natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, examining only the graphic representation of the trade mark (e.g. in the Madrid System) can be misleading because, depending on the graphic representation of the signs used in the certificates, bulletins, etc., a mark claimed as a word mark may include figurative or stylised elements or fonts. 
De exemplu, examinarea exclusivă a reprezentării grafice a mărcii (de exemplu, în sistemul de la Madrid) poate induce în eroare, deoarece, în funcție de reprezentarea grafică a semnelor utilizate în certificate, buletine etc., o marcă revendicată ca marcă verbală poate să includă elemente sau fonturi figurative sau stilizate.
In these cases, the claim will prevail over the exact reproduction in the certificate, bulletins, etc. 
În aceste cazuri, marca revendicată va prevala asupra reproducerii exacte din certificate, buletine etc.
Marks in non-Roman characters must be considered as word marks in the designated jurisdictions where those characters are officially used (e.g. Cyrillic in the case of an EUTM or an IR designating Bulgaria or the EU, in accordance with the indication of category No 28.05 ‘inscriptions in Cyrillic characters' of the Vienna Classification of figurative elements). 
Mărcile alcătuite din caractere non-latine trebuie considerate mărci verbale în jurisdicțiile desemnate în care aceste caractere sunt utilizate în mod oficial (de exemplu, caracterele chirilice în cazul unei mărci UE sau al unei înregistrări internaționale care desemnează Bulgaria sau UE, conform indicației pentru categoria nr. 28.5, „Inscripții cu caractere chirilice”, din Clasificarea de la Viena a elementelor figurative).
The following Cyrillic word marks are identical. 
Următoarele mărci verbale chirilice sunt identice:
A difference of just one letter is sufficient for a finding of non-identity. 
O diferență de doar o literă este suficientă pentru a se constata absența identității.
Whether or not a space, a punctuation mark (e.g. hyphen, full stop) or an accent is a significant difference (and therefore excludes the finding of identity as stated in Arthur et Félicie, § 50-54) is assessed on a case-by-case basis, taking into consideration the relevant language. 
Dacă un spațiu, un semn de punctuație (de exemplu, o cratimă sau un punct) sau un accent reprezintă sau nu o diferență semnificativă (excluzând, prin urmare, constatarea identității, astfel cum se menționează în cauza Arthur et Félicie, § 50-54) se evaluează de la caz la caz, având în vedere limba corespunzătoare.
In some languages the same term can be written together, with a space or a hyphen (e.g. weekend versus week-end; sea land versus sealand) so the public will not notice the difference. 
În unele limbi, același termen poate fi scris într-un cuvânt, cu spațiu sau cu cratimă (de exemplu, weekend sau week-end; sea land sau sealand), iar publicul nu va observa diferența.
However, the use of a space, hyphen or accent may change the meaning of the word element and therefore influence how the sign is perceived. 
Însă utilizarea unui spațiu, a unei cratime sau a unui accent poate, de asemenea, să schimbe sensul cuvântului, influențând deci modul în care este perceput semnul.
The following word marks are not identical. 
Următoarele mărci verbale nu sunt identice:
2.4 Word marks and figurative marks 
Mărci verbale și mărci figurative
A word mark and a figurative mark, even when both consist of the same word, will not be identical unless the differences are so insignificant that they may go unnoticed by the relevant public. 
O marcă verbală și o marcă figurativă, chiar și atunci când ambele sunt constituite din același cuvânt, nu sunt identice decât dacă diferențele sunt atât de nesemnificative, încât pot trece neobservate de publicul relevant.
In the following examples the signs are clearly not identical. 
În următoarele exemple, în mod clar, semnele nu sunt identice:
However, the finding that trade marks are not identical can be more difficult if the figurative trade mark is written in normal typeface. 
Constatarea faptului că mărcile nu sunt identice poate fi însă mai dificilă dacă marca figurativă este scrisă cu font obișnuit.
Nevertheless, in the following examples the trade marks were found not to be identical. 
Totuși, în următoarele exemple s-a constatat că mărcile nu sunt identice:
2.5 Identity of figurative marks 
Identitatea între mărci figurative
Two figurative marks are identical when both signs match in all their elements (shape, colours, contrast, shadowing, etc.). 
Există identitate între două mărci figurative în cazul în care cele două semne se potrivesc în privința tuturor elementelor lor (formă, culori, contrast, umbre etc.).
