natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It then filed a flight plan departing Tirana at 23:44 with scheduled arrival at Tallinn, Estonia the following day at 02:26. 
A depus apoi un plan de zbor cu plecare de la Tirana la 23:44, cu sosirea programată în ziua următoare, la 02:26, la Tallinn, Estonia.
It then filed a flight plan leaving 30 minutes later, at 02:56, not from Tallinn but from Vilnius International Airport, Lithuania, with scheduled arrival in Oslo at 04:33 (all times are Zulu (GMT)). 
A depus apoi un plan de zbor cu plecarea cu 30 de minute mai târziu, la 02:56, dar nu de la Tallinn, ci de la Aeroportul Internațional Vilnius, Lituania, cu sosire programată la 04:33 [toate orele sunt ore Zulu (adică GMT)] la Oslo.
Documents from Vilnius airport show that the plane landed in Vilnius at 01:54 Zulu / 04:54 local time, however, indicating that the scheduled trip to Tallinn was in fact a false flight plan, and that the plane did not go to Tallinn, but rather directly from Tirana to Vilnius (see also Abu Zubaydah v. Lithuania , no. 46454/11, § 130, 31 May 2018). 
Documentele de la aeroportul din Vilnius arată că avionul a aterizat la Vilnius la 01:54 Zulu/04:54 ora locală, indicând însă faptul că zborul programat pentru Tallinn a fost, de fapt, un plan de zbor fals și că avionul nu a zburat spre Tallinn, ci mai degrabă direct de la Tirana la Vilnius (a se vedea, de asemenea, Abu Zubaydah împotriva Lituaniei , nr. 46454/11, pct. 130, 31 mai 2018).
As regards the circuit of 5-7 November 2005, executed by planes N1HC and N248AB: 
În ceea ce privește circuitul din 5-7 noiembrie 2005, executat de zborurile N1HC și N248AB:
(a) Eurocontrol data shows that N1HC filed a flight plan to leave Harrisburg International Airport, USA at 10:30 on 5 November 2005, with scheduled arrival in Porto, Portugal at 16:58 the same day. 
(a) Datele Eurocontrol arată că N1HC a depus un plan de zbor cu plecarea de pe Aeroportul Internațional Harrisburg, SUA, la 5 noiembrie 2005, la 10:30, cu ora de sosire programată 16:58, în aceeași zi, în Porto, Portugalia.
It then filed a flight plan to leave Porto at 17:59, with scheduled arrival at Mihail Kogălniceanu International Airport, Constanţa, Romania at 21:45. 
A depus apoi un plan de zbor cu plecare de la Porto la 17:59, cu sosirea programată pe Aeroportul Internațional Mihail Kogălniceanu, Constanța, România, la 21:45.
Its next flight plan shows it leaving Băneasa Bucharest City Airport 20 minutes later, at 22:05, with scheduled arrival at Amman, Jordan that night at 00:21 on 6 November. 
Următorul său plan de zbor arată că a plecat de pe Aeroportul Băneasa București 20 de minute mai târziu, la 22:05, cu ora de sosire programată 00:21, în noaptea respectivă, la 6 noiembrie, la Amman, Iordania.
This, according to the experts, indicated that the scheduled trip to Constanţa was in fact a false flight plan, and that the plane did not go to Constanţa, but rather to Băneasa. 
Potrivit experților, aceasta indica faptul că zborul programat pentru Constanța era, de fapt, un plan de zbor fals și că avionul nu a mers la Constanța, ci mai degrabă la Băneasa.
From Jordan it filed a flight plan to depart Amman at 01:20 with arrival at Keflavik scheduled at 08:25. 
A depus apoi un plan de zbor cu plecare de la Amman la 01:20, cu sosirea programată la 08:25, la Keflavik.
(b) Eurocontrol data shows that N248AB filed a flight plan to leave Malta International Airport on 5 November 2005 at 21:10 with scheduled arrival in Amman at 23:49. 
