natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Committee's review of CIA records determined that the CIA detained at least 119 individuals, of whom at least thirty-nine were subjected to the CIA's enhanced interrogation techniques. 
Analiza efectuată de către Comisie asupra evidențelor CIA a stabilit că CIA a ținut în detenție cel puțin 119 de persoane, dintre care cel puțin 39 au fost supuse la tehnicile avansate de interogare ale CIA.
Of the 119 known detainees, at least 26 were wrongfully held and did not meet the detention standard in the MON (see paragraph 25 above). 
Din 119 deținuți cunoscuți, cel puțin 26 erau ținuți în detenție în mod abuziv și nu îndeplineau cerințele standardului de detenție din MDN (a se vedea supra, pct. 25).
Conclusion 19 states that “the CIA's Detention and Interrogation Program was inherently unsustainable and had effectively ended by 2006 due to unauthorized press disclosures, reduced cooperation from other nations, and legal and oversight concerns”. 
Concluzia 19 afirmă că „programul de detenție și de interogare al CIA a fost în mod inerent nesustenabil și s-a încheiat efectiv în 2006 din cauza dezvăluirilor de presă neautorizate, a cooperării reduse din partea altor națiuni, precum și din cauza preocupărilor juridice și de supraveghere”.
It was established that the CIA required secrecy and cooperation from other nations in order to operate clandestine detention facilities. 
S-a stabilit că CIA a solicitat păstrarea caracterului secret și cooperarea din partea altor națiuni pentru a gestiona centrele de detenție clandestine.
According the 2014 US Senate Committee Report, both had eroded significantly before President Bush publicly disclosed the programme on 6 September 2006 (see also paragraph 60 above). 
Potrivit Raportului Comisiei Senatului SUA din 2014, ambele s-au erodat semnificativ înainte ca președintele Bush să facă public programul, la 6 septembrie 2006 (a se vedea supra, pct. 60).
From the beginning of the program, the CIA faced significant challenges in finding nations willing to host CIA clandestine detention sites. 
Încă de la începutul programului, CIA s-a confruntat cu provocări semnificative în a identifica de națiuni dispuse să găzduiască centre de detenție clandestine ale CIA.
These challenges became increasingly difficult over time. 
Aceste provocări au devenit din ce în ce mai dificile în timp.
With the exception of one country (name blackened) the CIA was forced to relocate detainees out of every country in which it established a detention facility because of pressure from the host government or public revelations about the programme. 
Cu excepția unei singure țări (având numele obscurat), CIA a fost forțată să mute deținuții din fiecare țară în care a înființat un centru de detenție, din cauza presiunii din partea guvernului-gazdă sau a dezvăluirilor publice cu privire la program.
Moreover, lack of access to adequate medical care for detainees in countries hosting the CIA's detention facilities caused recurring problems. 
În plus, lipsa accesului la îngrijiri medicale adecvate pentru deținuți în țările care găzduiau centre de detenție ale CIA a cauzat probleme repetate.
The refusal of one host country to admit a severely ill detainee into a local hospital due to security concerns contributed to the closing of the CIA's detention facility in that country. 
Refuzul unei țări-gazdă de a accepta internarea unui deținut grav bolnav într-un spital local din cauza problemelor de securitate a contribuit la închiderea centrului de detenție al CIA în țara respectivă.
In early 2004, the anticipation of the US Supreme Court's decision to grant certiorari in the case of Rasul v. Bush (see also paragraph 62 above) prompted the CIA to move detainees out of a CIA detention facility at Guantánamo Bay, Cuba. 
La începutul lui 2004, anticiparea deciziei Curții Supreme a SUA de a nu pronunța [o ordonanț﻿ certiorari în cauza Rasul v. Bush (a se vedea, de asemenea, supra, pct. 62) a determinat CIA să transfere deținuții dintr-un centru de detenție al CIA la Guantánamo Bay, Cuba
In mid-2004, the CIA temporarily suspended the use of the EITs after the CIA Inspector General recommended that the CIA seek an updated legal opinion from the Office of Legal Counsel. 
