natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As stated in the Lisbon Treaty​[2]​, Europe basically wants to achieve the following objectives in terms of energy policy: security of supply, competitiveness and sustainability. 
Aşa cum se precizează în Tratatul de la Lisabona​[2]​, Europa urmăreşte în esenţă următoarele obiective în termeni de politică energetică: siguranţa aprovizionării, competitivitatea şi dezvoltarea durabilă.
However, at a closer look, especially the last two goals appear difficult targets to achieve, considering that the last enlargement waves of the European Union have brought in a series of Member States with outdated infrastructure, not to mention less competitive energy economies. 
Totuşi, la o privire mai atentă, ultimele două obiective apar în mod deosebit ca ţinte dificil de atins, având în vedere că ultimele valuri de extindere ale UE au inclus ţări membre cu infrastructură învechită, fără a mai menţiona economiile energetice mai puţin competitive.
At the same time, the new energy strategy takes note of the fact that the ambitious energy and climate change objectives for 2020, aiming to reduce greenhouse gas emissions by 20%, increase the share of renewable energy to 20% and to make a 20% improvement in energy efficiency, are unlikely to be entirely achieved. 
În acelaşi timp, noua strategie energetică ţine seamă de faptul că obiectivele ambiţioase privind energia şi schimbările climatice stabilite pentru a fi realizate până în 2020 - care vizează reducerea cu 20% a emisiilor de gaze cu efect de seră, creşterea la 20% a ponderii energiei din surse regenerabile şi îmbunătăţirea cu 20% a eficienţei energetice - au puţine şanse să fie atinse.
EU energy and climate change goals have been incorporated into the Europe 2020 Strategy for smart, sustainable and inclusive growth​[3]​ and in the European Council's flagship initiative entitled “Resource efficient Europe”. 
Obiectivele UE privind energia şi schimbarea climatică au fost incorporate în Strategia Europa 2020 pentru o creştere inteligentă, durabilă şi favorabilă incluziunii​[3]​ şi în iniţiativa de referinţă a Consiliului European intitulată O Europă eficientă din punctul de vedere al utilizării resurselor.
The independent 2010 Renewable Energy Attractiveness Index​[4]​ currently names the United States and China as the best investment opportunities for renewable energy, which for Europe translates into the need for more stimuli. 
Barometrul independent Renewable Energy Attractiveness Index​[4]​ din 2010 consideră că Statele Unite şi China sunt cele mai bune oportunităţi de investiţii în domeniul energiilor din surse regenerabile, fapt care pentru Europa se traduce în nevoia de mai multe stimulente.
Among the main obstacles to achieving the EU objectives in terms of energy efficiency is the fragmentation of the internal energy market at the level of the European Union. 
Unul dintre principalele obstacole în atingerea obiectivelor UE în termeni de eficienţă energetică este fragmentarea pieţei interne a energiei.
Moreover, the security of internal energy deliveries is undermined by delays in investments and technological progress: 
Mai mult, siguranţa furnizării energiei către piaţa internă este subminată de întârzierile din investiţii şi în ceea ce priveşte progresul tehnologic.
ENTSO-Electricity has estimated that the EU needs to build or renew 30 000 km of network cables in the next ten years​[5]​. 
ENTSO-Electricity estimează că în următorii zece ani UE ar trebuie să construiască sau să reabiliteze 30 000 km de cabluri de reţea​[5]​.
Fragmented markets not only undermine the security of energy supply, but they also limit the benefits involved by a competitive market in this field. 
Pieţele fragmentate nu numai că subminează siguranţa aprovizionării cu energie, dar limitează în acelaşi timp şi beneficiile unei pieţe competitive în acest domeniu.
According to the “Energy 2020” Communication, at present, almost 45% of European electricity generation is based on low-carbon energy sources, mainly nuclear and hydropower. 
