natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Study 58, RET mutation testing was performed by using the polymerase chain reaction (PCR) based Amplification Refractory Mutation System (ARMS) assay for the M918T mutation, and direct sequencing of DNA for mutations in exons 10, 11, 13, 14, 15 and 16 (site of M918T mutation) on all sporadic patients where DNA was available (297/298).
În Studiul 58, testarea mutaţiei genei RET a fost realizată utilizând reacţia PCR (polymerase chain reaction ), pe baza analizei ARMS (Amplification Refractory Mutation System ) pentru mutaţia M918T, şi secvenţializarea directă a ADN pentru mutaţiile de la nivelul exonilor 10,11,13,14,15 şi 16 (locul mutaţiei M918T) la toţi pacienţii cu NTM sporadic, unde ADN -ul a fost disponibil (297/298).
In study 6 in patients aged 6 years or older with CF who had an R117H mutation in the CFTR gene, the treatment difference in mean change in sweat chloride from baseline through 24 weeks of treatment was -24 mmol/L (95% CI -28, -20).
În studiul 6, efectuat la pacienţi cu vârsta de 6 ani sau peste cu FC care prezentau o mutaţie R117H a genei CFTR, diferenţa de tratament exprimată prin modificarea medie a concentraţiei clorurii în transpiraţie de la momentul iniţial până la finalul a 24 săptămâni de tratament a fost de -24 mmol/l (IÎ 95% -28, -20).
In study 7 in patients aged 2 to less than 6 years with a gating mutation on at least 1 allele of the CFTR gene administered either 50 mg or 75 mg of ivacaftor twice daily, the mean absolute change from baseline in sweat chloride was -47 mmol/L (95% CI -58, -36) at week 24.
În studiul 7 efectuat la pacienţi cu vârsta cuprinsă între 2 ani şi mai puţin de 6 ani cu o mutaţie de sincronizare la cel puţin 1 alelă a genei CFTR cărora li s-au administrat fie 50 mg, fie 75 mg de ivacaftor de două ori pe zi, modificarea absolută faţă de concentraţia iniţială a clorurii în transpiraţie a fost de -47 mmol/l (IÎ 95% -58, -36) în săptămâna 24.
In study AC-052-331, during 24 weeks of double-blind therapy, the corresponding figures were 1.9 vs 2.7 new digital ulcers, respectively (p = 0.0351).
În cadrul studiului AC-052-331, pe durata a 24 săptămâni de tratament în regim dublu- orb, datele corespunzătoare au fost de 1,9 faţă de 2,7 noi ulcere digitale (p = 0,0351).
In study AC-052-331, patients had to have at least one digital ulcer of recent onset, and across the two studies 85% of patients had ongoing digital ulcer disease at baseline.
În cadrul studiului AC-052-331, pacienţi trebuia să fi avut cel puţin un ulcer digital de dată recentă, iar în mod global, în cele două studii, 85% dintre pacienţi au prezentat la momentul iniţial ulcere digitale aflate în evoluţie.
In study AC-052-365 [FUTURE 1] dispersible tablets were administered in 36 PAH children aged from 2 to 11 years.
În cadrul studiului AC-052-365 [FUTURE 1] au fost administrate comprimate dispersabile la 36 de copii cu HAP, cu vârsta cuprinsă între 2 şi 11 ani.
In study AC-052-365 [FUTURE 1], dispersible tablets were administered in 36 PAH children aged from 2 to 11 years.
În cadrul studiului AC-052-365 [FUTURE 1] au fost administrate comprimate dispersabile la 36 de copii cu HAP, cu vârsta cuprinsă între 2 şi 11 ani.
In study AC-052-373 [FUTURE 3], using dispersible tablets, the exposure to bosentan in the patients treated with 2 mg/kg twice daily was comparable to that in the FUTURE 1 study.
În studiul AC-052-373 [FUTURE 3], care a utilizat comprimate dispersabile, expunerea la bosentan a pacienţilor trataţi cu doza de 2 mg/kg de două ori pe zi a fost comparabilă cu cea din studiul FUTURE 1.
