natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, as the filing prohibited by Article 8(3) EUTMR is an application for the acquisition of trade mark rights in the EU, the agreement must also concern the same territory. 
Prin urmare, întrucât obiectul interdicției de la articolul 8 alineatul (3) este cererea de dobândire a drepturilor asupra unor mărci din UE, acordul trebuie să se refere tot la același teritoriu.
Therefore, it is immaterial whether after that time the applicant entered negotiations with the opponent, or made unilateral proposals with the purpose of becoming a representative or agent of the latter. 
Prin urmare, este irelevant dacă, ulterior acelei date, solicitantul a intrat în negocieri cu oponentul sau a prezentat propuneri unilaterale cu scopul de a deveni reprezentant sau agent al acestuia din urmă.
However, even if the agreement between the parties was formally concluded after the filing date of the application, it may still be possible to deduce from the evidence that the parties were already in some form of commercial cooperation before the signature of the relevant contract and that the applicant was already acting as the opponent's agent, representative, distributor or licensee. 
Pe de altă parte, chiar dacă acordul dintre părți a fost încheiat în mod oficial ulterior datei de depunere a cererii, poate fi posibil să se deducă, pe baza dovezilor, că între părți exista deja o anumită formă de cooperare comercială înainte de semnarea contractului relevant și că solicitantul acționa deja ca agent, reprezentant, distribuitor al oponentului sau deținător al unei licențe din partea acestuia.
However, the agreement between the parties does not have to be still in force technically when the application is filed. 
Nu este necesar ca acordul încheiat între părți să fie încă în vigoare din punct de vedere tehnic la data cererii de înregistrare a mărcii.
The reference to a filing made by an ‘agent or representative' should not be understood as a formal requirement that must be present at the time the EUTM application is filed. 
Referirea la o cerere de înregistrare depusă de un „agent sau reprezentant” nu trebuie înțeleasă ca o condiție de formă care trebuie îndeplinită la momentul depunerii cererii de înregistrare a mărcii UE.
Article 8(3) EUTMR also applies to agreements that expired before the filing date of the EUTM application, provided that the time that has lapsed is of such duration that it can be reasonably assumed that the obligation of trust and confidentiality was still present when the EUTM application was filed (confirmed 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 65). 
Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE se aplică și în cazul acordurilor care au expirat înaintea datei de depunere a cererii de înregistrare a mărcii UE, cu condiția ca perioada scursă să fie de așa natură încât să se poată presupune în mod rezonabil că obligația de încredere și de confidențialitate exista încă la data de depunere a cererii de înregistrare a mărcii UE (confirmat prin 13/04/2011, T262/09, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2011:171, § 65).
Article 8(3) EUTMR and Article 6septies PC do not protect a trade mark proprietor that is careless and makes no efforts to secure trade mark protection on its own. 
Articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE și articolul 6 septies din Convenția de la Paris nu oferă protecție titularilor de mărci care sunt neglijenți și nu iau nicio măsură pentru a-și asigura protecția mărcilor prin propriile eforturi.
Post-contractual fiduciary obligations mean that none of the parties may use the termination of an agreement as a pretext for getting rid of its obligations, for example, by terminating an agreement and immediately afterwards filing a trade mark. 
Obligațiile de încredere post-contractuale înseamnă că niciuna dintre părți nu poate utiliza încetarea unui acord ca pretext pentru a se elibera de obligațiile care îi revin - de exemplu, reziliind acordul și depunând imediat după aceea o cerere de înregistrare a unei mărci.
The rationale of Article 8(3) EUTMR and Article 6septies PC is to prevent a situation where a representative in country A of a principal who owns trade marks in country B, and who is meant to market the trade-marked goods and observe the interests of the latter in country A, uses the filing of a trade mark application in country A as a weapon against the principal, for example to force the principal to continue with the representative and to prevent the principal from entering the market in country A. This rationale likewise applies if an agreement exists but the representative terminates it to take advantage and file a trade mark for the same reasons. 
