natgillin/translations-raw huggingface dataset:
11 Per Mangset, “Risks and Benefits of Decentralisation: The
11 Per Mangset, „Riscurile şi Beneficiile Descentralizării:
Development of Local Cultural Administration in Norway,”
Dezvoltarea Administraţiei Culturale Locale din Norvegia”,
International Journal of Cultural Policy, 1995
publicaţia periodică - Jurnalul European de Politici
Consequently, in 1990 there were approximately 20 specific programmes in France, which focused on cultural management and granted the most popular postgraduate diploma (DESS).
Aşa se face că în Franţa, în 1990, se regăseau aproximativ 20 de programe specifice axate pe managementul cultural finalizate cu cea mai acordată diplomă postuniversitară (DESS).
Around the same period, at the beginning of the 1990s, a meeting of the Council of Ministers of Culture adopted a resolution on the training of the arts administrators.
Aproximativ în aceeaşi perioadă, la începutul anilor 1990, într-o întâlnire a Consiliului de miniştri ai culturii s-a adoptat o rezoluţie cu privire la instruirea administratorilor de artă.
The first European networks dedicated to the problems of the cultural management implementation and administration also date from this period.
Tot din această perioadă datează şi primele reţele europene dedicate problematicilor administrării şi implementării managementului cultural.
Another model that influenced the future specialty of the cultural management is the British model, characterised by predominantly market-oriented values, as well as by intensive professional training, oriented exclusively towards the labour market.
Un alt model determinant în construirea viitoarei discipline a managementului cultural este modelul britanic caracterizat de valori orientate predominant către piaţă şi training profesional intensiv, orientat exclusiv către piaţa muncii.
This model utilitarian by excellence - is typical for Holland, the Scandinavian and the Baltic countries.
Acest model utilitarist prin excelenţă este tipic pentru Olanda, ţările scandinave şi ţările baltice.
By contrast, the French model is defined by humanistic values, academic training, as well as by a poor relation between the labour market and the training provided.
Prin contrast, modelul francez este definit de valori umaniste, training academic, dar şi o relaţie destul de slabă între piaţa muncii şi instruirea oferită.
Since 1980, West-European countries have recorded a massive and continual long-term employment in the cultural sector.
Ţările Europei de Vest au asistat la o creştere masivă şi continuă pe termen lung a angajărilor în sectorul cultural începând cu anul 1980.
This growth, stimulated by a cultural policy that has not changed its direction and purpose for ten consecutive years, was also encouraged by a constant official discourse on culture, on its legitimacy as productive sector, which creates jobs.
Această creştere, stimulată de o politică culturală care nu şi-a schimbat direcţia şi scopul pe parcursul a zece ani consecutivi, a fost de asemenea încurajată de un discurs oficial constant cu privire la cultură, la legitimitatea culturii ca sector productiv, care creează locuri de muncă.
This type of discourse has been constantly supported by the Council of Europe and by the European ministries of culture and has managed to foster the creative industries after 200014.
Acest tip de discurs a fost constant susţinut de Consiliul Europei şi de ministerele culturii europene şi a reuşit să promoveze industriile creative după 2000.14
As a matter of fact, the increased number of employees within the cultural sector has also generated a multiplication and diversification of the support professions, helped by the specialised cultural management, which, in a short time, gained a specialisation potential, made from university graduates with no distinct specialty, artists who wanted to expand their skills and possibilities to obtain a job, personnel from the cultural officers' area who did not want to leave their field of activity.
Practic, numărul crescut al angajaţilor în sectorul cultural a generat şi o multiplicare şi o diversificare a meseriilor de tip suport, susţinută prin managementul cultural specializat, care a recuperat, în scurtă vreme, un potenţial de specializare format din universitari fără specialitate distinctă, artişti care doreau să-şi extindă competenţele şi posibilităţile de angajare, categorii de personal din zona
13 Source: Eurostat - Statistics, 2000
13 Sursa: Eurostat - Statistics, 2000
national institute for research and cultural training
funcţionarilor culturii care nu doreau să părăsească domeniul.
Cultural management has created new career opportunities, facilitated by the requirements of the numerous sub-sectors, pertaining to a direct knowledge and experience, which could not be acquired through theory exclusively.
