natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3. Regulation (EC) no. 1236/2005 concerning trade in certain goods which could be used for capital punishment, torture and other cruel, inhuman or degrading treatment or punishment, as amended and supplemented. 
3. Regulamentul (CE) nr. 1236/2005 privind comerţul cu anumite bunuri susceptibile de a fi utilizate pentru a impune pedeapsa capitală, tortura şi alte pedepse şi tratamente cu cruzime, inumane sau degradante, cu modificările şi completările ulterioare.
2. National relevant legislation 
2. Legislaţia naţională în domeniu
A. Criminalization of torture at national level 
A. Incriminarea torturii la nivel naţional
I. Basic Law 
I. Legea fundamentală
The Constitution of Romania expressly prohibits torture in art. 22 on the right to life and to physical and mental integrity, the most important fundamental inherent right of the human person, being the first right mentioned in Chapter II of the Basic Law - "Fundamental rights and freedoms". 
Constituţia României reglementează interdicţia torturii în cadrul art. 22 privind dreptul la viaţă şi la integritate fizică şi psihică, cel mai important drept fundamental inerent persoanei, fiind de altfel primul drept menţionat în capitolul II al Legii fundamentale - ”Drepturile şi libertăţile fundamentale”.
This right is part of the category of guaranteed inviolabilities, at constitutional and international level, any violation being incriminated by the criminal law. 
Acest drept face parte din categoria inviolabilităţilor fiind garantat la nivel constituţional şi internaţional, orice afectare fiind incriminată prin norme penale.
Para. (2) of the constitutional text enshrines the general prohibition of torture and any kind of inhuman or degrading punishment or treatment. 
Alineatul (2) al textului constituţional consacră interdicţia generală a torturii şi a oricărui fel de pedeapsă sau de tratament inuman ori degradant.
Regarding the protection through criminal rules, the Criminal Code distinguishes the following situations: 
La nivelul ocrotirii prin norme penale, Codul penal distinge următoarele situaţii:
2. The criminalization of offenses against justice: 
2. Incriminarea infracţiunilor contra înfăptuirii justiţiei:
- Torture (as provided by art. 282 of the Criminal Code, in the form of attempt, standard form and two aggravated forms) is defined as the act of a civil servant performing any function involving the exercise of state authority or other person acting at their instigation of or with their express or tacit consent to cause strong physical or mental suffering to another person: 
- tortura (prevăzută de art. 282 din Codul penal în forma de tentativă, forma tip şi două forme agravate) este definită ca fapta funcţionarului public care îndeplineşte o funcţie ce implică exerciţiul autorităţii de stat sau a altei persoane care acţionează la instigarea sau cu consimţământul expres ori tacit al acestuia de a provoca unei persoane puternice suferinţe fizice ori psihice:
a) with the purpose of obtaining from that person or a third person information or statements; 
a) în scopul obţinerii de la această persoană sau de la o terţă persoană informaţii sau declaraţii;
b) with the purpose of punishing him/her for an act he/she or a third person has committed or is suspected of having committed; 
b) în scopul pedepsirii ei pentru un act pe care aceasta sau o terţă persoană l-a comis ori este bănuită că l-a comis;
c) with the purpose of intimidating or putting pressure on him/her or on a third person; 
c) în scopul de a o intimida sau de a face presiuni asupra ei ori de a intimida sau a face presiuni asupra unei terţe persoane;
d) for a reason based on any form of discrimination; 
d) pe un motiv bazat pe orice formă de discriminare;
- Abusive investigation (as provided by art. 280 of the Criminal Code) with two variants: 
- cercetarea abuzivă (prevăzută de art. 280 din Codul penal), cu două variante:
a) the use of promises, threats or violence against a person prosecuted or tried in a criminal case by a criminal investigation body, a prosecutor or a judge, with the intent of determining him/her to give or not to give statements or to give false statements or withdraw his/her statements; 
a) întrebuinţarea de promisiuni, ameninţări sau violenţe împotriva unei persoane urmărite sau judecate într-o cauză penală, de către un organ de cercetare penală, un procuror sau un judecător, pentru a o determina să dea ori să nu dea declaraţii, să dea declaraţii mincinoase ori să îşi retragă declaraţiile;
b) the production, forgery or making up unreal evidence by a criminal investigation body, a prosecutor or a judge; 
b) producerea, falsificarea ori ticluirea de probe nereale de către un organ de cercetare penală, un procuror sau un judecător;
- Subjecting to harsh treatment (as provided for by art. 281 of the Criminal Code) with two variants: 
- supunerea la rele tratamente (prevăzută de art. 281 din Codul penal), cu două variante:
a) subjecting a person to the execution of a sentence, precautionary or educational measures in other manner than that provided by the legal provisions; 
a) supunerea unei persoane la executarea unei pedepse, măsuri de siguranţă sau educative în alt mod decât cel prevăzut de dispoziţiile legale;
b) subjecting to inhuman or degrading treatment or punishment a person who is in arrest, detention or serving a precautionary or educational measure of deprivation of liberty. 
