natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In situations where the cultural institutions are, however, confronted with problems related to the state of the buildings they operate in, the existence of a discordant opinion may translate into low chances to obtain public (local, community) support to attract the necessary resources (budgetary re-allocations, donations, sponsorships etc.).
În situaţiile în care instituţiile de cultură se confruntă totuşi cu probleme legate de starea clădirilor în care funcţionează, existenţa unei opinii disonante se poate traduce în şanse reduse de a obţine sprijin public (local, comunitar) pentru atragerea resurselor necesare (realocări bugetare, donaţii, sponsorizări etc.).
On the other hand, as we mentioned in the introductory section, the public's perception may have a greater accuracy than the information coming from other sources, inclusively for other less visible aspects such as geographical disparities in the access to the activity of an institution (for example: in order to obtain as good an image as possible regarding the access to the cultural offer, the statistical indicators like the number of cultural institutions related to the size of the local population can be supplemented with information obtained by means of surveys.
Pe de altă parte, după cum am menţionat în secţiunea introductivă, percepţia publicului poate avea o mai mare acurateţe decât informaţiile provenind din alte surse, inclusiv pentru aspecte mai puţin vizibile precum disparităţile geografice în accesul la activitatea unei instituţii (de exemplu: pentru o imagine cât mai bună despre accesul la oferta culturală, indicatorii statistici de tipul numărului de instituţii culturale raportat la dimensiunea populaţiei locale pot fi completaţi şi cu informaţii obţinute prin tehnica sondajului.
This way, even though at county level we can find a value higher than the national average of the number of cinema theatres, this type of infrastructure may be clustered in a single locality - the county capital - and the effects of this situation are noticeable
Astfel, chiar dacă la nivel judeţean putem întâlni o valoare peste media naţională a numărului de cinematografe, acest tip de infrastructură poate fi concentrat într-o singură localitate reşedinţă de judeţ, iar efectele acestei situaţii sunt observabile doar prin investigarea comportamentului cultural al populaţiei).
The collected data show that the persons in the 14-20 years old age and 28-35 years old age groups (culturally active segments) record the highest level of satisfaction with the operation of the public cultural institutions at local level.
Din datele culese, persoanele din grupele de vârstă 14-20 de ani şi 28-35 de ani (segmente active din punct de vedere cultural) înregistrează cel mai ridicat nivel de satisfacţie privind funcţionarea instituţiilor publice de cultură de la nivel local.
A declining trend in the level of satisfaction is recorded for the respondents aged above 35 and continues until the moment of retirement.
Un trend de scădere a nivelului de satisfacţie se înregistrează după vârsta de 35 de ani şi continuă până în momentul apropierii de vârsta pensionării.
What is the profile of the public cultural institutions or, in other words, what do the data tell us about the way the population perceives these institutions?
Care este profilul instituţiilor publice de cultură sau, în altă formulare, ce ne spun datele despre felul în care populaţia le percepe?
The majority of the population (approximately 55%) thinks that these institutions perform an important activity for the community, but at the same time many persons (52.7%) consider that these institutions do not develop sufficient educational activities with children and youngsters.
Majoritatea populaţiei (aproximativ 55%) consideră că desfăşoară o activitate importantă pentru comunitate, dar în acelaşi timp foarte multe persoane (52,7%) apreciază că la nivelul acestor instituţii nu sunt desfăşurate suficiente activităţi de educaţie cu copii şi tineri.
In general (40%), the population perceives that the libraries, museums, performing arts institutions, the culture house / cultural establishment or the popular art school at local level are run by professionals, while the institutions run by these professionals are not financially supported by the authorities (38.6% of the participants state that the public cultural institutions at local level do not receive sufficient funds to develop quality activities).
În general (40%), populaţia percepe că bibliotecile, muzeele, instituţiile de spectacole, casa de cultură / căminul cultural sau şcoala populară de arte de la nivel local sunt conduse de profesionişti, iar instituţiile pe care aceştia le conduc nu sunt sprijinite financiar de autorităţi (38,6% apreciază că instituţiile de la nivel local nu primesc suficiente fonduri pentru a desfăşura activităţi de calitate).