Potrivit Comunicării „Energie 2020”, în prezent aproape 45% din producţia europeană de energie electrică se bazează pe surse de energie cu emisii reduse de carbon, în principal energia nucleară şi hidroenergia.
Other elements highlighted consist in the poor quality of National Energy Efficiency Action Plans, developed by member states since 2008, and the fact that energy efficiency in transport is lagging behind. 
Alte elemente subliniate sunt slaba calitate a Planurilor naţionale de acţiune în domeniul eficienţei energetice, elaborate de statele membre din 2008 şi faptul că eficienţa energetică în domeniul transporturilor a rămas în urmă.
In other words, Europe is still far from achieving the objective set for energy efficiency. 
Cu alte cuvinte, Europa este încă departe de atingerea obiectivului stabilit referitor la eficienţa energetică.
The above-mentioned Communication also draws attention to the fact that, in spite of the serious gas supply crises that have exposed Europe's vulnerabilities, there is still no common strategy towards partner, supplier or transit countries. 
Comunicarea menţionată atrage de asemenea atenţia asupra faptului că, în ciuda gravelor crize în aprovizionarea cu gaze care au dezvăluit vulnerabilităţile Europei, nu există încă o strategie comună în relaţia cu ţările partenere, furnizoare sau de tranzit.
However, at the European Autumn Gas Conference (EAGC) held in Berlin recently, the European Energy Commissioner Günther Oettinger told the 350 gas industry officials present at the reunion that gas is fundamental to Europe's energy mix and will continue to be so for “decades to come”​[6]​. 
Totuşi, la Conferinţa europeană de toamnă privind gazele (EAGC) desfăşurată recent la Berlin, comisarul european pentru energie, Günther Oettinger, a remarcat în faţa celor 350 responsabili din industria gazului prezenţi la reuniune că gazul este fundamental în structura surselor de energie ale Europei şi va continua să fie fundamental în „deceniile care vor urma”​[6]​.
More than that, the Energy Commissioner pointed out to the fact that every EU region should have access to at least 3 different sources of gas, so as to prevent crises similar to the one occurring in early 2009, when part of Central and Eastern Europe was left without gas. 
Mai mult decât atât, comisarul pentru energie a subliniat că fiecare regiune a UE ar trebui să aibă acces la cel puţin trei surse diferite de gaze, astfel încât să se evite crizele similare celei apărute la începutul anului 2009, când o parte din Europa Centrală şi de Est a fost lăsată fără gaze.
In order to reach this target, Europe needs new pipelines, in order to ensure the diversification of imports, as well as fresh investments in transborder connections. 
Pentru atingerea acestei ţinte, Europa are nevoie de noi conducte, în vederea asigurării diversificării importurilor, precum şi de investiţii noi în conexiunile transfrontaliere.
Commissioner Oettinger also identified specific direction where new investments are needed in the gas sector: 
Comisarul Oettinger a identificat de asemenea direcţia specifică în care sunt necesare noi investiţii în domeniul gazelor:
• Interconnections linking the Baltics to the western European natural gas markets 
interconexiunile care leagă ţările baltice de pieţele vest-europene de gaze naturale
• A gas pipeline linking the Caspian Sea gas reserves to Europe (the so-called “southern corridor”) 
o conductă de gaz care leagă rezervele din Marea Caspică de Europa (aşa numitul „coridor sudic”)
• A north-south gas link to remove bottlenecks in Western Europe. 
o legătură între nord şi sud pentru a elimina strangulările din Europa Occidentală.
According to the International Energy Agency, gas will be the only fossil fuel for which demand in 2035 will be greater than in 2008, but this hardly represents a reason of joy for experts in the energy sector, since the representatives of large European gas companies do not find necessary to invest in big infrastructure projects. 
Potrivit Agenţiei Internaţionale a Energiei, gazul va fi singurul combustibil fosil pentru care cererea va fi mai mare în 2035 decât în 2008, dar acest lucru nu reprezintă chiar un motiv de bucurie pentru experţii din sectorul energetic, întrucât reprezentanţii marilor companii europene de gaze nu consideră necesar să investească în proiecte de infrastructură de amploare.