In study AC-052-391 [FUTURE 4] conducted in neonates, bosentan concentrations increased slowly and continuously over the first dosing interval, resulting in low exposure (AUC0-12 in whole blood: 164 ng·h/mL, n = 11).
În studiul AC-052-391 [FUTURE 4], efectuat la nou-născuţi, concentraţiile de bosentan au crescut lent şi continuu de-a lungul primului interval de administrare, determinând o expunere scăzută (ASC0-12 în sângele integral: 164 ng·h/ml, n = 11).
In study AC-052-401, during 16 weeks of double-blind therapy, patients in the bosentan group developed a mean of 1.4 new digital ulcers vs 2.7 new digital ulcers in the placebo group (p = 0.0042).
În cadrul studiului AC-052-401, pe durata a 16 săptămâni de tratament în regim dublu-orb, pacienţii din grupul cu bosentan au dezvoltat în medie 1,4 noi ulcere digitale, faţă de 2,7 noi ulcere digitale în grupul tratat cu placebo (p = 0,0042).
In study ACLIFORM-COPD, Brimica Genuair showed improvements in FEV1 at 1 hour post-dose relative to placebo and aclidinium of 299 ml and 125 ml, respectively (both p<0.0001) and improvements in trough FEV1 relative to placebo and formoterol of 143 ml and 85 ml, respectively (both p<0.0001).
În studiul ACLIFORM-COPD, Brimica Genuair a demonstrat ameliorări ale VEF1 la 1 oră după administrarea dozei comparativ cu placebo şi aclidiniu de 299 ml şi 125 ml, (ambele p<0,0001) şi ameliorări ale VEF1 înainte de administrarea dozei comparativ cu placebo şi formoterol de 143 ml şi 85 ml, (ambele p<0,0001).
In study ACLIFORM-COPD, Duaklir Genuair showed improvements in FEV1 at 1 hour post-dose relative to placebo and aclidinium of 299 ml and 125 ml, respectively (both p<0.0001) and improvements in trough FEV1 relative to placebo and formoterol of 143 ml and 85 ml, respectively (both p<0.0001).
În studiul ACLIFORM-COPD, Duaklir Genuair a demonstrat ameliorări ale VEF1 la 1 oră după administrarea dozei comparativ cu placebo şi aclidiniu de 299 ml şi 125 ml, (ambele p<0,0001) şi ameliorări ale VEF1 înainte de administrarea dozei comparativ cu placebo şi formoterol de 143 ml şi 85 ml, (ambele p<0,0001).
In study ACLIFORM-COPD, only a small decrease in SGRQ total score compared to placebo was observed due to an unexpectedly large placebo response (p=0.598) and the percentages of patients who achieved clinically meaningful improvements from baseline were 55.3% with Brimica Genuair and 53.2% with placebo (p=0.669).
În cadrul studiului ACLIFORM-COPD, s-a observat doar o scădere uşoară a punctajului total SGRQ în comparaţie cu placebo, cauzată de un răspuns neaşteptat de puternic la placebo (p=0,598), iar procentul de pacienţi care au înregistrat o ameliorare semnificativă din punct de vedere clinic faţă de vizita iniţială a fost de 55,3% în grupul de tratament cu Brimica Genuair şi de 53,2% în grupul la care s-a administrat placebo (p=0.669).
In study ACLIFORM-COPD, only a small decrease in SGRQ total score compared to placebo was observed due to an unexpectedly large placebo response (p=0.598) and the percentages of patients who achieved clinically meaningful improvements from baseline were 55.3% with Duaklir Genuair and 53.2% with placebo (p=0.669).