When we re-analyse the data used for the example above, we find the perception that the institutions operate in buildings that are in a good condition (55.5%) and, for more than a third of the population, they have sufficient employees to develop quality activities (37.2%), but insufficient material and technical resources (35.8%).
Reluând datele folosite pentru exemplul de mai sus, întâlnim percepţia că instituţiile îşi desfăşoară activitatea în clădiri care se află într-o stare bună (55,5%) şi, pentru mai bine de o treime din populaţie, acestea au suficienţi angajaţi pentru a desfăşura activităţi de calitate (37,2%), dar insuficiente resurse materiale şi tehnice (35,8%).
This chapter is a first attempt to investigate the manner in which the management activity of the public cultural institutions is reflected at the level of the population.
Acest capitol reprezintă o primă încercare de a investiga modul în care activitatea de management a instituţiilor publice de cultură se reflectă la nivelul populaţiei.
Without aiming at measuring the impact of cultural management on the beneficiaries (this goal requires dedicated studies, preferably at the level of each institution), the results presented can be useful to the managers of the public institutions, in order for them to understand the way the wide public evaluates certain concrete aspects of their activity.
Fără a ne propune măsurarea impactului pe care managementul cultural îl are în rândul beneficiarilor (obiectiv pentru care sunt necesare studii dedicate, de dorit la nivelul fiecărei instituţii în parte), rezultatele prezentate pot fi utile managerilor de instituţii publice pentru înţelegerea felui în care publicul larg evaluează anumite aspecte concrete ale activiţăţii lor.
The interest of the National Institute for Research and Cultural Training in the field of cultural management will be the foundation of the in-depth approach of this type of analyses, supplemented with comparisons with the European situation, which will highlight the effects of the cultural interventions on the consumption practices and behaviours of the population.
Interesul Institutului Naţional pentru Cercetare şi Formare Culturală pentru domeniul managementului cultural va sta la baza aprofundării acestui tip de analize, completate de comparaţii cu situaţia întâlnită la nivel european, care vor evidenţia efectele intervenţiei culturale asupra practicilor şi comportamentelor de consum ale populaţiei.
A critical review of cultural magament education in Europe”, Amsterdam, Boekmanstudies, 2006.
A critical review of cultural management education in Europe”, Amsterdam, Boekmanstudies, 2006.
This chapter is focused on non-public cultural consumption forms.
Capitolul de faţă are în vedere forme de consum cultural non-public.
By this classification we mean those cultural consumption activities that are performed both inside and outside the domestic space, but cannot be deemed “public cultural consumption”, as they are not performed within an organised (institutional) framework.
Prin această clasificare ne referim la acele activităţi de consum cultural care se desfăşoară atât în spaţiul domestic, cât şi în afara lui, dar care nu pot fi considerate „consum cultural public”, întrucât nu se desfăşoară într-un cadru organizat (instituţional).
In order to bring the analyses as close to the realities of the contemporary society as possible, we forward conceptualisations which take into consideration new forms and manifestations of individuals' cultural capital; this concept pertains to knowledge that facilitates the people's mobility within the cultural space and which, most of the time, is measured through the cultural consumption.
Pentru a aduce analizele cât mai aproape de realităţile societăţii contemporane, au fost propuse conceptualizări ce iau în considerare noi forme şi manifestări ale capitalului cultural deţinut de indivizi; concept prin care înţelegem cunoştinţe ce facilitează mobilitatea oamenilor în spaţiul cultural şi care, de cele mai multe ori, este măsurat prin tipul de consum cultural practicat.
Thus, we analysed Romanians' adaptability to new information and communication technologies - the emergent cultural capital - as well as the cultural diversity that they know and accept - the diversified cultural capital.
Astfel, au fost puse sub analiză adaptabilitatea pe care românii o au în relaţie cu noile tehnologii ale informării şi comunicării - capital cultural emergent - şi diversitatea culturală pe care o cunosc şi o acceptă - capital cultural diversificat.
Furthermore, we also took into consideration the degree of sociality of the Romanians - as a form of the social capital, a
De asemenea, a fost luat în considerare şi gradul de socialitate al românilor ca formă a capitalului social; concept prin care
concept that pertains to the benefits generated by the individuals' social networks and their interactions within these networks - in relation to the various cultural consumption forms analysed in this chapter.
