natgillin/translations-raw huggingface dataset:
However, they did not see how the change of flight plans executed by the flight operator - a change on which the Romanian authorities had no influence - could be indicative of their complicity in the CIA rendition operations or, still less, of the existence of a CIA “black site” in Romania (see paragraphs 436-440 above). 
Cu toate acestea, nu înțelegea cum modificarea planurilor de zbor efectuată de operatorul de zbor - modificare asupra căreia autoritățile române nu au avut nicio influență - ar putea fi un indiciu al complicității lor la operațiunile de predare ale CIA sau, cu atât mai puțin, la funcționarea unei „locații negre” a CIA în România (a se vedea supra , pct. 436-440).
Addressing the Government's arguments, the Court finds it appropriate to reiterate certain findings concerning the operation of the CIA-associated flights in Romania emerging from the material in the case file. 
Examinând argumentele guvernului, Curtea consideră oportun să reamintească anumite constatări privind zborurile asociate CIA cu sosire în România, așa cum reies din probele aflate la dosar.
(a) As already noted above (see paragraph 512 above), the Fava Report referred to twenty-one stopovers made by the CIA-operated aircraft at Romanian airports during the relevant period. 
a) Astfel cum s-a observat mai sus (a se vedea supra , pct. 512), Raportul Fava a menționat 21 de escale ale unor aeronave operate de CIA pe aeroporturi din România în perioada relevantă.
Significantly, most stopovers (thirteen) and take-offs (five) found suspicious took place at Bucharest airports. 
În mod semnificativ, cele mai multe escale (13) și decolări (cinci) considerate suspecte au avut loc pe aeroporturi din București.
Several of those flights are included in the Government's list of twenty-one “suspicious flights” (see paragraphs 273 and 327 above). 
Unele dintre aceste zboruri sunt incluse în lista guvernului cu cele 21 de „zboruri suspecte” (a se vedea supra , pct. 273 și 327).
The Fava Inquiry also identified fourteen different CIA aircraft that landed in Romania at the material time and referred to at least five inconsistent flight plans, concerning, among others, the N1HC flight on 5 November 2005. 
Ancheta Fava a identificat totodată 14 aeronave diferite ale CIA care au aterizat în România la momentul faptelor și a menționat cel puțin cinci planuri de zbor neconcordante, printre care și zborul N1HC din 5 noiembrie 2005.
All these plans indicated destinations filed for Constanţa or Timisoara; however, the aircraft real destination was Bucharest Băneasa Airport, at which those flights in fact landed and from which they took off subsequently (see paragraphs 271-274 and 276 above). 
Toate aceste planuri prevedeau ca destinații Constanța sau Timișoara; cu toate acestea, destinația reală a aeronavelor a fost Aeroportul București Băneasa, acesta fiind de fapt punctul de sosire și de plecare al acestor aeronave (a se vedea supra , pct. 271-274 și 276).
(b) Mr Hammarberg's dossier for the Romanian Prosecutor General contained a - non-exhaustive - list of the most significant eight flights into Bucharest, starting from N313P on 22 September 2003. 
b) Dosarul domnului Hammarberg pentru Procurorul General al României includea o listă - neexhaustivă - a celor mai importante opt zboruri cu destinația București, începând cu N313P din 22 septembrie 2003.
Destinations for all of them were disguised by the “dummy” flight planning. 
Destinațiile tuturor au fost disimulate prin planificarea de zboruri „fictive”.
All bore the characteristics of “detainee drop-offs”, i.e. transportation of CIA prisoners into the country. 
Toate aveau caracteristicile unor „puncte de debarcare a deținuților”, și anume transportul prizonierilor CIA în țară.
All those planes are on the list of twenty-one “suspicious flights” furnished by the Government (see paragraphs 327 and 337 above). 
Toate aceste avioane se află pe lista celor 21 de „zboruri suspecte” prezentată de guvern (a se vedea supra , pct. 327 și 337).
(c) The 2015 LIBE Briefing identified fifteen rendition missions linking Romania to other CIA prison host countries or to known or suspected prisoner transfers. 
c) Informarea Comisiei LIBE din 2015 a identificat 15 misiuni de predare care făceau legătura între România și alte țări care au găzduit închisori ale CIA sau transferuri cunoscute ori suspectate de prizonieri.
According to that report, the first such mission was executed by N313P on 22 September 2003, the last by N1HC on 5 November 2005 (see paragraphs 357-358 and 514 above). 
