natgillin/translations-raw huggingface dataset:
‘Billy O'Naire', which sounds identical to ‘billionaire' in English, would be allusive for gaming services as a clever word-play on Irish names, in a manner that would not affect distinctiveness in a material way; it would be considered to have a ‘normal' degree of distinctiveness. 
Numele „Billy O'Naire”, a cărui sonoritate în limba engleză este identică cu cea a cuvântului „billionaire”, ar fi un calambur inteligent, bazat pe numele tipice irlandeze, care ar face aluzie la jocurile de noroc într-un mod care nu i-ar afecta substanțial caracterul distinctiv; s-ar considera că are un caracter distinctiv „normal”.
An element of a sign that is neither non-distinctive nor weakly distinctive possesses a ‘normal' degree of inherent distinctiveness. 
Un element al unui semn care nu este nici lipsit de caracter distinctiv, nici slab distinctiv prezintă un grad „normal” al caracterului distinctiv intrinsec.
This means that the element of a sign in question is fully distinctive, in the sense that its capacity to identify the goods and services covered by the mark as coming from a particular undertaking is not in any way diminished or impaired. 
Aceasta înseamnă că elementul semnului pus în discuție este pe deplin distinctiv, în sensul că nu este în niciun fel diminuată sau afectată capacitatea sa de a identifica produsele și serviciile desemnate de marca respectivă ca provenind de la o întreprindere anume.
One of the most frequent arguments brought by applicants is that the earlier trade mark or one of its components has a low distinctive character given that there are many trade marks that consist of, or include, the element in question. 
Unul din cele mai frecvent invocate argumente ale solicitanților este acela că marca anterioară sau unul din elementele sale prezintă un caracter slab distinctiv deoarece există numeroase mărci care constau în elementul respectiv sau care îl includ.
Where this argument is supported only by the applicant referring to trade mark registrations, the Office takes the view that the existence of several trade mark registrations is not per se particularly conclusive, as it does not necessarily reflect the situation in the market. 
În cazul în care acest argument este susținut de solicitant numai printr-o trimitere la înregistrările mărcilor, Oficiul consideră că existența mai multor mărci înregistrate nu este, în sine, extrem de concludentă, deoarece nu reflectă neapărat situația de pe piață.
In other words, on the basis of registered data only, it cannot be assumed that all the trade marks have been effectively used. 
Cu alte cuvinte, numai pe baza datelor din registre nu se poate presupune că toate mărcile au fost efectiv utilizate.
It follows that the evidence submitted must demonstrate that consumers have been exposed to widespread use of, and become accustomed to, trade marks that include the element in question in order to prove that the element in question has a low degree of distinctive character (13/04/2011, T358/09, Toro de Piedra, EU:T:2011:174, § 35; 08/03/2013, T498/10, David Mayer, EU:T:2013:117, § 77-79). 
Prin urmare, dovezile prezentate trebuie să demonstreze utilizarea răspândită la care au fost expuși consumatorii și familiarizarea lor cu mărcile care includ elementul în cauză, pentru a dovedi că acesta prezintă un grad puțin pronunțat al caracterului distinctiv (13/04/2011, T358/09, Toro de Piedra, EU:T:2011:174, § 35; 08/03/2013, T498/10, David Mayer, EU:T:2013:117, § 77-79).
3.2.2.2 Relevant point in time 
Momentul de referință
The inherent distinctiveness of the components should be assessed at the time of the decision. 
Aprecierea caracterului distinctiv intrinsec al componentelor trebuie făcută la momentul adoptării deciziei.
Establishing the precise point in time for evaluating distinctiveness is important because the degree of distinctiveness of the marks is not constant, but varies depending on the perception of the public. 
Este important să se stabilească momentul exact de referință în raport cu care trebuie evaluat caracterul distinctiv, întrucât gradul caracterului distinctiv al mărcilor nu este constant, ci variază în funcție de percepția publicului.
This perception may change not only due to the nature of the use of the specific mark, but also due to other factors (all these elements can only be considered from the evidence submitted by the parties). 
Această percepție se poate schimba nu numai din cauza naturii utilizării mărcii specifice, ci și a altor factori (toate aceste elemente pot fi analizate numai pornind de la dovezile prezentate de părți).
For instance, the public's perception may change where a mark or some component thereof has been used in the meantime in a similar way by various businesses/traders in the relevant market sector. 
De exemplu, percepția publicului se poate schimba atunci când o marcă sau o componentă a ei a fost utilizată între timp într-un mod similar de mai multe întreprinderi/mai mulți comercianți din sectorul de piață respectiv.