înţelegem beneficii generate de reţelele sociale ale indivizilor şi interacţiunile din interiorul lor în relaţie cu diversele forme de consum cultural analizate pe parcursul acestui capitol.
All these forms of social capital have become more and more relevant in the contemporary sociological theories, which analyse the social position of people and their styles of life and consumption.
Toate aceste forme de capital au căpătat o relevanţă din ce în ce mai mare în teoriile sociologice actuale, ce analizează poziţia socială a oamenilor şi stilurile lor de viaţă şi consum.
The results discussed in this chapter show, in a general manner, that the non-public cultural consumption forms are, in certain situations, dependent on socio-demographic characteristics, such as: gender, age or
Rezultatele comentate pe parcursul acestui capitol indică, în manieră generală, că formele de consum cultural non-public sunt, în anumite situaţii, dependente de caracteristici sociodemografice precum: genul persoanelor,
residence area, with differentiations between the situations at national level and the level of Bucharest.
vârsta sau mediul de rezidenţă, cu diferenţieri între situaţiile la nivel naţional comparativ cu municipiul Bucureşti.
Moreover, we also identified that the new types of cultural capital (emergent and diversified) operate in a positive manner on the domestic and non-public cultural consumption and, perhaps more importantly, it operates in certain cases in a manner different from the common viewpoints on what we may commonly call “cultured person”.
Mai mult, a fost identificat şi faptul că tipurile noi de capital cultural (emergent şi diversificat) acţionează într-o manieră pozitivă asupra consumului cultural domestic şi non-public şi, poate mai important de atât, acţionează, în anumite cazuri, într-o manieră diferită de perspectivele obişnuite despre ceea ce s-ar numi în limbaj obişnuit „persoană culturalizată”.
Pierre Bourdieu1 developed a perspective on the various types of capital (economic, social and cultural) and on the manner in which the economic structure wherein an individual is placed finds its equivalent in a cultural structure.
Astfel, autorul distinge între un consum cultural elitist al clasei dominante - şi un consum cultural al maselor - cei plasaţi în structuri inferioare din punct de vedere economic şi al capitalului cultural şi social.
1 P. Bourdieu, Practical Reasons.
1 P. Bourdieu, Raţiuni practice.
A Theory of Action, p. 8-20
O teorie a acţiunii, p. 8-20
Although it is worth remembering that certain socio-economic conditions influence the cultural capital and consumption, some social as well as theoretical developments show that the distinction elitist versus mass polarises the space of social life too much.
Plecând de la ideile elaborate de Harold Wilensky2 într-un studiu asupra societăţii americane, cercetări relativ recente realizate în zona europeană (pentru Anglia vezi Goldthorpe şi Chan3; pentru Franţa vezi Herve Glevarec şi Michel Pinet4) mută discursul teoretic în zona unui consum cultural diferenţiat între omnivorism şi univorism cultural.
Starting from Harold Wilensky's2 ideas, from his study on the American society, relatively recent research made in the European area (for England, see Goldthorpe and Chan3; for France, see Herve Glevarec and Michel Pinet4) moves the theoretical discourse to the area of a cultural consumption differentiated between cultural omnivorousness and univorousness.
După cum indică şi terminologia asociată celor două tipuri de comportament, consumul cultural omnivor este caracterizat de consumul unei game mult mai variate de produse culturale, precum şi al unor genuri diverse în interiorul aceleiaşi categorii de produse culturale.
As the very terminology associated with the two types of behaviours shows, the omnivorous cultural consumption is characterised by the
În schimb, univorii culturali au un comportament mult mai conservator în ceea priveşte consumul de cultură sau ce
consumption of a much more diverse range of cultural products, as well as of diverse genres within the same category of cultural products.
este considerat de diverse grupuri din această categorie ca reprezentând un produs cultural demn de luat în considerare.
While in Bourdieu's5 distinction both the elites and the masses had a cultural consumption which, from some points of view, might be considered univorous, the analytical implications of the cultural omnivore versus cultural univore dichotomy are multiple.