It goes without saying that use of the same word will not suffice for a finding of identity when the figurative element is not the same. 
Este de la sine înțeles că utilizarea aceluiași cuvânt nu va fi suficientă pentru constatarea identității dacă elementul figurativ nu este același.
The following marks are not identical. 
Următoarele mărci nu sunt identice:
However, since in the following case the difference in the presentation of the letters ‘TEP' in italics would go unnoticed by the public, the marks were considered identical. 
În schimb, în cauza următoare, deoarece diferența constând în prezentarea literelor „TEP” cu caractere cursive ar trece neobservată de către public, s-a considerat că mărcile sunt identice.
2.6 Identity of an earlier black and white (B&W) or greyscale mark with a colour mark application 
Identitatea între o marcă anterioară în alb-negru sau în nuanțe de gri cu o marcă UE solicitată în culori
In the framework of the European Trade Mark and Design Network, the Office and a number of trade mark offices in the European Union have agreed on a Common Practice with regard to the scope of identity of earlier B&W or greyscale marks with coloured versions of the same sign. 
În cadrul Rețelei europene pentru mărci, desene și modele industriale, Oficiul și o serie de oficii pentru mărci din Uniunea Europeană au convenit asupra unei practici comune cu privire la nivelul identității dintre mărcile anterioare în alb-negru sau în nuanțe de gri și versiunile color ale aceluiași semn.
According to this Common Practice, the differences between an earlier B&W or greyscale mark and a coloured version of the same sign will normally be noticed by the average consumer, with the consequence that the marks are not considered identical. 
Conform acestei practici comune, diferențele dintre o versiune alb-negru sau în nuanțe de gri și una color a aceluiași semn vor fi observate în mod normal de către consumatorul mediu, iar în consecință mărcile nu vor fi considerate identice.
It is only under exceptional circumstances that the signs will be considered identical, namely where the differences in the colours or in the contrast of shades are so insignificant that a reasonably observant consumer will perceive them only upon examining the marks side by side. 
Numai în situații excepționale semnele vor fi considerate identice, și anume în cazul în care diferențele de culoare sau de contrast între nuanțe sunt atât de nesemnificative, încât un consumator rezonabil de atent nu le va percepe decât dacă examinează mărcile una lângă cealaltă.
In other words, for the finding of identity the differences in the colour of the signs in question must be hardly noticeable by the average consumer. 
Cu alte cuvinte, pentru constatarea identității, diferențele de culoare dintre semnele în cauză trebuie să fie greu de sesizat de către consumatorul mediu.
Invented examples of significant differences with the consequence of no identity. 
Exemple fictive de diferențe semnificative care ar avea drept consecință constatarea absenței identității:
Invented examples of insignificant differences with the consequence of identity. 
Exemple fictive de diferențe nesemnificative, care ar avea drept consecință constatarea identității:
In relation to the findings above, the issue as to whether a trade mark registered in B&W or greyscale should be considered to cover all colours has also been addressed by the Court in a subsequent judgment (09/04/2014, T623/11, Milanówek cream fudge, EU:T:2014:199). 
În legătură cu constatările de mai sus, Tribunalul a pus în discuție, într-o hotărâre ulterioară (09/04/2014, T623/11, Milanówek cream fudge, EU:T:2014:199). și întrebarea dacă ar trebui să se considere că o marcă înregistrată în alb și negru sau în nuanțe de gri acoperă toate culorile.
3 Similarity of Signs 
Asemănarea între semne
The similarity of signs depends on the distinctiveness (see paragraph 3.2 below) and dominant character (see paragraph 3.3 below) of their components, and on other possible relevant factors defined in the opposition decision. 
Asemănarea între semne depinde de caracterul distinctiv (a se vedea subpunctul 3.2 de mai jos) și de caracterul dominant (a se vedea subpunctul 3.3 de mai jos) al componentelor acestora, precum și de alți eventuali factori relevanți definiți în decizia referitoare la opoziție.
In the comparison of marks, the visual, phonetic and conceptual similarity must be assessed by weighing up the coinciding and the differing elements, and by taking into consideration their distinctiveness and dominance (see paragraph 3.4 below) and whether and to what degree these elements coin the overall impression produced by the marks. 