Motivația care stă la baza articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE și a articolului 6 septies din Convenția de la Paris este aceea de a preveni situația în care un reprezentant din țara A al unui mandant deținător de mărci în țara B, care ar trebui să promoveze produsele care poartă marca respectivă și să respecte interesele acestuia din urmă în țara A, folosește depunerea unei cereri de înregistrare a mărcii în țara A ca armă împotriva mandantului, de exemplu pentru a-l forța să continue colaborarea cu reprezentantul și a-l împiedica să intre pe piața din țara A. Același raționament se aplică și dacă există un acord, însă reprezentantul îl reziliază pentru a obține un avantaj și a înregistra marca din aceleași motive.
However, this does not create absolute rights for the principal to obtain trade mark protection in other countries. 
Acest lucru nu creează însă drepturi absolute pentru mandant, prin care acesta să obțină protecția mărcii în alte țări.
The mere fact that the principal holds a trade mark in country B does not give the principal an absolute right to obtain trade marks in all other countries; the trade marks registered in different countries are in principle independent from each other and may have different proprietors, in accordance with Article 6(3) PC. 
Simplul fapt că mandantul deține o marcă în țara B nu îi dă dreptul absolut de a obține protecția mărcii în toate celelalte țări; potrivit articolului 6 alineatul (3) din Convenția de la Paris, mărcile înregistrate în diferite țări sunt, în principiu, independente unele de celelalte și pot avea titulari diferiți.
Article 6septies PC is an exception to this principle and only to the extent that the contractual or de facto obligations of the parties involved justify this. 
Articolul 6 septies din Convenția de la Paris reprezintă o excepție de la acest principiu, dar numai în măsura în care obligațiile contractuale sau de facto ale părților implicate o justifică.
Only to that extent is it justified that the ensuing EUTM would ‘belong' to the principal under Article 21 EUTMR (19/11/2007, R 73/20064, PORTER (fig.) / PORTER (fig.) et al., § 26). 
Numai în această măsură este justificat ca marca UE respectivă să „aparțină” mandantului în virtutea articolului 21 din Regulamentul privind marca UE (19/11/2007, R 73/20064, PORTER (fig.) / PORTER (fig.) et al., § 26).
This should be assessed on a case-by-case basis, and the decisive factor should be whether it is still possible for the applicant to take commercial advantage of its expired relationship with the trade mark proprietor by exploiting the know-how and contacts it acquired because of its position. 
Situația trebuie evaluată de la caz la caz, iar factorul decisiv trebuie să îl constituie posibilitatea ca solicitantul să obțină avantaje comerciale de pe urma relației sale expirate cu titularul mărcii, prin exploatarea know-how-ului și a contactelor pe care le-a obținut datorită poziției sale.
4.2 Application in the agent's name 
Depunerea cererii în numele agentului
According to Article 8(3) EUTMR, the trade mark applied for will not be registered where the agent or representative applies for registration thereof in its own name. 
În conformitate cu articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE, marca solicitată nu se înregistrează în cazul în care agentul sau reprezentantul solicită înregistrarea ei în nume propriu.
It will usually be easy to assess whether this requirement has been fulfilled, by comparing the name of the applicant with that of the person appearing in the evidence as the agent or representative of the proprietor. 
De obicei, este ușor să se aprecieze îndeplinirea acestei cerințe prin compararea numelui solicitantului cu cel al persoanei care figurează în dovezi drept agent sau reprezentant al titularului.
However, there may be cases where the agent or representative will try to circumvent this provision by arranging for the application to be filed by a third person, whom it either controls, or with whom it has entered into some form of understanding to that effect. 
Pot exista însă și cazuri în care agentul sau reprezentantul va încerca să eludeze această dispoziție luând măsuri ca cererea să fie depusă de un terț pe care îl controlează sau cu care a încheiat o înțelegere în acest sens.
In such cases adopting a more flexible approach is justified. 
În astfel de cazuri se justifică adoptarea unei abordări mai flexibile.
Therefore, if it is clear that because of the nature of the relationship between the person filing the application and the agent, the situation is effectively the same as if the application had been filed by the agent personally, it is still possible to apply Article 8(3) EUTMR, notwithstanding the apparent discrepancy between the applicant's name and the name of the proprietor's agent. 
Prin urmare, dacă este clar că, dată fiind natura relației dintre persoana care depune cererea și agent, situația este efectiv identică aceleia în care cererea ar fi fost depusă de agentul însuși, atunci articolul 8 alineatul (3) rămâne încă aplicabil, în pofida discrepanței evidente dintre numele solicitantului și numele agentului titularului.
