natgillin/translations-raw huggingface dataset:
But for market-oriented pragmatists, it may be just another excellent business opportunity. 
Pentru pragmaticii cu spirit de piaţă însă, este posibil ca toate acestea să reprezinte doar o altă oportunitate de afaceri.
The EU is trying to keep cool 
UE încearcă să menţină o atmosferă răcoroasă
The European Union assumed a leading role in international climate protection when it set forth the objective to limit global warming to less than 2º C above the pre-industrial levels - a thermal boundary beyond which the risks associated with climate change will prove extremely difficult to mitigate. 
UE şi-a asumat la nivel internaţional un rol foarte important în domeniul protejării climei atunci când a stabilit obiectivul de a limita încălzirea globală la mai puţin de 2º C faţă de nivelurile pre-industriale - o graniţă termică dincolo de care riscurile asociate încălzirii globale vor fi extrem de dificil de atenuat.
The targets are the main provisions of the Climate and Energy Package and the instrument by which the package will become operational is a revamped EU Emissions Trading Scheme (EU ETS). 
Ţintele sunt principalele prevederi ale Pachetului Energie - Schimbări Climatice, care va deveni operaţional printr-o schemă UE de comercializare a certificatelor de emisii (EU ETS) revizuit.
How it works 
Cum funcţionează
Overall, the main idea is that it does not really matter where these emissions come from but what their total amounts are. 
La o privire de ansamblu, ideea principală este aceea că nu este important de unde provin aceste emisii, ci care sunt cantităţile lor totale.
The greenhouse gas which contributes the most to global warming is carbon dioxide (CO2) and you are free to emit one tonne of CO2​[2]​ if you have received an allowance. 
Gazul cu efect de seră care contribuie cel mai mult la încălzirea globală este dioxidul de carbon (CO2) şi, dacă ai primit un certificat, ai voie să emiţi o tonă de CO2​[2]​.
Currently, being a “cap and trade” scheme, the EU ETS sets a limit for the amount of emissions allowed and within that limit the actors on the market can buy and sell allowances according to their need. 
În prezent, fiind o schemă cap and trade („plafonează şi comercializează”), EU ETS stabileşte o limită pentru cantitatea de emisii permise şi, în această limită, actorii de pe piaţă pot cumpăra şi vinde certificate în funcţie de necesităţile lor.
Based on this data, the logic of the carbon trading market goes as follows: you can use your money to invest in technologies that will enable you to pollute less, or use them to pay some other actor on the market to pollute less. 
În baza acestor date, logica pieţei carbonului este următoarea: poţi să-ţi investeşti banii în tehnologii care îţi vor permite să poluezi mai puţin, sau poţi să plăteşti un alt actor de pe piaţă ca să polueze mai puţin.
But basically, if you pollute less, you will be able to sell that part of the emission allowance you have not used, to some other polluter who needs it. 
Dar, în principiu, dacă poluezi mai puţin, vei putea să vinzi numărul de certificate pe care nu le-ai folosit unui alt poluator care are nevoie de ele.
The main criticism is that this scheme may be just “business as usual” rather than a tactic in the strategy of going green. 
Principala critică este aceea că această schemă poate fi doar o „afacere”, mai degrabă decât o tactică în strategia ecologizării.
This comes as a result of the fact that the degree of success or failure of the scheme is ultimately established by measuring whether the reduction of emissions obtained is enough so as to contain global warming. 
Acest lucru este rezultatul faptului că gradul de succes sau eşec al schemei se stabileşte în cele din urmă măsurând dacă reducerea emisiilor obţinută este suficient de mare încât să stopeze încălzirea globală.
The market proved this objective wrong in the first EU ETS Trading Period (2005-2007), when word got out of “over-allocation” and consequently the price of allowances dropped. 
Acest obiectiv nu a fost realizat în prima perioadă de comercializare a UE ETS (2005 - 2007) tocmai din cauza pieţei, a cărei reacţie la fenomenul de „supra-alocare” a fost scăderea preţului certificatelor.
No sound business policy envisages investing in green technology if the costs associated with this are higher than paying an actor on the market to pollute less. 
Nici un plan de afaceri profitabil nu ar propune investiţii în tehnologie ecologică dacă acestea costă mai mult decât ar costa să plăteşti un actor de pe piaţă să polueze mai puţin.
Phase III 
Faza a III-a
The revised EU ETS​[3]​ envisages a third Trading Period (2013 - 2020) which aims at building on the experience of the previous two and the measures of which are thought to ensure harmonisation and fair competition on the market among the installations benefiting from allowances: instead of 27 National Allocation Plans which determine the number of allowances at national level, a single EU - wide cap on allowances will be put in place. 