În procesul de comparare a mărcilor, asemănarea vizuală, fonetică și conceptuală trebuie evaluată cântărind elementele care coincid și care diferă și luând în considerare caracterul distinctiv și caracterul dominant al acestora (a se vedea subpunctul 3.4 de mai jos), precum și stabilind dacă și în ce măsură aceste elemente determină impresia generală produsă de mărcile respective.
All these considerations will lead to a conclusion on the degree of similarity in each (visual, phonetic and conceptual) aspect (see paragraph 3.5 below). 
Toate aceste considerații vor conduce la o concluzie privind gradul de asemănare în privința fiecărui aspect (vizual, fonetic și conceptual) (a se vedea subpunctul 3.5 de mai jos).
3.2 Distinctive elements of the marks 
Elementele distinctive ale mărcilor
In the Sabèl judgment (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23), the Court held that ‘… (the) global appreciation of the visual, aural or conceptual similarity of the marks in question, must be based on the overall impression given by the marks, bearing in mind, in particular, their distinctive and dominant components'. 
În Hotărârea Sabèl (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23), Curtea a statuat că „... aprecierea globală în ceea ce privește asemănarea vizuală, auditivă sau conceptuală dintre mărcile în cauză trebuie să se întemeieze pe impresia generală produsă de acestea, ținând seama, în special, de elementele lor distinctive și dominante”.
Therefore, the degree of distinctiveness of the various components of composite marks is an important criterion that must be considered within the trade mark comparison. 
Prin urmare, gradul caracterului distinctiv al diferitelor componente ale mărcilor compuse este un criteriu important, care trebuie să fie luat în considerare în procesul de comparare a mărcilor.
When assessing the similarity of signs, the degree of distinctiveness of their coinciding and differing components should be established because distinctiveness is one of the factors that determine the importance of those elements in each sign and, accordingly, the impact of the commonalities/differences in the overall impression of the signs. 
Atunci când se apreciază asemănarea dintre semne, trebuie stabilit gradul caracterului distinctiv al componentelor care coincid și al celor care diferă, deoarece acesta este unul dintre factorii care determină importanța elementelor respective în cadrul fiecărui semn și, în consecință, impactul elementelor comune/diferite în impresia generală produsă de semne.
A coincidence in a distinctive element and/or a difference in an element with no or little distinctiveness tend to increase the degree of similarity. 
Coincidența la nivelul unui element distinctiv și/sau deosebirea la nivelul unui element cu caracter distinctiv slab sau inexistent tind să mărească gradul de asemănare.
Consequently, although trade mark proprietors commonly use non-distinctive or weak elements as part of a trade mark to inform consumers about certain characteristics of the relevant goods or services, it may be more difficult to establish that the public may be confused as to origin due to similarities that solely pertain to non-distinctive or weak elements. 
În consecință, deși titularii de mărci utilizează în mod frecvent, în alcătuirea mărcii, elemente nedistinctive sau slabe pentru a informa consumatorii cu privire la anumite caracteristici ale produselor sau serviciilor respective, ar putea fi mai dificil de stabilit că publicul poate fi indus în eroare în privința originii din cauza unor asemănări existente exclusiv la nivelul elemente nedistinctive sau slabe.
Therefore, in principle, the distinctiveness of all components of both the earlier and of the contested mark should be examined. 
Prin urmare, în principiu trebuie să se examineze caracterul distinctiv al tuturor componentelor -, atât ale mărcii anterioare, cât și ale mărcii contestate.
It is important to distinguish between the analysis of the distinctive character of (i) the component of a mark and (ii) the earlier mark as a whole. 
Este important să se facă distincție între analiza caracterului distinctiv (i) al unei componente a mărcii și (ii) al mărcii anterioare în ansamblu.
Analysing the components determines whether the signs in conflict coincide in a component that is distinctive (and therefore important), non-distinctive or weak (therefore being of less importance in the trade mark comparison). 
Analiza componentelor determină dacă semnele aflate în conflict coincid în ceea ce privește o componentă care este distinctivă (și, prin urmare, importantă), nedistinctivă sau slabă (deci mai puțin importantă în procesul de comparare a mărcilor).
The analysis of the earlier mark as a whole determines the scope of protection afforded to that mark, which is a separate consideration within the likelihood of confusion, independent from the comparison of the trade marks (see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 2, Double Identity and Likelihood of Confusion, Chapter 5, Distinctiveness of the Earlier Mark). 
