natgillin/translations-raw huggingface dataset:
These reasons cover, as mentioned in the second sentence of Article 19(1) of the TRIPS agreement, circumstances arising independently of the will of the owner of the trade mark that constitute an obstacle to the use of the trade mark. 
Aceste motive includ, astfel cum se menționează la articolul 19 alineatul (1) teza a doua din Acordul TRIPS, circumstanțele independente de voința titularului mărcii care constituie un obstacol pentru utilizarea mărcii.
As an exception to the obligation of use, the concept of proper reasons for non-use is to be interpreted rather narrowly. 
Ca excepție de la obligația utilizării, noțiunea de motive întemeiate pentru neutilizare trebuie interpretată în sens strict.
‘Bureaucratic obstacles' as such, that arise independently of the will of the trade mark proprietor, are not sufficient, unless they have a direct relationship with the mark, so much so that use of the trade mark depends on successful completion of the administrative action concerned. 
„Obstacolele birocratice” în sine, care apar independent de voința titularului mărcii, nu sunt suficiente, cu excepția cazului în care acestea prezintă o relație directă cu marca, în asemenea măsură încât utilizarea mărcii depinde de finalizarea cu succes a demersurilor administrative în cauză.
However, the criterion of a direct relationship does not necessarily imply that use of the trade mark is impossible; it might suffice that use is unreasonable. 
Cu toate acestea, criteriul unei relații directe nu sugerează, în mod obligatoriu, că utilizarea mărcii este imposibilă; poate fi suficient ca utilizarea să nu fie rezonabilă.
It must be assessed on a case-by-case basis whether a change in the undertaking's strategy to circumvent the obstacle under consideration would make use of the mark unreasonable. 
Trebuie să se analizeze de la caz la caz dacă o modificare a strategiei întreprinderii pentru a evita obstacolul luat în considerare ar crea o situație în care utilizarea mărcii să nu fie rezonabilă.
Thus, for example, the proprietor of a mark cannot reasonably be required to change its corporate strategy and sell its goods in its competitors' sales outlets (14/06/2007, C246/05, Le Chef de Cuisine, EU:C:2007:340, § 52). 
Astfel, de exemplu, nu i se poate solicita în mod rezonabil titularului unei mărci să își modifice strategia întreprinderii și să își comercializeze produsele în puncte de desfacere aparținând concurenților săi (14/06/2007, C246/05, Le Chef de Cuisine, EU:C:2007:340, § 52).
2.11.1 Business risks 
Riscurile comerciale
The concept of proper reasons must be considered to refer to circumstances arising independently of the will of the owner that make use of the mark impossible or unreasonable, rather than to circumstances associated with commercial difficulties it is experiencing (14/05/0008, R 855/20074, PAN AM, § 27; 09/07/2003, T162/01, Giorgio Beverly Hills, EU:T:2003:199, § 41, (18/03/2015, T250/13, SMART WATER, EU:T:2015:160, § 67-69). 
Conceptul de motive întemeiate trebuie să se considere că se referă la circumstanțele care decurg independent de voința titularului și care fac utilizarea mărcii imposibilă sau nerezonabilă, mai degrabă decât la circumstanțele asociate dificultăților comerciale pe care le întâmpină (14/05/2008, R 855/20074, PAN AM, § 27; 09/07/2003, T162/01, Giorgio Beverly Hills, EU:T:2003:199, § 41, (18/03/2015, T250/13, SMART WATER, EU:T:2015:160, § 67-69).
Thus, financial difficulties encountered by a company as a result of an economic recession or due to its own financial problems are not considered to constitute proper reasons for non-use within the meaning of Article 47(2) EUTMR, as these kinds of difficulties constitute a natural part of running a business. 
Prin urmare, dificultățile financiare cu care se confruntă o întreprindere din cauza unei recesiuni economice sau a propriilor probleme financiare nu constituie motive întemeiate de neutilizare în sensul articolului 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE, având în vedere că dificultățile de acest tip fac parte, în mod natural, din desfășurarea unei activități comerciale.
2.11.2 Government or court intervention 
Intervenția guvernamentală sau a instanței
Import restrictions or other government requirements are two examples of proper reasons for non-use that are explicitly mentioned in the second sentence of Article 19(1) of the TRIPS agreement. 
Restricțiile asupra importurilor sau alte cerințe guvernamentale sunt două exemple de motive întemeiate ale neutilizării, menționate în mod explicit la articolul 19 alineatul (1) teza a doua din Acordul TRIPS.