În cadrul studiului ACLIFORM-COPD, s-a observat doar o scădere uşoară a punctajului total SGRQ în comparaţie cu placebo, cauzată de un răspuns neaşteptat de puternic la placebo (p=0,598), iar procentul de pacienţi care au înregistrat o ameliorare semnificativă din punct de vedere clinic faţă de vizita iniţială a fost de 55,3% în grupul de tratament cu Duaklir Genuair şi de 53,2% în grupul la care s-a administrat placebo (p=0.669).
In study ALLY-1, the regimen of daclatasvir, sofosbuvir, and ribavirin administered for 12 weeks was evaluated in 113 adults with chronic hepatitis C and Child-Pugh A, B or C cirrhosis (n=60) or HCV recurrence after liver transplantation (n=53).
În studiul ALLY-1, schema terapeutică cu daclatasvir, sofosbuvir şi ribavirină administrată timp de 12 săptămâni a fost evaluată la 113 adulţi cu hepatită C cronică şi ciroză cu scor Child-Pugh A, B sau C (n=60) sau recurenţă VHC după transplant hepatic (n=53).
In study ALLY-3, the combination of daclatasvir and sofosbuvir administered for 12 weeks was evaluated in 152 adults infected with HCV genotype 3; 101 patients were treatment-naïve and 51 patients had failed prior antiviral therapy.
În studiul ALLY-3, combinaţia daclatasvir şi sofosbuvir administrată pentru 12 săptămâni fost evaluată la 152 adulţi infectaţi cu VHC genotip 3; 101 pacienţi au fost pacienţi netrataţi anterior şi 51 pacienţi au avut eşec la o terapiei antivirală anterioară.
In study AUGMENT, Brimica Genuair showed improvements in FEV1 at 1 hour post-dose relative to placebo and aclidinium of 284 ml and 108 ml (both p<0.0001), respectively, and improvements in trough FEV1 relative to placebo and formoterol of 130 ml (p<0.0001) and 45 ml (p=0.01), respectively.
În studiul AUGMENT, Brimica Genuair a demonstrat îmbunătăţiri ale VEF1 la 1 oră după administrarea dozei comparativ cu placebo şi aclidiniu de 284 ml şi 108 ml (ambele p<0,0001) şi îmbunătăţiri ale VEF1 înainte de administrarea dozei comparativ cu placebo şi formoterol de 130 ml (p<0,0001) şi 45 ml (p=0,01).
In study AUGMENT, Duaklir Genuair showed improvements in FEV1 at 1 hour post-dose relative to placebo and aclidinium of 284 ml and 108 ml (both p<0.0001), respectively, and improvements in trough FEV1 relative to placebo and formoterol of 130 ml (p<0.0001) and 45 ml (p=0.01), respectively.
În studiul AUGMENT, Duaklir Genuair a demonstrat îmbunătăţiri ale VEF1 la 1 oră după administrarea dozei comparativ cu placebo şi aclidiniu de 284 ml şi 108 ml (ambele p<0,0001) şi îmbunătăţiri ale VEF1 înainte de administrarea dozei comparativ cu placebo şi formoterol de 130 ml (p<0,0001) şi 45 ml (p=0,01).
In Study AUX- CC-867, most (85%) subjects received local anesthesia prior to the finger extension procedure.
În studiul AUX-CC-867 s-a administrat anestezie locală la majoritatea subiecților (85%) înainte de procedura de extensie a degetului.
In study AUX-CC-862, 64.5% of recurrent MP joints and 45.0% of recurrent PIP joints achieved clinical success after retreatment with up to three injections of Xiapex.
În studiul AUX-CC-862, la 64,5% dintre articulațiile MF și la 45,0% dintre articulațiile IFP s-a obținut succesul clinic după repetarea tratamentului cu până la trei injecții de Xiapex.
In Study B, the median age was 51 years (range: 29-80 years); 87.1% of patients were younger than 65 years.
În Studiul B, vârsta mediană a fost de 51 ani (interval: 29-80 ani); 87,1% dintre pacienţi au avut vârste sub 65 ani.