In Ştefan Nicola's opinion​[7]​, this has a lot to do with the fact that the European Commission is investing billions of euros to stimulate the use of renewables. 
În opinia lui Ştefan Nicola​[7]​, aceasta are legătură cu investiţiile de miliarde de euro efectuate de Comisia Europeană pentru a stimula utilizarea surselor de energie regenerabile.
In the light of these elements, the energy strategy of the European Union is still far away from providing all the proper answers to the continent's energy needs, despite the fact that the Union remains the world's largest energy importer. 
În lumina acestor elemente, strategia Uniunii Europene în domeniul energiei este încă departe de a putea răspunde în mod adecvat nevoilor energetice ale continentului, în ciuda faptului că Uniunea rămâne cel mai mare importator de energie din lume.
^2 Lisbon Treaty, article 194 of the Treaty on the functioning of the European Union (TFUE). 
^2 Tratatul de la Lisabona, articolul 194 din Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene (TFUE).
^3 Communication from the Commission (doc. 
^3 Comunicarea Comisiei (doc.
7110/10 of 5 March 2010). 
7110/10 din 5 martie 2010).
^4 2010 Renewable Energy Attractiveness Index, Issue 26, August 2010. 
^4 Barometrul „Renewable Energy Attractiveness Index” din 2010, ediţia 26, august 2010.
^6 Ştefan Nicola, “Europe's gas industry deeply divided over the future”, European Energy Review, http://www.europeanenergyreview.eu/index.php?id=2554 . 
^6 Stefan Nicola, „Industria gazelor în Europa, profund divizată cu privire la viitor”, European Energy Review, http://www.europeanenergyreview.eu/index.php?id=2554
THE EUROPEAN NEIGHBOURHOOD POLICY - NEW INNITIATIVES. 
POLITICA EUROPEANĂ DE VECINĂTATE - NOI INIŢIATIVE.
ROMANIA'S CONTRIBUTIONS 
CONTRIBUŢII ALE ROMÂNIEI
We bring to your attention the issue of a new micro-study from in the Working Papers series of the European Institute of Romania, under the title The European Neighbourhood Policy - New Initiatives. 
Semnalăm apariţia unui nou microstudiu în cadrul seriei Working Papers a Institutului European din România, intitulat Politica Europeană de Vecinătate - Noi Iniţiative.
Romania's contributions, elaborated by Oana Mihaela Mocanu, Project Coordinator in the EIR's within of the EIR European Studies and Analysis DepartmentUnit of the EIR. 
Contribuţii ale României şi elaborat de Oana Mihaela Mocanu, coordonator de proiect în cadrul Serviciului de analiză şi studii europene al IER.
The author presents the main elements of the European Neighbourhood Policy (ENP), the new initiatives for of cooperation between the European Union and its neighbours - the Union for the Mediterranean and the Eastern Partnership, as well as a short evaluation of Romania's main contributions within the ENP and in the field of cooperation in the Black Sea Region. 
Autoarea trece în revistă principale elemente ale politicii europene de vecinătate (PEV), noile iniţiative de cooperare a Uniunii Europene cu vecinii săi - Uniunea pentru Mediterana şi Parteneriatul Estic, precum şi o scurtă evaluare a principalelor contribuţii ale României în cadrul PEV şi în domeniul cooperării în regiunea Mării Negre.
The EU's enlargement towards the Central and Eastern Europe has modified the EU's foreign policy priorities accordingly. 
Extinderea Uniunii Europene spre Centrul şi Estul Europei a modificat corespunzător şi priorităţile politicii externe a UE.
With the frontiers shifting eastwards, an adjustment of the institutional framework and of the policies on the EU's immediate vicinity neighbourhood was required. 