Such a case could arise if the application is filed not in the name of the agent's company, but in the name of a natural person that shares the same economic interests as the agent, as for example its president, vice-president or legal representative. 
Un astfel de caz ar putea apărea dacă cererea nu este depusă în numele societății agentului, ci în numele unei persoane fizice având aceleași interese economice cu agentul, de exemplu președintele, vicepreședintele sau reprezentantul legal al acestuia.
Given that in this case the agent or representative could still benefit from such a filing, it should be considered that the natural person is bound by the same limitations as the company. 
Având în vedere că, în acest caz, agentul sau reprezentantul ar putea beneficia în continuare de pe urma cererii depuse, trebuie să se considere că persoana fizică este supusă acelorași limitări ca societatea.
Moreover, if the person filing the contested application had also signed the agency agreement on behalf of the company, this would have to be considered a strong argument in favour of the application of Article 8(3) EUTMR, since in such a case the applicant cannot possibly deny direct knowledge of the relevant prohibitions. 
În plus, dacă persoana care depune cererea contestată a semnat și contractul de reprezentare în numele societății, acest lucru trebuie considerat un argument puternic în favoarea aplicării articolului 8 alineatul (3) deoarece, într-un astfel de caz, solicitantul nu poate nega cunoașterea directă a interdicțiilor relevante.
Similarly, if an agency agreement contained a clause holding the management of the company personally responsible for the observance of the contractual obligations undertaken by the agent, this would also have to be considered a further indication that the filing of the application is covered by the prohibition of Article 8(3) EUTMR. 
În mod similar, dacă un contract de reprezentare conține o clauză prin care se stabilește răspunderea personală a conducerii societății cu privire la respectarea obligațiilor contractuale asumate de către agent, acest lucru trebuie considerat un indiciu suplimentar că cererea depusă intră sub incidența interdicției prevăzute la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE.
A similar case arises where the agent or the representative and the applicant are distinct legal entities, but the evidence shows that they are controlled, managed or run by the same natural person. 
Un caz similar apare atunci când agentul sau reprezentantul și solicitantul sunt persoane juridice distincte, dar dovezile arată că sunt controlați, gestionați sau conduși de aceeași persoană fizică.
For the reasons given above it is appropriate to ‘lift the corporate veil' and apply Article 8(3) EUTMR also to these cases. 
Din motivele expuse mai sus, se cuvine „să se înlăture paravanul corporativ” și să se aplice articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE și în aceste cazuri.
4.3 Application without the proprietor's consent 
Depunerea cererii fără acordul titularului
Even though the absence of the proprietor's consent is a necessary condition for the application of Article 8(3) EUTMR, the opponent does not have to submit evidence that shows that the agent was not permitted to file the EUTM application. 
Chiar dacă lipsa acordului titularului este o condiție necesară pentru aplicarea articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE, nu este nevoie ca oponentul să prezinte dovezi care să demonstreze că agentul nu avea permisiunea să depună cererea de înregistrare a mărcii UE.
A mere statement that the filing was made without its consent is generally sufficient. 
În general, este suficientă o simplă declarație că cererea a fost depusă fără acordul titularului.
This is because the opponent cannot be expected to prove a ‘negative' fact, such as the absence of consent. 
Acest lucru se datorează faptului că nu i se poate cere oponentului să dovedească un fapt „negativ”, cum este lipsa acordului din partea titularului.
In these cases the burden of proof is reversed and it is up to the applicant to prove that the filing was authorised, or to give some other justification for its acts. 
În astfel de cazuri, sarcina probei este inversată și solicitantul este cel căruia îi revine obligația de a dovedi că depunerea cererii a fost autorizată sau de a oferi o altă justificare pentru acțiunile sale.
In view of the need to provide effective protection to the legitimate proprietor from unauthorised acts of its agents, the application of Article 8(3) EUTMR should be denied only where the proprietor's consent is sufficiently clear, specific and unconditional (06/09/2006, T6/05, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2006:241, § 40). 