(b) Datele Eurocontrol arată că N248AB depus un plan de zbor cu plecarea de pe Aeroportul Internațional Malta la 5 noiembrie 2005, la 21:10, cu ora de sosire programată 23:49, la Amman.
It then filed a flight plan to leave Amman 66 minutes later, at 00:55 on 6 November, with arrival in Kabul scheduled for 05:12. 
A depus apoi un plan de zbor cu plecarea de la Aman cu 66 de minute mai târziu, la 00:55, cu ora de sosire programată la 05:12, la Kabul.
It filed a flight plan to leave Kabul 48 minutes later, at 06:00, with arrival in Athens scheduled at 11:32 the same day. 
A depus apoi un plan de zbor cu plecarea de la Kabul cu 48 de minute mai târziu, la 06:00, cu ora de sosire programată la 11:32, în aceeași zi la Atena.
The findings of the Lithuanian Parliament ( Seimas ) made in the course of an inquiry concerning the alleged detention facilities in Lithuania in 2010-2011 concerned, among other things, the flight N787WH landing in Vilnius, en route from Tirana, on 6 October 2005 (see paragraph 332 below) 
Constatările Parlamentului lituanian ( Seimas ) formulate în cursul unei anchete privind presupusele centre de detenție din Lituania în perioada 2010-2011 priveau, printre altele, zborul N787WH cu aterizarea la Vilnius, plecat de la Tirana, la 6 octombrie 2005 (a se vedea infra, pct. 332).
The list of 43 flights operated in 2001-2005 at the airports of Constanţa, Băneasa and Otopeni submitted by the Government (annex no. 11 to the 2007 Romanian Senate Report; see also paragraph 167 below) included that of N1HC, which departed from Băneasa airport on 5 November 2005. 
Lista celor 43 de zboruri operate în perioada 2001-2005 pe aeroporturile din Constanța, Băneasa și Otopeni, transmisă de guvern (anexa nr. 11 la Raportul Comisiei Senatului României din 2007; a se vedea, de asemenea, infra, pct. 167), includea zborul N1HC, care a plecat de pe Aeroportul Băneasa la 5 noiembrie 2005.
The list of twenty one “suspicious flights”, which was produced by the Government, included N1HC executing a circuit “Harrisburg -București Băneasa-Djibouti-Amman” that departed from Băneasa Airport on 5 November 2005 (see paragraph 327 below). 
Lista celor 21 de „zboruri suspecte”, care a fost prezentată de guvern, includea zborul N1HC care a executat un circuit „Harrisburg - București Băneasa - Djibouti - Amman”, cu plecarea de pe Aeroportul Băneasa la 5 noiembrie 2005 (a se vedea infra, pct. 327).
The invoice (no. 1692) for United States Aviation in respect of N1HC issued by RAS on 6 November 2005 included a handwritten note: “Middletown-Băneasa-Djibouti (?) (Amman?)” 
Factura (nr. 1692) către Aviația Statelor Unite ale Americii, în ceea ce privește N1HC, emisă de RAS la 6 noiembrie 2005, includea o notă olografă:„Middletown-Băneasa-Djibouti (?) (Amman?)”
D. The applicant's further transfers during CIA custody (until 5 September 2006) as reconstructed on the basis of the 2014 US Senate Committee Report and other documents and as corroborated by experts heard by the Court 
D. Transferurile ulterioare ale reclamantului din perioada în care s-a aflat în custodia CIA (până la 5 septembrie 2006), astfel cum au fost reconstituite pe baza Raportului Comisiei Senatului SUA din 2014 și a altor documente coroborate de experții audiați de Curte
According the 2014 US Senate Committee Report, in “early January 2006” the CIA was holding twenty-six detainees “in its two remaining facilities, Detention Site Violet, in Country [name REDACTED] and Detention Site Orange, in Country [name REDACTED]”. 
Potrivit Raportului Comisiei Senatului SUA din 2014, „la începutul lui ianuarie 2006”, CIA avea 26 de deținuți „în cele două centre de detenție rămase, Centrul de detenție Violet, în țara [nume OBSCURAT] și Centrul de detenție Orange, în țara [nume OBSCURAT]”.
