less than 3 days or more than 17 days.
Intervalele dintre cele două administrări trebuie să nu fie mai mici de 3 zile și mai mari de 17 zile.
The intra-individual variability in time to maximum concentration is significantly less for NovoRapid than for soluble human insulin, whereas the intra- individual variability in Cmax for NovoRapid is larger.
Variabilitatea intraindividuală în timp la concentraţie maximă este semnificativ mai mică pentru NovoRapid faţă de insulina umană solubilă, în timp ce variabilitatea intraindividuală a Cmax este mai mare pentru NovoRapid.
The intra-subject and inter-subject coefficients of variation for linagliptin AUC were small (12.6% and 28.5%, respectively).
Coeficienţii de variaţie la acelaşi subiect şi între subiecţi diferiţi pentru ASC a linagliptin au fost mici (12,6% şi, respectiv, 28,5%).
The intra-subject and inter-subject coefficients of variation for linagliptin AUC were small (12.6% and 28.5%, respectively).
Coeficienţii intra-individual şi inter-individual ai variaţiei ASC pentru linagliptin au fost mici (12,6% şi respectiv 28,5%).
The intra-subject coefficients of variation for saxagliptin Cmax and AUC were less than 12 %.
Coeficienţii de variabilitate intra-individuală ai Cmax şi ASC pentru saxagliptin au fost sub 12%.
The intra-subject coefficients of variation for saxagliptin Cmax and AUC were less than 12%.
Coeficienţii de variabilitate intra-individuală ai Cmax şi ASC pentru saxagliptin au fost sub 12%.
The intra-subject variability of glucose lowering activity of inhaled human insulin was generally comparable to that of subcutaneously administered fast-acting human insulin in subjects with type 1 and 2 diabetes mellitus.
Variabilitatea intra-individuală a efectului de scădere a glicemiei al insulinei umane inhalatorii a fost în general comparabilă cu cea a insulinei umane rapide administrate subcutanat, la subiecţii cu diabet zaharat de tip 1 şi 2.
The intracellular half life of the triphosphate in hepatocytes is 17-19 hours in vitro.
Timpul de înjumătăţire intracelular al trifosfatului, la nivelul hepatocitului, este de 17-19 ore in vitro.
The intracellular metabolic activation pathway of sofosbuvir is mediated by generally low affinity and high capacity hydrolase and nucleotide phosphorylation pathways that are unlikely to be affected by concomitant medicinal products (see section 5.2).
Activarea metabolică intracelulară a sofosbuvirului se realizează în cursul proceselor de hidroliză şi fosforilare nucleotidică, procese având, în general, afinitate redusă şi capacitate mare; este puţin probabil ca aceste procese să fie afectate de administrarea concomitentă a altor medicamente (vezi pct.
The intramuscular injection site should be varied each week (see section 5.3).
Locul injecţiei intramusculare trebuie modificat în fiecare săptămână (vezi pct.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies can lead to renal failure which has been associated with lactic acidosis in patients receiving metformin.
Administrarea intravasculară a substanţelor de contrast iodate în studii radiologice poate determina insuficienţă renală, ce a fost asociată acidozei lactice la pacienţii aflaţi în tratament cu metformin.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies can lead to renal failure which has been associated with lactic acidosis in patients receiving metformin.
Administrarea intravasculară a unor substanţe de contrast care conţin iod, în cadrul investigaţiilor radiologice, poate determina insuficienţă renală, care a fost asociată cu acidoza lactică la pacienţii trataţi cu metformin.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies can lead to renal failure which has been associated with lactic acidosis in patients receiving metformin.
Administrarea intravasculară a unor substanţe de contrast iodate, în cadrul investigaţiilor radiologice, poate determina insuficienţă renală, care a fost asociată cu acidoză lactică la pacienţii cărora li s-a administrat metformin.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies can lead to renal failure.
Administrarea intravasculară a unor substanţe de contrast care conţin iod, în cadrul investigaţiilor radiologice, poate determina insuficienţă renală.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies can lead to renal failure.
Administrarea intravasculară de substanţe de contrast iodate în studiile radiologice poate conduce la insuficienţă renală.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies may lead to renal failure, resulting in metformin accumulation and a risk of lactic acidosis.
Administrarea intravasculară a unor substanţe de contrast iodate, în cadrul investigaţiilor radiologice, poate determina insuficienţă renală, care produce acumulare de metformin şi un risc de acidoză lactică.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies may lead to renal failure, resulting in metformin accumulation and a risk of lactic acidosis.