In study BCIRG 006, 213/1075 patients in the DCarbH (TCH) arm, 221/1074 patients in the ACDH (ACTH) arm, and 217/1073 in the AC→D (ACT) arm had a Karnofsky performance status ≤90 (either 80 or 90).
În studiul clinic BCIRG 006, 213/1075 pacienţi din braţul DCarbH (TCH), 221/1074 pacienţi din braţul ACDH (ACTH) şi 217/1073 pacienţi din braţul AC→D (ACT) au avut un indice de performanţă fizică Karnofsky ≤ 90 (80 sau 90).
In study BO20924 of Avastin with current standard of care in metastatic rhabdomyosarcoma and non- rhabdomyosarcoma soft tissue sarcoma, the safety profile of Avastin treated children was comparable with that observed in adults treated with Avastin.
În studiul BO20924 efectuat cu Avastin asociat cu terapia standard în tratamentul rabdomiosarcomului metastazat şi al sarcomului de ţesuturi moi de alt tip decât rabdomiosarcom, profilul de siguranţă observat la copiii trataţi cu Avastin a fost comparabil cu cel observat la adulţii trataţi cu Avastin.
In Study BO20924, the pharmacokinetics of bevacizumab was well characterized by the pediatric population PK model in 70 paediatric patients (1.4 to 17.6 years; 11.6 to 77.5 kg).
În studiul BO20924, farmacocinetica bevacizumab a fost bine caracterizată prin intermediul modelului pediatric de farmacocinetică populaţională la 70 de pacienţi copii şi adolescenţi (cu vârsta între 1,4 şi 17,6 ani; cu greutatea între 11,6 şi 77,5 kg).
In study C04-001 (TRIUMPH) PNH patients with at least 4 transfusions in the prior 12 months, flow cytometric confirmation of at least 10% PNH cells and platelet counts of at least 100,000/microliter were randomized to either Soliris (n = 43) or placebo (n = 44).
În studiul C04-001 (TRIUMPH), pacienţii HPN cu cel puţin 4 transfuzii în ultimele 12 luni, confirmarea citometrică de flux de minimum 10% de celule (clona) HPN şi un număr de trombocite de cel puţin 100000/microlitru, au fost trataţi randomizat fie cu Soliris (n = 43), fie cu placebo (n = 44).
In Study C10-003, patients who enrolled in the study were required to have a platelet count < lower limit of normal range (LLN), evidence of haemolysis such as an elevation in serum LDH above the upper limits of normal and serum creatinine level ≥97 percentile for age without the need for chronic dialysis.
În studiul C10-003, pentru a se califica pentru înrolare, pacienţilor li se cerea să aibă numărul de trombocite < limita inferioară a intervalului normal (LIN), dovezi de hemoliză, cum ar fi creşterea valorii LDH în ser peste limitele superioare ale normalului, precum şi valori ale creatininei serice ≥ percentila 97 pentru vârsta respectivă, fără să necesite dializă cronică.
In study C209 (n = 690), the BR was emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate.
În studiul C209 (n = 690), TF a constat din emtricitabină/fumarat de tenofovir disoproxil.
In study C212, patients with HIV-1 co-infection who were treatment-naïve or failed prior peg-IFN/RBV therapy received simeprevir (150 mg once daily) + peginterferon alfa-2a + ribavirin for 12 weeks, followed by 12 or 36 additional weeks of peginterferon alfa-2a + ribavirin (see tables 17 and 18).
În studiul C212, pacienții cu infecție concomitentă cu HIV-1, care nu au fost tratați anterior sau care au înregistrat eșec la terapia anterioară cu peg-IFN/RBV au fost tratați cu simeprevir (150 mg o dată pe zi) + peginterferon alfa-2a + ribavirină timp de 12 săptămâni, după care a urmat o perioadă suplimentară de 12 sau 36 săptămâni de tratament cu peginterferon alfa-2a + ribavirină (vezi tabelele 17 și 18).