The applicant, according to the experts, was taken to one of those sites - Detention Site Violet located in Lithuania or Detention Site Orange located in Afghanistan on one of the above-described plane-switching flights circuits of, respectively, 1-7 October 2005 and 5-7 November 2005 (see paragraphs 129-135 above). 
Reclamantul, potrivit experților, a fost dus la una dintre aceste locații - Centrul de detenție Violet, situat în Lituania, sau Centrul de detenție Orange, situat în Afganistan, în cursul unuia dintre circuitele de zbor cu schimbare de avioane descrise mai sus, la 1-7 octombrie 2005, respectiv la 5-7 noiembrie 2005 (a se vedea supra, pct. 129-135).
The 2014 US Senate Committee Report states that the applicant “was transferred to US military custody on September 5, 2006.” 
Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 prevede că reclamantul „a fost transferat în custodia militară a SUA la 5 septembrie 2006.”
E. The applicant's detention in Guantánamo Bay and his trial before the military commission from 6 September 2006 to present 
E. Detenția reclamantului la Guantánamo Bay și procesul său în fața comisiei militare din 6 septembrie 2006 până în prezent
On 6 September 2006 President Bush publicly acknowledged that fourteen high-value detainees, including the applicant, had been transferred from the HVD Programme run by the CIA to the custody of the Department of Defense in the Guantánamo Bay Internment Facility (see also paragraph 60 above). 
La 6 septembrie 2006, președintele Bush a recunoscut în mod public că paisprezece „deținuți de mare importanță”, printre care și reclamantul, au fost transferați din Programul DMI desfășurat de CIA în custodia Departamentului Apărării din Centrul de Detenție Guantánamo Bay (a se vedea de asemenea, supra, pct. 60).
Hearing before the Combatant Status Review Tribunal 
Ședința în fața Tribunalului pentru examinarea statutului de combatant
On 14 March 2007 the applicant was heard by the Combatant Status Review Tribunal, which purported to review all the information related to the question whether he met the criteria to be designated as an “enemy combatant” (i.e. an individual who was part of or supporting Taliban or al-Qaeda forces, or associated forces that are engaged in hostilities against the United States or its coalition partners, including one who has committed a belligerent act or has directly supported hostilities in aid of enemy armed forces). 
La 14 martie 2007, reclamantul a fost audiat de Tribunalul pentru examinarea statutului de combatant, care avea sarcina de a verifica toate informațiile legate de întrebarea dacă acesta îndeplinea criteriile pentru a fi desemnat „combatant inamic” (de ex., o persoană care a făcut parte sau a acordat sprijin talibanilor sau forțelor al-Qaeda, sau forțelor asociate care sunt implicate în ostilități împotriva Statelor Unite ale Americii sau partenerilor săi de coaliție, inclusiv o persoană care a comis un act beligerant sau a sprijinit direct ostilitățile, acordând ajutor forțelor armate inamice.
The hearing was closed to the public. 
Ședința nu a fost publică.
The applicant was not afforded legal counsel at this hearing. 
Reclamantului nu i s-a acordat asistență judiciară în cadrul acestei ședințe.
A “personal representative” was appointed for him, but this person did not act as counsel and the applicant's statements to this representative were not privileged. 
A fost desemnat un „reprezentant personal” pentru reclamant, dar această persoană nu a acționat în calitate de avocat și nu au fost admise declarațiile date de reclamant reprezentantului.
He did not have access to any classified evidence that was introduced against him. 
Reclamantul nu a avut acces la niciuna din probele clasificate care au fost prezentate împotriva sa.
Nor did he have the right to confront any of the accusations that were introduced at this hearing. 
Nici nu a avut dreptul să conteste vreuna dintre acuzațiile prezentate în această ședință.
According to a partially redacted transcript of that hearing, the applicant stated that he “[had been] tortured into confession and once he [had] made a confession his captors [had been] happy and they [had] stopped torturing him”. 