EU ETS refăcut​[3]​ propune o a treia perioadă de comercializare (2013 - 2020) care are obiectiv să profite de experienţa primelor două şi ale cărei măsuri se presupune că vor asigura armonizarea şi concurenţa nedistorsionată pe piaţă între instalaţiile care beneficiază de certificate: în loc de 27 Planuri de alocare naţională care determină numărul de certificate la nivel naţional, se va stabili un singur plafon de alocare la nivelul UE.
Also, starting with 2013, as opposed to the current situation when allowances are offered for free, almost half of the total number of allowances will be auctioned. 
De asemenea, din 2013, spre deosebire de situaţia curentă în care certificatele sunt oferite cu titlu gratuit, pentru aproape jumătate din numărul total de certificate se va licita.
Aviation emissions will be placed under the scheme starting with 2012. 
Emisiile din aviaţie vor fi introduse în schemă din 2012.
Too much sky for one scheme 
Mai multe naţiuni, o singură schemă
Milton Friedman once said that “The most important single central fact about a free market is that no exchange takes place unless both parties benefit”. 
Milton Friedman spunea că „elementul cel mai important în legătură cu piaţa liberă este acela că un schimb între două părţi poate avea loc numai în cazul în care ambele au de câştigat de pe urma lui”.
Following that insight, if one country (i.e. Member State) seems to be bad for business, even for environmental reasons, then you might consider relocating to a place more user-friendly. 
În lumina acestei judecăţi, dacă normele dintr-o ţară (i.e. dintr-un stat membru) pare că nu sunt propice dezvoltării unei afaceri, fie chiar şi din motive de mediu, alternativa este relocarea într-o zonă mai puţin constrângătoare din punct de vedere normativ.
Carbon leakage is just one of the implications associated with the post-2012 ETS scenario, while meeting the targets established at the European level implies that the various Member States (especially the newcomers) will have to carry out dramatic structural reforms in various sectors of their economy. 
Fenomenul relocării emisiilor de dioxid de carbon constituie numai una din implicaţiile asociate cu un scenariu EU ETS post-2012; atingerea ţintelor stabilite la nivel european presupune ca statele membre (şi în special noile state membre) să realizeze reforme structurale majore la nivelul diverselor sectoare economice.
However ambitious, in order to yield significant results, the EU scheme has to relate to the other international mechanisms designed to help fight climate change, whether already in place (The Kyoto Protocol), or envisaged (US ETS). 
Oricât de ambiţioasă ar fi, pentru a putea genera rezultate semnificative, schema UE trebuie să fie în strânsă legătură cu alte mecanisme internaţionale menite să susţină combaterea încălzirii globale, fie că acestea sunt puse deja în funcţiune (Protocolul de la Kyoto), sau doar avute în vedere (o schemă a SUA de comercializare a certificatelor de emisii).
Awaited by Antarctic penguins and market-oriented pragmatists alike, the UN Climate Change Conference in December 2009 in Copenhagen aims to produce a global agreement on ways of tackling climate change beyond 2012. 
Aşteptată atât de pinguinii din Antarctica cât şi de pragmaticii cu spirit de piaţă, Conferinţa ONU privind Schimbările Climatice care va avea loc în decembrie 2009 la Copenhaga are drept scop atingerea unui acord global în privinţa modalităţilor de a aborda problema schimbărilor climatice dincolo de orizontul de timp 2012.
Iulia Serafimescu 
Analiză şi Studii Europene
^1 Intergovernmental Panel on Climate Change, 2007 Fourth Assessment Report 
^1 Grupul interguvernamental privind schimbările climatice, Al patrulea raport de evaluare, 2007.
^2 or the equivalent of another greenhouse gas. 
^2 sau echivalentul unui alt gaz cu efect de seră.
^3 See Directive 2009/29/EC of the European Parliament and of the Council of 23 April 2009 amending Directive 2003/87/EC so as to improve and extend the greenhouse gas emission allowance trading scheme of the Community. 
^3 A se vedea Directiva 2009/29/EC a Parlamentului European şi a Consiliului din 23 aprilie 2009 de modificare a Directivei 2003/87/EC pentru îmbunătăţirea şi extinderea programelor de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunităţii.
A CONFERENCE FOR A SAFER WORLD 
O CONFERINŢĂ PENTRU O LUME MAI SIGURĂ
In October 1962, the Soviet- sponsored ballistic missiles sites being constructed in Cuba were discovered by U.S. Airforce reconnaissance flights. 
În octombrie 1962, zboruri de recunoaştere ale forţelor aeriene americane descopereau în Cuba baze sovietice de lansare a unor rachete balistice.
