natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Co-administration of rivaroxaban with the strong CYP3A4 inducer rifampicin led to an approximate 50 % decrease in mean rivaroxaban AUC, with parallel decreases in its pharmacodynamic effects.
Administrarea concomitentă de rivaroxaban şi rifampicină, un inductor puternic al CYP3A4, a determinat scăderea cu aproximativ 50 % a valorilor medii ale ASC pentru rivaroxaban, cu scăderea paralelă a efectelor farmacodinamice ale acestuia.
Co-administration of robenacoxib tablets with the entire daily food ration produced no delay in Tmax (0.5 h), but a lower Cmax (691 ng/ml) and a slightly lower AUC (1,069 ng·h/ml).
Administrarea concomitentă a comprimatelor de robenacoxib cu întreaga raţie zilnică de mâncare nu a produs nicio modificare a Tmax (0,5 h), însă a diminuat Cmax (691 ng/ml) şi a scăzut uşor valoarea ASC (1069 ng·h/ml).
Co-administration of RotaTeq with vaccines containing one or more of the following antigens at approximately 2, 4 and 6 months of age demonstrated that the immune responses and the safety profiles of the administered vaccines were unaffected:
Administrarea RotaTeq concomitent cu vaccinuri conţinând unul sau mai multe dintre următoarele antigene, la vârsta de aproximativ 2, 4 şi 6 luni, a demonstrat că răspunsurile imune şi profilurile de siguranţă ale vaccinurilor administrate nu au fost afectate:
Co-administration of Samsca with other treatments for hyponatraemia, and medications that increase serum sodium concentration, is not recommended during initial treatment or for other patients with very low baseline serum sodium concentrations (see section 4.5).
Administrarea Samsca concomitent cu alte tratamente pentru hiponatremie, precum şi cu medicamente care cresc concentraţia plasmatică de sodiu nu este recomandată în timpul tratamentului iniţial sau în cazul altor pacienţi cu natremii iniţiale foarte scăzute (vezi pct.
Co-administration of saquinavir and ritonavir has led to severe adverse events, mainly diabetic ketoacidosis and liver disorders, especially in patients with pre- existing liver disease.
Administrarea concomitentă de saquinavir şi ritonavir a determinat reacţii adverse grave, în special cetoacidoză diabetică şi tulburări hepatice, mai ales la pacienţii cu tulburări hepatice preexistente.
Co-administration of saquinavir and ritonavir has led to severe adverse reactions, mainly diabetic ketoacidosis and liver disorders, especially in patients with pre-existing liver disease.
Administrarea concomitentă a saquinavir cu ritonavir a condus în special la pacienţii cu afecţiuni hepatice preexistente la reacţii adverse grave, în principal cetoacidoză diabetică şi disfuncţii hepatice.
Co-administration of saxagliptin and metformin
Administrarea concomitentă de saxagliptin şi metformin
Co-administration of saxagliptin and metformin, to pregnant rats and rabbits during the period of organogenesis, was neither embryolethal nor teratogenic in either species when tested at doses yielding systemic exposures (AUC) up to 100 and 10 times the maximum recommended human doses (RHD; 5 mg saxagliptin and 2000 mg metformin), respectively, in rats; and 249 and 1.1 times the RHDs in rabbits.
Administrarea concomitentă de saxagliptin şi metformin la femele gestante de şobolani şi iepuri în perioada de organogeneză nu a fost nici embrioletală nici teratogenă, la niciuna dintre specii, la doze ce au determinat expuneri sistemice (ASC) de până la 100 şi de 10 ori mai mari decât dozele maxime recomandate la om (DRU; 5 mg saxagliptin şi 2000 mg metformin), la şobolani; şi de 249 şi 1,1 ori mai mari decât DRU la iepuri.
Co-administration of Senshio with fluconazole
Administrarea concomitentă a Senshio împreună cu fluconazol
Co-administration of Senshio with strong/moderate CYP3A4 inhibitors should be avoided in patients who are known, or suspected to be CYP2C9 poor metabolizers based on genotyping or previous history/experience with other CYP2C9 substrates.
Administrarea concomitentă a Senshio cu inhibitori puternici/moderaţi ai CYP3A4 trebuie evitată la pacienţii despre care se ştie sau se suspectează că sunt metabolizatori slabi ai CYP2C9 pe baza genotipului sau antecedentelor/experienţei precedente cu alte substraturi ale CYP2C9.
Co-administration of sildenafil with ritonavir is not advised (see section 4.5).
Nu se recomandă administrarea concomitentă a sildenafilului cu ritonavir (vezi pct.