Administrarea intravenoasă a substanţelor de contrast iodate în investigaţiile radiologice poate duce la apariţia insuficienţei renale, ducând la o acumulare a metforminei şi la riscul apariţiei acidozei lactice.
The intravascular administration of iodinated contrast agents in radiological studies may lead to renal failure, resulting in metformin accumulation and a risk of lactic acidosis.
Administrarea substanţelor de contrast iodate în studiile radiologice poate determina insuficienţă renală, ducând la acumularea de metformin, cu risc de acidoză lactică.
The intravascular administration of iodinated contrast agents may lead to renal failure resulting in metformin accumulation and a risk of lactic acidosis.
Administrarea intravasculară a unor substanţe de contrast care conţin iod poate determina insuficienţă renală, conducând la acumulare de metformin şi risc de acidoză lactică.
The intravascular administration of iodinated contrast media in radiologic studies can lead to renal failure.
Administrarea intravasculară a substanţelor de contrast iodate în cadrul investigaţiilor radiologice poate duce la apariţia insuficienţei renale.
The intravenous administration of CEPROTIN provides for an immediate but temporary increase in plasma levels of protein C. Replacement of protein C in protein C deficient patients is expected to control or - if given prophylactically - prevent thrombotic complications.
Administrarea intravenoasă de CEPROTIN realizează o creştere imediată dar temporară a valorilor concentraţiei plasmatice de proteină C. Tratamentul de substituţie cu proteina C la pacienţii cu deficit de proteină C are rolul de a controla sau, dacă este administrată profilactic, de a preveni complicaţiile trombotice la aceşti pacienţi.
The intravenous administration of doses up to 4,000 mg diluted in 100 ml of 0.9 % sodium chloride infused over 15 minutes and doses up to 2,500 mg diluted in 100 ml of 0.9 % sodium chloride infused over 5 minutes was evaluated.
A fost evaluată administrarea intravenoasă a dozelor de până la 4000 mg diluate în 100 ml clorură de sodiu 0,9%, în perfuzie timp de 15 minute şi a dozelor de până la 2500 mg diluate în 100 ml clorură de sodiu 0,9%, în perfuzie timp de 5 minute.
The intravenous administration of doses up to 4000 mg diluted in 100 ml of 0.9 % sodium chloride infused over 15 minutes and doses up to 2500 mg diluted in 100 ml of 0.9 % sodium chloride infused over 5 minutes was evaluated.
Au fost evaluate administrarea unor doze de până la 4000 mg diluate în 100 ml clorură de sodiu 0,9% în perfuzie intravenoasă cu durata de 15 minute şi administrarea unor doze de pâna la 2500 mg diluate în 100 ml clorură de sodiu 0,9% în perfuzie intravenoasă cu durata de 5 minute.
The intravenous infusion is prepared by diluting Atosiban SUN 37.5 mg/5 ml, concentrate for solution for infusion in sodium chloride 9 mg/ml (0.9%) solution for injection, Ringer's lactate solution or 5% w/v glucose solution.
Perfuzia intravenoasă se pregăteşte diluând Atosiban SUN 37,5 mg/5 ml, concentrat pentru soluţie perfuzabilă în soluţie de clorură de sodiu 9 mg/ml (0,9%), soluţie Ringer lactat sau soluţie de glucoză 5% m/v.
The intravenous LD50 of cholic acid in mice is 350 mg/kg body weight.
La şoareci, DL50 de acid colic administrat intravenos a acidului colic este de 350 mg/kg greutate corporală.
The intravitreal injection of JETREA may be followed by temporary visual disturbances (see section 4.8).
Injectarea intravitroasă cu JETREA poate fi urmată de tulburări vizuale temporare (vezi punctul 4.8).
The intravitreal procedure as it was performed in the pivotal clinical studies, along with any technical improvements
Procedura intravitroasă aşa cum a fost realizată în studiile clinice pivot, împreună cu toate îmbunătăţirile privind tehnica
The intra­subject coefficient of variation for liraglutide AUC was 11% following single dose administration.
După administrarea unei singure doze, coeficientul de variaţie intraindividuală pentru ASC a liraglutid a fost de 11%.
The investigated population consisted of healthy subjects and subjects exhibiting specific population characteristics covering age, body weight, race, sex and renal impairment.