In study C215 (n = 678), the BR consisted of 2 investigator selected N(t)RTIs: emtricitabine/tenofovir disoproxil fumarate (60%, n = 406) or lamivudine/zidovudine (30%, n = 204) or abacavir plus lamivudine (10%, n = 68).
În studiul C215 (n = 678), TF a constat din 2 IN(t)RT aleşi de către investigator: emtricitabină/fumarat de tenofovir disoproxil (60%, n = 406) sau lamivudină/zidovudină (30%, n = 204) sau abacavir plus lamivudină (10%, n = 68).
In study C2305 the proportion of patients with newly occurring notable QT/QTc intervals was comparable between pasireotide intramuscular use and octreotide intramuscular use groups up to crossover, with few notable outlying values.
În studiul C2305, procetajul de pacienţi cu intervale QT/QTc notabile, noi, a fost comparabil la grupurile în care s-a administrat pasireotidă intramuscular, respectiv octreotidă intramuscular, până la transfer, cu câteva valori deviante notabile.
In study CA209017, hypercalcaemia was more frequently reported in the nivolumab group (31/130, 24%) than in the docetaxel group (9/124, 7%).
În studiul CA209107, hipercalcemia a fost raportată cu o frecven ță mai mare în grupul de tratament cu nivolumab (31/130, 24%) decât în cel la care s-a administrat docetaxel (9/124, 7%).
In Study CAC-002-01, the mean age of patients at baseline was 9.0 years, with ages ranging from 0.3 to 35 years.
În studiul CAC-002-01, vârsta medie a pacienţilor la momentul iniţial de referinţă a fost de 9,0 ani, vârstele variind între 0,3 şi 35 de ani.
In Study CAC-91-10-10 the efficacy analysis showed that treatment with cholic acid significantly improved, i.e. decreased, urinary bile acid excretion in patients with single enzyme defects.
În studiul CAC-91-10-10, analiza de eficacitate a demonstrat că tratamentul cu acid colic a ameliorat semnificativ, respectiv, a scăzut excreţia de acizi biliari în urină la pacienţii cu defecte enzimatice individuale.
In study CAL30001, 182 treatment-experienced patients with virologic failure were randomised and received treatment with either the fixed-dose combination of abacavir/lamivudine (FDC) once daily or abacavir 300 mg twice daily plus lamivudine 300 mg once daily, both in combination with tenofovir and a PI or an NNRTI for 48 weeks.
În cadrul studiului CAL30001, 182 de pacienţi trataţi anterior şi cu eşec virusologic au fost randomizaţi şi li s-a administrat tratament fie cu o asociere în doză fixă (ADF) de abacavir/ lamivudină administrată o dată pe zi, fie cu 300 mg abacavir de două ori pe zi, plus 300 mg lamivudină o dată pe zi, ambele în asociere cu tenofovir şi un IP sau un INNRT, pe o durată de 48 de săptămâni.
In study CLDT600ACN04E1, 57 patients with available paired liver biopsies at baseline and after mean treatment of 260.8 weeks were evaluated for changes in liver histology (38 HBeAg-positive and 19 HBeAg-negative patients).
În studiul CLDT600ACN04E1, 57 de pacienţi cu biopsii hepatice pereche disponibile la momentul iniţial şi după un tratament cu durata medie de 260,8 săptămâni au fost evaluaţi cu privire la modificări ale histologiei hepatice (38 de pacienţi cu AgHBe pozitiv şi 19 pacienţi cu AgHBe negativ).
In study DPM-CF-301 64.4 % of the patient population were adults while in study DPM-CF-302 this figure was 49.5%.
În studiul DPM-CF-301, 64,4% dintre pacienţi erau adulţi, în timp ce în studiul DPM-CF-302, această cifră era de 49,5%.
In study ESS30008, 260 patients with virologic suppression on a first line therapy regimen containing abacavir 300 mg plus lamivudine 150 mg, both given twice daily and a PI or NNRTI, were randomised to continue this regimen or switch to abacavir/lamivudine FDC plus a PI or NNRTI for 48 weeks.