Import restrictions include a trade embargo affecting the goods protected by the mark. 
Restricțiile asupra importurilor includ un embargou comercial care afectează produsele protejate de marcă.
Other government requirements can be a state monopoly, which impedes any kind of use, or a state prohibition of the sale of goods for reasons of health or national defence. 
Alte cerințe guvernamentale pot consta într-un monopol de stat, care să împiedice orice tip de utilizare, sau o interdicție de stat referitoare la comercializarea produselor din motive legate de sănătate sau de securitatea națională.
Typical cases in this respect are regulatory procedures such as: 
Un exemplu tipic în această privință este cel al procedurilor de reglementare precum:
clinical trials and authorisation for new medicines (18/04/2007, R 155/20061, LEVENIA / LEVELINA); or 
studiile clinice și autorizația de introducere pe piață pentru medicamentele noi (18/04/2007, R 155/20061, LEVENIA / LEVELINA); sau
the authorisation of a food safety authority, which the owner has to obtain before offering the relevant goods and services on the market. 
autorizația pe care titularul trebuie să o obțină de la Autoritatea pentru Siguranța Alimentelor înainte de a introduce pe piață produsele și serviciile în cauză.
With regard to Court proceedings or interim injunctions the following must be differentiated: 
În ceea ce privește procedurile instanțelor sau ordinele provizorii, trebuie să se facă următoarea distincție:
On the one hand, the mere threat of litigation or a pending cancellation action against the earlier mark should, in general, not exempt the opponent from the obligation to use its trade mark in the course of trade. 
Pe de o parte, simpla amenințare de introducere a unei acțiuni în justiție sau o acțiune în anulare împotriva mărcii anterioare aflată pe rol, nu ar trebui, în general, să exonereze oponentul de îndeplinirea obligației de utilizare a mărcii în fluxul comercial.
It is up to the opponent, being the attacking party in opposition proceedings, to conduct an adequate risk assessment of its chances to prevail in the litigation proceedings and to draw the appropriate conclusions from this evaluation as to whether or not to continue with use of its mark (18/02/2013, R 1101/20112, SMART WATER, § 40 (18/03/2015, T250/13, SMART WATER, EU:T:2015:160). 
Oponentul, în calitate de parte care inițiază procedura de opoziție, trebuie să aibă inițiativa de a efectua o evaluare adecvată a riscurilor privind șansele de a avea câștig de cauză în cadrul procedurii și de a trage din această evaluare concluziile corespunzătoare pentru a hotărî dacă să continue să utilizeze marca deținută sau nu (18/02/2013, R 1101/20112, SMART WATER, § 40, 18/03/2015, T250/13, SMART WATER, EU:T:2015:160).
On the other hand, for example, an interim injunction or a restraining court order in insolvency proceedings, imposing a general prohibition of transfers or disposals on the trade mark owner, can be a proper reason for non-use because it obliges the opponent to refrain from using its mark in the course of trade. 
Pe de altă parte, de exemplu, un ordin provizoriu de interdicție sau un ordin judecătoresc de restricție în cadrul unei proceduri de insolvență, care impune o interdicție generală asupra titularului mărcii în ceea ce privește efectuarea de transferuri sau de cesiuni, poate constitui un motiv justificat al neutilizării, deoarece obligă oponentul să se abțină de la a-și utiliza marca deținută în fluxul comercial.
Use of the mark contrary to such a court order would make the trade mark owner liable to damage claims (11/12/2007, R 77/20061, MISS INTERCONTINENTAL (fig.), § 51). 
Utilizarea unei mărci prin încălcarea unui astfel de ordin judecătoresc poate avea drept consecință obligarea titularului mărcii la plata de daune interese (11/12/2007, R 77/20061, MISS INTERCONTINENTAL (fig.), § 51).
2.11.3 Defensive registrations 
Înregistrările defensive
The General Court has clarified that the existence of a national provision recognising what are known as ‘defensive' registrations (i.e. of signs not intended to be used in trade on account of their purely defensive function in relation to another sign that is being commercially exploited) cannot constitute a proper reason for non-use of an earlier trade mark invoked as a basis of an opposition (23/02/2006, T194/03, Bainbridge, EU:T:2006:65, § 46). 
Tribunalul a clarificat faptul că existența unei dispoziții naționale care recunoaște ceea ce poartă denumirea de înregistrări „defensive” (și anume, semne care nu se preconizează a fi utilizate în comerț, având în vedere funcția lor pur defensivă în raport cu un alt semn care face obiectul unei exploatări comerciale) nu poate constitui un motiv justificat al neutilizării mărcii anterioare pe care este întemeiată opoziția (23/02/2006, T194/03, Bainbridge, EU:T:2006:65, § 46).