This common use of a sign can erode the uniqueness of a sign and, consequently, its ability to indicate the origin of the goods and services. 
Această utilizare uzuală a unui semn poate eroda unicitatea lui și, în consecință, capacitatea lui de a indica originea produselor și a serviciilor.
In this context, it is important to assess carefully whether the situation described exists in all the relevant geographical areas and with regard to all the relevant goods and services. 
În acest context, este important să se analizeze cu atenție dacă situația descrisă există în toate zonele geografice relevante și pentru toate produsele și serviciile relevante.
As an example, due to technological changes in the field of IT, there has been an increased number of instances where components such as ‘I' (internet), ‘E' (electronic) and ‘M' (mobile) are used adjoined to a meaningful word. 
Spre exemplu, datorită schimbărilor tehnologice în domeniul IT, se înregistrează un număr tot mai mare de situații în care componente precum „I” (internet), „E” (electronic) și „M” (mobil) sunt utilizate în asociere cu un cuvânt având un anumit înțeles.
In the context of electronic communications, they are currently found to be descriptive (19/04/2004, R 758/20022, ITUNES, § 11), whereas previously they were considered distinctive. 
În contextul comunicațiilor electronice, aceste componente sunt considerate în prezent ca fiind descriptive (19/04/2004, R 758/20022, ITUNES, § 11), deși anterior erau considerate distinctive.
3.2.2.3 Relevant goods and services 
Produsele și serviciile relevante
The assessment of the inherent distinctiveness of the components is carried out only for the goods or services that are identical or similar, that is: 
Aprecierea caracterului distinctiv intrinsec al componentelor se efectuează numai pentru produsele sau serviciile identice sau asemănătoare, ceea ce înseamnă că:
the earlier mark is assessed with respect to the registered goods and services that are identical or similar to the contested goods and services; 
marca anterioară este apreciată în raport cu acele produse și servicii înregistrate care sunt identice sau asemănătoare cu produsele și serviciile contestate;
the contested trade mark is assessed with respect to the contested goods or services that are identical or similar to those of the earlier mark. 
marca contestată este apreciată în raport cu acele produse sau servicii contestate care sunt identice sau asemănătoare cu cele desemnate de marca anterioară.
3.2.2.4 General principles of examination of distinctiveness 
Principiile generale ale examinării caracterului distinctiv
The examination of inherent distinctiveness is carried out in two phases: first, it should be determined whether the relevant public recognises semantic content of the element at issue and, second, whether or not the semantic content perceived is related to and/or commonly used in trade for the identical or similar goods and services. 
Examinarea caracterului distinctiv intrinsec se efectuează în două etape: în primul rând, trebuie să se determine dacă publicul relevant recunoaște sau nu conținutul semantic al elementului în discuție, iar în al doilea rând, dacă conținutul semantic perceput este asociat sau nu cu produsele și serviciile identice sau asemănătoare și/sau dacă are se folosește în mod uzual în comerț pentru acestea.
As regards the first phase, that is to say, whether the relevant public recognises a semantic content, the inherent distinctiveness of the components of the marks has to be evaluated by taking into account (each of) the relevant geographical area(s) and their different linguistic and cultural backgrounds. 
În ceea ce privește prima etapă, și anume recunoașterea unui conținut semantic de către publicul relevant, caracterul distinctiv intrinsec al componentelor mărcilor trebuie să fie evaluat luând în considerare (fiecare dintre) zonele geografice relevante și diferitele medii lingvistice și culturale ale acestora.
As such, the public in some parts of the relevant territory might not understand the descriptive content that a mark may have in other parts. 
Astfel, este posibil ca publicul din unele părți ale teritoriului relevant să nu înțeleagă conținutul descriptiv pe care îl poate avea o marcă în alte părți ale aceluiași teritoriu.
In these cases, the distinctiveness of the mark in one area is not affected by the fact that it may be perceived differently in other areas. 
În aceste situații, caracterul distinctiv pe care o marcă îl are într-o zonă geografică nu este afectat de eventuala percepție diferită a acesteia în alte zone geografice.
Below is an example of a case where linguistic considerations were vital to the issue of distinctiveness. 
În cele ce urmează este prezentat exemplul unei cauze în care considerentele lingvistice au fost esențiale pentru clarificarea problemei caracterului distinctiv.
The second phase consists of correlating any meaning that the public perceives in the components with the identical or similar goods and services in dispute. 