Deplasarea frontierei spre Est a cerut adaptarea cadrului instituţional şi a politicilor vizând vecinătatea imediată a UE.
This is the context in which the ENP emerged. 
În acest context a apărut PEV.
Subsequently, the objectives sought after, such as the consolidation or the reform of the ENP, lead to the emergence and the promotion of new initiatives such as the Union for the Mediterranean, the eastern Eastern Partnership, projects which, along with the Black Sea Synergy, particularly accentuates the regional and multilateral component of the neighbourhood policy, being complementary to the initial bilateral elements of the ENP. 
Ulterior, urmărirea unor obiective precum consolidarea sau reforma PEV au dus la apariţia şi promovarea unor noi iniţiative precum Uniunea pentru Mediterana, Parteneriatul Estic, proiecte care, alături de Sinergia Mării Negre, accentuează în mod particular componenta regională şi multilaterală a politicii de vecinătate, fiind complementare elementelor bilaterale iniţiale ale PEV.
Romania has supported and continues to support the objective of establishing a stability and security area in its Eeastern neighbourhood, keeping in view its increased responsibilities arising from the statute of Member State on the Eastern border of the Union. 
România a sprijinit şi continuă să susţină obiectivul creării unei zone de stabilitate şi securitate în vecinătatea sa estică, având în vedere responsabilităţile sale sporite ce provin din statutul de stat membru aflat la graniţa estică a Uniunii.
Actively supporting the European perspective of Moldova, as well as the development of the regional cooperation projects in general and cross- border cooperation in particular, Romania has started a series of initiatives in the field of cooperation at the Black Sea, most of which have among their objectives the establishment / consolidation of an active and concrete presence of the European Union in the region. 
Susţinător activ al perspectivei europene a Republicii Moldova, precum şi a dezvoltării proiectelor de cooperare regională în general, transfrontalieră în special, România a demarat o serie de iniţiative în domeniul cooperării la Marea Neagră, majoritatea acestora având printre obiective şi construirea/consolidarea unei prezenţe active şi concrete a Uniunii Europene în regiune.
The idea of complementarity of the different initiatives of the European Union in the Black Sea Region, particularly between the Black Sea Synergy and the Eastern Partnership, constitutes a key element of the establishment and development of these projects. 
Ideea complementarităţii diferitelor iniţiative ale Uniunii Europene în zona Mării Negre, îndeosebi între Sinergia Mării Negre şi Parteneriatul Estic, constituie un element cheie al apariţiei şi dezvoltării acestor proiecte.
As the Eastern dimension of the ENP became particularly important after with the establishment of the Eastern Partnership, not only the overlapping of policies, objectives, instruments formulated by the two initiatives might be envisaged, but also a potential competition between the two, which can derive even from aspects related to the financing of concrete projects to be implemented. 
Dimensiunea răsăriteană a PEV dobândind o importanţă deosebită după apariţia Parteneriatului Estic, s-ar putea întrevedea nu doar o suprapunere a politicilor, obiectivelor, instrumentelor enunţate de cele două iniţiative, ci şi o potenţială concurenţă între cele două, ce poate deriva chiar din aspecte legate de finanţarea proiectelor concrete avute în vedere.
There is the risk that the multitude of initiatives, often overlapping, which have as object and scope the Black Sea basin might gradually lead to the dilution of the interest and availability willingness to cooperate of the EU Member States, as well as of the substance and the strategic importance of the practical cooperation in the region and not to their stimulation, as anticipated in all of the official documents and projects to be implemented within these initiatives. 
Există riscul ca multitudinea iniţiativelor, adesea suprapuse, ce au ca obiect şi arie de cuprindere tocmai bazinul Mării Negre să conducă treptat la diluarea atât a interesului şi disponibilităţii statelor membre UE, cât şi a substanţei şi importanţei strategice a cooperării practice în regiune, şi nu la stimularea acestora, aşa cum anticipează toate documentele oficiale şi proiectele avute în vedere a fi implementate în cadrul acestor iniţiative.