Analiza mărcii anterioare în ansamblu determină întinderea protecției acordate acestei mărci, aceasta fiind o apreciere separată în cadrul riscului de confuzie, independentă de compararea mărcilor (a se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 2, Dubla identitate și riscul de confuzie, Capitolul 5, Caracterul distinctiv al mărcii anterioare).
However, if either mark consists of one element only, the decision in the part dealing with the comparison of signs will establish whether the distinctiveness of that element is normal or lower than normal. 
Pe de altă parte, dacă una dintre mărci constă într-un singur element, decizia luată în etapa comparării semnelor va stabili in ce măsură caracterul distinctiv al elementului respectiv este normal sau mai slab decât normal.
In this case, it cannot be found that the element lacks distinctiveness. 
În acest caz, nu se poate concluziona că elementul este lipsit de caracter distinctiv.
3.2.1 What is a component of a sign? 
Ce înseamnă o componentă a unui semn?
The Court has not defined what is to be regarded as a ‘component' or ‘element' of a sign. 
Curtea nu a definit ce anume trebuie să fie considerat „componentă” sau „element” al unui semn.
It is easy to identify components when a sign is visually divided into different parts (e.g. separate figurative and verbal components). 
Componentele sunt ușor de identificat atunci când semnul este împărțit vizual în părți diferite (de exemplu, componente figurative și componente verbale separate).
However, the term ‘component' encompasses more than these visual distinctions. 
Termenul „componentă” nu se limitează însă la aceste deosebiri vizuale.
Ultimately, the perception of the sign by the relevant public is decisive and a component exists wherever the relevant public perceives one. 
În ultimă instanță, factorul determinant este percepția semnului de către publicul relevant și se poate vorbi despre existența unei componente în toate cazurile în care aceasta este percepută de public.
For example, the relevant public will often regard one-word signs as being composed of different components, in particular, where one part has a clear and evident meaning while the rest is meaningless or has a different meaning (e.g. in the mark EUROFIRT, ‘Euro' will be widely understood as referring to Europe whereas ‘Firt' is meaningless, giving this word mark two components: ‘Euro' and ‘Firt'). 
De exemplu, publicul relevant percepe adesea semnele constituite dintr-un singur cuvânt ca fiind constituite din componente diferite, în special atunci când o parte are un înțeles clar și evident, iar restul nu are niciun înțeles sau are un înțeles diferit (de exemplu, în marca EUROFIRT, componenta „Euro” va fi înțeleasă de majoritatea ca făcând referire la Europa, în timp ce „Firt” nu are niciun înțeles, ceea ce înseamnă că această marcă verbală cuprinde două componente: „Euro” și „Firt”).
In such cases, the elements of one-word signs could be regarded as ‘components' in the terminology of the Court. 
În astfel de cazuri, elementele semnelor constituite dintr-un singur cuvânt ar putea fi considerate drept componente în sensul terminologiei folosite de Curte.
However, words should not be artificially dissected. 
Cu toate acestea, cuvintele nu trebuie să fie divizate în mod artificial.
Dissection is not appropriate unless the relevant public will clearly perceive the components in question as separate elements. 
Divizarea nu este adecvată decât dacă publicul relevant va percepe în mod clar componentele în cauză ca elemente separate.
A case-by-case assessment is required as to whether the division of a sign into components is artificial (e.g. whether splitting the word ‘LIMEON' for fruit into the components ‘LIME' and ‘ON' would be artificial or not) (see also paragraphs 3.4.3.2 and 3.4.5.1 below). 
Este necesar să se aprecieze în fiecare caz în parte dacă împărțirea unui semn în componente este artificială [de exemplu, dacă împărțirea cuvântului „LIMEON”, utilizat pentru fructe, în componentele „LIME” și „ON” ar fi artificială sau nu] (a se vedea subpunctele 3.4.3.2 și 3.4.5.1 de mai jos).
3.2.2 Examination of distinctiveness 
Examinarea caracterului distinctiv
3.2.2.1 What is distinctiveness? 
Ce este caracterul distinctiv?
The Court has defined distinctiveness in the following manner: 
Curtea a definit caracterul distinctiv după cum urmează:
In determining the distinctive character of a mark and, accordingly, in assessing whether it is highly distinctive, the national court must make an overall assessment of the greater or lesser capacity of the mark to identify the goods or services for which it has been registered as coming from a particular undertaking, and thus to distinguish those goods or services from those of other undertakings (emphasis added). 