Cea de a doua etapă constă în corelarea oricărui înțeles al componentelor respective, astfel cum este perceput de public, cu produsele și serviciile identice sau asemănătoare disputate.
If the relevant public perceives this meaning as descriptive, laudatory or allusive (in a manner that materially affects distinctiveness), etc. for these goods and services, then its distinctiveness will be diminished accordingly. 
Dacă publicul relevant percepe acest înțeles ca fiind descriptiv, laudativ sau aluziv (într-un mod care afectează în mod semnificativ caracterul distinctiv) etc. pentru aceste produse și servicii, atunci caracterul distinctiv se va reduce în consecință.
It may be necessary to distinguish between the various goods and services involved because the finding of no or limited distinctiveness might relate to only part of those goods and services. 
Ar putea fi necesar să se facă o distincție între diversele produse și servicii implicate, deoarece constatarea unui caracter distinctiv redus sau inexistent ar putea viza doar o parte dintre produsele și serviciile respective.
In the event that no meaning can be attributed to a verbal element, it cannot be descriptive, laudatory or allusive in any way and as such is considered distinctive. 
În cazul în care unui element verbal nu îi poate fi atribuit niciun sens, acesta nu poate fi în niciun fel descriptiv, laudativ sau aluziv și, ca atare, este considerat distinctiv.
The criteria applied to examining the inherent distinctiveness of a component of a sign are the same as the relevant principles applied when examining marks on absolute grounds (see the Guidelines, Part B, Examination) . 
Criteriile aplicate pentru examinarea caracterului distinctiv intrinsec al unei componente a unui semn sunt aceleași cu principiile relevante aplicate la examinarea mărcilor prin prisma motivelor absolute de refuz (a se vedea Ghidul, Partea B, Examinarea).
However, in relative grounds disputes, the question is not merely whether a component is distinctive or not (i.e. whether it reaches the minimum distinctiveness threshold for registration), but also to what degree it is distinctive within the sliding scale previously mentioned. 
Însă în litigiile în care sunt invocate motive relative nu se ridică numai problema dacă o componentă este sau nu este distinctivă (adică dacă atinge pragul minim al caracterului distinctiv necesar pentru înregistrare), ci și în ce măsură este distinctivă pe scara variabilă menționată anterior.
Therefore, for instance, a term that is not descriptive but merely allusive for the goods or services in question might be distinctive enough to pass the absolute grounds test, but still have less than normal distinctiveness for the purposes of relative grounds. 
Prin urmare, de exemplu, un termen care nu este descriptiv, ci doar aluziv pentru produsele sau serviciile în cauză ar putea fi suficient de distinctiv pentru a trece testul motivelor absolute, însă poate avea un caracter distinctiv mai slab decât normal din perspectiva motivelor relative.
[2: See also Objective 2 of the Common Practice on the Impact of Non-Distinctive/Weak Components on Likelihood of Confusion agreed in the framework of the European Trade Mark and Design Network.] 
[2: A se vedea și obiectivul 2 al Practicii comune pentru motivele relative de refuz - riscul de confuzie (impactul elementelor nedistinctive/slabe), agreată în cadrul Rețelei europene pentru mărci, desene și modele industriale (ETMDN).]
The outcome of the examination of inherent distinctiveness will be one of the following. 
Rezultatul examinării caracterului distinctiv intrinsec va fi unul dintre cele prezentate mai jos.
The component has no distinctiveness or has less than normal distinctiveness. 
Componenta nu are caracter distinctiv sau are un caracter distinctiv mai slab decât normal.
See the examples below. 
A se vedea exemplele de mai jos.
The component has normal distinctiveness because it is neither non-distinctive nor weak for identical or similar goods or services. 
Componenta prezintă caracter distinctiv normal dacă nu este nici nedistinctivă, nici slabă pentru produse sau servicii identice sau asemănătoare.
As noted in paragraph 2.1 above, word marks consisting of a single word may still contain various components, some of which may be more distinctive than others (27/01/2010, T331/08, Solfrutta, EU:T:2010:23). 
Astfel cum s-a menționat mai sus la subpunctul 2.1, și mărcile verbale formate dintr-un singur cuvânt pot să conțină diverse componente, dintre care unele pot avea un caracter mai distinctiv decât altele (27/01/2010, T331/08, Solfrutta, EU:T:2010:23).