Populaţia investigată a constat din subiecţi sănătoşi şi subiecţi care au prezentat caracteristici ale populaţiilor specifice, incluzând vârsta, greutatea corporală, rasa, sexul şi insuficienţa renală.
The investigator assessed confirmed response rate in patients with BRAF V600E metastatic melanoma (n=76) was 59% (95% CI: 48.2, 70.3) and the median duration of response was 5.2 months (95% CI: 3.9, not calculable) based on a median follow-up time of 6.5 months.
Rata de răspuns confirmat în urma evaluării investigatorilor la pacienţii cu melanom metastatic cu mutaţie BRAF V600E (n=76) a fost de 59% (95% IÎ: 48,2, 70,3), iar durata medie a răspunsului a fost de 5,2 luni (95% IÎ: 3,9, nu poate fi calculat) pe baza unui timp mediu de urmărire de 6,5 luni.
The investigator assessment of PFS was consistent with a blinded independent central radiological review of PFS.
Evaluarea SFP de către investigatori a fost consistentă cu rezultatele revizuirii datelor SFP de către un comitent independent de evaluare radiologică, care nu cunoştea alocarea tratamentului.
The investigator radiographic review of rPFS performed as a follow up sensitivity analysis is presented in Table 3 and Figure 2.
Analiza radiologică a SFPr efectuată de investigator ca analiză de urmărire a sensibilităţii este prezentată în Tabelul 3 şi Figura 2.
The investigator-assessed confirmed response rate was 15% (95% CI: 4.4, 34.9) and the median PFS was 3.6 months (95% CI: 1.9, 5.2).
Rata de răspuns confirmată de evaluarea investigatorului a fost de 15% (IÎ 95%: 4,4, 34,9) și STPB mediană a fost de 3,6 luni (IÎ 95%: 1,9, 5,2).
The Investigator’s assessment of successful outcome at each of these time points is shown in the following table.
Evaluarea investigatorului privind succesul terapeutic la fiecare din aceste intervale de timp este prezentată în următorul tabel:
The investigator’s choice treatment was selected before randomization and consisted of monotherapy with either chlorambucil, cytarabine, rituximab, fludarabine, or gemcitabine.
Tratamentul ales de investigator a fost selectat înainte de randomizare și a constat dintr-o monoterapie cu clorambucil, citarabină, rituximab, fludarabină sau gemcitabină.
The ipilimumab-containing regimens demonstrated a statistically significant advantage over the gp100 control group in OS.
Regimurile terapeutice care au inclus ipilimumab au demonstrat un avantaj semnificativ statistic faţă de grupul control la care s-a administrat gp100 în ceea ce priveşte SG.
The iron levels of all patients should be checked before treatment to make sure that they are not too low, and iron supplements should be used throughout treatment.
Înaintea tratamentului trebuie controlate valorile fierului la toţi pacienţii pentru ca acestea să nu fie prea scăzute, iar pe parcursul tratamentului trebuie administrate suplimente de fier.
The iron levels of all patients should be checked before treatment to make sure that they are not too low, and iron supplements should be used throughout treatment.
Înaintea tratamentului trebuie controlate valorile fierului la toți pacienții pentru ca acestea să nu fie prea scăzute, iar pe parcursul tratamentului trebuie administrate suplimente de fier.
The iron uptake from radiolabelled Velphoro drug substance, 2,000 mg in 1 day was investigated in 16 CKD patients (8 pre-dialysis and 8 haemodialysis patients) and 8 healthy volunteers with low iron stores (serum ferritin <100 mcg/L).
Absorbţia de fier din substanţa activă marcată radioactiv a medicamentului Velphoro, 2000 mg în 1 zi, a fost investigată la 16 pacienţi cu BRC (8 pacienţi anterior efectuării hemodializei şi 8 pacienţi cărora li s­a efectuat hemodializă) şi 8 voluntari sănătoşi cu depozite mici de fier (feritină serică <100 mcg/l).
The ITT population excluded patients who had been treated but demonstrated no evidence of chronic infection.
Populaţia de tip ITT a exclus pacienţii care au fost trataţi, dar care nu au demonstrat nicio dovadă de infecţie cronică.
The IV line must be adequately flushed prior to and after Dynastat injection with a solution of known compatibility (see section 6.6).
Sistemul de injectare i.v. trebuie spălat în mod corespunzător înainte şi după administrarea Dynastat, folosind o soluţie compatibilă (vezi pct.