2.11.4 Force majeure 
Forța majoră
Further justifiable reasons for non-use are cases of force majeure that hinder the normal functioning of the owner's enterprise. 
Printre motivele justificate de neutilizare se numără cazurile de forță majoră care îngreunează funcționarea normală a întreprinderii titularului.
2.11.5 Consequences of justification of non-use 
Consecințele justificării neutilizării
The existence of justified reasons does not mean that non-use during the period concerned is treated as equivalent to actual use, which would result in a new grace period beginning after the end of the period of justified non-use. 
Existența unor motive justificate nu înseamnă că neutilizarea din perioada vizată este considerată a fi echivalentă cu utilizarea efectivă, fapt ce ar avea drept rezultat inițierea unei noi perioade de grație după încetarea motivelor justificate de neutilizare.
Rather, non-use during such period merely stops the 5-year period from running. 
În schimb, neutilizarea pe parcursul acestei perioade nu face decât să întrerupă curgerea termenului de cinci ani.
This means that the period of justified non-use is not taken into account in calculating the grace period of 5 years. 
Aceasta înseamnă că perioada de neutilizare justificată nu este luată în considerare atunci când se calculează perioada de grație de cinci ani.
In addition, the length of time during which justified reasons existed may be significant. 
De asemenea, durata de valabilitate a motivelor justificate poate fi considerabilă.
Reasons for non-use existing during only part of the relevant 5-year-period may not always be considered justification for setting the proof-of-use requirement aside. 
Nu se poate considera întotdeauna că motivele de neutilizare care au existat doar pe parcursul unei părți a perioadei de cinci ani justifică neluarea în considerare a cerinței privind dovada utilizării.
In this context, the period of time during which these reasons were pertinent and the elapse of time since they no longer applied are of particular importance (01/07/1999, B 2 255). 
În acest context, au o importanță deosebită perioada pe parcursul căreia motivele respective au fost valabile și intervalul scurs de la momentul la care acestea nu mai sunt valabile (01/07/1999, B 2 255).
3 Procedure 
Procedura
3.1 Admissibility of the request for proof of use 
Admisibilitatea cererii de dovedire a utilizării
According to Article 47(2) EUTMR, use of the earlier mark needs to be shown only if the applicant requests proof of use. 
În conformitate cu articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE, utilizarea mărcii anterioare trebuie demonstrată doar în cazul în care solicitantul cere dovada utilizării.
The institution of proof of use is, therefore, designed in opposition proceedings as a defence plea of the applicant. 
Solicitarea acestei dovezi este, deci, concepută ca mijloc de apărare al solicitantului, în cadrul unei proceduri de opoziție.
The Office may neither inform the applicant that it could request proof of use nor invite it to do so. 
Oficiul nu poate nici să informeze solicitantul că are posibilitatea de a cere dovada utilizării, nici să îl invite să procedeze astfel.
In view of the Office's impartial status in opposition proceedings, it is left to the parties to provide the factual basis and to argue and defend their respective positions (see second sentence of Article 95(1) EUTMR). 
Având în vedere statutul imparțial al Oficiului în cadrul procedurii de opoziție, părților le revine sarcina de a expune faptele, precum și de a-și justifica și de a-și apăra pozițiile (a se vedea articolul 95 alineatul (1) teza a doua din Regulamentul privind marca UE).
Article 47(2) EUTMR is not applicable when the opponent, on its own motion, submits material relating to use of the earlier mark invoked (see paragraph 3.1.3 below for an exception to this rule). 
Articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE nu este aplicabil atunci când oponentul prezintă, din proprie inițiativă, elemente de probă privind utilizarea mărcii anterioare invocate (a se vedea la punctul 3.1.3 de mai jos o excepție de la această regulă).
As long as the EUTM applicant does not request proof of use, the issue of genuine use will not be addressed by the Office ex officio. 
Atât timp cât solicitantul mărcii UE nu solicită dovada utilizării, Oficiul nu va aborda în mod automat aspectul utilizării efective.
In such cases, in principle, it is even irrelevant that the evidence produced by the opponent might demonstrate only a particular type or manner of use, or use that is limited to only part of the goods or services for which the earlier mark is registered. 