b) supunerea la tratamente degradante ori inumane a unei persoane aflate în stare de reţinere, deţinere ori în executarea unei măsuri de siguranţă sau educative, privative de libertate.
B. Criminal - Executional Law 
B. Legislaţia execuţional - penală
The institutions working in the field are organized and function on the basis of secondary legal rules: 
Instituţiile cu atribuţii în domeniu sunt organizate şi funcţionează în baza unor norme legale secundare:
- Government Decision No. 652/2009 on the organization and functioning of the Ministry of Justice, as amended and supplemented; 
- Hotărârea Guvernului nr. 652/2009 privind organizarea şi funcţionarea Ministerului Justiţiei, cu modificările şi completările ulterioare;
- Government Decision No. 1849/2004 regarding the organization, functioning and powers of the National Administration of Penitentiaries, as amended and supplemented; 
- Hotărârea Guvernului nr. 1849/2004 privind organizarea, funcţionarea şi atribuţiile Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor, cu modificările şi completările ulterioare;
- Government Decision No. 584/2005 laying down the specific activities and funding of healthcare units within the system of Defense, Public Order and National Security, and healthcare units within the medical network of the Ministry of Justice, as amended and supplemented; 
- Hotărârea Guvernului nr. 584/2005 privind stabilirea activităţilor specifice şi a finanţării unităţilor sanitare din sistemul de apărare, ordine publică şi siguranţă naţională, precum şi a unităţilor sanitare din reţeaua Ministerului Justiţiei, cu modificările şi completările ulterioare;
- Order No. 2003 / C / 2008 of the Minister of Justice for the approval of the organization and functioning of the National Administration of Penitentiaries, as amended and supplemented; 
- Ordinul nr. 2003/C/2008 al Ministrului Justiţiei pentru aprobarea Regulamentului de organizare şi funcţionare a Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor, cu modificările şi completările ulterioare;
- Decision No. 89/2014 of the President of the Superior Council of Magistracy, for the approval of the Rules on the judges' activity concerning the surveillance of custodial measures; 
- Hotărârea nr. 89/2014 a preşedintelui Consiliului Superior al Magistraturii, pentru aprobarea Regulamentului de organizare a activităţii judecătorului de supraveghere a privării de libertate;
- Order No. 1676 / C / 2010 of the Minister of Justice approving the Regulation on the safety of detention places subordinated to the National Administration of Penitentiaries; 
- Ordinul nr. 1676/C/2010 al Ministrului Justiţiei pentru aprobarea Regulamentului privind siguranţa locurilor de deţinere din subordinea Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor;
- Order No. 989/2005 (unpublished) of the Minister of Administration and Interior approving the Regulation on the organization and functioning of detention and remand in police units of the Ministry of Administration and Interior; 
- Ordinul nr. 989/2005 (nepublicat) al Ministrului Administraţiei şi Internelor pentru aprobarea Regulamentului privind organizarea şi funcţionarea locurilor de reţinere şi arest preventiv din unităţile de poliţie ale Ministerului Administraţiei şi Internelor;
- Order No. 432/2010 of the Minister of Justice approving the instructions on nominal and statistical records of detainees; 
- Ordinul nr. 432/2010 al Ministrului Justiţiei pentru aprobarea instrucţiunilor privind evidenţa nominală şi statistică a persoanelor private de libertate;
- Decision No. 550/2011 of the Director General of the National Administration of Penitentiaries for the approval of the organization and functioning of prison hospitals, as amended and supplemented; 
- Decizia nr. 550/2011 a directorului general al Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor pentru aprobarea Regulamentului de organizare şi funcţionare - penitenciare spital, cu modificările şi completările ulterioare;
- Decision No. 507/2012 of the Director General of the National Administration of Penitentiaries for the approval of the organization and functioning of prisons, as amended and supplemented. 
- Decizia nr. 507/2012 a directorului general al Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor pentru aprobarea Regulamentului de organizare şi funcţionare - penitenciare, cu modificările şi completările ulterioare.