Co-administration of simeprevir with Atripla is not recommended.
simeprevir cu Atripla nu este
Co-administration of simeprevir with efavirenz is not recommended.)
Administrarea în asociere a simeprevir cu efavirenz nu este recomandată.)
Co-administration of simvastatin or lovastatin with EVOTAZ is contraindicated due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis (see section 4.3).
Este contraindicată administrarea concomitentă de simvastatină sau lovastatină cu EVOTAZ din cauza creşterii riscului de apariţie a miopatiei inclusiv al rabdomiolizei (vezi pct.
Co-administration of simvastatin or lovastatin with REYATAZ is contraindicated due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis.
Este contraindicată utilizarea concomitentă de simvastatină sau lovastatină cu REYATAZ din cauza creşterii riscului de apariţie a miopatiei inclusiv al rabdomiolizei (vezi pct.
Co-administration of simvastatin or lovastatin with REYATAZ is contraindicated due to an increased risk of myopathy including rhabdomyolysis. (see section 4.3).
Este contraindicată utilizarea concomitentă de simvastatină sau lovastatină cu REYATAZ din cauza creşterii riscului de apariţie a miopatiei inclusiv al rabdomiolizei (vezi pct.
Co-administration of single doses of the P-gp inhibitor cyclosporine A and fidaxomicin in healthy volunteers, resulted in a 4- and 2-fold increase in fidaxomicin Cmax and AUC, respectively and in a 9.5 and 4-fold increase in Cmax and AUC, respectively, of the main active metabolite OP-1118.
Administrarea concomitentă de doze unice de inhibitor al P-gp, ciclosporină A şi fidaxomicină la voluntari sănătoşi a dus la o creştere de 4 ori a Cmax și respectiv de 2 ori a ASC pentru fidaxomicină şi la o creştere de 9,5 ori a Cmax şi respectiv de 4 ori a ASC pentru principalul metabolit activ OP-1118.
Co-administration of single or multiple doses of dexamethasone (40 mg/ day) has no clinically relevant effect on the multiple dose pharmacokinetics of lenalidomide (25 mg/ day).
Administrarea concomitentă de doze unice sau multiple de dexametazonă (40 mg/zi) nu are niciun efect relevant din punct de vedere clinic asupra farmacocineticii lenalidomidei administrată în doze multiple (25 mg/zi).
Co-administration of sirolimus (2 mg single dose) with multiple-dose administration of oral voriconazole (400 mg every 12 hours for 1 day, then 100 mg every 12 hours for 8 days) in healthy subjects has been reported to increase sirolimus Cmax and AUC by an average of 7-fold and 11-fold, respectively.
S-a raportat că administrarea concomitentă a sirolimusului (2 mg, doză unică) cu voriconazol, administrare orală în doză multiplă (400 mg la intervale de 12 ore timp de 1 zi, apoi 100 mg la intervale de 12 ore timp de 8 zile), la subiecţi sănătoşi, creşte Cmax şi ASC pentru sirolimus în medie de 7 ori şi, respectiv, de 11 ori.
Co-administration of Sonata together with inducers of CYP3A4 such as rifampicin, carbamazepine and phenobarbitone, may result in a reduction of zaleplon’s efficacy.
Administrarea Sonata în asociere cu inductorii de CYP3A4 cum ar fi rifampicina, carbamazepina şi fenobarbitona poate determina o reducere a eficacităţii tratamentului cu zaleplon.
Co-administration of Sonata with a single 800 mg dose of erythromycin, a strong, selective CYP3A4 inhibitor, produced a 34% increase in zaleplon’s plasma concentrations.
Administrarea Sonata în asociere cu o doză de 800 mg eritromicină, un inhibitor puternic şi selectiv al CYP3A4, a determinat o creştere cu 34% a concentraţiilor plasmatice de zaleplon.
Co-administration of Sonata with medicinal products known to influence CYP3A4 is expected to result in changes in zaleplon’s plasma concentrations. (See section 4.5).
Este de aşteptat ca administrarea Sonata în asociere cu medicamentele care sunt cunoscute că influenţează CYP3A4 să determine modificări ale concentraţiilor plasmatice de zaleplon. (Vezi pct.
Co-administration of Sovaldi with modafinil is expected to decrease the concentration of sofosbuvir, leading to reduced therapeutic effect of Sovaldi.
Se preconizează că administrarea de Sovaldi concomitent cu modafinil va determina scăderi ale concentraţiei de sofosbuvir, ducând la diminuarea efectului terapeutic al Sovaldi.