Pentru a determina caracterul distinctiv al unei mărci și, prin urmare, pentru a aprecia dacă acest caracter este puternic distinctiv, instanța națională trebuie să realizeze o apreciere globală a capacității mai mari sau mai mici a mărcii de a identifica produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată ca provenind de la o anumită întreprindere și, astfel, de a distinge aceste produse sau servicii de cele ale altor întreprinderi (sublinierea noastră).
Importantly, distinctive character is a matter of degree and, when analysing distinctiveness, a sliding scale applies whereby a component of a sign can lack distinctiveness entirely, be fully distinctive (to a normal degree) or be at any point in-between. 
Este important de precizat că există diverse grade ale caracterului distinctiv și că pentru analizarea lui se folosește o scară variabilă, conform căreia o componentă a unui semn poate fi complet lipsită de caracter distinctiv, poate avea un caracter distinctiv deplin (un grad normal) sau se poate situa oriunde între aceste două grade.
At this point, it must be noted that it is not, in principle, the Office's practice to recognise a higher than average degree of inherent distinctiveness for individual components of signs. 
În acest punct trebuie precizat că, în principiu, în practica Oficiului nu se recunoaște un grad mai ridicat decât cel mediu pentru caracterul distinctiv intrinsec al componentelor individuale ale semnelor.
Any higher degree of distinctiveness (enhanced distinctiveness, reputation) is related to actual recognition of the mark by the relevant public, and is eventually examined only with respect to the earlier mark (see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 2, Double Identity and Likelihood of Confusion, Chapter 5, Distinctiveness of the Earlier Mark). 
Orice grad mai pronunțat al caracterului distinctiv (caracter puternic distinctiv, renume) este determinat de recunoașterea mărcii în practică de către publicul relevant și, în cele din urmă, este examinat numai în raport cu marca anterioară (a se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 2, Dubla identitate și riscul de confuzie, Capitolul 5, Caracterul distinctiv al mărcii anterioare).
A mark or, by analogy, its components will not have a higher degree of distinctive character just because there is no conceptual link to the relevant goods and services (16/05/2013, C379/12 P, H / Eich, EU:C:2013:317, § 71). 
O marcă sau, prin analogie, componentele sale nu au un grad mai pronunțat de caracter distinctiv doar pentru că nu există o legătură conceptuală cu produsele și serviciile relevante (16/05/2013, C379/12 P, H / Eich, EU:C:2013:317, § 71).
An element of a sign is not distinctive if it is exclusively descriptive of the goods and services themselves or of the characteristics of those goods and services (such as their quality, value, purpose, provenance, etc.) and/or if its use in trade is common for those goods and services. 
Un element al unui semn nu este distinctiv dacă reprezintă exclusiv o descriere a produselor și serviciilor propriu-zise sau a caracteristicilor acestor produse și servicii (cum ar fi calitatea, valoarea, scopul, proveniența etc.) și/sau dacă utilizarea lui în comerț este uzuală pentru produsele și serviciile respective.
Similarly, an element of a sign that is generic (such as a common shape of a container or a common colour) will also lack distinctiveness. 
În mod similar, sunt lipsite de caracter distinctiv și elementele semnelor generice (de exemplu, forma uzuală a unui recipient sau o culoare comună).
An element of a sign may be distinctive to a low degree (weak) if it refers to (but it is not exclusively descriptive of) characteristics of the goods and services. 
Un element al unui semn poate avea caracter puțin distinctiv (slab distinctiv) atunci când face referire la caracteristicile produselor și serviciilor (fără a fi pur descriptiv).
If the allusion to the goods and services is sufficiently imaginative or clever, the mere fact that there is an allusion to characteristics of the goods might not materially affect distinctiveness, as in the following examples. 
Dacă aluzia la produse și servicii este suficient de creativă sau de ingenioasă, este posibil ca simplul fapt că se face aluzie la caracteristicile produselor să nu afecteze substanțial caracterul distinctiv, ca în exemplele următoare.
‘Billionaire' for gaming services is allusive in a manner that would affect distinctiveness, because it implies, for instance, that you may become a billionaire. 
Termenul „Billionaire” (miliardar) folosit pentru jocuri de noroc este aluziv într-un mod de natură să îi afecteze caracterul distinctiv, deoarece sugerează, de exemplu, că jucătorul ar putea deveni miliardar.