That was one of the hottest episodes of the Cold War and those were the security concerns of the age, an age in which international relations were shaped in a very different way. 
A fost unul dintre cele mai încinse episoade ale Războiului Rece, pentru că acestea erau preocupările în materie de securitate în epocă, o epocă în care relaţiile internaţionale arătau cu totul altfel.
That was also the year of the first Conference on Security Policy in Munich, which took place in a bipolar world imbued by concepts such as containment, détente and Realpolitik. 
Acela a fost şi anul primei Conferinţe de la München privind Politica de Securitate, care s-a desfăşurat într-o lume bipolară impregnată de concepte precum îndiguire, destindere şi Realpolitik.
Today, the 45th Security Conference taking place in Munich revealed a different set of security concerns and challenges for world leaders committed to making the world a safer place. 
Acum, cea de-a 45-a Conferinţă de la München privind securitatea a demonstrat că există un alt set de preocupări şi provocări în materie de securitate pentru acei lideri care s-au angajat să transforme lumea într-un loc mai sigur.
Europeans go multilateral 
Europenii îmbrăţişează multilateralismul
In the realm of security but not only, the European drive is towards a so-called “effective multilateralism” advocated as early as 2003 in the basic European strategy document, “A Secure Europe in a Better World”. 
În domeniul securităţii, la fel ca şi în alte domenii, impulsul european se îndreaptă către un aşa-numit „multilateralism eficace”, promovat încă din 2003 în documentul european fundamental de strategie O Europă mai sigură într-o lume mai bună.
The report on the implementation of this security strategy, issued in late 2008, speaks again about multilateralism and argues that the global challenges and key threats to security today cannot be tackled by any of the international actors alone. 
Apărut la sfârşitul anului 2008, raportul privind punerea în aplicare a acestei strategii de securitate vorbeşte din nou despre multilateralism şi susţine că provocările globale şi ameninţările principale la adresa securităţii astăzi nu pot fi adresate în mod singular de niciunul dintre actorii internaţionali.
When Europeans say multilateralism, they are mainly addressing Washington. 
Atunci când europenii spun multilateralism, ei doresc să fie auziţi în special la Washington.
This is because, at least at the rhetorical level, everybody in Europe calls for a redefinition of the transatlantic ties to the extent that the transatlantic relationship needs to be more European and lose some of the British bias. 
Aceasta deoarece, cel puţin la nivel retoric, toate statele europene doresc o redefinire a legăturilor transatlantice în măsura în care relaţia transatlantică are nevoie să devină „mai europeană” şi „mai puţin britanică”.
Again, when Europeans say multilateralism, they are addressing the new emerging powers in the global arena. 
La fel, atunci când europenii spun multilateralism doresc să fie auziţi de noile puteri în ascensiune pe scena globală.
The European view is that these new powers need to be ensured proper representation in global institutions that deal with global challenges, so that the actions of those institutions themselves become more legitimate. 
Perspectiva europeană este că acestor noi puteri trebuie să li se asigure o reprezentare corespunzătoare în cadrul instituţiilor globale care tratează provocările identificate la nivel mondial, astfel încât acţiunile acestor instituţii să capete un grad sporit de legitimitate.
The new Franco-German perspective on NATO relates to the European concept of defence arguing that the two have to be complementary, and implies that we can no longer speak about NATO preeminence as far as European security is concerned. 
Noua perspectivă franco-germană asupra NATO este legată de conceptul european de apărare şi susţine că acestea trebuie să fie complementare, implicând faptul că nu se mai poate vorbi despre o preeminenţă a NATO în ceea ce priveşte securitatea europeană.
This view seems rather disturbing for the EU member states in Central Europe, since they favour a more traditional approach on European security, i.e. a strong NATO in defence of its Eastern border. 
Pentru statele membre UE din Europa Centrală, această perspectivă provoacă mai degrabă îngrijorare, deoarece ele sunt favorabile unei abordări mai tradiţionale asupra securităţii europene, respectiv o Alianţă Nord - Atlantică puternică, care să îşi poată apăra graniţa estică.
Still on the Eastern border topic, member states like Poland and the Czech Republic continue to argue for a tougher stance on Russia, calling the US missile defence system in Europe a good idea. 
Tot referitor la subiectul graniţei estice, state membre precum Polonia sau Cehia continuă să susţină că este nevoie de o poziţie mai fermă în ceea ce priveşte Rusia, salutând iniţiativa americană a unui sistem de apărare anti-rachetă în Europa.