Potrivit acestui raport, prima misiune de acest tip a fost efectuată de N313P la 22 septembrie 2003, iar ultima - de N1HC la 5 noiembrie 2005 (a se vedea supra , pct. 357-358 și 514).
The list of fifteen rendition missions in the 2015 LIBE Briefing overlaps with the Government's list of twenty-one “suspicious flights” (see paragraphs 327 and 357-358 above). 
Lista celor 15 misiuni de predare inclusă în Informarea Comisiei LIBE din 2015 și lista celor 21 de „zboruri suspecte” a guvernului se suprapun (a se vedea supra , pct. 327 și 357-358).
(d) In all the inquiries conducted by the international governmental and non-governmental organisations, which were extensively referred to above, most planes included in the Government's list have been conclusively and definitely identified as carrying out the CIA rendition missions (see paragraphs 250-264; 268-290; 296; 327-330; 334-336; and 355-358 above). 
d) În toate anchetele realizate de organizații internaționale guvernamentale și organizații neguvernamentale, care au fost pe larg menționate mai sus, majoritatea avioanelor incluse în lista guvernului au fost identificate ca fiind în mod cert și categoric cele care au efectuat misiuni de predare pentru CIA (a se vedea supra , pct. 250-264; 268-290; 296; 327-330; 334-336; și 355-358).
(e) It emerges from the comparison of the list of twenty-one “suspicious flights” with the above reports identifying the aircraft associated with the CIA's transportation of prisoners that between 23 September 2003 and 5 November 2005 there was a continued, steady and concentrated flow of those planes through Bucharest Băneasa Airport. 
e) Comparând lista celor 21 de „zboruri suspecte” cu rapoartele sus-menționate în care au fost identificate aeronavele asociate cu transportul de prizonieri ai CIA, reiese că în perioada 23 septembrie 2003 - 5 noiembrie 2005 a existat un flux continuu, constant și concentrat al acestor avioane prin Aeroportul București Băneasa.
According to the material produced by the Government themselves, during that period fifteen CIA flights arrived at Bucharest Băneasa Airport and only two were recorded by the Romanian authorities as landing at Constanţa Mihail Kogălniceanu Airport. 
Conform elementelor de probă prezentate de guvern, în acea perioadă 15 avioane asociate CIA au sosit pe Aeroportul București Băneasa și doar două au fost înregistrate de autoritățile române cu aterizare pe Aeroportul Mihail Kogălniceanu din Constanța.
The CIA flights into Bucharest arrived at fairly regular intervals of between one and some three months (see paragraphs 327 and 357-358 above). 
Avioanele CIA cu destinația București soseau la intervale destul de regulate, cuprinse între o lună și trei luni (a se vedea supra , pct. 327 și 357-358).
Considering the material referred to above as a whole, the Court is satisfied that there is prima facie evidence in favour of the applicant's allegation that the CIA secret detention site operated in Romania between 22 September 2003 and the beginning of November 2005. 
Având în vedere elementele de probă sus-menționate în ansamblu, Curtea este încredințată că există probe prima facie în favoarea susținerilor reclamantului potrivit cărora în România a funcționat un centru secret de detenție al CIA în perioada 22 septembrie 2003 - începutul lunii noiembrie 2005.
Accordingly, the burden of proof should shift to the respondent Government (see El-Masri , cited above, §§ 154-165, and paragraphs 492-493 above). 
În consecință, sarcina probei ar trebui să revină guvernului pârât (a se vedea El-Masri , citată anterior, pct. 154-165, precum și supra , pct. 492-493).
However, the Government have failed to demonstrate why the evidence referred to above cannot serve to corroborate the applicant's allegations. 
Cu toate acestea, guvernul nu a reușit să demonstreze motivul pentru care probele sus-menționate nu pot servi la coroborarea alegațiilor reclamantului.
Apart from their firm, albeit general, denial that the facts as presented by the applicant and disclosed in the international inquiries - to begin with the Marty Inquiry and Mr Hammarberg's investigative work - never took place or were grossly distorted to Romania's disadvantage, they have not offered any cogent reasons for the series of landings of CIA-associated aircraft at Bucharest between 22 September 2003 and 5 November 2005 (see also Al Nashiri v. Poland , cited above, § 414; and Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland , cited above, § 414). 
În afară de faptul că au negat categoric, deși la modul general, că faptele prezentate de reclamant și dezvăluite în anchetele internaționale - începând cu Ancheta Marty și activitățile de anchetă ale domnului Hammarberg - nu au avut loc niciodată sau au fost în mare parte denaturate în defavoarea României, guvernul nu a oferit niciun motiv convingător pentru aterizările aeronavelor asociate CIA la București în perioada 22 septembrie 2003 - 5 noiembrie 2005 [a se vedea, de asemenea, Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 414; și Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 414].