Co-administration of Sovaldi with oxcarbazepine is expected to decrease the concentration of sofosbuvir, leading to reduced therapeutic effect of Sovaldi.
Se preconizează că administrarea de Sovaldi concomitent cu oxcarbazepină va determina scăderi ale concentraţiei de sofosbuvir, ducând la diminuarea efectului terapeutic al Sovaldi.
Co-administration of Sovaldi with rifapentine is expected to decrease the concentration of sofosbuvir, leading to reduced therapeutic effect of Sovaldi.
Se preconizează că administrarea de Sovaldi concomitent cu rifapentină va determina scăderi ale concentraţiei de sofosbuvir, ducând la diminuarea efectului terapeutic al Sovaldi.
Co-administration of St. John’s wort, a P-gp inducer, may decrease tenofovir alafenamide plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance.
Administrarea concomitentă de sunătoare, un inductor al gp-P, poate determina scăderea concentrațiilor plasmatice de tenofovir alafenamidă, ceea ce poate duce la pierderea efectului terapeutic și la apariția rezistenței.
Co-administration of Stribild and orally administered midazolam and triazolam is contraindicated (see section 4.3).
Este contraindicată administrarea concomitentă de Stribild şi midazolam pe cale orală sau triazolam (vezi pct.
Co-administration of Stribild and rifabutin is not recommended.
Nu se recomandă administrarea concomitentă de Stribild şi rifabutină.
Co-administration of Stribild and sildenafil for the treatment of pulmonary arterial hypertension is contraindicated.
Este contraindicată administrarea concomitentă de Stribild şi sildenafil pentru tratamentul hipertensiunii arteriale pulmonare.
Co-administration of Stribild and some medicinal products that are primarily metabolised by CYP3A may result in increased plasma concentrations of these products, which are associated with the potential for serious and/or life-threatening reactions such as peripheral vasospasm or ischaemia (e.g., dihydroergotamine, ergotamine, ergometrine), or myopathy, including rhabdomyolysis (e.g., simvastatin, lovastatin), or prolonged or increased sedation or respiratory depression (e.g., orally administered midazolam or triazolam).
Administrarea concomitentă de Stribild şi unele medicamente metabolizate în principal de CYP3A poate determina creşteri ale concentraţiilor plasmatice ale acestor medicamente, care sunt asociate cu posibilitatea apariţiei unor reacţii adverse grave şi/sau care pun viaţa în pericol, cum ar fi vasospasmul periferic sau ischemia periferică (de exemplu dihidroergotamina, ergotamina, ergometrina), miopatia, incluzând rabdomioliza (de exemplu simvastatina, lovastatina) sau sedarea şi deprimarea respiratorie prelungite sau marcate (de exemplu midazolam administrat oral sau triazolam).
Co-administration of Stribild and some medicinal products that induce CYP3A such as St. John’s wort (Hypericum perforatum), rifampicin, carbamazepine, phenobarbital and phenytoin may result in significantly decreased cobicistat and elvitegravir plasma concentrations, which may result in loss of therapeutic effect and development of resistance (see section 4.3).
Administrarea concomitentă de Stribild şi unele medicamente care induc CYP3A cum sunt sunătoarea (Hypericum perforatum), rifampicina, carbamazepina, fenobarbitalul şi fenitoina poate determina scăderi semnificative ale concentraţiilor plasmatice de cobicistat şi elvitegravir, ceea ce poate conduce la pierderea efectului terapeutic şi la apariţia rezistenţei (vezi pct.
Co-administration of Stribild with carbamazepine, phenobarbital, or phenytoin is contraindicated (see section 4.3).
Administrarea de Stribild concomitent cu carbamazepină, fenobarbital sau fenitoină este contraindicată (vezi pct.
Co-administration of Stribild with medicinal products that are primarily metabolised by CYP3A or CYP2D6, or are substrates of P-gp, BCRP, OATP1B1 or OATP1B3 may result in increased plasma concentrations of those products, which could increase or prolong their therapeutic effect and adverse reactions (see Concomitant use contraindicated and section 4.3).
Administrarea concomitentă de Stribild şi medicamente metabolizate în principal de CYP3A sau CYP2D6 sau care sunt substraturi ale gp-P, BCRP, OATP1B1 sau OATP1B3 poate determina creşteri ale concentraţiilor plasmatice ale respectivelor medicamente, ceea ce poate amplifica sau prelungi efectul terapeutic şi reacţiile adverse ale acestor medicamente (vezi Asocieri contraindicate şi pct.