It will be important to observe notice to what extent all these initiatives will prove to be efficient in practical terms, particularly in the new ENP institutional framework which generously provides instruments and work mechanisms. 
Va fi important de observat în ce măsură toate aceste iniţiative se vor dovedi a fi eficiente în termeni practici, îndeosebi în noul cadru instituţional, generos în instrumente şi mecanisme de lucru pe care îl oferă PEV.
Decisions concerning the euro area 
Decizii privind zona euro
The financial stability topic is extremely intense debated this year. 
Tema stabilităţii financiare este extrem de puternică în acest an.
The Council, at the proposal of the Task Force for the Economic Governance, supports the creation of a European Stability Mechanism around which are concentrated the main reunions of the institutions involved in the making and applying of financial and economic policies. 
Consiliul, la propunerea Grupului de lucru pentru guvernanţa economică, susţine crearea unui Mecanism european de stabilitate, în jurul căruia se concentrează principalele reuniuni ale instituţiilor cu rol în elaborarea şi aplicarea politicilor financiare şi economice.
The Mechanism and the Euro Plus Pact​[1]​ are the priorities of the current agenda. 
Mecanismul şi Pactul euro plus​[1]​ sunt priorităţile agendei actuale.
So far, euro has been adopted by 17 Member States (chronologically): 
Moneda euro a fost adoptată până în prezent în 17 state membre ale Uniunii Europene (în ordine cronologică):
Belgium, Germany, Ireland, Spain, France, Italy, Luxembourg, Netherlands, Austria, Portugal, Finland, Greece, Slovenia, Cyprus, Malta, Slovakia and Estonia. 
Belgia, Germania, Irlanda, Spania, Franţa, Italia, Luxemburg, Ţările de Jos, Austria, Portugalia, Finlanda, Grecia, Slovenia, Cipru, Malta, Slovacia şi Estonia.
The ministers of finance of this states form the Eurogroup, at first an informal group that plays more and more the role of an influential formal institution. 
Miniştrii de finanţe din aceste state alcătuiesc Eurogrupul, un organism informal la început, dar care capătă tot mai mult rolul unei influente instituţii formale.
The financial stability of the euro area represents the concern of the EU institutions, especially after the beginning of the crisis. 
Stabilitatea financiară a zonei euro este o preocupare a instituţiilor UE, mai cu seamă după declanşarea crizei.
It is more and more obvious the fact that the Community method in this field is less used as the intergovernmental cooperation method is preferred. 
Este tot mai vizibil faptul că metoda comunitară în acest domeniu este mai puţin folosită, metoda cooperării interguvernamentale fiind preferată.
To this end, the calendar established by the Council until the general agreement between the presidency and the EP​[2]​, planned to be signed in June, is relevant. 
În acest sens, este semnificativ calendarul stabilit de Consiliu până la acordul general dintre preşedinţie şi PE​[2]​, prevăzut pentru luna iunie.
The task force proposed by the Council in March 2010 presented its proposals in October 2010 and Herman Van Rompuy​[3]​, President of the European Council, highlights in all his speeches that the European Monetary Union cannot work on a long-term basis without an increased coordination. 
Grupul de lucru propus de Consiliu în martie 2010 şi-a prezentat propunerile în octombrie 2010, iar Herman Van Rompuy​[3]​, Preşedintele Consiliului European, subliniază în toate intervenţiile sale că Uniunea Monetară europeană nu poate funcţiona pe termen lung fără o coordonare crescută.
To this end, consulting the Council's website allows the creation of a brief chronological presentation of the main reunions concerning the financial policy in the euro area which may show the interest for this topic. 
În acest sens, parcurgerea site-ului Consiliului permite elaborarea unei succinte prezentări cronologice a principalelor reuniuni cu privire la politica financiară în zona euro, care ar putea ilustra cât de fierbinte este această problematică.