The jar is closed and carefully shaken until all the powder has dissolved completely.
Se închide borcanul şi se agită cu grijă, până când pulberea se dizolvă complet.
The jar labelled “13C-urea powder” is removed from the pack, opened, and filled up to about three quarters with tap water.
Se scoate borcanul cu inscripţia „pulbere 13C-uree” din ambalaj, se deschide şi se umple aproximativ trei sferturi din volumul acestuia cu apă de la robinet.
The jar labelled “13C-urea powder” is removed from the test set, opened, and filled up to about three quarters with tap water.
Se scoate borcanul cu inscripţia „pulbere 13C-uree” din trusa testului, se deschide şi se umple aproximativ trei sferturi din volumul acestuia cu apă de la robinet.
The jar labelled “13C-urea powder” is taken from the test set, opened, and filled up to three quarters of its volume with tap water.
Se scoate recipientul cu inscripţionarea “uree 13C pulbere“ din setul testului, se deschide şi se umple aproximativ trei sferturi din volumul său cu apă potabilă.
The Javlor solution for infusion should be infused over 20 minutes.
Soluţia perfuzabilă Javlor trebuie administrată timp de 20 minute.
The K103N substitution alone did not result in reduced susceptibility to rilpivirine, but the combination of K103N and L100I resulted in a 7-fold reduced susceptibility to rilpivirine.
Substituţia K103N exclusivă nu a determinat sensibilitate scăzută la rilpivirină, însă asocierea K103N şi L100I a determinat sensibilitate la rilpivirină de 7 ori mai scăzută.
The K65R and also the K70E substitution result in reduced susceptibility to abacavir, didanosine, lamivudine, emtricitabine, and tenofovir, but retain sensitivity to zidovudine.
Substituţia K65R și, de asemenea, substituția K70E determină o sensibilitate scăzută la abacavir, didanozină, lamivudină, emtricitabină şi tenofovir; sensibilitatea la zidovudină este însă păstrată.
The K65R mutation can also be selected by abacavir or didanosine and results in reduced susceptibility to these agents plus to lamivudine, emtricitabine, and tenofovir.
Mutaţia K65R poate fi, de asemenea, selectată de abacavir sau didanozină, şi determină o sensibilitate scăzută la aceste medicamente, precum şi la lamivudină, emtricitabină şi tenofovir.
The K65R mutation occurred in a slightly higher percentage of patients in the tenofovir disoproxil fumarate group than the active control group (2.7% versus 0.7%).
Mutaţia K65R s-a produs într-un procent uşor mai mare la pacienţii din grupul tratat cu fumarat de tenofovir disoproxil, faţă de grupul tratat cu comparatorul activ (2,7%, comparativ cu 0,7%).
The K65R substitution can also be selected by abacavir, stavudine or didanosine and results in reduced susceptibility to these agents plus lamivudine, emtricitabine and tenofovir.
Substituţia K65R poate fi de asemenea selectată de abacavir, stavudină sau didanozină, având ca rezultat o sensibilitate scăzută la aceste medicamente, precum şi la lamivudină, emtricitabină şi tenofovir.
The K65R, M184V, and K65R+M184V mutants of HIV-1 remain fully susceptible to rilpivirine.
Tulpinile de HIV-1 prezentând mutaţiile K65R, M184V şi K65R+M184V rămân complet sensibile la rilpivirină.
The Kaletra tablets dosage should be increased to 500/125 mg twice daily when co-administered with efavirenz.
Atunci când se administrează concomitent cu efavirenz, doza de Kaletra trebuie crescută la 500/125 mg de două ori pe zi.
The Kaletra tablets dosage should be increased to 500/125 mg twice daily when co-administered with efavirenz.
Atunci când se administrează concomitent cu efavirenz, doza de Kaletra trebuie să fie crescută la 500/125 mg de două ori pe zi.
The Kaletra tablets dosage should be increased to 500/125 mg twice daily when co-administered with nevirapine.
Atunci când se administrează concomitent cu nevirapină, doza de Kaletra trebuie să fie crescută la 500/125 mg de două ori pe zi.
The Kaplan-Meier curve for PFS is shown in Figure 4.
Curba Kaplan-Meier pentru SFP este prezentată în Figura 4.
The Kaplan-Meier curves for OS are shown in Figure 5.
Curbele Kaplan-Meier corespunzătoare SG sunt prezentate în Figura 5.