natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Assessment of the relevance, pertinence, conclusiveness and efficacy of evidence lies within the discretion and power of judgment of the Office, not the parties, and falls outside the adversarial principle that governs inter partes proceedings (01/08/2007, R 201/20064, OCB (fig.) / O.C.B., OCB (fig.), § 19; 14/11/2000, R 823/19993, SIDOL / SIDOLIN). 
Evaluarea relevanței, a pertinenței, a caracterului concludent și a eficacității dovezilor este de competența și la latitudinea Oficiului, nu a părților, și nu se supune principiului contradictorialității care reglementează procedurile inter partes (01/08/2007, R 201/20064, OCB (fig.) / O.C.B., OCB (fig.), § 19; 14/11/2000, R 823/19993, SIDOL / SIDOLIN).
A declaration by the applicant concluding that use has been proved does not, therefore, have any effect on the Office's findings. 
Prin urmare, declarația solicitantului din care reiese că utilizarea a fost dovedită nu are niciun efect asupra concluziilor Oficiului.
The request for proof of use is a defence plea by the applicant. 
Cererea privind dovada utilizării reprezintă un mijloc de apărare pentru solicitant.
However, once the defence plea has been raised by the applicant, it is solely up to the Office to carry out the subsequent procedure and evaluate whether the evidence submitted by the opponent is to be regarded as of sufficient probative value. 
Cu toate acestea, odată invocat acest mijloc de apărare de către solicitant, desfășurarea procedurii ulterioare și evaluarea măsurii în care probele prezentate de oponent pot fi considerate a avea valoare probatorie suficientă sunt de competența exclusivă a Oficiului.
However, the applicant does have the possibility of formally withdrawing the request for proof of use (see paragraph 3.4.4 above). 
Solicitantul are, însă, posibilitatea de a-și retrage în mod oficial cererea de prezentare a dovezii de utilizare (a se vedea punctul 3.4.4 de mai sus).
This is not contrary to Article 95(1) EUTMR, which stipulates that in inter partes proceedings the Office is restricted in its examination to the facts, evidence and arguments provided by the parties and the relief sought. 
Aceste reguli nu sunt contrare articolului 95 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE, care prevede că, în cadrul procedurilor inter partes, examinarea efectuată de Oficiu se limitează la faptele, elementele de probă și argumentele prezentate de părți și la cererile introduse de părți.
However, although the Office is bound by the facts, evidence and arguments provided by the parties, it is not bound by the legal value that the parties may give thereto. 
Totuși, deși faptele, elementele de probă și argumentele prezentate de părți au caracter obligatoriu pentru Oficiu, acest lucru nu este valabil și pentru valoarea juridică pe care părțile o pot atribui acestora.
Hence, the parties may agree as to which facts have been proved or not, but may not determine whether or not these facts are sufficient to establish genuine use (01/08/2007, R 201/20064, OCB (fig.) / O.C.B., OCB (fig.), § 19; 14/11/2000, R 823/19993, SIDOL / SIDOLIN, § 20; 13/03/2001, R 68/20002, MOBEC / NOVEX PHARMA). 
În consecință, părțile pot conveni asupra faptelor care au fost dovedite sau nu, însă nu pot stabili dacă acestea sunt suficiente pentru a dovedi utilizarea efectivă (01/08/2007, R 201/20064, OCB (fig.) / O.C.B., OCB (fig.), § 19; 14/11/2000, R 823/19993, SIDOL / SIDOLIN, § 20; 13/03/2001, R 68/20002, MOBEC / NOVEX PHARMA).
3.7.2 Need for assessing proof of use 
Nevoia de evaluare a dovezii utilizării
A decision on whether the obligation of having genuinely used the registered mark has been fulfilled is not always necessary. 
Nu este întotdeauna necesară o decizie cu privire la îndeplinirea obligației referitoare la dovedirea utilizării efective a mărcii înregistrate.
When proof of use of the earlier rights has been requested by the applicant, the Office will also examine whether, and to what extent, use has been proved for the earlier marks, provided this is relevant for the outcome of the decision in question. 
Atunci când solicitantul pretinde dovada utilizării drepturilor anterioare, Oficiul va examina, de asemenea, dacă și în ce măsură utilizarea a fost dovedită pentru mărcile anterioare, cu condiția ca acest lucru să fie relevant pentru rezultatul deciziei în cauză.