The necessity and importance of the decisions at EU level is reflected in the role of the Council in its formal and informal reunions, in the emerging role of the Eurogroup (see the informal reunion of March 11th, 2011), in the decision-making relations with the Commission and the Parliament. 
Necesitatea şi importanţa deciziilor la nivelul UE se reflectă în rolul preponderent al Consiliului în reuniunile sale formale şi informale, în rolul emergent al Eurogrupului (vezi şi reuniunea informală din 11 martie 2011), în relaţiile la nivel decizional cu Comisia şi cu Parlamentul.
date event/institution DECISIONS 
data eveniment / instituţie DECIZII
25 - 26 March 2010 European Council creating a Task force for establishing the necessary measures in the crisis situation and for budgetary discipline 
25 - 26 March 2010 Consiliul European stabilirea Grupului de lucru pentru a stabili măsuri necesare în situaţia de criză şi pentru disciplina bugetară
21 October 2010 report of the Task force presented to the Council recommendations of the Task force for the economic governance (chaired by Herman Van Rompuy) 
21 octombrie 2010 raport al Grupului de lucru prezentat Consiliului recomandările Grupului de lucru pentru guvernanţa economică(prezidat de Herman Van Rompuy)
28 - 29 October 2010 European Council​[4]​ proposal: 
28 - 29 octombrie 2010 Consiliul European​[4]​ propunere:
European Stability Mechanism (ESM) 
Mecanismul european de stabilitate (MES)
28 November 2010 Eurogroup declaration defines the key elements of ESM 
28 noiembrie 2010 declaraţie Eurogrup defineşte elementele cheie ale MES
16 - 17 December 2010 European Council limited amending of TFEU for the creation of the ESM 
16 - 17 decembrie 2010 Consiliul European modificarea limitată a TFUE pentru a institui MES
4 February 2011 European Council consolidating the Stability and Growth Pact; answer to the crisis 
4 februarie 2011 Consiliul European consolidarea Pactului de solidaritate şi de creştere; răspuns la criză
14 March 2011 Eurogroup reunion preparing ESM 
11 martie 2011 reuniune informală 17 şefi de stat sau de guvern din zona euro; mesajul Preşedintelui Consiliului European :
15 March 2011 Council of Ministers for Economic and Financial Affairs (ECOFIN)​[5]​ general approach for a set of measures for strengthening the economic governance; negotiations with the EP 
„a avea o monedă unică înseamnă a acţiona în comun” Concluzii:a fost aprobat Pactul pentru euro;pregătirea MES pentru Consiliul din 24 - 25 martie; continuarea şi finalizarea celor şase propuneri legislative ale Comisiei referitoare la guvernanţa economică;
25 March European Central Bank monetary evolutions in the euro area in February 2011 
25 martie Banca Centrală Europeană evoluţiile monetare în zona euro în februarie 2011
24 June 2011 European Council general agreement with the EP concerning the recommendations of the Task force for economic governance 
24 iunie 2011 Consiliul European acord general cu PE privind recomandările Grupului de lucru pentru guvernanţa economică
While ECOFIN was initially the Council's group in charge with establishing the financial policy, the powers of the European Central Bank have increased after the adoption of the Treaty of Lisbon. 
Dacă la început ECOFIN era formaţiunea Consiliului cu rolul de a stabili politica financiară, după adoptarea Tratatului de la Lisabona, asistăm la o creştere sporită a atribuţiilor unei instituţii noi a UE, şi anume Banca Centrală Europeană.
ECOFIN remains an important actor that agrees the measures for strengthening the economic governance in the EU, especially in the euro area, as an answer to the events in the sovereign debt market. 
ECOFIN rămâne un actor important​[6]​ care agreează măsurile pentru întărirea guvernanţei economice în UE, mai cu seamă în zona euro, ca răspuns la fenomenele din pieţele datoriilor suverane.