La mijlocul lui 2004, CIA a suspendat temporar utilizarea de TAI după ce Inspectorul General al CIA a recomandat ca CIA să solicite un aviz juridic actualizat din partea Biroului Consilierului juridic.
In late 2005 and in 2006, the Detainee Treatment Act and then the U.S. Supreme Court decision in Hamdan v. Rumsfeld (see also paragraph 73 above) caused the CIA to again temporarily suspend the use of the EITs. 
La sfârșitul lui 2005 și în 2006, Legea privind tratamentul deținuților și ulterior decizia Curții Supreme în cauza Hamdan împotriva Rumsfeld (a se vedea, de asemenea, supra, pct. 73) au făcut ca CIA să suspende temporar din nou utilizarea TAI.
According to the report, by 2006, press disclosures, the unwillingness of other countries to host existing or new detention sites, and legal and oversight concerns had largely ended the CIA's ability to operate clandestine detention facilities. 
Potrivit raportului, până în 2006, dezvăluirile din presă, reticența altor țări în a găzdui centre de detenție existente sau noi, precum și preocupările juridice și de supraveghere au pus capăt în mare măsură capacității CIA de a opera centre de detenție clandestine.
After detaining at least 113 individuals through 2004, subsequently the CIA brought only six additional detainees into its custody: four in 2005, one in 2006, and one in 2007. 
După ce a ținut în detenție cel puțin 113 persoane pe parcursul anului 2004, CIA a luat ulterior în custodie numai șase deținuți: patru în 2005, unul în 2006 și unul în 2007.
By March 2006, the programme was operating in only one country. 
Până în martie 2006, programul mai era operațional într-o singură țară.
The CIA last used its EITs on 8 November 2007. 
CIA a utilizat pentru ultima dată TAI la 8 noiembrie 2007.
The CIA did not hold any detainees after April 2008. 
CIA nu mai ținut persoane în detenție după luna aprilie 2008.
Conclusion 20 states that “the CIA's Detention and Interrogation Program damaged the United States' standing in the world, and resulted in other significant monetary and non-monetary costs”. 
Concluzia 20 afirmă că „programul de detenție și de interogare al CIA a afectat poziția Statelor Unite ale Americii în întreaga lume, și a avut drept rezultat alte costuri monetare și nemonetare semnificative”.
It was confirmed that, as the CIA records indicated, the HVD Programme costed well over USD 300 million in non-personnel costs. 
S-a confirmat că, astfel cum indică evidențele CIA, Programul DMI a costat peste 300 milioane USD în costuri neasociate personalului.
This included funding for the CIA to construct and maintain detention facilities, including two facilities costing nearly [number redacted] million that were never used, in part due to the host country's political concerns. 
Acestea au inclus finanțarea pentru ca CIA să construiască și să întrețină centrele de detenție, inclusiv două facilități care au costat aproximativ [cifră obscurat﻿ milioane și care nu au fost niciodată utilizate, în mare parte din cauza preocupărilor politice ale țării-gazdă.
Conclusion 20 further states that “to encourage governments to clandestinely host CIA detention sites, or to increase support for existing sites, the CIA provided millions of dollars in cash payments to foreign government officials. 
Concluzia 20 afirmă, de asemenea, că „pentru a încuraja guvernele să găzduiască centrele de detenție clandestine ale CIA, sau pentru a crește sprijinul pentru locațiile existente, CIA a efectuat plăți de milioane de dolari în numerar către oficialii unor guverne străine.
The CIA Headquarters encouraged CIA Stations to construct ‘wish lists' of proposed financial assistance to [phrase redacted] [entities of foreign governments] and to ‘think big' in terms of that assistance”. 
Sediul central al CIA a încurajat bazele CIA să creeze «liste de dorințe» cu asistența financiară propusă a fi acordată în favoarea [frază obscurat﻿ [entități aparținând unor guvernelor străine] și să «gândească la scară mare» în ceea ce privește asistența respectivă.”