Managementul cultural a creat noi oportunităţi profesionale, cu atât mai mult cu cât numeroasele subsectoare de activitate necesitau o cunoaştere si o experienţe directe, care nu se puteau dobândi exclusiv pe cale teoretică.
Eleonora Redaelli15 emphasises in a similar manner the relation between the American cultural policy and the development of concrete means to professionalise the arts management , which encouraged the acknowledgement of arts management as a distinct profession within arts organisations.
Eleonora Redaelli15 subliniază în mod similar relaţia dintre politica culturală americană şi dezvoltarea unor mijloace concrete pentru profesionalizarea managementului artei, ceea ce a încurajat recunoaşterea managementului artei drept funcţie distinctă în organizaţiile de artă.
As time passed by, the administration and management of art have also gained the status of discipline and a history of evolution; they became more and more standardised, they evolved gradually, from the prevalent use of social abilities and personal relationships to a less charismatic and more technical role, organisationally directed and beneficiary-oriented.
Cu timpul, administrarea şi managementul artei au căpătat şi statut de disciplină şi un istoric al evoluţiei, devenind din ce în ce mai standardizat, evoluând treptat, de la utilizarea preponderentă a aptitudinilor sociale şi a relaţiilor personale, la un rol mai puţin charismatic, mai tehnic, direcţionat organizaţional şi orientat spre beneficiar.
The growth of the number of specialists with administration abilities was also due to the increase of the transparency in spending community money; a growth of the fiscal bureaucratisation and rationalisation, carefully monitored, has resulted in an increased demand as regards the formal reporting at institutional level.
Creşterea numărului de specialişti cu aptitudini în administrare s-a datorat şi creşterii transparenţei cheltuirii banilor comunităţilor; o creştere a raţionalizării şi birocratizării fiscale atent monitorizată a dus la o cerere crescută privind raportarea formală la nivelul instituţiilor.
On the other hand, the governments supported the development of professional training programmes, thus preparing themselves for the implementation of a new administrative model.
sprijinind dezvoltarea programelor profesioniste de training, pregătindu-se astfel pentru implementarea unui nou model administrativ.
These social and economic transformations have permanently affected the operation manner of today's artistic and cultural institutions.
Aceste transformări sociale şi economice au afectat definitiv modul în care funcţionează azi instituţiile culturale şi cele de artă.
From the moment the first distinct positions occurred until the standardisation of the occupations within the cultural management there was a single step - taken quite rapidly by the higher education institutions in search for specialties.
De la momentul apariţiei primelor funcţii distincte şi până la standardizarea ocupaţiilor în managementul cultural nu a mai fost decât pasul pe care instituţiile de învăţământ superior, în căutare de specializări, l-au făcut destul de repede.
In contrast with the very strong connections between an individual and an institution, which previously were based on impresarios, the standardisation has facilitated the careers of individuals who moved from one institution to another, valorising their expertises on particular administration segments, yet raising the generally valid methods and techniques to the level of concepts; this mobility has contributed to the consolidation of the distinctiveness of the position and the people who occupied it.
În contradicţie cu legăturile foarte puternice dintre un individ şi o instituţie care înainte se baza pe un model de impresariat, standardizarea a facilitat carierele indivizilor care se mutau de la o instituţie la alta, valorificând expertizele pe segmente particulare de administraţie, dar ridicând totodată la nivel de concepte, metodele şi tehnicile general valabile; această mobilitate a contribuit la consolidarea distincţiei funcţiei şi a ocupanţilor ei.
Various professional labels belonging to the cultural management occupations were defined and promoted, while, in parallel, cultural activities experienced an essential process of professionalization.
Diverse etichete profesionale ce aparţineau ocupaţiilor managementului cultural au fost definite şi popularizate, în timp ce, în paralel, activităţile culturale au experimentat un proces de profesionalizare care era esenţial.
Such terms as cultural administrator, cultural manager, engineer and mediator have occurred, new positions were created, such as cultural affairs directors within the local authorities.
Au apărut termenii gestionar cultural, administrator cultural, inginer şi mediator, au fost create noi funcţii, precum cele de directori de afaceri culturale în cadrul autorităţilor locale.