The examination of proof of use is always necessary and obligatory in cases where the opposition is fully or partially successful on the basis of the earlier mark that was subject to the proof of use obligation. 
Examinarea dovezii utilizării este întotdeauna necesară și obligatorie în cazurile în care opoziția este în întregime sau parțial admisă pe baza mărcii anterioare care a făcut obiectul obligației de a dovedi utilizarea.
The Office may decide not to assess the submitted proof of use where the question whether the earlier mark concerned was genuinely used for the relevant registered goods and/or services is irrelevant for the outcome of the opposition, for example: 
Oficiul poate decide să nu evalueze dovada de utilizare prezentată în cazul în care problema utilizării efective a mărcii anterioare în cauză pentru produsele și/sau serviciile înregistrate este irelevantă pentru rezultatul opoziției, de exemplu:
under the ground of Article 8(1)(b) EUTMR, if there is no likelihood of confusion between the contested mark and the earlier mark that is subject to the proof of use obligation (15/02/2005, T296/02, Lindenhof, EU:T:2005:49, § 43); 
în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca UE, în cazul în care nu există risc de confuzie între marca contestată și marca anterioară care face obiectul obligației de a dovedi utilizarea (15/02/2005, T296/02, Lindenhof, EU:T:2005:49, § 43);
if the opposition is fully successful on the basis of another earlier mark, which is not subject to the proof of use obligation; 
dacă opoziția este admisă în totalitate pe baza unei alte mărci anterioare, care nu face obiectul obligației de a dovedi utilizarea;
if the opposition is fully successful on the grounds of Article 8(3) and/or Article 8(4) EUTMR; 
dacă opoziția este admisă în totalitate în temeiul articolului 8 alineatul (3) și/sau al articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE;
under the ground of Article 8(5) EUTMR, if one of the necessary conditions for application of this ground is not fulfilled. 
în temeiul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE, dacă nu este îndeplinită una dintre condițiile necesare pentru aplicarea acestui motiv.
However, in the event that the earlier trade mark that was subject to the proof of use obligation was examined in the decision but the assessment of the proof of use has been omitted, this will be expressly stated in the decision with a brief justification. 
Cu toate acestea, în cazul în care marca anterioară, care a fost supusă obligației de dovedire a utilizării a fost examinată în cadrul hotărârii, dar evaluarea dovezii utilizării a fost omisă, acest lucru va fi menționat în mod expres în hotărâre cu o scurtă justificare.
3.7.3 Overall assessment of the evidence presented 
Evaluarea globală a dovezilor prezentate
As stated in more detail above (see paragraph 2.2 above), the Office has to evaluate the evidence submitted with regard to place, time, extent and nature of use in an overall assessment. 
Astfel cum s-a explicat pe larg mai sus (a se vedea punctul 2.2 de mai sus), Oficiul trebuie să analizeze elementele de probă prezentate cu privire la locul, durata, amploarea și natura utilizării printr-o evaluare globală.
The principle of interdependence applies, meaning that weak evidence with regard to one relevant factor (e.g. low sales volume) might be compensated by solid evidence with regard to another factor (e.g. continuous use over a long period of time). 
Se aplică principiul interdependenței, ceea ce înseamnă că elementele de probă slabe referitoare la un anumit factor relevant (de exemplu, volumul scăzut al vânzărilor) ar putea fi compensate prin dovezi solide referitoare la un alt factor (de exemplu, utilizarea continuă pe o perioadă lungă de timp).
All the circumstances of the specific case have to be taken into account in conjunction with each other in order to determine whether the mark in question has been genuinely used. 
Toate circumstanțele cauzei specifice trebuie analizate coroborat pentru a se stabili dacă marca în cauză a făcut obiectul unei utilizări efective.
The particular circumstances can include, for example, the specific features of the goods/services in question (e.g. low- or high-priced; mass products versus special products) or the particular market or business area. 
Circumstanțele concrete pot include, de exemplu, caracteristicile specifice ale produselor/serviciilor în cauză (de exemplu, prețuri mici/mari, produse de larg consum față de produse speciale), piața sau sectorul de activitate specific.
Indirect/circumstantial evidence, under certain conditions even on its own, can also be suitable for proving genuine use. 
Dovezile indirecte/circumstanțiale, în anumite condiții, chiar și în mod independent, pot fi adecvate pentru a dovedi utilizarea efectivă.