THE PARTICULAR CIRCUMSTANCES OF THE CASE 
CIRCUMSTANȚELE SPECIALE ALE CAUZEI
A. The applicant's capture, transfer to the CIA's custody, his secret detention and transfers from mid-October 2002 to 6 June 2003, as established by the Court in Al Nashiri v. Poland and supplemented by the 2014 US Senate Committee Report 
A. Capturarea reclamantului, transferarea sa în custodia CIA, detenția sa secretă și transferurile din perioada dintre mijlocul lui octombrie 2002 până la 6 iunie 2003, astfel cum au fost stabilite de Curte în Al Nashiri împotriva Poloniei, la care se adaugă Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014
As regards the events preceding the applicant's secret detention in Poland, i.e. his capture in Dubai, United Arab Emirates, and initial detention from the end of October 2002 to 4 December 2002, in Al Nashiri v. Poland (§§ 401 and 404) the Court held as follows: 
În ceea ce privește evenimentele care au precedat detenția secretă a reclamantului în Polonia, și anume capturarea sa în Dubai, Emiratele Arabe Unite, și detenția sa inițială de la sfârșitul lui octombrie 2002 până la 4 decembrie 2002, în Al Nashiri împotriva Poloniei (pct. 401 și 404), Curtea a hotărât următoarele:
“401. The Court notes that the CIA official documents clearly confirm that by November 2002 the Agency had the applicant and Mr Abu Zubaydah, both referred to as ‘High-Value Detainees', in its custody and that they were interrogated at a CIA black site with the use of the EITs - the applicant immediately after his arrival at that place on 15 November 2002 ... 
„401. Curtea reține că documente oficiale ale CIA confirmă clar că, până în noiembrie 2002, această agenție îi avea în custodie pe reclamant și pe domnul Abu Zubaydah, ambii desemnați ca «deținuți de mare importanță», şi că aceștia erau interogați într-o «locaţie neagră» prin tehnici avansate de interogare - reclamantul imediat după sosirea sa în locul respectiv în data de 15 noiembrie 2002 [...].
In the light of the above first-hand CIA documentary evidence and clear and convincing expert evidence, the Court finds established beyond reasonable doubt that the applicant, following his capture, was detained in the CIA detention facility in Bangkok from 15 November 2002 to 4 December 2002, that Mr Abu Zubaydah was also held in the same facility at that time and that they were both moved together to ‘another CIA black site' on 4 December 2002 (see Husayn (Abu Zubaydah) , cited above, § 404).” 
În lumina sus-menționatelor înscrisuri de la CIA și a expertizelor clare și convingătoare, Curtea consideră ca fiind stabilit dincolo de orice îndoială rezonabilă faptul că reclamantul, în urma capturării sale, a fost ținut în centrul de detenție din Bangkok în perioada 15 noiembrie 2002 - 4 decembrie 2002, că domnul Abu Zubaydah a fost ținut în același centru și că amândoi au fost mutați «într-o altă locație neagră a CIA» la data de 4 decembrie 2002 [a se vedea Husayn (Abu Zubaydah), citată anterior, pct. 404].”
The experts, Mr J.G.S and Senator Marty, heard by the Court at the fact-finding hearing in Al Nashiri v. Poland , identified the detention facility as the one known under the codename “Cat's Eye” or “Catseye” and located in Bangkok, Thailand (see Al Nashiri v. Poland , cited above, § 403). 
Experții, domnul J.G.S și senatorul Marty, ascultați de Curte în ședința de stabilire a faptelor în Al Nashiri împotriva Poloniei , au identificat centrul de detenție ca fiind cel cunoscut sub numele de cod „Cat's Eye” sau „Catseye” („Ochi de pisică”) și l-au localizat în Bangkok, Thailanda (a se vedea Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 403).
At “Cat's Eye” the CIA subjected the applicant to the EITs, including waterboarding from 15 November to 4 December 2002 (ibid. §§ 86-88). 