Dacă în distincţia realizată de Bourdieu5 atât elitele, cât şi masele aveau un consum cultural care din unele puncte de vedere poate fi considerat univor, implicaţiile analitice ale dihotomiei omnivor versus univor cultural sunt multiple.
One of them is given by the fact that some forms of elitist consumption are not associated with snobbery6 anymore.
Una dintre ele este dată de faptul că anumitor forme de consum elitist nu le mai este asociat snobismul6.
The upper class people (initially associated with a snobbish elitism) consume, or at least treat with respect the other social classes' forms of cultural manifestation.
Persoanele din clasele de sus (iniţial asociate doar cu un elitism snob) consumă, sau cel puţin tratează cu respect, şi forme de manifestare culturală ale celorlalte clase sociale.
Another implication is the analytical representation of heterogeneous social classes.
O altă implicaţie este reprezentarea în analiză a unor clase sociale neomogene.
The third implication is given by the fact that the cultural omnivore / univore dichotomy is opposite either to exaggeratedly relativist perspectives, which state that people choose what they consider culture in a strictly individual manner, or to exaggeratedly deterministic perspectives, which assume that the (social) class enforces a homogenous cultural consumption pattern onto people of each social class7.
Cea de-a treia implicaţie este dată de faptul că dihotomia omnivor / univor cultural se poziţionează contrar unor perspective fie exagerat relativiste, care spun că oamenii aleg strict individual ceea ce ei consideră cultură şi ce produse culturale consumă, fie exagerat deterministe, ce asumă că poziţia de clasă (socială) impune un tipar de consum cultural omogen persoanelor din fiecare clasă socială7.
Moreover, Mike Savage9 shows that the contemporary period creates emergent social classes, as well as an emergent cultural capital, associated on the one hand with the cultural consumption facilitated by the new developments in the virtual and technological area, and on the other hand with activities of the emergent social classes.
Mai mult, Mike Savage9 arată faptul că perioada contemporană creează clase sociale emergente, precum şi un capital cultural emergent, asociat pe de o parte cu consumul cultural facilitat de noile dezvoltări din zona tehnologică şi virtuală, precum şi cu alte activităţi ale claselor sociale emergente.
This is why we consider that an approach of the cultural consumption in relation to these new forms of cultural capital is necessary in order to identify the preference trends of the individuals within the contemporary social context.
Din acest motiv, considerăm că o abordare a consumului cultural în relaţie cu aceste noi forme de capital cultural este necesară pentru a identifica tendinţele de preferinţă ale indivizilor în contextul social contemporan.
The distinction cultural omnivore versus cultural univore was developed in the studies that analysed the number and the type of genres appreciated by people within a category of cultural products (e.g. how many music genres does an individual listen to?
Distincţia omnivor versus univor cultural a fost dezvoltată în cercetările care au analizat numărul şi tipul de genuri apreciate de oameni în interiorul unei categorii de produse culturale (Ex. câte genuri de muzică ascultă un individ şi ce genuri?
Do they prefer both elitist and middle/working class music?).
; sunt intersectate în preferinţele sale genuri muzicale asociate atât elitelor, cât şi clasei de mijloc şi / sau celei muncitoreşti?).
Cultural consumption is furthermore characterised by other dimensions, such as: place, infrastructure, technology etc. This is why the application of this analytical grid within nonpublic cultural consumption practices may result in fertile interpretations as regards the cultural consumption or non-consumption among Romanians.
Iar consumul cultural este caracterizat şi de alte dimensiuni, cum ar fi: loc, infrastructură, tehnologie etc. Din acest motiv, o aplicare a acestei grile analitice în interiorul unor practici de consum cultural nonpublic poate produce interpretări fertile în ceea ce priveşte consumul sau non-consumul cultural în rândul românilor.
CULTURAL CONSUMPTION AND SOCIAL CAPITAL
CONSUM CULTURAL ŞI CAPITAL SOCIAL
By going beyond the classical perspectives of the study of social classes either in strictly economic terms, or at the intersection of the economic and educational factors, Mike Savage and his colleagues10 view the social class as a status found at the confluence of several types of capital: economic, cultural and social.