As the Office does not assess commercial success, even minimal use (but not mere token or internal use) can be sufficient to be deemed ‘genuine', as long as it is viewed as warranted in the economic sector concerned to maintain or acquire a share in the market. 
Întrucât Oficiul nu evaluează succesul comercial, chiar și utilizarea minimă (însă nu doar simbolică sau internă) poate fi suficientă pentru a fi considerată efectivă, atât timp cât este considerată ca fiind necesară în sectorul economic respectiv pentru menținerea sau dobândirea unui segment de piață.
The decision indicates what evidence was submitted. 
Decizia indică ce dovezi au fost prezentate.
However, in general, only the evidence relevant for the conclusion is mentioned. 
Cu toate acestea, în general, se menționează numai dovezile relevante pentru concluzie.
If the evidence is found convincing, it suffices for the Office to indicate those documents that were used to come to this conclusion and why. 
În cazul în care dovezile sunt considerate concludente, este suficient ca Oficiul să indice documentele utilizate pentru a ajunge la această concluzie și motivul utilizării lor.
If an opposition is rejected because the proof of use was not sufficient, neither likelihood of confusion nor Article 8(5) EUTMR, if claimed, is to be addressed. 
În cazul în care o opoziție este respinsă deoarece dovada utilizării nu a fost suficientă, nu trebuie abordat nici riscul de confuzie, nici articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE, în cazul în care se susține acest lucru.
3.7.4 Treatment of confidential information 
Tratamentul informațiilor confidențiale
Pursuant to Article 113(1) EUTMR, the Office must publish its decisions. 
În conformitate cu articolul 113 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE, Oficiul trebuie să își publice deciziile.
On the other hand, pursuant to Article 114(4) EUTMR, upon the prior request of a party with a special interest in keeping parts of the file confidential, the data concerned must be kept confidential vis-à-vis the public. 
Pe de altă parte, în conformitate cu articolul 114 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, la cererea prealabilă a unei părți care a manifestat un interes deosebit pentru păstrarea confidențialității unor părți din dosar, datele în cauză trebuie păstrate confidențiale față de public.
However, the need to keep certain data confidential does not exempt the Office from the obligation to state the reasons for its decisions. 
Cu toate acestea, necesitatea de a păstra confidențialitatea anumitor date nu scutește Oficiul de obligația de a-și expune motivele pentru deciziile sale.
[13: Note, however, that no parts of the file can be kept confidential vis-à-vis the other party to the proceedings due to the right of defence (see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 1, Procedural Matters, paragraph 4.4.4).] 
[13: Rețineți totuși că nicio parte a dosarului nu poate fi păstrată confidențială față de cealaltă parte la procedură din cauza dreptului la apărare (a se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 1, Aspecte procedurale, punctul 4.4.4).]
Given the public nature of decisions, the justified interest of a party in keeping certain information confidential vis-à-vis the public has to be reconciled with the Office's duty to state reasons. 
Având în vedere caracterul public al deciziilor, interesul justificat al unei părți față de păstrarea unor informații confidențiale față de public trebuie să se împace cu obligația Oficiului privind motivarea.
It may be problematic to reason without divulging confidential business data, but this can be done by referring to those data in a general manner and without disclosing concrete data. 
Ar putea fi problematică motivarea fără divulgarea unor date comerciale confidențiale, dar acest lucru se poate realiza făcând referire la aceste date într-o manieră generală și fără a divulga date concrete.
For example, the decision may refer to the invoices submitted, indicate the time span, frequency and territory of sales, the significance of the sales volumes they represent and whether they are sufficient to support the finding of genuine use. 
De exemplu, decizia se poate referi la facturile prezentate, poate indica intervalul de timp, frecvența și teritoriul vânzărilor, importanța volumelor de vânzări pe care le reprezintă și dacă acestea sunt suficiente pentru a susține constatarea unei utilizări efective.
What is important is that the decision reflects that the relevant business data were considered and assessed in relation to the kind of goods and services at issue and the characteristics of the relevant market. 
Ceea ce este important este că decizia reflectă faptul că datele comerciale relevante au fost luate în considerare și evaluate în funcție de tipul de produse și servicii în cauză și de caracteristicile pieței relevante.
Simply stating whether the relevant factors (time, place, nature and extent of use) have been fulfilled or not is not sufficient to support the final conclusion on the issue of genuine use. 