Secondary legal norms on the rights of detainees and activities: 
Norme legale secundare privind drepturile şi activităţile deţinuţilor:
- Order no. 2056 / C / 2007 of the Minister of Justice approving the Methodological Norms regarding the establishment of uniform rights to equipment and sanitary materials for the persons deprived of their liberty; 
- Ordinul nr. 2056/C/2007 al Ministrului Justiţiei pentru aprobarea Normelor metodologice privind stabilirea unitară a drepturilor de echipament şi de materiale igienico-sanitare aferente persoanelor private de libertate;
- Order no. 2714 / C / 2008 of the Minister of Justice on the duration and frequency of visits, weight and number of packages and categories of goods that may be received, acquired, held and used by persons in execution of custodial sentences, as amended and supplemented; 
- Ordinul nr. 2714/C/2008 al Ministrului Justiţiei privind durata şi periodicitatea vizitelor, greutatea şi numărul pachetelor, precum şi categoriile de bunuri ce pot fi primite, cumpărate, păstrate şi folosite de persoanele aflate în executarea pedepselor privative de libertate, cu modificările şi completările ulterioare;
- Order no. 433 / C / 2010 of the Minister of Justice approving the Mandatory Minimum Norms concerning the condition of prisoner accommodation; 
- Ordinul nr. 433/C/2010 al Ministrului Justiţiei pentru aprobarea Normelor minime obligatorii privind condiţiile de cazare a deţinuţilor;
- Order no. 310/2009 of the Minister of Administration and Interior on food allocation for the staff of the Ministry of Interior in peacetime; 
- Ordinul nr. 310/2009 al Ministrului Administraţiei şi Internelor privind hrănirea efectivelor Ministerului Administraţiei şi Internelor în timp de pace;
- Order no. 2199/2011 of the Minister of Justice approving the Regulation on educational activities in prison; 
- Ordinul nr. 2199/2011 al Ministrului Justiţiei pentru aprobarea Regulamentului privind desfăşurarea activităţilor educative în penitenciar;
- Order no. 429 / C / 2012 of the Minister of Justice on providing healthcare in prison; 
- Ordinul nr. 429/C/2012 al Ministrului Justiţiei privind asigurarea asistenţei medicale în penitenciare;
- Order no. 1072/2013 of the Minister of Justice concerning religious assistance to prisoners; 
- Ordinul nr. 1072/2013 al Ministrului Justiţiei privind asistenţa religioasă a deţinuţilor;
- Decision no. 438/2013 of the Director General of the National Administration of Penitentiaries for the approval of the prisoner rewarding system based on credits, with its subsequent modifications and additions; 
- Decizia nr. 438/2013 a directorului general al Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor pentru aprobarea recompensării deţinuţilor pe baza sistemului de creditare, cu modificările şi completările ulterioare;
- Decision no. 377/2014 of the Director General of the National Penitentiary Administration for amending the methodology for granting rewards to persons in the custody of the National Administration of Penitentiaries, based on a system that gives credits for the participation of the detainees in educational, psychological and social assistance activities and programs and also in risky situations, approved by Decision No. 438/2013 of the Director General of the National Administration of Penitentiaries, as amended and supplemented. 
- Decizia nr. 377/2014 a directorului general al Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor pentru modificarea Metodologiei privind acordarea recompenselor pentru persoanele aflate în custodia Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor, pe baza Sistemului de creditare a participării deţinuţilor la activităţi şi programe de educaţie, asistenţă psihologică şi socială, la activităţi lucrative, precum şi în situaţii de risc, aprobată prin Decizia directorului general al Administraţiei Naţionale a Penitenciarelor nr. 438/2013, cu modificările şi completările ulterioare.