În astfel de cazuri, în principiu, este chiar irelevant faptul că dovezile furnizate de oponent ar putea demonstra numai un anumit tip sau mod de utilizare sau o utilizare limitată la o parte dintre produsele sau serviciile pentru care marca anterioară este înregistrată.
The request to submit proof of use is only valid if the earlier mark is under the use requirement at all, that is to say if it has been registered for not less than 5 years. 
Cererea de a prezenta o dovadă a utilizării este valabilă numai dacă marca anterioară se află sub incidența cerinței privind utilizarea, adică dacă a fost înregistrată timp de cel puțin 5 ani.
3.1.1 Time of request 
Data cererii
Pursuant to Article 10(1) EUTMDR, the request for proof of use pursuant to Article 47(2) or (3) EUTMR will be admissible only if the applicant submits such a request within the period specified by the Office. 
În conformitate cu articolul 10 alineatul (1) din Regulamentul delegat privind marca UE, cererea de prezentare a dovezii utilizării, în temeiul articolului 47 alineatul (2) sau (3) din Regulamentul privind marca UE, va fi admisibilă numai dacă solicitantul prezintă cererea respectivă pe parcursul perioadei specificate de Oficiu.
The request for proof of use must be made within the first time limit for the applicant to reply to the opposition under Article 10(2) EUTMDR. 
Cererea de prezentare a dovezii utilizării trebuie înaintată pe parcursul primului termen acordat solicitantului pentru a răspunde la opoziție, în conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul delegat privind marca UE.
If the request for proof of use is submitted during the cooling-off period or during the 2-month period given to the opponent for filing or amending facts, evidence and arguments, it is forwarded to the opponent without delay. 
Dacă cererea de prezentare a dovezii utilizării este înaintată pe parcursul perioadei de reflecție sau al termenului de două luni acordat oponentului pentru a prezenta sau modifica fapte, elemente de probă și argumente, aceasta este comunicată imediat oponentului.
3.1.2 Earlier mark registered for not less than 5 years 
Marca anterioară înregistrată de cel puțin cinci ani
In accordance with Article 47(2) EUTMR, the obligation to provide proof of use requires that the earlier registered mark has, at the date of filing or the date of priority of the EUTM application, been registered for not less than 5 years. 
În conformitate cu articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE, obligația de a prezenta dovada utilizării presupune ca la data de depunere cererii de înregistrare a mărcii UE sau la data de prioritate, marca anterioară să fi fost înregistrată de cel puțin cinci ani.
[7: For oppositions filed before 23/03/2016, the relevant date is the date of publication.] 
[7: Pentru opozițiile depuse înainte de 23 martie 2016, data relevantă este data publicării.]
For oppositions filed against international registrations designating the EU, the opponent's mark is under use obligation if on the date of registration (INID code 151) or on the date of priority (INID code 300), or, as the case may be, the date of subsequent designation of the European Union (INID code 891), it has been registered for not less than 5 years. 
În cazul opozițiilor formulate împotriva înregistrărilor internaționale care desemnează UE, marca oponentului se supune obligației de utilizare dacă la data înregistrării (cod INID 151) sau la data de prioritate (cod INID 300) sau, după caz, la data desemnării ulterioare a Uniunii Europene (cod INID 891), aceasta era înregistrată timp de cel puțin 5 ani.
[8: For oppositions filed before 23/03/2016, the relevant date is 6 months after the date of the first re-publication by the Office.] 
[8: Pentru opozițiile depuse înainte de 23 martie 2016, data relevantă este de 6 luni de la data primei republicări de către Oficiu.]
3.1.2.1 Earlier EUTMs 
Mărcile UE anterioare
The decisive date for establishing whether a trade mark has been registered for not less than 5 years at the relevant date is, according to Article 18 and Article 47(2) EUTMR, the registration date of the earlier EUTM. 
În conformitate cu articolul 18 și articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE, data decisivă pentru a se stabili dacă o marcă este înregistrată de cel puțin cinci ani la data relevantă este data înregistrării mărcii UE anterioare.
If 5 years or more have elapsed between the registration date of the earlier EUTM and the relevant date, the applicant (or in the case of a contested IR, the holder) is entitled to request proof of use. 
Dacă au trecut 5 ani sau mai mult între data înregistrării mărcii UE anterioare și data relevantă, solicitantul (sau, în cazul unei înregistrări internaționale contestate, titularul) are dreptul să solicite dovada utilizării.
3.1.2.2 Earlier national marks 
Mărcile naționale anterioare
For national marks, it is necessary to determine the date that is equivalent to the registration date for EUTMs. 