Simpla afirmație privind (ne)îndeplinirea factorilor relevanți (durata, locul, natura și amploarea utilizării) nu este suficientă pentru a susține concluzia finală cu privire la problema utilizării corecte.
Finally, it must be clarified that, notwithstanding the confidentiality of an entire submission or annex, data contained therein that are clearly within the public domain (e.g. in the form of press extracts) can be referred to in the decision. 
În cele din urmă, trebuie clarificat faptul că, în ciuda confidențialității unui întreg document prezentat sau a unei anexe, în decizia respectivă se pot menționa datele conținute în acestea care fac parte în mod clar din domeniul public (de exemplu, sub formă de extrase din presă).
3.7.5 Examples 
Exemple
The following cases present some of the decisions of the Office and the Court (with different outcomes) where the overall assessment of the submitted evidence was important. 
Următoarele cauze ilustrează unele dintre deciziile Oficiului sau dintre hotărârile Curții (cu rezultate diferite) în care aprecierea globală a elementelor de probă prezentate a fost importantă.
3.7.5.2 Genuine use not accepted 
Anexă: Perioada de cinci ani pentru evaluarea utilizării mărcilor naționale
[14: Date of publication of the contested EUTM application in the case of oppositions filed before 23/03/2016, see paragraph 2.5.2.] 
[14: Data publicării cererii de înregistrare a mărcii UE contestate depusă înainte de 23 martie 2016, a se vedea punctul 2.5.2.]
Equally, the proprietor of an earlier national mark that has given notice of opposition against the registration of a European Union trade mark must, according to Article 47(3) EUTMR and where the EUTM applicant so requests, submit proof that its earlier national trade mark has been put to genuine use in the Member State in connection with the goods and services for which it was registered during a period of 5 years preceding the filing or priority date of the EUTM application, provided the earlier national mark has at that date been registered for more than 5 years. 
De asemenea, titularul unei mărci naționale anterioare care a formulat o opoziție împotriva înregistrării unei mărci a Uniunii Europene trebuie, în conformitate cu articolul 47 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE și în cazul în care solicitantul mărcii UE cere acest lucru, să prezinte dovada că marca sa anterioară mărcii naționale a făcut obiectul unei utilizări efective în statul membru în legătură cu produsele și serviciile pentru care a fost înregistrată într-o perioadă de 5 ani care a precedat data de depunere sau data de prioritate a cererii de înregistrare a mărcii UE, cu condiția ca la data respectivă marca națională anterioară să fi fost înregistrată cu cel puțin 5 ani în urmă.
[15: Date of publication of the contested EUTM application in the case of oppositions filed before 23/03/2016, see paragraph 2.5.2.] 
[15: Data publicării cererii de înregistrare a mărcii UE contestate depusă înainte de 23 martie 2016, a se vedea punctul 2.5.2.]
The date of registration of an EUTM is the date on which it is entered in the Register of European Union trade marks. 
Data înregistrării mărcii UE este data înregistrării în Registrul mărcilor Uniunii Europene.
Consequently, the 5-year grace period of an EUTM commences from its entry in the Register of European Union trade marks. 
În consecință, perioada de grație de 5 ani a unei mărci UE începe de la data înscrierii sale în Registrul mărcilor Uniunii Europene.
In order to determine the date of commencement of the 5-year grace period in respect of a national mark, national law is relevant. 
Pentru a stabili data începerii perioadei de grație de 5 ani pentru o marcă națională, este relevantă legislația națională.
The commencement of this period depends on the registration procedure of the Member States and, in particular, whether a Member State applies a post-registration opposition procedure (this being the case for DK, DE, FI and SE). 
Data de începere a acestei perioade depinde de procedura de înregistrare a statelor membre și, în special, dacă un stat membru aplică o procedură de opoziție ulterior înregistrării (acesta fiind cazul statelor DK, DE, FI și SE).
The following table makes reference to the relevant national provisions on non-use of a national trade mark and specifies the relevant point in time when the 5-year grace period for a national trade mark commences. 
Tabelul de mai jos face trimitere la dispozițiile relevante din legislația națională privind neutilizarea unei mărci naționale și specifică momentul relevant când începe perioada de grație de 5 ani pentru o marcă națională.
[16: References are to the national provisions valid on 01/06/2015.] 
[16: Trimiterile se fac la dispozițiile naționale în vigoare la data de 1 iunie 2015.]