C. The national strategy for social reintegration of persons sentenced to deprivation of liberty 2015-2019, approved by Government Decision no. 389/2015 
C. Strategia naţională de reintegrare socială a persoanelor private de libertate 2015-2019, aprobată prin Hotărârea Guvernului nr. 389/2015
(published in the Official Gazette, Part I, no. 532 of 16 July 2015) 
(publicată în Monitorul Oficial, Partea I, cu nr. 532 din data de 16 iulie 2015)
D. secondary normative acts that were not adopted: 
D. Actele normative secundare care nu au fost adoptate:
Law no. 254/2013 contains legal provisions specifying the development of new legal regulations, not adopted by the date on which this report was drafted: 
Legea nr. 254/2013 conţine prevederi legale prin care se precizează elaborarea unor noi reglementări legale, neadoptate până la data redactării acestui raport:
Thus, under art. 107 of the Law shall be issued: 
Astfel, în temeiul art. 107 al legii se emit:
- The order of the Minister of Internal Affairs on the organization and functioning of the Ministry of Internal Affairs and remand centers; 
- ordinul ministrului afacerilor interne privind organizarea şi funcţionarea în subordinea Ministerului Afacerilor Interne a centrelor de reţinere şi arestare preventivă;
- The Regulation on the organization and operation of remand centers and the necessary safety measures, approved by the Minister of Internal Affairs; 
- regulamentul privind organizarea şi funcţionarea centrelor de reţinere şi arestare preventivă, precum şi măsurile necesare pentru siguranţa acestora, aprobat prin ordin al ministrului afacerilor interne;
- The Joint Order of the Minister of Interior and Minister of Justice for designating the prisons, preventive arrest centers, educational centers and detention centers under whose jurisdiction function remand centers. 
- ordinul comun al ministrului afacerilor interne şi al ministrului justiţiei prin care se stabilesc penitenciarele, centrele de arestare preventivă, centrele educative şi centrele de detenţie în a căror circumscripţie funcţionează centrele de reţinere şi arestare preventivă.
Also, following the checks carried out, we notice the absence of the order on the allocation of food (Order no. 2713/2001 "Instructions on granting food rations, in peacetime, for persons deprived of their liberty, under the law" - not published). 
De asemenea, din verificările efectuate, constatăm şi absenţa ordinului privind acordarea normelor de hrană (Ordinul nr. 2713/2001 ”Instrucţiuni privind acordarea normelor de hrană, pe timp de pace, pentru persoanele care, potrivit legii, sunt private de libertate” - nepublicat).
1 Any act by which severe pain or suffering, whether physical or mental, is intentionally inflicted to a person, particularly with the purpose of obtaining from that person or a third person information or a confession, or punishing him/her for an act he/she or a third person has committed or is suspected of having committed, or intimidating or coercing a third person, or for any reason based on discrimination of any kind, and when such pain or suffering is inflicted by an agent of the public authority or any other person acting in an official capacity or at the instigation of or with the consent or acquiescence of such person 
1 Orice act prin care se provoacă unei persoane, cu intenţie, o durere sau suferinţe puternice, de natură fizică sau psihică, în special cu scopul de a obţine, de la această persoană sau de la o persoană terţă, informaţii sau mărturisiri, de a o pedepsi pentru un act pe care aceasta sau o terţă persoană l-a comis sau este bănuită că l-a comis, de a o intimida sau de a face presiune asupra unei terţe persoane, sau pentru orice alt motiv bazat pe o formă de discriminare, oricare ar fi ea, atunci când o asemenea durere sau suferinţă sunt provocate de către un agent al autorităţii publice sau orice altă persoană care acţionează cu titlu oficial, sau la instigarea sau cu consimţământul expres sau tacit al unor asemenea persoane.
10 http://www.unhchr.ch/html 
10 http://www.unhchr.ch/html
B. Compliance with the conditions laid down in the second paragraph 75. 
B. Respectarea condițiilor prevăzute în al doilea paragraf
It is well-established case-law that the second paragraph of Article 1 of Protocol No. 1 must be construed in the light of the principle laid down in the first sentence of the Article. 
75. Este bine stabilit în jurisprudența constantă, faptul că al doilea paragraf al articolului 1 din Protocolul nr. 1 trebuie interpretat în lumina principiului prevăzut în prima teză a articolului.
Consequently, an interference must achieve a “fair balance” between the demands of the general interest of the community and the requirements of the protection of the individual's fundamental rights. 
Prin urmare, o intervenție trebuie să se realizeze cu respectarea unui ”echilibru just” între interesul general al comunității și protejarea drepturilor fundamentale ale individului.
The search for this balance is reflected in the structure of Article 1 as a whole, and therefore also in the second paragraph thereof: there must be a reasonable relationship of proportionality between the means employed and the aim pursued. 
Căutarea acestui echilibru se reflectă în structura articolului 1 în ansamblu, și, prin urmare, de asemenea, în al doilea paragraf al acestuia: trebuie să existe un raport rezonabil de proporționalitate între mijloacele folosite și scopul urmărit.
In determining whether this requirement is met, the Court recognises that the State enjoys a wide margin of appreciation with regard both to choosing the means of enforcement and to ascertaining whether the consequences of enforcement are justified in the general interest for the purpose of achieving the object of the law in CHASSAGNOU AND OTHERS v. FRANCE JUDGMENT 28 question (see the Fredin v. Sweden (no. 1) judgment of 18 February 1991, Series A no. 192, p. 17, § 51). 