Co-administration of Stribild with medicinal products that inhibit CYP3A may decrease the clearance of cobicistat, resulting in increased cobicistat plasma concentrations.
Administrarea concomitentă de Stribild şi medicamente care inhibă CYP3A poate reduce clearance-ul de cobicistat, determinând concentraţii plasmatice crescute de cobicistat.
Co-administration of Stribild with oral contraceptives containing progestagens other than norgestimate has not been studied and therefore should be avoided.
Administrarea concomitentă de Stribild şi contraceptive orale care conţin alţi progestogeni decât norgestimat nu a fost studiată şi prin urmare trebuie evitată.
Co-administration of Stribild with oral contraceptives containing progestagens other than norgestimate has not been studied and, therefore, should be avoided.
Administrarea concomitentă de Stribild şi contraceptive orale care conţin alţi progestogeni decât norgestimat nu a fost studiată şi, prin urmare, trebuie evitată.
Co-administration of strong CYP3A4 inducers such as carbamazepine, phenobarbital, phenytoin, rifabutin, rifampicin, and St. John’s Wort with ponatinib should be avoided, and alternatives to the CYP3A4 inducer should be sought, unless the benefit outweighs the possible risk of ponatinib underexposure.
Se recomandă evitarea administrării concomitente a ponatinibului cu inductori puternici ai izoenzimei CYP3A4, cum sunt carbamazepină, fenobarbital, fenitoină, rifabutină, rifampicină şi sunătoare, fiind de preferat alternative la inductorul izoenzimei CYP3A4, cu excepţia cazului în care beneficiul depăşeşte riscul posibil de subexpunere la ponatinib.
Co-administration of strong CYP3A4/2C9 inhibitors to CYP2D6 poor metabolisers could potentially result in higher exposure (see section 4.5).
Administrarea concomitentă a inhibitorilor puternici CYP3A4/2C9 la metabolizatori lenţi CYP2D6 poate în mod potenţial să determine o expunere mai mare (vezi pct.
Co-administration of strong cytochrome P450 3A4 (CYP3A4) enzyme inducer, rifampicin, resulted in a reduction of systemic exposure of apremilast, which may result in a loss of efficacy of apremilast.
Administrarea concomitentă cu rifampicină, un inductor enzimatic puternic al citocromului P450 3A4 (CYP3A4), a dus la reducerea expunerii sistemice a apremilastului, ceea ce poate avea ca rezultat pierderea eficacităţii apremilastului.
Co-administration of strong or moderate CYP3A4 inhibitors with IMBRUVICA may lead to increased ibrutinib exposure and consequently a higher risk for toxicity.
Administrarea inhibitorilor puternici sau moderaţi ai CYP3A4 concomitent cu IMBRUVICA poate conduce la creşterea expunerii ibrutinib şi în consecinţă la un risc crescut de toxicitate.
Co-administration of such medicinal products is not recommended with Harvoni (see section 4.5).
Nu se recomandă administrarea concomitentă a acestor medicamente împreună cu Harvoni (vezi pct.
Co-administration of such medicinal products is not recommended with Sovaldi (see section 4.5).
Nu se recomandă administrarea concomitentă a acestor medicamente împreună cu Sovaldi (vezi pct.
Co-administration of such medicinal products with Epclusa is not recommended (see section 4.5).
Nu se recomandă administrarea concomitentă a acestor medicamente împreună cu Epclusa (vezi pct.
Co-administration of tadalafil for
administrat concomitent cu
Co-administration of tadalafil for
pentru semne de insuficienţă
Co-administration of Telzir with low dose ritonavir and these medicinal products is expected to substantially increase their concentrations and may result in PDE5 inhibitor-associated adverse events such as hypotension, visual changes and priapism (see section 4.5).
Administrarea concomitentă de Telzir cu doze reduse de ritonavir împreună cu aceste medicamente poate determina creşterea substanţială a concentraţiilor lor plasmatice şi provoca evenimente adverse asociate inhibitorilor PDE5, precum hipotensiune arterială, tulburări de vedere şi priapism (vezi pct.
Co-administration of temsirolimus 5 mg with ketoconazole, a potent CYP3A4 inhibitor, had no significant effect on temsirolimus Cmax or AUC; however, sirolimus AUC increased 3.1-fold, and AUCsum (temsirolimus + sirolimus) increased 2.3-fold compared to temsirolimus alone.
Administrarea concomitentă a temsirolimus 5 mg cu ketoconazol, un inhibitor puternic al CYP3A4, nu a avut niciun efect semnificativ asupra Cmax sau ASC de temsirolimus; cu toate acestea, ASC a crescut de 3,1 ori iar valoarea însumată a ASC (temsirolimus + sirolimus) a crescut de 2,3 ori, comparativ cu monoterapia cu temsirolimus.