Several significant others, such as Germany, advocated at the conference the need to integrate Russia in any future security architecture (while opposing Ukraine and Georgia's bid for a NATO Membership Action Plan), while the ESDP High Representative Javier Solana spoke about the need to defeat the “general atmosphere of mistrust” regarding Russia's intentions. 
Alţi câţiva actori importanţi, cum ar fi Germania, au susţinut la conferinţă faptul că Rusia trebuie integrată în orice arhitectură de securitate viitoare (iar aceşti actori continuă să se opună acordării pentru Georgia şi Ucraina a Planului de Acţiune în vederea Aderării la NATO), în timp ce Înaltul Reprezentant pentru PESC, Javier Solana, a vorbit despre necesitatea de a depăşi „atmosfera generală de neîncredere” în ceea ce priveşte intenţiile Rusiei.
Afghanistan goes first for the United States 
Afganistanul este prioritatea Statelor Unite
The Munich Security Conference allowed a glimpse at the new American administration's foreign policy and confirmed that the top security priority for the US is Afghanistan. 
Conferinţa de la München privind Securitatea a permis o privire rapidă asupra politicii externe a noii administraţii de la Washington şi a confirmat că prima prioritate americană în materie de securitate este Afganistanul.
Acknowledging that today's global threats “have no respect for borders”, American Vice President Biden explicitly addressed US partners: 
Menţionând că ameninţările globale din prezent „nu respectă nicio graniţă”, vice-preşedintele american Joe Biden s-a adresat în mod explicit partenerilor Statelor Unite:
“Our security is shared. 
„Contribuim cu toţii la securitatea noastră.
And so, too, I respectfully suggest, is our responsibility to defend it”. 
La fel, îmi permit cu respect să sugerez, trebuie să contribuim cu toţii la responsabilitatea noastră de a o apăra”.
The plea to share the responsibilities of global security may sound appealing to the Europeans, inasmuch as it seems to fit their concept of multilateralism, but it may prove difficult to embrace: at a time of deep economic troubles, the European states will have to spend more for the Alliance, send in more troops, learn to military address counter-insurgence and share all the existent risks with the US. 
Această pledoarie de a împărtăşi responsabilităţile securităţii globale ar putea fi atractivă pentru europeni în măsura în care se potriveşte conceptului de multilateralism, dar este posibil ca ea să se dovedească greu de îmbrăţişat: într-o perioadă cu grave probleme de ordin economic, statele europene vor trebui să cheltuiască mai mult pentru Alianţă, să contribuie cu mai multe trupe, să ofere un răspuns militar contra-insurgenţei, şi să împărtăşească toate riscurile existente cu Statele Unite.
Going to the NATO Summit 
Către un Summit NATO
The next round of discussions regarding the European security architecture will probably take place in the framework of the NATO Summit in April, jointly hosted by France and Germany. 
Următoarea rundă de discuţii cu privire la arhitectura europeană de securitate va avea cel mai probabil loc în cadrul Summit-ului NATO din luna aprilie, un summit organizat în comun de Franţa şi Germania.
Depending on the answer given by the European states to the Afghanistan commitment test, tomorrow's security concept might be at stake: the security threats of a globalized world leave no place for a Cold War - oriented NATO. 
În funcţie de răspunsul oferit de statele europene la testul angajamentului în Afganistan, este posibil ca miza să fie însuşi conceptul de securitate de mâine: într-o lume globalizată, ameninţările la adresa securităţii nu lasă loc pentru o Alianţă Nord-Atlantică orientată spre Războiul Rece.
The European Institute of Romania and ECHR 
Institutul European din România şi CEDO
On 12 March 2010, the Collaboration Protocol between the European Institute of Romania, the Legal Science Society, the "Acad. Andrei Rădulescu” Legal Research Institute of the Romanian Academy - Centre for European Legal Studies and the Romanian Society of Community Law has been signed​[1]​. 
În data de 12 martie 2010, la sediul IER s-a semnat Protocolul de colaborare între Institutul European din România, Societatea de Ştiinţe Juridice, Institutul de Cercetări Juridice „Acad. Andrei Rădulescu” al Academiei Române - Centrul de Studii de Drept European şi Societatea Română de Drept Comunitar​[1]​.
Representatives of the above-mentioned institutions took part in the event, as well as representatives of the Superior Council of Magistracy, of the Council of Europe, university teachers, but also legal experts, translators and people interested in the ECHR case-law. 
La eveniment au participat atât reprezentanţi ai instituţiilor mai sus amintite, cât şi reprezentanţi ai Consiliului Superior al Magistraturii, ai Consiliului Europei, profesori universitari, precum şi jurişti, traducători, persoane interesate de problematica CEDO.