“Persons who create status”17, often high public officers in the field of culture have provided a reference model for those who aspired to occupy positions in the cultural management18.
„Persoane creatoare de statut”17, deseori funcţionari publici superiori în domeniul culturii, au asigurat un model de referinţă al celor care au aspirat să ocupe funcţii în managementul cultural.
In a study published in 2012, Jennifer Hinves19 illustrates the creative influence of the British policy initiated in 1990, which had a huge impact on the career orientation as well as on the redefinition of professional identities.
18 Într-un studiu publicat în 2012, Jennifer Hinves19 ilustrează influenţa creativă a politicii culturale britanice începute în 1990, care au avut un imens impact asupra orientărilor de carieră şi asupra redefinirii identităţilor profesionale.
The rhetoric of the French Ministry of Culture and the discourse of all the policies generated by the programme Economy for Culture20 - which brought into the public space the theories of culture's reconciliation with the economy, as well as the theories on the economic input of cultural activities - have contributed immensely to the development and professionalization of cultural management.
La dezvoltarea şi profesionalizarea managementului cultural au contribuit enorm şi retorica Ministerului Culturii francez şi discursul tuturor politicilor generate de programul Economy for Culture20, care au adus în spaţiul public teoriile de reconciliere a culturii cu economia, precum şi teoriile despre aportul economic al activităţilor culturale.
All these undertakings have symbolically validated the managerial act in the sphere of culture and have shown with figures, statistics and case studies the systemic connections between the efficient act of management and the performance of the cultural act.
Toate aceste demersuri au validat simbolic actul managerial în sfera culturii şi au demonstrat cu cifre, statistici şi studii de caz legături sistemice între actul de gestionare performant şi performanţa actului cultural.
18 Such a case is Bernard Faivre d'Arcier, who studied in the prestigious schools HEC, Sciences Po Paris and the National School of Administration (ENA), which has been training civil administrators since 1972.
18 Un caz de acest fel este Bernard Faivre d'Arcier, care a studiat la şcolile prestigioase HEC, Sciences Po Paris şi Şcoala Naţională de Administraţie (ENA), care instruieşte din 1972 administratori civili.
19 Jennifer Hinves, „Cum să devii antreprenor cultural, Cultura identitară” (How to Become a Cultural Entrepreneur.
19 Jennifer Hinves, „Cum să devii antreprenor cultural, Cultura identitară”.
Short history of management in the Romanian cultural institutions
Scurt istoric al managementului în instituţiile publice de cultură din România
For many of the countries of the former communist bloc, the new discipline facilitated a necessary regulation of the activity, as well as a “market”-orientation which had never had the occasion to manifest itself21.
Pentru multe dintre ţările din fostul bloc comunist, noua disciplină a facilitat o normare necesară de activitate şi o orientare „spre piaţă” care nu avusese ocazia să se manifeste.
The post communist transition has brought a democratisation of culture and a renewal of the debates agenda.
21 Tranziţia postcomunistă a adus cu sine o democratizare a culturii şi o primenire a agendei dezbaterilor.
In Vincent Dubois'22 opinion, the French model was followed in Spain, Italy, Greece, Poland, Romania and Bulgaria, and it is true that the first diplomas recognised on European level came through this connection, while the British preferred the intensive trainings applied by subject categories: organisational management distinct from project management or cultural events management.
În opinia lui Vincent Dubois22, modelul francez a fost urmat în Spania, Italia, Grecia, Polonia, România şi Bulgaria şi este adevărat că primele diplome recunoscute pe plan european au venit prin această filieră, britanicii preferând trainingurile intensive aplicate pe categorii de subiecte: management organizaţional distinct de managementul de proiect sau managementul de eveniment cultural.
The German model is a balanced combination between the humanistic, academic and administrative values in the oriented education in this field, and this model is followed by Austria, Switzerland and Croatia; but the relatively small number of German speakers in Romania and the differences of administrative organisation between the two systems made these programmes quite uncommon in Romania.
Modelul german prezintă o combinaţie echilibrată între valorile umaniste, academice şi administrative în educaţia ghidată în acest domeniu şi este urmat de Austria, Elveţia şi Croaţia, dar numărul relativ mic de buni cunoscători de limbă germană din România şi diferenţele de organizare administrativă între cele două sisteme au făcut ca aceste programe să nu fie foarte populare în România.