WELLNESS 15/01/2009, C495/07,EU:C:2009:10 (preliminary ruling) 
WELLNESS 15/01/2009, C495/07, EU:C:2009:10 (hotărâre preliminară)
The opponent owned the mark ‘WELLNESS' in Classes 25 and 32. 
Oponentul era titularul mărcii „WELLNESS” pentru produsele din clasele 25 și 32.
In the context of selling its ‘WELLNESS' clothing, it also used the mark to designate an alcohol-free drink, which was handed out in small bottles as a gift along with the clothing sold. 
În contextul comercializării de îmbrăcăminte marca „WELLNESS”, partea în cauză a utilizat, de asemenea, marca pentru a desemna o băutură fără alcool, care a fost distribuită în sticle de mici dimensiuni, drept cadou, împreună cu îmbrăcămintea vândută.
No drinks were sold separately under the ‘WELLNESS' mark. 
Băutura nu a fost vândută separat sub marca „WELLNESS”.
The Court held that, where promotional items are handed out as a reward for the purchase of other goods and to encourage the sale of the latter, the mark loses its commercial raison d'être for the promotional goods and cannot be considered to have been genuinely used on the market for goods in that class (para. 22). 
Curtea a considerat că, în cazul în care articolele promoționale sunt distribuite cu titlu de cadou la achiziționarea altor produse și cu scopul de a încuraja vânzarea acestora din urmă, marca își pierde rațiunea de a fi comercială pentru produsele promoționale și nu se poate considera că a făcut obiectul unei utilizări efective pe piața destinată clasei din care fac parte produsele respective (punctul 22).
The evidence produced to show genuine use of the mark at issue may include catalogues. 
Printre probele prezentate pentru a demonstra utilizarea efectivă a mărcii în cauză se pot număra cataloagele.
‘It must be pointed out that, in addition to items of clothing designated by different marks, more than 80 different items are offered for sale in that catalogue under the mark PETER STORM. 
„Trebuie arătat că, în plus față de articolele de îmbrăcăminte reprezentate de mărci diferite, mai mult de 80 de articole diferite sunt puse în vânzare sub marca PETER STORM.
They comprise men's and women's jackets, jumpers, trousers, tee-shirts, footwear, socks, hats and gloves, the respective characteristics of which are briefly described. 
Este vorba despre sacouri pentru bărbați și femei, de pulovere, de pantaloni, de tricouri, de încălțăminte, de șosete, de pălării și de mănuși ale căror caracteristici sunt descrise pe scurt.
The earlier mark appears, in stylised characters, next to each item. 
Marca anterioară figurează, cu caracteristici stilizate, lângă fiecare articol.
In that catalogue, the prices of the items in GBP and the reference number for each item are stated' (paras 3839). 
În acest catalog sunt indicate prețurile articolelor în GBP și referința fiecărui articol în parte.” (punctele 3839).
The General Court found that the use of the sign Schuhpark for footwear on advertisements, bags and invoices was not meant to identify the origin of the shoes (which bore their own mark or no mark at all) but rather the company name or trade name of the shoe retailer. 
Tribunalul a constatat că utilizarea semnului Schuhpark pentru încălțăminte în anunțuri publicitare, pe pungi și pe facturi nu a vizat identificarea originii încălțămintei (pe care era aplicată marca proprie sau nicio marcă), ci mai degrabă a denumirii sociale sau a numelui comercial al vânzătorului de încălțăminte cu amănuntul.
This was considered insufficient to establish a link between the sign Schuhpark and the shoes. 
Acest element a fost considerat insuficient pentru a stabili o legătură între semnul Schuhpark și încălțăminte.
In other words, Schuhpark may well be a mark for the retail of shoes, but it was not used as a trade mark for goods (paras 3132). 
Cu alte cuvinte, este foarte posibil ca Schuhpark să fie o marcă pentru vânzarea cu amănuntul a încălțămintei, dar semnul nu a fost utilizat ca marcă pentru produse (punctele 3132).
The earlier trade mark was registered in Class 42 for, inter alia, the services of a patent attorney. 
Marca anterioară a fost înregistrată în Clasa 42 pentru - printre altele - serviciile unui avocat specializat în brevete.
Its use on invoices, business cards and business correspondence was considered sufficient to show genuine use in connection with the services of a patent attorney. 
Utilizarea sa pe facturi, cărți de vizită și corespondență comercială a fost considerată suficientă pentru a demonstra o utilizare efectivă în legătură cu serviciile unui avocat specializat în brevete.