În locația „Cat's Eye” CIA l-a supus pe reclamant la TAI, inclusiv la tehnica simulării înecării cu apă, din 15 noiembrie până la 4 decembrie 2002 (ibid., pct. 86-88).
As regards the early period of the applicant's detention, the 2014 US Senate Committee Report includes the following information. 
În ceea ce privește perioada de început a detenției reclamantului, raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 include următoarele informații.
It indicates the date of the applicant's capture as “mid-October 2002”. 
Data de capturare a reclamantului este indicată drept „jumătatea lunii octombrie 2002”.
According to the report, at that time “he provided information while in custody of a foreign government”. 
Potrivit raportului, la momentul respectiv, „acesta a furnizat informații în timp ce se afla în custodia unui guvern străin”.
On an unspecified date - i.e. redacted in the 2014 US Senate Committee Report - in November 2002 he was rendered by the CIA to a secret detention site code-named “Detention Site Cobalt”. 
La o dată nespecificată - obscurată în Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014, în noiembrie 2002, a fost predat de CIA într-un centru de detenție secret având numele de cod „Centrul de detenție cobalt”.
In Al Nashiri v. Poland that site is referred to as being code-named “Salt Pit” and located in Afghanistan (see Al Nashiri v. Poland , cited above, §§ 83-84). 
În Al Nashiri împotriva Poloniei , locația respectivă este menționată sub numele de cod „Salt Pit” („Mina de sare”), și se află în Afganistan (a se vedea Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 83-84).
The report states that he was held at that site briefly, for a number of days (redacted in the report), before being transferred to another detention site, identified in Al Nashiri v. Poland as “Cat's Eye” in Thailand (see paragraph 97 above). 
Raportul afirmă că a fost ținut scurt timp în locația respectivă, câteva zile (obscurate în raport), înainte de a fi transferat către un alt centru de detenție, identificat în Al Nashiri împotriva Poloniei ca fiind „Cat's Eye”, în Thailanda (a se vedea supra, pct. 97).
In the 2014 US Senate Committee Report that facility is referred to as “Detention Site Green”. 
În Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014, locația respectivă este menționată drept „Centrul de detenție verde”.
The report further states that: 
Raportul afirmă în continuare că:
“In December 2002, when DETENTION SITE GREEN was closed, Al Nashiri and Abu Zubaydah were rendered to DETENTION SITE BLUE.” 
„În decembrie 2002, când CENTRUL DE DETENȚIE VERDE a fost închis, Al Nashiri și Abu Zubaydah au fost predați CENTRULUI DE DETENȚIE ALBASTRU.”
As regards the events after 4 December 2002, in Al Nashiri v. Poland (§ 417) the Court held: 
În ceea ce privește evenimentele de după 4 decembrie 2002, în Al Nashiri împotriva Poloniei (pct. 417), Curtea a hotărât:
Assessing all the above facts and evidence as a whole, the Court finds it established beyond reasonable doubt that: 
Examinând în ansamblu faptele și probele sus-menționate, Curtea consideră ca fiind stabilite dincolo de orice îndoială rezonabilă următoarele:
(1) on 5 December 2002 the applicant, together with Mr Abu Zubaydah, arrived in Szymany on board the CIA rendition aircraft N63MU; 
1) în data de 5 decembrie 2002, reclamantul și domnul Abu Zubaydah au sosit în Szymany la bordul aeronavei folosite de CIA pentru predări și înmatriculate cu numărul N63MU;
(2) from 5 December 2002 to 6 June 2003 the applicant was detained in the CIA detention facility in Poland identified as having the codename ‘Quartz' and located in Stare Kiejkuty; 
2) în perioada 5 decembrie 2002 - 6 iunie 2003, reclamantul a fost ținut în detenție în centrul de detenție al CIA care avea numele de cod „Quartz” și era situat în Stare Kiejkuty;
(3) during his detention in Poland under the HVD Programme he was interrogated by the CIA and subjected to EITs and also to unauthorised interrogation techniques as described in the 2004 CIA Report, 2009 DOJ Report and the 2007 ICRC Report; 
3) pe durata detenției sale în Polonia în cadrul Programului DMI, a fost interogat de CIA și supus unor TIA, precum și unor tehnici de interogare neautorizate, conform descrierilor din Raportul CIA din 2004, Raportul DOJ din 2009 și Raportul CICR din 2007;
4) on 6 June 2003 the applicant was transferred by the CIA from Poland on the CIA rendition aircraft N379P.” 