Având în vedere necesitatea de a proteja efectiv titularul legitim împotriva acțiunilor neautorizate ale agenților săi, aplicarea articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE trebuie refuzată numai în cazul în care acordul titularului este suficient de clar, de precis și de necondiționat (06/09/2006, T6/05, First Defense Aerosol Pepper Projector, EU:T:2006:241, § 40).
Therefore, even if the proprietor has expressly authorised the filing of the EUTM application, its consent cannot be considered sufficiently clear if it has not also explicitly specified that the application may be in the name of the agent. 
Prin urmare, chiar dacă titularul a autorizat în mod expres depunerea cererii de înregistrare a mărcii UE, acordul său nu poate fi considerat suficient de clar decât dacă precizează explicit că cererea poate fi depusă în numele agentului.
Likewise, even if the proprietor has expressly authorised the filing of an EUTM application, its consent cannot be considered sufficiently specific for the purposes of Article 8(3) EUTMR if there is no indication of the specific signs for which the applicant has permission to file as an EUTM. 
În mod similar, chiar dacă titularul a autorizat în mod expres depunerea unei cereri de înregistrare a unei mărci UE, acordul său nu poate fi considerat suficient de precis pentru aplicarea articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE dacă nu se indică semnele specifice pentru care solicitantul are permisiunea de a solicita înregistrarea ca marcă UE.
It will be generally easier to assess whether the filing was authorised by the proprietor where the conditions under which an agent or representative may apply for an EUTM application are adequately regulated by contract, or are given by other kinds of direct evidence (letters, written representations, etc.). 
În general, este mai ușor de apreciat dacă depunerea cererii a fost autorizată de titular atunci când condițiile în care un agent sau un reprezentant poate depune o cerere de înregistrare a unei mărci UE sunt reglementate corespunzător prin contract sau sunt sugerate de alte tipuri de dovezi directe (scrisori, declarații scrise etc.).
In most cases, such evidence will be sufficient to demonstrate whether the proprietor has given its express consent, or if the applicant has exceeded the limits of its authorisation. 
În majoritatea cazurilor, astfel de dovezi sunt suficiente pentru a stabili dacă titularul și-a dat acordul în mod expres sau dacă solicitantul a depășit limitele autorizației primite.
In other cases, a contract will either not exist or it will be inadequate on the subject. 
În alte cazuri, un contract fie nu va exista, fie nu va fi suficient în privința acestei chestiuni.
Although the wording of Article 8(3) EUTMR is in principle broad enough to include cases of tacit or implied consent, such consent should only be inferred if the evidence is sufficiently clear as to the intentions of the proprietor. 
Deși formularea articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE este, în principiu, suficient de generală încât să includă cazurile de acord tacit sau implicit, se poate deduce că a existat un astfel de acord numai dacă dovezile sunt suficient de clare cu privire la intențiile titularului.
If the evidence is completely silent as to the existence of an express or implied authorisation, lack of consent should be generally presumed. 
Dacă nu există dovezi cu privire la existența unei autorizații exprese sau implicite, în general trebuie să se presupună lipsa acestui acord.
Notwithstanding indirect indications and evidence pointing to implied consent, any ambiguity or doubt should be interpreted in favour of the opponent, as it will usually be quite difficult to assess whether such consent is sufficiently clear and unequivocal. 
În pofida dovezilor și a indiciilor indirecte care sugerează un acord implicit, orice ambiguitate sau îndoială trebuie interpretată în favoarea oponentului, deoarece în general este foarte dificil de apreciat dacă un astfel de acord implicit este suficient de clar și de neechivoc.
For example, the mere fact that the proprietor tolerated unauthorised applications in the name of the agent in third jurisdictions cannot alone create legitimate expectations on the part of the applicant that the proprietor will not object to the filing of an EUTM application either. 
De exemplu, simpla tolerare de către titular a unor cereri neautorizate depuse în numele agentului în jurisdicții terțe nu înseamnă că solicitantul poate avea așteptarea legitimă ca titularul să nu se opună nici depunerii unei cereri de înregistrare ca marcă UE.
The fact that the proprietor tolerates conduct outside the boundaries of a contract (such as use of the sign) cannot lead to the conclusion that filing the EUTM did not breach the established fiduciary duty if consent is not clear, specific and unconditional. 