A critical review of cultural management education in Europe”.
of cultural magament education in Europe”.
22 Vincent Dubois, Op Cit.,
22 Vincent Dubois, OpCit.,
parallel quite successfully, particularly on the background of the lack of criteria and landmarks in the Romanian cultural administration.
fertil pentru mai multe încercări de sistematizare şi de influenţe care s-au manifestat în paralel cu destul de mult succes, mai ales pe fondul lipsei de criterii şi repere în administraţia culturală românească.
Romania's cultural management comprises several historical moments of failed cultural reform, a reform that should have brought the much-expected change for the beneficiaries and the professionals in the field.
Managementul cultural din România conţine câteva momente istorice de reformă ratată în cultură, care ar fi trebuit să ducă la schimbarea aşteptată atât de beneficiari, cât şi de profesioniştii din domeniu.
Oddly enough, it is precisely the lack of reasonable political and administrative measures that forced the cultural management to take over some of the system's tasks, unwillingly becoming the only normative platform which operates transversally on all types of institutions and almost on all categories of cultural manifestation.
Paradoxal, tocmai lipsa unor măsuri raţionale politice şi administrative au forţat managementul cultural să preia o parte din sarcinile de sistem, devenind, fără să-şi fi dorit, singura platformă normativă care operează transversal pe toate tipurile de instituţii şi pe aproape toate categoriile de manifestare culturală.
In Romania, the interest in cultural management occurred at the beginning of the ‘90s, alongside with the first ideas for a reform of the cultural field through specific policies and strategies, borrowed from Europe, which was opening its gates and interest in the potential of the countries from the ex-communist bloc.
Preocuparea pentru Managementul cultural în România a venit la începutul anilor '90 împreună cu primele idei de reformare a domeniului culturii prin politici şi strategii specifice, împrumutat din Europa, care îşi deschidea porţile şi interesul pentru potenţialul ţărilor din fostul bloc comunist.
This strong current supported in the European space rapidly spread among those who expected from the field of culture something more than the institutional forms inherited from the communist regime.
Acest curent puternic susţinut în spaţiul european s-a propagat cu repeziciune printre cei care îşi doreau de la domeniul culturii ceva mai mult decât formele instituţionale moştenite din regimul comunist.
Although in the public space there were many discussions on substantial legal and administrative modifications which would have restarted a culture in accordance with the new social aspirations, nothing was done.
Deşi se discuta mult în spaţiul public despre modificări de fond substanţiale care să restarteze o cultură în acord cu noile aspiraţii sociale, din punct de vedere legal şi administrativ, nu s-a făcut aproape nimic.
Culture discretely moved from the role of propaganda instrument to the role of public
Cultura a trecut discret de la rolul de instrument
service, without acknowledging consequences or triggering a structural reform, and even without any modifications in the paradigm of activities.
de propagandă la rolul de serviciu public, fără să conştientizeze consecinţe sau să declanşeze o reformă structurală şi chiar fără nicio modificare de paradigmă a activităţilor.
The reform of the public cultural institutions network has not taken place, nor were there created special mechanisms for the encouragement of alternative forms that would substitute the possible devitalisation of the existing public system.
Reforma reţelei publice de instituţii de cultură nu a avut loc şi nici nu s-au creat mecanisme speciale pentru încurajarea unor forme alternative care să substituie eventuala devitalizare a sistemului public existent.
We should also mention that, after 1990, Romania had a vast network of public institutions of all categories, uniformly distributed, so that almost every territorial and administrative unit had at least a library and a cultural centre, while at urban level a museum and a cultural establishment were mandatory.
Mai trebuie amintit că România după 1990 dispunea de o vastă reţea de instituţii publice de toate categoriile dispersate uniform, astfel încât aproape fiecare unitate teritorial-administrativă dispunea de cel puţin o bibliotecă şi un cămin cultural, iar la nivel urban, un muzeu şi un aşezământ cultural erau obligatorii.
The county capitals used to have under administration at least an institution for performing arts and / or concerts, as well as regionally important museums.