Pentru a stabili dacă această condiție este îndeplinită, Curtea recunoaște că statul se bucură de o marjă largă de libertate în ceea ce privește atât alegerea mijloacelor de punere în aplicare, cât și în a stabili dacă consecințele punerii în aplicare sunt justificate de interesul general, în scopul realizării obiectivului legii în cauză (a se vedea Fredin v. Suedia (nr. 1) Hotărârea din 18 februarie 1991, seria A nr. 192, p. 17, § 51).
1. Aim of the interference 
1. Scopul intervenției
76. The applicants disputed the legitimacy of the aim of the Loi Verdeille. 
76. Reclamanții au contestat legitimitatea scopului Loi Verdeille.
They submitted that it had not been enacted in the general interest but only for the benefit of a specific category of people, namely hunters, since the Law itself stated that the aim of the ACCAs was “to improve the technical organisation of hunting so that the sport [could] be practised in a more satisfactory manner”. 
Ei au susținut că nu a fost adoptată în interesul general, ci doar în beneficiul unei categorii specifice de persoane, și anume vânătorii, din moment ce Legea în sine stipulează că scopul ACCA-urilor este acela ”de a îmbunătăți organizarea tehnică a vânătorii, astfel încât acest sport să poată fi practicat într-un mod mai satisfăcător”.
The Law contemplated wild fauna only in the form of “game”, in other words those species which were traditionally hunted. 
Legea se referă la fauna sălbatică doar din perspectiva ”sportului”, cu alte cuvinte acele specii vânate în mod tradițional.
The applicants further submitted that the detailed rules for implementation of the Loi Verdeille revealed the lack of any justificatory general interest. 
77. Reclamanții au susținut, în continuare, că Regulamentul de punere în aplicare a Loi Verdeille a relevat absența unui interes general justificativ.
The compulsory transfer of hunting rights over land to ACCAs was an exception in French law from the principle that no one had the right to hunt on another's land without his consent, a right which also implied, in the applicants' submission, the right not to hunt. 
Transferul obligatoriu al drepturilor de vânătoare asupra terenurilor către ACCA-uri reprezintă, în dreptul francez, o excepție de la principiul că nimeni nu are dreptul de a vâna pe terenul altuia fără consimțământul acestuia, un drept care, în opinia reclamanților, cuprindea și dreptul de a nu vâna.
But the Loi Verdeille flouted individual beliefs since it did not even contemplate the possibility that there could be landowners who did not wish to hunt. 
Dar Loi Verdeille nu a ținut cont de convingerile individuale, deoarece nici măcar nu făcea referire la posibilitatea că ar putea exista proprietari care nu doresc să vâneze.
Lastly, for the efficient exploitation of game stocks, there was no need whatsoever for a pre-emption mechanism like the one introduced by the Loi Verdeille. 
În cele din urmă, pentru exploatarea eficientă a animalelor pentru vânat, nu era nevoie de un mecanism de preemțiune precum cel introdus de Loi Verdeille.
They asserted that, more than thirty years after its enactment, out of 36,200 municipalities in metropolitan France only about 9,200 had ACCAs, roughly 8,700 of which had come into being through application of the compulsory scheme, as against only about 500 formed voluntarily with the agreement of a majority of landowners. 
Ei au susținut că, la mai mult de treizeci de ani de la adoptarea acesteia, din 36.200 municipalități din Franța metropolitană, doar 9200 au avut ACCA-uri, dintre care aproximativ 8700 au fost înființate prin aplicarea sistemului obligatoriu și doar aproximativ 500 au fost înființate în mod voluntar, cu acordul majorității proprietarilor.
The Loi Verdeille was not applicable in the three départements of Bas-Rhin, Haut-Rhin and Moselle or on public property belonging to the State or the local and regional authorities. 
Loi Verdeille nu era aplicabilă în cele trei departamentele Bas-Rhin, Haut-Rhin și Moselle și nici pe proprietatea publică aparținând statului sau autorităților locale și regionale.
According to the applicants, the fact that the scheme was not generally applicable proved that there was no general interest, the ACCAs existing merely to manage hunting as a leisure activity. 
Potrivit reclamanților, faptul că sistemul nu a avut aplicabilitate generală dovedește că nu a existat un interes general, iar ACCA-urile au existat doar cu scopul de a gestiona vânătoarea, ca o activitate de agrement.