4) în data de 6 iunie 2003, CIA l-a transferat pe reclamant din Polonia la bordul aeronavei folosite de CIA pentru predări și înmatriculate cu numărul N379P.
The events that took place between 5 December 2002 and 6 June 2003 at the CIA detention facility identified in Al Nashiri v. Poland as being code-named “Quartz” and located in Poland, including the use of unauthorised interrogation techniques against the applicant, correspond to the events that the 2014 US Senate Committee Report relates as occurring at “Detention Site Blue”. 
Evenimentele care au avut loc între 5 decembrie 2002 și 6 iunie 2003 în centrul de detenție al CIA identificat în Al Nashiri împotriva Poloniei ca având nume de cod „Quartz”, situat în Polonia, inclusiv utilizarea de tehnici de interogare neautorizate împotriva reclamantului, corespund evenimentelor la care Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 se referă că ar fi avut loc în „Centru de detenție albastru”.
B. The applicant's transfers and detention between his rendition from Poland on 6 June 2003 and his alleged rendition to Romania on 12 April 2004 as reconstructed on the basis of the 2014 US Senate Committee Report and other documents and as corroborated by experts heard by the Court 
B. Transferurile reclamantului și detenția sa între de predarea sa din Polonia la 6 iunie 2003 și presupusa sa predare în România la 12 aprilie 2004, astfel cum au fost reconstituite pe baza Raportului Comisiei Senatului SUA din 2014 și a altor documente coroborate de experții audiați de Curte
The 2014 US Senate Committee Report has established that “beginning in June 2003, the CIA transferred Al Nashiri to five different CIA detention facilities before he was transferred to US military custody on 5 September 2006”. 
Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 a stabilit că „începând cu iunie 2003, CIA l-a transferat pe Al Nashiri în cinci centre de detenție diferite ale CIA, înainte de a fi transferat în custodia militară a SUA la 5 septembrie 2006”.
On the basis of their investigations, research and various material in the public domain the experts heard by the Court at the fact-finding hearing reconstructed the chronology of the applicant's transfers and identified countries of his secret detention. 
Pe baza anchetelor sale, a cercetărilor și a diferitelor materiale aflate în domeniul public, experții ascultați de Curte în cadrul ședinței de stabilire a faptelor au reconstituit cronologia transferurilor reclamantului și au identificat țările în care a fost ținut în detenție secretă.
Mr J.G.S. stated that the applicant was transported from Poland first to Morocco, second to Guantánamo Bay, third to Romania, then to the fourth site - which, according to him, was with a high degree of probability Lithuania - before being transferred to Afghanistan, the fifth “black site” and, finally back to Guantánamo Bay. 
Domnul J.G.S. a declarat că reclamantul a fost transportat, din Polonia mai întâi în Maroc, a doua oară la Guantánamo Bay, a treia oară în România, apoi către cea de-a patra locație - care, potrivit acestuia, a fost, cu un grad ridicat de probabilitate, Lituania - înainte de a fi transferat în Afganistan, a cincea „locație neagră” și, în cele din urmă, înapoi la Guantánamo Bay.
In particular, Mr J.G.S. testified as follows: 
În special, domnul J.G.S. a depus mărturie după cum urmează:
[I]n respect of Mr Al Nashiri, it is stated explicitly and unredacted in the Senate Report that from June 2003 Al Nashiri was moved to five different detention facilities before his ultimate transfer to Guantánamo Bay in September 2006. 