În cazul mărcilor naționale, este necesar să se stabilească data echivalentă datei de înregistrare a mărcii UE.
In interpreting this term, it should be taken into account that some national trade mark systems have an opposition procedure after registration. 
La interpretarea acestui termen, trebuie să se țină seama de faptul că în anumite sisteme de mărci naționale există o procedură de opoziție ulterioară înregistrării.
In view of these differing national proceedings, Article 10(1) of Directive (EC) 2008/95 (which is the equivalent of Article 47 EUTMR) refers, as concerns the use requirement for national marks, to the period of ‘five years following the date of the completion of the registration procedure'. 
Având în vedere procedurile naționale diferite, articolul 10 alineatul (1) din Directiva (CE) 2008/95 (care corespunde articolului 47 din Regulamentul privind marca UE) face referire, în ceea ce privește obligația de utilizare a mărcilor naționale, la perioada de „cinci ani de la data la care procedura de înregistrare s-a încheiat”.
The date of completion of the registration procedure (Article 10(1) of Directive (EC) 2008/95) that serves for calculating the starting point of the 5-year period for the obligation of use for national and international registrations (Article 47(2) and (3) EUTMR) is determined by each Member State according to its own procedural rules (14/06/2007, C246/05, Le Chef de Cuisine, EU:C:2007:340, § 2628). 
Data la care procedura de înregistrare s-a încheiat (articolul 10 alineatul (1) din Directiva (CE) 2008/95), care servește la calcularea datei de începere a perioadei de 5 ani pentru obligația de utilizare privind înregistrările naționale și internaționale (articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul privind marca UE), este stabilită de fiecare stat membru în funcție de propriile reguli de procedură (14/06/2007, C246/05, Le Chef de Cuisine, EU:C:2007:340, § 2628).
The owner of a mark is not expected to make genuine use of the mark while examination or opposition proceedings are pending, before the 5-year grace period mentioned. 
Nu este de așteptat ca titularul unei mărci să utilizeze în mod efectiv marca deținută, pe parcursul procedurilor de examinare sau de opoziție existente împotriva acesteia, înainte de perioada de grație de cinci ani menționată.
This is in harmony with the approach towards earlier EUTMs, since the registration date of an EUTM, which is mentioned in Article 47(2) EUTMR as the decisive date for the beginning of the grace period, is always the date of completion of the registration procedure. 
Această interpretare este conformă cu abordarea adoptată față de mărcile UE anterioare, întrucât data de înregistrare a unei mărci UE, care este menționată la articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE ca dată decisivă pentru începerea perioadei de grație, corespunde întotdeauna datei la care se încheie procedura de înregistrare.
Furthermore, this interpretation keeps the use requirement under the EUTMR in line with the relevant national laws (06/05/2004, R 463/20031, Wrap House (fig.) / HOUSE OF WRAPS, § 19; 18/06/2010, R 236/20084, RENO 911! 
În plus, această interpretare armonizează cerința de utilizare prevăzută în Regulamentul privind marca UE cu legile naționale aplicabile (06/05/2004, R 463/20031, Wrap House (fig.) / HOUSE OF WRAPS, § 19; 18/06/2010, R 236/20084, RENO 911!
The completion of the registration procedure occurs after a pre-registration opposition or in some Member States even after completion of a post-registration opposition. 
Finalizarea procedurii de înregistrare are loc după desfășurarea unei proceduri de opoziție pre-înregistrare sau, în anumite state membre, chiar și după finalizarea unei proceduri de opoziție post-înregistrare.
The exact relevant dates can be found in the table in the Annex. 
Datele relevante exacte pot fi găsite în tabelul din anexă.
The Office does not investigate on its own initiative the actual date of completion of the registration proceedings. 
Oficiul nu cercetează din proprie inițiativă data reală a finalizării procedurii de înregistrare.
Without evidence to the contrary, the Office assumes that the registration procedure was completed on the date that is indicated as the registration date in the evidence submitted. 
În lipsa probelor care să demonstreze contrariul, Oficiul presupune că această procedură a fost încheiată la data indicată ca dată de înregistrare în elementele de probă prezentate.
The opponent has to rebut this presumption by proving the exact date when the registration procedure was completed. 
Oponentului îi revine sarcina de a contrazice această prezumție prin prezentarea de probe referitoare la data exactă la care s-a încheiat procedura de înregistrare.
3.1.2.3 Earlier international registrations designating a Member State 
Înregistrările internaționale anterioare care desemnează un stat membru