Potrivit unei transcrieri a ședinței, obscurată parțial, reclamantul a declarat că „[a fost] torturat pentru a face mărturisiri și, odată ce a făcut aceste mărturisiri, cei care l-au capturat s-au declarat mulțumiți și au încetat să-l mai tortureze”.
He also stated that he had made up stories during the torture in order to get it to stop (see also paragraph 123 above). 
De asemenea, a declarat că a inventat povești în timpul torturii pentru a-i pune capăt (a se vedea, de asemenea, supra, pct. 123).
Trial before the military commission 
Procesul în fața Comisiei Militare
On 30 June 2008, the US Government brought charges against the applicant for trial before a military commission, including those relating to the bombing of the USS Cole on 12 October 2000. 
La 30 iunie 2008, Guvernul SUA a prezentat acuzațiile aduse reclamantului, în vederea judecării sale în fața unei comisii militare, inclusiv pe cele referitoare la atacul cu bombă asupra USS Cole în data de 12 octombrie 2000.
On 2 October 2008, counsel for the applicant filed a petition for a writ of habeas corpus on his behalf in a federal district court of the District of Columbia. 
La 2 octombrie 2008, avocatul reclamantului a depus o cerere pentru un proces habeas corpus în numele acestuia, în fața unui tribunal federal districtual din Districtul Columbia.
That petition is apparently still pending to date with no decision. 
Această cerere este aparent pendinte și în prezent, fără a fi fost luată vreo decizie.
On 19 December 2008, the Convening Authority authorised the Government to seek the death penalty at his military commission. 
La 19 decembrie 2008, Autoritatea de convocare (Convening Authority) a autorizat Guvernul să solicite pedeapsa cu moartea în fața comisiei militare.
Immediately after the referral of charges, the defence filed a motion with the military commission contesting the Government's method of transporting the applicant to legal proceedings in Guantánamo Bay on the grounds that it was harmful to his health and violated his right to free and unhindered access to his counsel. 
Imediat după inculpare, apărarea a depus o moțiune în fața comisiei militare pentru a contesta metoda guvernului de a-l transporta pe reclamant, în vederea acțiunii în justiție, la Guantánamo Bay, motivând că era dăunătoare sănătății acestuia și îi încălca dreptul la acces liber și nestingherit la avocat.
Shortly after this motion was filed, the applicant's arraignment -which signified the start of his trial before a military commission - was set for 9 February 2009. 
La scurt timp după depunerea acestei moțiuni, trimiterea în judecată a reclamantului - care însemna începerea procesului său în fața unei comisii militare - a fost stabilită pentru 9 februarie 2009.
On 22 January 2009 President Obama issued an Executive Order requiring that all commission proceedings be halted pending the Administration's review of all detentions at Guantánamo Bay. 
La 22 ianuarie 2009, Președintele Obama a emis un Ordin executiv care impunea ca toate procedurile comisiei să fie suspendate în așteptarea examinării de către Administrație a tuturor detențiilor de la Guantánamo Bay.
In response to this order, the Government requested a 120-day postponement for the 9 February 2009 arraignment. 
Ca răspuns la acest ordin, Guvernul a cerut o amânare de 120 de zile pentru trimiterea în judecată la 9 februarie 2009.
On 25 January 2009 the military judge assigned to the applicant's military commission denied the Government's request for postponement of the trial. 
La 25 ianuarie 2009, judecătorul militar desemnat în cadrul comisiei militare constituite pentru reclamant a respins cererea guvernului de amânare a procesului.
Moreover, the military judge ordered that a hearing on the defence motion regarding the applicant's transportation be held immediately after the arraignment. 
În plus, judecătorul militar a dispus că ședința asupra moțiunii apărării în ceea ce privește transportarea reclamantului să aibă loc imediat după trimiterea în judecată.
In response to this order, the defence filed a notice that it intended to introduce evidence of how he was treated while in CIA custody. 
În replică, apărarea a depus o notificare cu privire la intenția de a prezenta probe asupra modului în care a fost tratat în timp ce era în custodia CIA.
Hours after this notice was filed, on 5 February 2009, the US Government officially withdrew charges from the military commission, thus removing the applicant's case from the military judge's jurisdiction. 