Likewise, the Government have not produced any evidence capable of contradicting the findings of the international inquiries and the experts heard by the Court, categorically stating that the aircraft in question were used by the CIA for transportation of prisoners into Romania. 
De asemenea, guvernul nu a prezentat nicio probă de natură să infirme constatările anchetelor internaționale și ale experților ascultați de Curte, care au declarat categoric că aeronavele respective au fost folosite de CIA pentru transportul de prizonieri în România.
Nor have they refuted expert evidence to the effect that the CIA prison referred to in the 2014 US Senate Report as “Detention Site Black” was located in Romania (see also and compare with Al Nashiri v. Poland , cited above, §§ 414-415; and Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland, cited above, §§ 414-415). 
De asemenea, nu au infirmat mărturiile experților conform cărora închisoarea CIA menționată în Raportul Comisiei Senatului din 2014 ca „Centrul de detenție Black” s-a aflat în România [a se vedea și a se compara cu Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 414-415; și Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei, citată anterior, pct. 414-415].
In that context, the Court cannot but note that all the international inquiries and other reports challenged by the Government were based on extensive, meticulous work which was done by the experts and politicians of the highest integrity and competence and whose only aim and mission was to reveal the facts and establish the truth about what had occurred in Europe during the CIA rendition operations. 
În acest context, Curtea nu poate decât să constate că toate anchetele internaționale și alte rapoarte contestate de guvern s-au bazat pe o activitate amplă și minuțioasă, efectuată de experți și politicieni de cea mai înaltă integritate și competență, având doar scopul și misiunea de a dezvălui faptele și de a afla adevărul despre evenimentele din Europa din timpul operațiunilor de predare ale CIA.
Their work was often impeded by the extreme secrecy surrounding the CIA operations, the uncooperative attitude of the national authorities and the lack of access to the necessary information - information which was revealed only gradually, over many years and which still remains incomplete due to the classification of essential documents, in particular the full version of the 2014 US Senate Committee Report. 
Activitatea lor a fost adesea împiedicată de nivelul cel mai înalt de secretizare care caracteriza operațiunile de predare ale CIA, atitudinea necooperantă a autorităților naționale și lipsa accesului la informațiile necesare - informații care au fost dezvăluite doar treptat, de-a lungul anilor, și care rămân în continuare incomplete din cauza clasificării documentelor esențiale, în special a versiunii complete a Raportului Comisiei Senatului SUA din 2014.
It is worth noting that the inquiries conducted in 2006 2007 did not have the benefit of access to the CIA declassified documents, which were released in 2009-2010 (see paragraphs 36-58 above) and which provided an important insight into the fate of specific HVDs, including Mr Al Nashiri, with such details as dates of detainees' transfers between the CIA “black sites” and interrogation schedules. 
Este de remarcat faptul că anchetele desfășurate în 2006-2007 nu au beneficiat de acces la documentele declasificate ale CIA, care au fost făcute publice în perioada 2009-2010 (a se vedea supra , pct. 36-58) și care au oferit o perspectivă importantă asupra sorții anumitor DMI, printre care domnul Al Nashiri, oferind detalii precum datele transferurilor deținuților între „locațiile negre” ale CIA și calendarele interogării lor.
As regards the Government's challenge to the impartiality and credibility of Reprieve , based on its involvement in ongoing investigations into CIA rendition and secret detention and case work regarding Guantánamo prisoners (see paragraph 434 above), the Court finds no ground whatsoever to consider that Reprieve and its experts, who have - as for instance Mr Black - also been involved in the European Parliament's inquiry, lack objectivity in representing the facts concerning the operation of the HVD Programme in Europe and the plight of detainees, including the applicant. 
Referitor la contestarea, de către guvern, a imparțialității și credibilității organizației Reprieve, în baza implicării sale în anchetele în desfășurare cu privire la activitățile de predare și detenție secretă ale CIA și în cauzele prizonierilor de la Guantánamo (a se vedea supra , pct. 434), Curtea constată că nu există niciun motiv pentru a considera că Reprieve și experții săi, care au fost totodată implicați în ancheta Parlamentului European - ca de exemplu domnul Black -, au fost lipsiți de obiectivitate în ceea ce privește reprezentarea faptelor privind funcționarea Programului DMI în Europa și situația critică a deținuților, printre care se număra și reclamantul.