Faptul că titularul tolerează acțiuni desfășurate în afara limitelor unui contract (cum ar fi utilizarea semnului) nu poate duce la concluzia că depunerea cererii de înregistrare ca marcă UE nu a încălcat obligațiile de încredere stabilite, dacă acordul nu este clar, precis și necondiționat.
Even where consent of the proprietor has been deemed to be clear, specific and unconditional, it will be a question of fact to determine if such consent survives a change of proprietor by way of an asset sale. 
Chiar și în cazul în care se consideră că acordul titularului a fost clar, precis și necondiționat, va trebui să se răspundă la întrebarea de fond dacă un astfel de acord se menține în cazul schimbării titularului printr-o vânzare de active.
4.4 Absence of justification on the part of the applicant 
Lipsa unei justificări din partea solicitantului
As mentioned above, since it is not possible for the opponent to prove the absence of consent, the burden of proof is reversed and it is up to the applicant to show that the filing of the application was authorised by the proprietor. 
Astfel cum s-a menționat mai sus, întrucât nu este posibil ca oponentul să dovedească faptul că nu și-a dat acordul, sarcina probei este inversată și solicitantul este cel care trebuie să demonstreze că depunerea cererii a fost autorizată de titular.
Although Article 8(3) EUTMR treats the lack of the proprietor's consent and the absence of a valid justification on the part of the applicant as two separate conditions, these requirements largely overlap to the extent that if the applicant establishes that the filing of the application was based on some agreement or understanding to this effect, then it will also have provided a valid justification for its acts. 
Deși articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE tratează lipsa acordului titularului și lipsa unei justificări valabile din partea solicitantului ca două condiții separate, aceste cerințe se suprapun în mare măsură, astfel încât, dacă solicitantul constată că depunerea cererii s-a bazat pe un acord sau pe o înțelegere în acest sens, atunci va furniza și o justificare valabilă pentru acțiunile sale.
In addition, the applicant may invoke any other kind of circumstance showing that it had a justification for filing the EUTM application in its own name. 
În plus, solicitantul poate să invoce orice alt tip de circumstanțe care să demonstreze că a avut o justificare pentru depunerea cererii de înregistrare a mărcii UE în nume propriu.
However, in the absence of evidence of direct consent, only exceptional reasons are accepted as valid justifications, in view of the need to avoid a violation of the proprietor's legitimate interests without sufficient indications that its intention was to allow the agent to file the application in its own name. 
Cu toate acestea, în lipsa unor dovezi privind un acord direct, numai motivele excepționale sunt acceptate ca justificări valabile, având în vedere necesitatea de a evita încălcarea intereselor legitime ale titularului în lipsa unor indicii suficiente privind intenția acestuia de a permite agentului să depună cererea în nume propriu.
For example, it could be possible to infer that the proprietor has tacitly consented to the filing of the application if it does not react within a reasonable period of time after having been informed by the applicant that it intends to apply for an EUTM in its own name. 
De exemplu, este posibil să se deducă faptul că titularul a consimțit tacit la depunerea cererii dacă acesta nu reacționează într-o perioadă rezonabilă de timp după ce a fost informat de către solicitant despre intenția sa de a depune o cerere de înregistrare a mărcii UE în nume propriu.
However, even in such a case it will not be possible to assume that the application has been authorised by the proprietor if the agent had not made it sufficiently clear to the proprietor in advance in whose name it would file the application. 
Totuși, chiar și într-un astfel de caz, nu se va putea presupune că cererea a fost autorizată de titular dacă agentul nu l-a informat suficient de clar pe titular, în prealabil, cu privire la persoana în numele căreia va fi depusă cererea.
Another case of valid justification could be if the proprietor causes its agent to believe that it has abandoned the mark, or that it is not interested in obtaining or maintaining any rights in the territory concerned, for example, by suspending the use of the mark over a relatively long period of time. 
Un alt caz de justificare valabilă ar putea fi acela în care titularul îl determină pe agentul său să creadă că a abandonat marca sau că nu este interesat de obținerea sau de păstrarea vreunui drept pe teritoriul în cauză - de exemplu, dacă suspendă utilizarea mărcii pe o perioadă de timp relativ lungă.