Co-administration of temsirolimus with rifampicin, a potent CYP3A4/5 inducer, had no significant effect on temsirolimus maximum concentration (Cmax) and area under the concentration vs. time curve (AUC)after intravenous administration, but decreased sirolimus Cmax by 65% and AUC by 56%, compared to temsirolimus treatment alone.
Administrarea concomitentă a temsirolimus cu rifampicina, un inhibitor puternic al CYP3A4/5, nu a avut un efect semnificativ asupra concentraţiei maxime (Cmax) şi ariei de sub curba concentraţiei plasmatice în funcţie de timp (ASC) de temsirolimus după administrarea intravenoasă, dar a scăzut Cmax de sirolimus cu 65% şi ASC cu 56%, comparativ cu monoterapia cu temsirolimus.
Co-administration of tenofovir disoproxil and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk for didanosine-related adverse reactions.
Administrarea concomitentă de tenofovir disoproxil şi didanozină a determinat o creştere cu 40-60% a expunerii sistemice la didanozină, care poate creşte riscul reacţiilor adverse asociate utilizării didanozinei.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Administrarea asociată a fumaratului de tenofovir disoproxil şi didanozină în doză de 400 mg pe zi a fost asociată cu o scădere semnificativă a numărului de celule CD4, posibil din cauza unei interacţiuni intracelulare, cu creşterea didanozinei fosforilate (adică activă).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină în doză de 400 mg pe zi a fost asociată cu o reducere semnificativă a numărului de celule CD4, posibil datorată unei interacţiuni intracelulare care creşte concentraţia didanozinei fosforilate (adică active).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină în doză de 400 mg pe zi a fost asociată cu o reducere semnificativă a numărului de celule CD4, posibil datorată unei interacţiuni intracelulare care creşte concentraţia didanozinei fosforilate (forma activă).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine at a dose of 400 mg daily has been associated with a significant decrease in CD4 cell count, possibly due to an intracellular interaction increasing phosphorylated (i.e. active) didanosine.
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină în doză de 400 mg pe zi a fost asociată cu o reducere semnificativă a numărului de celule CD4, posibil din cauza unei interacţiuni intracelulare care creşte concentraţia didanozinei fosforilate (adică active).
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended as it results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions (see section 4.5).
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină nu este recomandată, deoarece determină o creştere cu 40-60% a expunerii sistemice la didanozină, ceea ce poate creşte riscul reacţiilor adverse asociate didanozinei (vezi pct.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine is not recommended.
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină nu este recomandată.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk for didanosine-related adverse reactions.
Administrarea asociată a fumaratului de tenofovir disoproxil şi didanozină determină creşterea cu 40-60% a expunerii sistemice la didanozină, putând creşte riscul reacţiilor adverse asociate cu didanozina.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk for didanosine-related adverse reactions.
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină a determinat o creştere cu 40-60% a expunerii sistemice la didanozină care poate creşte riscul reacţiilor adverse asociate utilizării didanozinei.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions (see section 4.5).
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină a determinat o creştere cu 40-60% a expunerii sistemice la didanozină care poate creşte riscul reacţiilor adverse asociate utilizării didanozinei (vezi pct.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate and didanosine results in a 40-60% increase in systemic exposure to didanosine that may increase the risk of didanosine-related adverse reactions.
Administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi didanozină a determinat o creştere cu 40-60% a expunerii sistemice la didanozină, ceea ce ar putea creşte riscul reacţiilor adverse asociate utilizării didanozinei.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with cobicistat is expected to increase tenofovir plasma concentration.
Se preconizează că administrarea concomitentă de fumarat de tenofovir disoproxil şi cobicistat determină creşterea concentraţiei plasmatice de tenofovir.
Co-administration of tenofovir disoproxil fumarate with ledipasvir/sofosbuvir has been shown to increase plasma concentrations of tenofovir, especially when used together with an HIV regimen containing tenofovir disoproxil fumarate and a pharmacokinetic enhancer (ritonavir or cobicistat).
S-a demonstrat că administrarea concomitentă a fumaratului de tenofovir disoproxil împreună cu ledipasvir/sofosbuvir a crescut concentrațiile plasmatice de tenofovir, în special la utilizarea împreună cu un regim HIV care conține fumarat de tenofovir disoproxil și un potențator farmacocinetic (ritonavir sau cobicistat).