In so far as the Government can be seen as impliedly contesting the credibility of evidence from other experts heard at the fact-finding hearing (see paragraphs 399 and 430-435 above), the Court would wish to underline that Mr Fava, Senator Marty and Mr J.G.S. already gave evidence in Al Nashiri v. Poland and Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland. 
În măsura în care se poate considera că guvernul contestă implicit verosimilitatea probelor prezentate de alți experți ascultați în ședința de stabilire a faptelor (a se vedea supra , pct. 399 și 430-435), Curtea ar dori să sublinieze faptul că domnul Fava, senatorul Marty și domnul J.G.S. au depus deja mărturie în Al Nashiri împotriva Poloniei și Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei.
The Court, in its examination of those cases, relied heavily on their testimonies considering them to be one of the most important parts of the evidence and finding them fully reliable and credible (see Al Nashiri v. Poland , cited above, §§ 404, 415, 434-436 and 441; and Husayn (Abu Zubaydah) v Poland , cited above, §§ 404, 415-416, 426-427, 434- 436, 439-440) . 
În examinarea acelor cauze, Curtea s-a bazat în mare măsură pe mărturiile acestora, considerându-le unul dintre cele mai importante mijloace de probă și constatând că sunt pe deplin fiabile și credibile [a se vedea Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 404, 415, 434-436 și 441; și Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 404, 415-416, 426-427, 434- 436, 439-440] .
Furthermore, in El-Masri the Court considered the expert report from Mr J.G.S. to be “compelling evidence” which was duly taken into account in its establishment of the facts in the case (see El-Masri , cited above, §§ 159 and 166). 
În plus, în cauza El-Masri , Curtea a considerat raportul de expertiză al domnului J.G.S. o „probă concludentă”, fiind luat în considerare în mod corespunzător în stabilirea faptelor în acea cauză (a se vedea El-Masri , citată anterior, pct. 159 și 166).
Consequently, in the Court's eyes, there is nothing in the Government's submission that would be capable of shedding the doubt on the integrity and dependability of the experts whose testimony was taken in the present case. 
În consecință, în opinia Curții, în argumentul guvernului nu există nimic de natură să pună la îndoială integritatea și seriozitatea experților ale căror mărturii au fost ascultate în prezenta cauză.
The Government also argued that the fact that the sources relied on by the applicant, including the 2007 Marty Report and Mr Hammarberg's dossier, had given different indications as to the exact location of the alleged “black site” in Romania deprived his allegations of credibility. 
Guvernul a susținut, de asemenea, că faptul că sursele pe care s-a bazat reclamantul, inclusiv Raportul Marty din 2007 și dosarul domnului Hammarberg, au oferit indicii diferite despre amplasarea exactă a pretinsei „locații negre” din România înlătură credibilitatea alegațiilor acestuia.
Referring in particular to the ORNISS building, they relied on witness R's statements obtained in the investigation denying that this location had, or could ever have been, used for the CIA prison (see paragraphs 325 and 422 425 above). 
Referindu-se în special la sediul ORNISS, acesta s-a bazat pe declarațiile din timpul anchetei ale martorului R, care a negat că acest loc a fost folosit sau ar fi putut fi folosit pentru închisoarea CIA (a se vedea supra , pct. 325 și 422-425).
The Court does not find these arguments convincing. 
Curtea nu consideră convingătoare aceste argumente.
It is true that the applicant, relying on the press disclosures, indicated the ORNISS building as a probable CIA prison. 
Este adevărat că reclamantul, care s-a bazat pe dezvăluirile din presă, a indicat sediul ORNISS ca probabilă închisoare a CIA.
However, considering the secrecy of the CIA operations it cannot be realistically expected that this kind of indication will be absolutely certain, unless the governments concerned decide to disclose such locations and formally “officialise” the information circulating in the public domain. 
Cu toate acestea, având în vedere caracterul secret al operațiunilor CIA, nu ar fi o așteptare realistă ca acest tip de mențiune să fie absolut sigură, cu excepția cazului în care guvernele în cauză decid să facă publice aceste locuri și în mod formal „să oficializeze” informațiile care circulă în spațiul public.
In that regard, the Court would note in passing that the likelihood of the ORNISS building having hosted the CIA facility has also been considered in the inquiry conducted by the European Parliament; however, the Romanian authorities did not enable the LIBE delegation to visit the site during their fact-finding mission in September 2015 (see paragraphs 288-290 above). 
În această privință, Curtea ar observa în trecere că probabilitatea ca sediul ORNISS să fi găzduit închisoarea CIA a fost luată în considerare și în ancheta realizată de Parlamentul European; cu toate acestea, autoritățile române nu au permis vizita delegației LIBE la fața locului în timpul misiunii de informare din septembrie 2015 (a se vedea supra , pct. 288-290).