Oraşele reşedinţă de judeţ aveau în administrare cel puţin o instituţie de spectacole şi / sau concerte şi muzee de importanţă regională.
This network was populated and provided with professionals trained in universities and vocational schools, who were assigned to positions or internships on a mandatory basis; this resulted in a relatively balanced circuit of professionals in all necessary professional categories.
Această reţea era populată şi alimentată cu profesionişti pregătiţi în universităţi şi şcoli vocaţionale care primeau repartiţii sau stagiaturi obligatorii, asigurându-se astfel un circuit relativ echilibrat de specialişti de toate categoriile profesionale necesare.
This whole network, public by nature, employing people for an indefinite period, lost its balance after 1990, when art universities started to provide more professionals than the existing institutions could employ, when institutions were either being merged or liquidated, when employment in the public system was blocked for several years in a row.
Toată această reţea eminamente publică, cu angajaţi pe perioadă nedeterminată, s-a dezechilibrat după 1990, când universităţile de artă au început să dea mai mulţi specialişti decât se puteau încadra în instituţiile existente, când instituţiile au început să fie comasate sau desfiinţate, când angajarea în sistemul public a fost blocată timp de câţiva ani consecutiv.
The problems accumulated, so that in 2000,
Problemele s-au acumulat astfel încât în 2000, când s-a pus problema unor descentralizări,
when some decentralisations - which should have been the natural consequence of the public policies - were brought into discussion, real human and institutional crises were generated.
care ar fi trebuit să fie o urmare firească a politicilor publice, s-au generat adevărate crize instituţionale şi umane.
Therefore, it was necessary that some of the public cultural institutions transferred into the local authorities' subordination be re-assigned to central administrations in order not to be liquidated and jeopardise the very principle that had kept them in the state's care.
Astfel, a trebuit ca o parte dintre instituţiile publice de cultură transferate în subordinea autorităţilor locale să fie reasumate de administraţiile centrale pentru a nu se desfiinţa, punând în pericol chiar principiul pentru care au fost păstrate în grija statului.
In parallel, the lack of appropriate cultural development policies resulted in the lack of a framework necessary for the development and support of alternative financing, for initiatives coming from outside the public system, Romania being one of the few countries which continued a total inappropriateness of the cultural system, wherein only the public offer exists officially, and the financing facilities for any private initiative are fragile, nurturing public instead of private institutions.
În paralel, din lipsa unor politici adecvate de dezvoltare culturală, nu s-a creat cadrul necesar dezvoltării şi susţinerii unor alternative de finanţare, pentru iniţiativele care nu veneau din sistemul public, România fiind printre puţinele ţări care au continuat o inadecvare totală de sistem cultural în care oficial nu există decât oferta publică, iar mecanismele de finanţare pentru orice iniţiativă de tip privat sunt fragile şi parazitate tot de instituţiile publice.
Only what remained outside the public sector was unofficially assumed by the private sector or the civil society, but fact this was not formulated as such in any public policy, strategy or regulation.
Doar ce a rămas în afara sectorului public a fost asumat neoficial de sectorul privat sau de societatea civilă, dar acest lucru nu s-a formulat ca atare în nicio politică publică, strategie sau act normativ.
The only form of recognising the cultural non-governmental organisations is a law that sets the legal frame and the prerequisites of their recognition, but this kind of laws are general, with no provisions specifically intended for cultural activists.
Singura formă de recunoaştere a organizaţiilor neguvernamentale culturale este o lege care stabileşte cadrul juridic şi condiţiile de recunoaştere ale acestora, dar aceste legi sunt generale, nu specifice pentru cei care activează pe terenul culturii.
On the other hand, more and more changes in the approach of the public system aim for the real purposes of the service from the viewpoint of the contributor: in the field of education there are talks about results, in the field of health indicators are set, in the field of infrastructure utility networks are designed.
Pe de altă parte, tot mai multe schimbări de abordare în sistemul public vizează finalitatea serviciului din perspectiva cetăţeanului plătitor de taxe şi impozite: în educaţie se vorbeşte despre rezultate, în sănătate se stabilesc indicatori, în infrastructură se gândesc reţele de utilităţi.