La câteva ore după ce a fost depusă această notificare, la 5 februarie 2009, Guvernul SUA a retras în mod oficial acuzațiile din fața comisiei militare, scoțând astfel cauza reclamantului de sub jurisdicția judecătorului militar.
In March 2011 President Obama announced that he would be lifting a 2-year freeze on new military trials for detainees at the US Naval Base in Guantánamo Bay. 
În martie 2011, Președintele Obama a anunțat că procesele militare pentru deținuții de la baza navală SUA din Guantánamo Bay sunt înghețate pe o perioadă de 2 ani.
On 20 April 2011 United States military commission prosecutors brought capital charges against the applicant relating to his alleged role in the attack on the USS Cole in 2000 and the attack on the French civilian oil tanker MV Limburg in the Gulf of Aden in 2002. 
La 20 aprilie 2011, procurorii din cadrul Comisiei Militare a Statelor Unite ale Americii au formulat acuzațiile privind săvârșirea de către reclamant de infracțiuni capitale având în vedere presupusul său rol în atacul asupra USS Cole în 2000 și în atacul asupra petrolierului francez civil MV Limburg din Golful Aden, în 2002.
The charges against him included terrorism, attacking civilians, attacking civilian objects, intentionally causing serious bodily injury, hazarding a vessel, using treachery or perfidy, murder in violation of the law of war, attempted murder in violation of the law of war, conspiracy to commit terrorism and murder in violation of the law of war, destruction of property in violation of the law of war and attempted destruction of property in violation of the law of war. 
Acuzațiile împotriva reclamantului includeau terorism, atac asupra civililor, atac asupra unor bunuri civile, provocarea intenționată de vătămări corporale grave, punere în pericol a unei nave, uz de trădare sau perfidie, omucidere cu încălcarea dreptului războiului, tentativă de omor în încălcarea dreptului războiului, conspirație pentru comiterea de acte de terorism și omucidere cu încălcarea dreptului războiului, distrugere de bunuri cu încălcarea dreptului războiului și tentativă de distrugere de bunuri cu încălcarea dreptului războiului.
The applicant was designated for trial by military commission despite the fact that the United States Government had previously indicted two of his alleged co-conspirators for the USS Cole bombing - Jamal Ahmed Mohammed Al-Badawi and Fahd Al-Quso - in the US federal court. 
S-a stabilit ca reclamantul să fie judecat de către o comisie militară, în pofida faptului că Guvernul Statelor Unite ale Americii trimisese în judecată doi dintre presupușii co-conspiratori în atacul cu bombă asupra USS Cole - Jamal Ahmed Mohammed Al-Badawi și Fahd Al-Quso - în fața Tribunalului Federal al SUA.
The relevant indictment, filed on 15 May 2003 while the applicant was secretly held in CIA custody in Poland, identified him as an unindicted со-conspirator in the USS Cole bombing. 
Actul de acuzare respectiv, depus la 15 mai 2003, în timp ce reclamantul era ținut în detenție, în secret, în custodia CIA, în Polonia, îl identifica drept co-conspirator nepus sub acuzare pentru atacul cu bombă asupra USS Cole .
The military commission prosecutors announced that the capital charges against the applicant would be forwarded for independent review to Bruce MacDonald, the “convening authority” for the military commissions, for a decision whether to reject the charges or to refer some, all or none of them for trial before the military commission. 
Procurorii comisiei militare au anunțat că acuzațiile privind săvârșirea de infracțiuni capitale formulate împotriva reclamantului vor fi transmise spre examinare independentă lui Bruce MacDonald, „Autorității de convocare” pentru comisiile militare, pentru a decide dacă resping acuzațiile sau îl trimit în judecată pentru unele dintre acestea, toate sau niciuna dintre ele, pentru un proces în fața comisiei militare.
On 27 April 2011 Mr MacDonald informed the US military defence counsel for the applicant that he would accept written submissions against the death penalty until 30 June 2011. 