The Court will not speculate on that likelihood. 
Curtea nu face speculații privind această probabilitate.
Nor is it necessary for the purposes of its ruling to establish where the CIA facility was exactly located. 
De altfel, nici nu este necesar pentru a se pronunța asupra locului exact al închisorii CIA.
Given the coherent and unrefuted evidence corroborating the applicant's allegations as to the existence of the CIA “black site” in Romania, the fact that he did not state its precise location does not undermine the credibility of his allegations. 
Având în vedere probele concordante și necontestate care se coroborează cu alegațiile reclamantului privind existența unei „locații negre” a CIA în România, faptul că acesta nu a precizat locul exact al acesteia nu subminează credibilitatea alegațiilor sale.
In view of the foregoing, the Government's objection to the credibility of the evidence and sources relied on by the applicant (see paragraphs 430-435 above) cannot be upheld. 
Având în vedere cele de mai sus, nu se poate admite excepția ridicată de guvern cu privire la verosimilitatea probelor pe care s-a bazat reclamantul (a se vedea supra , pct. 430-435).
Consequently, the Court considers the applicant's allegations sufficiently convincing and, having regard to the above evidence from numerous sources corroborating his version, finds it established beyond reasonable doubt that: 
În consecință, Curtea consideră alegațiile reclamantului suficient de convingătoare și, având în vedere probele de mai sus din partea a numeroase surse care confirmă versiunea sa, consideră că s-a stabilit, dincolo de orice îndoială, că:
(a) a CIA detention facility, codenamed Detention Site Black in the 2014 US Senate Committee Report, was located in Romania; 
a) în România a existat un centru de detenție al CIA, având numele de cod Centrul de detenție Black în Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014;
(b) the facility operated from 22 September 2003 and its opening was marked by flight N313P which took off from Szymany, Poland on 22 September 2003 and, having disguised its destination by indicating Mihail Kogălniceanu International Airport in Constanţa, landed at Bucharest Băneasa Airport on the same day; and 
b) centrul a funcționat de la 22 septembrie 2003, iar deschiderea lui a fost marcată de zborul avionului N313P care a decolat din Szymany, Polonia la 22 septembrie 2003 și, având ca destinație disimulată Aeroportul Internațional Mihail Kogălniceanu din Constanța, a aterizat pe Aeroportul București Băneasa în aceeași zi;
(c) the facility was closed on the Romanian authorities' demand and its closure was marked by flight N1HC which took off from Porto, Portugal on 5 November 2005 and, having disguised its destination by indicating Mihail Kogălniceanu International Airport in Constanţa, landed at Bucharest Băneasa Airport and on the same day took off for Amman, Jordan. 
c) centrul a fost închis la cererea autorităților române, închiderea lui fiind marcată de zborul avionului N1HC care a decolat din Porto, Portugalia la 5 noiembrie 2005 și, având ca destinație disimulată Aeroportul Internațional Mihail Kogălniceanu din Constanța, a aterizat pe Aeroportul București Băneasa și în aceeași zi a decolat cu destinația Amman, Iordania.
(b) Whether the applicant's allegations concerning his rendition to Romania, secret detention at the CIA Detention Site Black in Romania and transfer from Romania to another CIA secret detention facility elsewhere (from 12 April 2004 to 6 October 2005 or 5 November 2005) were proved before the Court 
b) Chestiunea dacă alegațiile reclamantului legate de predarea sa în România, detenția sa secretă la Centrul de detenție Black al CIA din Romania și transferul din România într-un alt centru secret de detenție al CIA (din 12 aprilie 2004 până la 6 octombrie sau 5 noiembrie 2005) au fost probate în fața Curții
It is alleged that the applicant was transferred to Romania from Guantánamo on board N85VM on 12 April 2004 and that he was detained at Detention Site Black in Romania, also codenamed “Bright Light” or “Britelite” until at least 6 October 2005 or, at the latest, until 5 November 2005 (see paragraphs 115-116 and 445-451 above). 
S-a susținut că reclamantul a fost transferat în România de la Guantánamo la bordul aeronavei N85VM la 12 aprilie 2004 și că a fost ținut în România în Centrul de detenție Black, având numele de cod „Bright Light” sau „Britelite”, cel puțin până la 6 octombrie 2005 sau, cel târziu, până la 5 noiembrie 2005 (a se vedea supra , pct. 115-116 și 445-451).