[﻿ n privința domnului Al Nashiri, se afirmă explicit și fără obscurări în raportul Senatului că, începând din iunie 2003, Al Nashiri a fost mutat în cinci centre de detenție înainte de transferul său final la Guantánamo Bay, în septembrie 2006.
This provides us with a precise timeframe, June 2003 to September 2006, and it provides us with a precise number of transfers which we then have to correlate with his interrogation schedule and the available flight data to determine where he was held. 
Ne este prezentat un interval de timp precis, iunie 2003 - septembrie 2006, și un număr precis de transferuri pe care apoi trebuie să le corelăm cu programul interogării și cu datele de zbor disponibile, pentru a stabili unde a fost ținut în detenție.
It is on that basis that we have been able to arrive at the conclusion that he was transported from Poland first to Morocco, then onwards to Guantánamo Bay, then onwards to Romania, to one further site, and with a high degree of probability, Lithuania, before being transferred back to Afghanistan as no. 5, and finally to Guantánamo Bay. 
În aceste condiții, am putut ajunge la concluzia că a fost transportat din Polonia mai întâi în Maroc, ulterior la Guantánamo Bay, apoi în România, la o altă locație și, cu un grad ridicat de probabilitate, în Lituania, înainte de a fi transferat înapoi în Afganistan, a cincea oară, și, în cele din urmă, la Guantánamo Bay.
There are very limited possibilities as to where the CIA could take its detainees because it always maintained a very small range of sites, and because the planes are the same, they operate upon systematic methodologies, notably dummy flight planning, switching of aircraft and all the other tactical elements described. 
Există foarte puține posibilități privind locul în care ar fi putut să ducă CIA deținuții, deoarece a păstrat întotdeauna un număr foarte mic de locații și, întrucât avioanele sunt aceleași, ele operează pe baza unor metodologii sistematice, în special planuri de zbor fictive, schimbarea aeronavelor și toate celelalte elemente tactice descrise.
One can narrow down that probability to a certitude, with the right rigour of investigation, and it is that which we have applied to arrive at these conclusions, which have subsequently been validated in the official record.” 
Probabilitatea poate fi restrânsă la certitudine, cu rigoarea corectă a anchetei, și aceasta este ceea ce am aplicat pentru a ajunge la aceste concluzii, care au fost ulterior validate în rapoartele oficiale.”
In the light of the material in the Court's possession the chronology of the applicant's detention can be described as follows. 
În lumina probelor aflate în posesia Curții, cronologia detenției reclamantului poate fi descrisă după cum urmează.
Transfer from Poland to Morocco and detention in Morocco (from 6 June to 23 September 2003) 
Transferul din Polonia în Maroc și detenția din Maroc (din 6 iunie până la 23 septembrie 2003)
In Al Nashiri v. Poland the Court established, inter alia, that in the light of the accumulated evidence, “there [could] be no doubt that the N379P, also known as “Guantánamo Express”, a Gulfstream V with capacity for eighteen passengers but usually configured for eight, arrived in Szymany on 5 June 2003 at 01:00 from Kabul, Afghanistan. 
În Al Nashiri împotriva Poloniei Curtea a stabilit, între altele, că, în lumina probelor strânse, „nu [putea] exist[a] nicio îndoială că aeronava N379P, cunoscută ca «Expresul de Guantánamo», un avion Gulfstream V cu o capacitate de optsprezece pasageri, dar configurată pentru opt, a sosit în Szymany în data de 5 iunie 2003 la ora 01:00 din Kabul, Afganistan.
It stayed on the runway for over two hours and then departed for Rabat, Morocco” (see Al Nashiri v. Poland, cited above, § 408). 
A rămas pe pistă mai mult de două ore și apoi a plecat cu destinația Rabat, Maroc” (a se vedea Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 408).
It was also established that it had been one of the most notorious rendition aircraft used by the CIA for transportation of its prisoners. 
S-a stabilit, de asemenea, că era una dintre cele mai celebre aeronave pentru predări utilizate de CIA pentru transportul prizonierilor săi.