În studiul ESS30008, 260 pacienţi cu răspuns virusologic obţinut în urma unui regim terapeutic de primă linie, alcătuit din 300 mg abacavir,,150 mg lamivudină (ambele administrate de două ori pe zi) şi un IP sau un INNRT, au fost randomizaţi să continue aceast regim de tratament sau să-l înlocuiască cu abacavir/lamivudină ADF plus IP sau INNRT, timp de 48 de săptămâni.
In Study ESTEEM 1, approximately 61% of patients re-randomized to apremilast at Week 32 had a PASI-75 response at Week 52.
În cadrul studiului ESTEEM 1, aproximativ 61% din pacienţii randomizaţi din nou la apremilast în Săptămâna 32 au obţinut un răspuns PASI-75 în Săptămâna 52.
In Study ESTEEM 1, patients randomized to apremilast at the start of the study who did not achieve a PASI- 75 response at Week 32 were permitted to use concomitant topical therapies and/or UVB phototherapy between Weeks 32 to 52.
În cadrul studiului ESTEEM 1, pacienţilor randomizaţi la apremilast la începutul studiului care nu au obţinut un răspuns PASI-75 în Săptămâna 32 li s-a permis să utilizeze concomitent terapii topice şi/sau fototerapie UVB între Săptămânile 32 şi 52.
In Study ESTEEM 2, approximately 80.3% of patients re-randomized to apremilast at Week 32 had a PASI- 50 response at Week 52.
În cadrul studiului ESTEEM 2, aproximativ 80,3% din pacienţii randomizaţi din nou la apremilast în Săptămâna 32 au obţinut un răspuns PASI-50 în Săptămâna 52.
In study FVF2587g (ANCHOR), 423 patients with predominantly classic CNV lesions were randomised in a 1:1:1 ratio to receive Lucentis 0.3 mg monthly, Lucentis 0.5 mg monthly or verteporfin PDT (at baseline and every 3 months thereafter if fluorescein angiography showed persistence or recurrence of vascular leakage).
În studiul FVF2587g (ANCHOR), 423 pacienţi cu leziuni NVC predominant clasice au fost randomizați în raport de 1:1:1 pentru a li se administra Lucentis 0,3 mg lunar, Lucentis 0,5 mg lunar sau TFD cu verteporfină (la momentul inițial și la fiecare 3 luni dacă angiofluorografia indica persistenţa sau recurenţa scurgerilor vasculare).
In study G2305, the Childhood Health Assessment Questionnaire Least Squares means improvement was 0.69 for Ilaris vs placebo representing 3.6 times the minimal clinically important difference of 0.19 (p=0.0002).
În studiul G2305, îmbunătăţirea mediilor celor mai mici pătrate din cadrul Chestionarului pentru evaluarea sănătăţii copilului (Childhood Health Assessment Questionnaire) a fost de 0,69 pentru Ilaris comparativ cu placebo reprezentând 3,6 ori diferenţa minimă importantă din punct de vedere clinic de 0,19 (p=0,0002).
In study GAO4753g, patients in the bendamustine (B) arm received 6 months of induction treatment only, whereas after the induction period, patients in the Gazyvaro plus bendamustine (G+B) arm continued with Gazyvaro maintenance treatment.
În studiul GAO4753g, pacienţilor din braţul de tratament cu bendamustină (B) li s-au administrat exclusiv tratament de inducţie timp de 6 luni, în timp ce după perioada de inducţie, pacienţii din braţul de tratament cu Gazyvaro plus bendamustină (G+B) au continuat cu tratamentul de întreţinere cu Gazyvaro.
In study GEICAM 9805, lymphoedema was observed to be ongoing in 4 of the 5 patients in TAC arm and in 1 of the 2 patients in FAC arm at the end of the chemotherapy and did not resolve during the follow-up period (median follow-up of 10 years and 5 months).