Considering Romania's 4th rank in terms of number of applications lodged with the ECHR, following Russia, Turkey and Ukraine (these four states account for approximately 54% of all the applications lodged by nationals from the 47 contracting parties to the Convention for the Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms), the importance of the ECHR case-law-related topics is constantly growing. 
Având în vedere locul al IV-lea ocupat de România în topul numărului de cereri introduse la CEDO, după Rusia, Turcia şi Ucraina (aceste patru state totalizează aproximativ 54% din plângerile introduse de cetăţeni din cele 47 de state semnatare ale Convenţiei pentru apărarea drepturilor şi libertăţilor fundamentale ale omului), importanţa problematicii jurisprudenţei CEDO este din ce în ce mai mare.
It includes 21 translations that have never been published before and benefits from an easily accessible alphabetical index, whose structure is based on fields of law, articles of the Convention, the specific human rights violated, independent verbal structures, national legal institutions and other key-terms. 
Baza pentru selecţia hotărârilor incluse în volum a reprezentat-o protocolul încheiat în 2008 de Institutul European din România cu Consiliul Superior al Magistraturii​[3]​, selecţia finală fiind determinată atât de relevanţa şi actualitatea diferitelor hotărâri, cât şi de intenţia de a acoperi un număr cât mai mare de domenii.
The European Institute of Romania 
Institutul European din România
Europe's Agenda until 2020 
Agenda Europei până în 2020
The European Commission launched in March a strategy for overcoming the crisis and preparing the EU for the next ten years. 
Comisia Europeană a lansat în luna martie o strategie pentru ieşirea din criză şi pregătirea Uniunii pentru următorii zece ani.
The progress will be monitored according to five indicators which are representative at the Community level: 
Progresele vor fi monitorizate în funcţie de cinci indicatori reprezentativi la nivel comunitar:
Employment of 75% of the population between 20-64 years old; 
75% din populaţia între 20-64 ani să fie angajată;
Investment of 3% of the GDP in research and development; 
3% din PIB să fie investit în cercetare dezvoltare;
Achievement of climate objectives ″20/20/20″; 
obiectivele climatice „20/20/20” să fie îndeplinite;
Decrease of early school dropout down to 10% and university education for 40% of the young population; 
abandonul şcolar timpuriu să fie de până la 10%, în timp ce 40% din populaţia tânără să aibă studii universitare;
Reduction by 20 million of the number of people exposed to poverty. 
de redus cu 20 milioane numărul persoanelor expuse sărăciei.
Form more information, please visit: www.ec.europa.eu/eu2020 (​http:​/​​/​www.ec.europa.eu​/​eu2020​) 
Pentru mai multe informaţii: www.ec.europa.eu/eu2020 (​http:​/​​/​www.ec.europa.eu​/​eu2020​)
Nr. 6 - June 2009 Page 1 - Interview 
Nr. 6 - iunie 2009-07-02
Suggested questions - Mr. Mats Åberg: 
Întrebări propuse - Dl. Mats Åberg:
H.E. MATS ÅBERG 
EXCELENŢA SA DOMNUL MATS ÅBERG
Ambassador of the Kingdom of Sweden in Romania 
Ambasadorul Regatului Suediei în România
The Swedish Government has declared itself prepared to take on this challenge. 
Guvernul suedez s-a declarat pregătit să îşi asume această provocare
Sweden is wraping up the 18 month presidency programme, started by the French and continued by the Czechs. 
Suedia încheie programul celor 18 luni de preşedinţie, început de francezi şi continuat de cehi.
What are Sweden's goals for this upcoming presidency? 
Care sunt obiectivele Suediei pentru preşedinţia care urmează?
The general priorities of the Swedish Presidency can be summed up as follows: 
Priorităţile generale ale preşedinţiei suedeze pot fi sintetizate după cum urmează:
The global economic and financial crisis. 
Criza economică şi financiară mondială.
Solutions that are both global and European must be found. 
Trebuie găsite soluţii deopotrivă globale şi europene.
The EU must emerge from this crisis in a stronger position. 
UE trebuie să iasă din această criză pe o poziţie mai puternică.
Climate change. 
Schimbarea climatică.
The EU must continue to assume its responsibility for the climate threat. 
UE trebuie să continue să îşi asume responsabilitatea pentru ameninţarea climatică.
The Presidency and its partners have to work for the adoption of a new climate agreement at the international climate negotiations in Copenhagen in December. 
Preşedinţia şi partenerii săi trebuie să lucreze în vederea adoptării unui nou acord climatic la negocierile internaţionale pe teme climatice de la Copenhaga din decembrie.
The Stockholm Programme. 
Programul Stockholm.