La 27 aprilie 2011, domnul MacDonald a informat avocatul apărării militare american din partea reclamantului că acceptă observații scrise împotriva pedepsei cu moartea până la 30 iunie 2011.
On 28 September 2011 the capital charges against the applicant were approved. 
La 28 martie 2011, acuzațiile privind săvârșirea de infracțiuni capitale au fost admise.
The military commission hearing in the applicant's case began on 17 January 2012. 
Ședințele comisiei militare în cauza reclamantului au început la data de 17 ianuarie 2012.
The first two days of the trial were devoted mostly to pre trial motions. 
Primele două zile ale procesului au fost dedicate în cea mai mare parte moțiunilor formulate înaintea judecării.
The proceedings against the applicant before the military commission are pending. 
Procedurile împotriva reclamantului în fața comisiei militare sunt pendinte.
According to a statement - “Remarks at Guantánamo Bay” issued by Chief Prosecutor Mark Martins on 17 March 2017, a day before the military commission convened to try Al Nashiri completed a pre-trial session to resolve disputes regarding “outstanding legal and evidentiary issues”. 
Potrivit unei declarații - „Observații de la Guantánamo Bay” făcute de procurorul general Mark Martins la 17 martie 2017, cu o zi înainte, comisia militară convocată pentru judecarea lui Al Nashiri a finalizat o sesiune premergătoare judecății prin care soluționa disputele legate de „aspecte juridice și probatorii nesoluționate”.
During the session, the Military Judge directed that the military commission would be in session from 31 July to 4 August, from 11 to 29 September and from 6 to 17 November 2017. 
În cursul sesiunii, judecătorul militar a hotărât că sesiunea comisiei militare va fi între 31 iulie și 4 august, între 11 și 29 septembrie și între 6 și 17 noiembrie 2017.
He also announced that he planned to issue soon a final discovery order as well as a trial order for 2018. 
De asemenea, a anunțat că intenționează să emită imediat un ordin final de prezentare a probelor, precum și un ordin de judecată în 2018.
F. Psychological effects of the HVD Programme on the applicant 
F. Efectele psihologice ale Programului DMI asupra reclamantului
On 22 November 2013 the applicant's representative produced a psychological evaluation of the applicant by US government psychiatrists, which had been conducted at the request of the US government. 
La 22 noiembrie 2013, reprezentantul reclamantului a prezentat o evaluare psihologică a reclamantului din partea psihiatrilor numiți de Guvernul SUA, care a fost efectuată la cererea Guvernului SUA.
It states that Mr Al Nashiri suffers from Post-Traumatic Stress Syndrome. 
Aceasta arată că domnul Al Nashiri suferă de sindrom de stres posttraumatic.
In the 2014 US Senate Committee Report, in the chapter “CIA Detainees Exhibit Psychological and Behavioral Issues”, it is stated that psychological and behavioural problems experienced by CIA detainees, who had been held in austere conditions and in solitary confinement, had also posed “management challenges” for the CIA. 
În Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014, în capitolul „Deținuții CIA prezintă probleme psihice și comportamentale”, se precizează că problemele psihice și comportamentale cu care se confruntă deținuții CIA, care au fost ținuți în condiții austere și regim de izolare, au ridicat și pentru CIA „provocări legate de gestionarea situației”.
The section referring to the applicant reads as follows: 
Secțiunea referitoare la reclamant are următorul conținut:
Abd al-Rahim al-Nashiri's unpredictable and disruptive behavior in detention made him one of the most difficult detainees for the CIA to manage. 
Comportamentul imprevizibil și perturbator al lui Abd al-Rahim al-Nashiri în detenție a făcut ca acesta să fie unul dintre cei mai dificili deținuți de gestionat de către CIA.
Al-Nashiri engaged in repeated belligerent acts, including throwing his food tray, attempting to assault detention site personnel, and trying to damage items in his cell. 
Al-Nashiri s-a implicat în mod repetat în acte beligerante, care au inclus aruncarea tăvii cu hrană, încercarea de a agresa personalul centrului de detenție, precum și încercarea de a distruge obiecte aflate în celulă.