În studiul GEICAM 9805, limfedemul a fost observat ca fiind în evoluţie la 4 din 5 pacienţi din braţul TAC şi la 1 din 2 pacienţi din braţul FAC la sfârşitul chimioterapiei şi nu s-a remis pe parcursul perioadei de urmărire (durata mediană a perioadei de urmărire de 10 ani şi 5 luni).
In study GEICAM 9805, lymphoedema was observed to be ongoing in 4 of the 5 patients in TAC arm and in 1 of the 2 patients in FAC arm at the end of the chemotherapy and did not resolve during the follow-up period (median follow-up time of 10 years and 5 months).
În studiul GEICAM 9805, limfedemul a fost observat ca fiind în evoluţie la 4 din 5 pacienţi din braţul TAC şi la 1 din 2 pacienţi din braţul FAC la sfârşitul chimioterapiei şi nu s-a remis pe parcursul perioadei de urmărire (durata mediană a perioadei de urmărire de 10 ani şi 5 luni).
In study GEICAM 9805, lymphoedema was observed to be ongoing in 4 of the 5 patients in TAC arm and in 1 of the 2 patients in FAC armat the end of the chemotherapy, , and did not resolve during the follow-up period (median follow-up time of 10 years and 5 months).
În studiul GEICAM 9805, limfedemul a fost observat ca fiind în evoluţie la 4 din 5 pacienţi din braţul TAC şi la 1 din 2 pacienţi din braţul FAC la sfârşitul chimioterapiei şi nu s-a remis pe parcursul perioadei de urmărire (durata mediană a perioadei de urmărire de 10 ani şi 5 luni).
In study GEICAM 9805, lymphoedema was observed to be ongoing in 4 of the 5 patients in TAC arm and in 1 of the 2 patients in FAC armat the end of the chemotherapy, and did not resolve during the follow-up period (median follow-up time of 10 years and 5 months).
În studiul GEICAM 9805, limfedemul a fost observat ca fiind în evoluţie la 4 din 5 pacienţi din braţul TAC şi la 1 din 2 pacienţi din braţul FAC la sfârşitul chimioterapiei şi nu s-a remis pe parcursul perioadei de urmărire (durata mediană a perioadei de urmărire de 10 ani şi 5 luni).
In Study GO28141, the most common adverse reactions (>20%) observed with a higher frequency in the Cotellic plus vemurafenib arm were diarrhoea, rash, nausea, pyrexia, photosensitivity reaction, increased alanine aminotransferase, increased aspartate aminotransferase, increased blood creatine phosphokinase, and vomiting.
În studiul GO28141, cele mai frecvente reacţii adverse (>20%), observate cu o frecvenţă mai mare în braţul în care s-au administrat Cotellic şi vemurafenib, au fost diaree, erupţie cutanată tranzitorie, greaţă, pirexie, reacţie de fotosensibilitate, creşterea valorilor alanin aminotransferazei, creşterea valorilor aspartat aminotransferazei, creşterea valorilor creatin fosfokinazei serice şi vărsături.
In study GS-99-907, 550 treatment-experienced adult patients were treated with placebo or tenofovir disoproxil 245 mg (as fumarate) for 24 weeks.
În studiul GS-99-907, 550 pacienţi adulţi trataţi anterior au fost trataţi cu placebo sau cu 245 mg tenofovir disoproxil (sub formă de fumarat), timp de 24 săptămâni.
In study GS-US-104-0321, 87 HIV-1 infected treatment-experienced patients 12 to < 18 years of age were treated with tenofovir disoproxil fumarate (n = 45) or placebo (n = 42) in combination with an optimised background regimen (OBR) for 48 weeks.
În studiul GS-US-104-0321, 87 pacienţi cu vârsta cuprinsă între 12 şi < 18 ani, infectaţi cu HIV-1, trataţi anterior, au fost trataţi cu fumarat de tenofovir disoproxil (n = 45) sau li s-a administrat placebo (n = 42) în asociere cu o schemă de tratament de fond optimizată, timp de 48 săptămâni.