3.2.2.5 Examples of descriptive components 
Exemple de componente descriptive
3.2.2.6 Examples of laudatory components 
Exemple de componente laudative
3.2.2.7 Examples of allusive components 
Exemple de componente aluzive
3.2.3 Specific cases 
Cazuri specifice
3.2.3.1 Commonplace and banal elements 
Elemente banale și obișnuite
There are instances where signs are composed of one (or various) distinctive verbal element(s) and one (or various) figurative element(s) that are perceived by the relevant public as being commonplace or banal. 
Există cazuri în care semnele sunt alcătuite din unul sau mai multe elemente verbale distinctive și din unul sau mai multe elemente figurative care sunt percepute de publicul relevant ca fiind banale sau obișnuite.
These figurative elements frequently consist of a simple geometrical shape (e.g. frames, labels) or of colours frequently used in the market sector (e.g. red for fire extinguishers, yellow or red or orange for the postal sector depending on the Member State concerned). 
Aceste elemente figurative constau, adesea, într-o figură geometrică simplă (de exemplu, chenare, etichete) sau în culori frecvent utilizate în sectorul de piață respectiv (de exemplu, roșu pentru extinctoare, galben sau roșu sau portocaliu pentru sectorul poștal, în funcție de statul membru în cauză).
For this reason, these commonplace and banal elements are considered non-distinctive. 
Din acest motiv, astfel de elemente banale sau obișnuite sunt considerate lipsite de caracter distinctiv.
3.2.3.2 Insignificant differences (quasi-identity) 
Diferențe nesemnificative (cvasi-identitate)
In a comparison of a word mark with a figurative mark consisting of an identical word element, it is not necessary to assess the distinctiveness of that word element if the figurative elements are not distinctive (colour, background, common typeface), not dominant and do not have any meaning. 
În procesul de comparare a unei mărci verbale cu o marcă figurativă alcătuită dintr-un element verbal identic, nu este necesar să se evalueze caracterul distinctiv al elementului verbal respectiv în cazul în care elementele figurative sunt lipsite de caracter distinctiv (culoare, fundal, font comun), dacă nu sunt dominante și dacă nu au niciun înțeles.
In such cases, the fact that the coinciding word element might be non-distinctive or lowly-distinctive in relation to some goods and services in some languages is irrelevant since a likelihood of confusion cannot be dispelled even by the lowest degree of distinctiveness of that coinciding element. 
În astfel de cazuri, este irelevant faptul că elementul verbal care coincide ar putea să aibă un caracter distinctiv slab sau inexistent în raport cu anumite produse și servicii în unele limbi, întrucât riscul de confuzie nu poate fi eliminat nici dacă elementul care coincide prezintă cel mai scăzut grad de caracter distinctiv.
This means, that even if the word element has limited or no distinctiveness, this applies equally to both marks, whereas the figurative elements are clearly not sufficient to distinguish the marks. 
Prin urmare, chiar dacă elementul verbal are un caracter distinctiv redus sau inexistent, acest lucru este valabil în egală măsură pentru ambele mărci, iar elementele figurative sunt în mod clar insuficiente pentru a diferenția semnele.
3.2.3.3 One-letter components, numerals and short components 
Componente constituite dintr-o singură literă, cifre și componente scurte
In its judgment of 09/09/2010, C265/09 P, α, EU:C:2010:508, the Court held that the distinctiveness of single-letter trade marks must be assessed according to an examination based on the facts, focusing on the goods or services concerned and the same criteria that apply to other word marks (paras 33-39). 
În Hotărârea din 09/09/2010, C265/09 P, α, EU:C:2010:508, Curtea a statuat că aprecierea caracterului distinctiv al mărcilor constituite dintr-o literă unică trebuie efectuată pe baza unei examinări concrete cu privire la aceste produse sau servicii și utilizând aceleași criterii aplicabile în cazul altor mărci verbale (punctele 33-39).
Although that judgment deals with absolute grounds, the Office considers that the principle established by the Court (i.e. that the application of the criterion of distinctiveness must be the same for all marks) also applies in inter partes cases when it comes to determining the distinctiveness of single-letter components in trade marks. 
Deși această hotărâre se referă la motive absolute, Oficiul apreciază că principiul stabilit de Curte (și anume că aplicarea criteriului caracterului distinctiv trebuie să fie aceeași pentru toate mărcile) se aplică și în cauzele inter partes atunci când trebuie stabilit caracterul distinctiv al componentelor mărcilor constituite dintr-o singură literă.
The Court, although acknowledging that it may prove more difficult to establish distinctiveness for marks consisting of a single letter than for other word marks, held that these circumstances do not justify laying down specific criteria supplementing or derogating from application of the criterion of distinctiveness as interpreted in the case-law. 