Ieşind din perspectivele clasice de studiere a claselor sociale în termeni fie strict economici, fie la intersecţia factorilor ce ţin de economie şi educaţie, Mike Savage şi colegii săi10 privesc clasa socială ca o stare aflată la confluenţa mai multor tipuri de capital: economic, cultural şi social.
The economic capital offers financial possibilities.
Capitalul economic oferă posibilităţi financiare.
The cultural capital represents the adaptability to the cultural environment, which can bring advantages to individuals on other levels.
Capitalul cultural reprezintă o adaptabilitate la mediul cultural, care poate aduce indivizilor beneficii pe alte planuri.
And the applications of the social capital are diverse.
Iar aplicaţiile capitalului social sunt diverse.
James Coleman11, for example, analyses the manner in which the social capital facilitates the
James Coleman11, spre exemplu, analizează modul în care capitalul social facilitează întrajutorarea comunitară.
But there is a common point in all these perspectives.
Dar un punct comun rezidă în toate aceste perspective.
In this case, the implications are given by the fact that a high social capital (by which we also mean a higher degree of socialisation with people we know) is in an interdependence relation to the individuals' cultural capital which also entails a specific relationship with the cultural consumption forms analysed in this chapter.
Implicaţiile, în acest caz, sunt date de faptul că un capital social înalt (prin care înţelegem şi un grad mai mare de socializare în relaţie cu persoanele cunoscute) se află într-o relaţie de interdependenţă cu capitalul cultural al indivizilor - fapt care implică şi o relaţie specifică cu formele de consum cultural analizate pe parcursul acestui capitol.
Therefore, we may advance the hypothesis that persons with a high cultural consumption have cultural consumption practices oriented towards what we have called so far cultural omnivourness.
Prin urmare, se poate avansa ipoteza că persoanele cu capital social sporit prezintă practici de consum cultural îndreptate către ceea ce am numit până în acest punct omnivorism cultural.
The analyses developed within this chapter are focused on concepts that take into account various aspects of the non-public cultural consumption:
Analizele ce au fost desfăşurate în cadrul acestui capitol sunt axate pe concepte care iau în considerare aspecte diversificate ale consumului cultural non-public:
a) depending on the place ofthe consumption, we have a distinction between:
a) în funcţie de locul consumului, distingem între:
In this section, the domestic part of the cultural consumption refers to those activities which take place explicitly within the household.
În această secţiune, partea domestică a consumului cultural face referire la acele activităţi care se desfăşoară în mod explicit în cadrul gospodăriei.
The questions used in the analyses refer to the frequency the people stated that they: a) read books, b) listened to the radio, c) listened to music, d) read newspapers and e) read magazines.
Întrebările folosite în analize fac referire la frecvenţa cu care oamenii au declarat că: a) citesc cărţi, b) ascultă radio, c) ascultă muzică, d) citesc ziare şi e) citesc reviste.
These five types of activities were included in the category covered by this concept, as they can be found in a middle zone between the domestic cultural consumption and the public cultural consumption and cannot be specifically placed within the private or the public space.
Aceste cinci tipuri de activităţi au fost incluse în categoria acoperită de acest concept întrucât se plasează într-o zonă de mijloc între consumul cultural domestic şi consumul cultural public şi nu pot fi plasate cu certitudine în spaţiul privat ori în spaţiul public.
For example, one can listen to the radio both inside and outside the domestic space (in the car, on the phone - using headphones etc.).
Spre exemplu, ascultatul radioului se poate desfăşura atât în spaţiul domestic, cât şi în afara lui (în maşină, la telefon folosind căşti audio etc.).
We can state
La fel putem spune şi despre ascultatul muzicii.
the same about listening to music.
Cu toate acestea, am
However, we preferred the term “private” in order to separate these activities from the cultural consumption forms that require activities organised by various institutions - the public cultural consumption.
preferat denumirea de „privat” pentru a separa aceste activităţi de formele de consum cultural ce presupun activităţi organizate de către diverse instituţii - consumul cultural public.
b) depending on the number of people involved, we added a category that considers a series of activities that are not performed individually:
b) în funcţie de numărul persoanelor implicate, a fost adăugată o categorie ce ia în considerare o serie de activităţi care nu sunt desfăşurate în mod individual:
III. collective domestic cultural consumption
III. consum cultural domestic colectiv