Deși a recunoscut că stabilirea caracterului distinctiv se poate dovedi mai dificilă în cazul mărcilor constituite dintr-o singură literă decât în cel al altor mărci verbale, Curtea a considerat că aceste circumstanțe nu justifică impunerea unor criterii specifice, care să creeze completări sau derogări de la aplicarea criteriului caracterului distinctiv, astfel cum este acesta interpretat în jurisprudență.
In the context of analysis of distinctiveness of components of signs, the Office considers the ruling to mean that, when establishing the distinctiveness of a single letter, being a component of a sign, it is not correct to rely on assumptions such as a priori statements that consumers are not in the habit of perceiving single letters as trade marks or on generic arguments such as that relating to the availability of signs, given the limited number of letters. 
În contextul analizei caracterului distinctiv al componentelor semnelor, Oficiul consideră că această hotărâre sugerează că, atunci când se stabilește caracterul distinctiv al unei singure litere, care reprezintă o componentă a unui semn, nu este corect să se pornească de la ipoteze precum declarațiile a priori potrivit cărora consumatorii nu obișnuiesc să perceapă literele unice ca mărci, și nici de la argumente generice precum cel referitor la disponibilitatea semnelor ca urmare a numărului mic de litere.
The General Court has since stated in a number of cases that a trade mark containing a single letter or a single numeral may indeed be inherently distinctive (08/05/2012, T101/11, G, EU:T:2012:223, § 50; 06/10/2011, T176/10, Seven for all mankind, EU:T:2011:577, § 36; 05/11/2013, T378/12, X, EU:T:2013:574, § 37-51). 
Ulterior, Tribunalul s-a pronunțat într-o serie de cauze statuând că marca formată dintr-o singură literă sau dintr-o singură cifră ar putea, într-adevăr, să aibă un caracter distinctiv intrinsec (08/05/2012, T101/11, G, EU:T:2012:223, § 50; 06/10/2011, T176/10, Seven for all mankind, EU:T:2011:577, § 36; 05/11/2013, T378/12, X, EU:T:2013:574, § 37-51).
In its judgment of 10/05/2011, T187/10, G, EU:T:2011:202, the General Court dismissed the applicant's argument that single letters are generally per se devoid of distinctive character and that, therefore, only their graphic representation would be protected (paras 38-49). 
În Hotărârea din 10/05/2011, T187/10, G, EU:T:2011:202, Tribunalul a respins argumentul solicitantului conform căruia literele unice sunt în general lipsite de caracter distinctiv în sine, deci numai reprezentarea lor grafică ar fi protejată (punctele 38 și 49).
The above considerations apply both to single-letter/numeral trade marks depicted in standard characters (i.e. word marks) and to stylised single-letter/numeral trade marks. 
Considerentele de mai sus se aplică atât mărcilor constituite dintr-o singură literă/cifră reprezentate cu caractere standard (mărci verbale), cât și mărcilor formate dintr-o singură literă/cifră stilizată.
Furthermore, in accordance with the α judgment, as regards these components, unless the letter combination itself is descriptive or otherwise related to the goods and services (e.g. ‘S', ‘M', ‘XL' for goods in Class 25), these components are not necessarily limited in their distinctiveness. 
În plus, în conformitate cu hotărârea α, în ceea ce privește aceste componente, în afara cazului în care combinația de litere în sine este descriptivă sau legată în alt mod de produsele și serviciile respective (de exemplu, „S”, „M” și „XL” pentru produsele din Clasa 25), componentele nu au neapărat un caracter distinctiv redus.
The same rules apply to numerals. 
Aceleași reguli se aplică și în cazul cifrelor.
3.2.3.4 Disclaimers 
Declarații de neinvocare
Pursuant to former Article 37(2) CTMR (deleted by Amending Regulation (EU) 2015/2424), the Office could impose a disclaimer if the mark contained an element that was not distinctive and if inclusion of that element would have led to doubts as to the scope of protection. 
În conformitate cu articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul privind marca comunitară [eliminat prin Regulamentul de modificare (UE) 2015/2424], Oficiul putea să ceară o declarație de neinvocare a drepturilor atunci când marca conținea un element care este lipsit de caracter distinctiv și când includerea acestui element putea genera îndoieli cu privire la întinderea protecției.
The Office also accepted disclaimers entered voluntarily. 
De asemenea, Oficiul putea accepta și depunerea voluntară a acestor declarații.