natgillin/translations-raw huggingface dataset:
1 F. Rust, Dance in Society: An Analysis of the Relationship between the Social Dance and Society in England from the Middle Ages to the Present Day, Routledge, New York, 2010.
Genurile muzicale şi stilurile de dans s-au schimbat de-a lungul istoriei, dar ele reflectă caracteristicile sociale, economice şi culturale ale fiecărei epoci sau perioade istorice, reflectă valorile, idealurile, gusturile, preferinţele, moda, stilul
While in the past music and dance used to express differences between social classes, in the contemporary period these differences have faded and we mainly speak of differences in tastes or lifestyles.
Dacă în trecut muzica şi dansul exprimau diferenţe de clasă socială, în perioada contemporană acestea s-au atenuat şi vorbim preponderent de diferenţe de gust sau stil de viaţă.
Music and dance are products of the social, as two or more persons are required for them to be produced or consumed.
Muzica şi dansul sunt un produs al socialului, fiind nevoie de două sau mai multe persoane pentru a le produce sau a le consuma.
Classical forms of music and dance include the idea of couple or group at the moment of production and, although contemporary forms of music and dance can be executed individually, the idea of band is still defining for certain genres or styles.
Formele clasice de muzică şi dans includ ideea de cuplu sau grup în momentul producţiei şi, deşi formele contemporane de muzică şi dans se pot executa individual, ideea de trupă este încă definitorie pentru anumite genuri sau stiluri.
As far as the type of consumption is concerned, in the past music and dance were essentially meant for an audience, a community or a group of people, while at present they tend to be more and more dedicated to an individual consumer, isolated from the rest of the people, who does not participate with the others in the same act of consumption at the same time.
În ceea ce priveşte tipul de consum, în trecut muzica şi dansul erau destinate esenţialmente unui public, unei comunităţi, unui grup de oameni, în timp ce în prezent ele tind să fie din ce în ce mai mult destinate unui consumator individual, izolat de restul semenilor, care nu participă concomitent cu celălalt la acelaşi act de consum.
At present, music and dance express the differences between majorities and minorities, between communities and social groups, between cultural spaces or generations.
Muzica şi dansul exprimă în prezent diferenţele dintre majorităţi şi minorităţi, dintre comunităţi sau grupuri sociale,
are essential elements of the creative and leisure economy2, being always present in restaurants, pubs, bars, night clubs, cinemas, malls, occupying the public space and most of the time becoming one with it.
Ele sunt elemente esenţiale ale economiei creative şi de petrecere a timpului liber2, nelipsite din restaurante, pub-uri, baruri, cluburi de noapte, cinematografe, mall-uri, ocupând spaţiul public şi de cele mai multe ori contopindu-se cu acesta.
Another characteristic of music and dance in the contemporary society is their status of defining element of the environment, either urban or rural, part of the public3 or domestic space.
O altă caracteristică a muzicii şi dansului în societatea contemporană este statutul lor de element definitoriu al mediului, fie el urban sau rural, parte din spaţiul public3 sau domestic.
Depending on the degree of engagement in their production and consumption, we can differentiate between attitudes of reception and attitudes of creation.
În funcţie de gradul de implicare în producţia şi consumul lor, putem diferenţia între atitudinile de recepţie şi cele de creaţie.
Dance can be analysed depending on the manner in which people interact with the respective product; thus we can speak of passive participation, through watching dance performances and active participation, either through dance classes or through practising dance in public contexts (discos, clubs, dance contests, restaurants with dancing etc.) or in private contexts, such as parties.
Dansul poate fi analizat în funcţie de modul în care persoanele interacţionează cu produsul respectiv; astfel putem vorbi despre participare pasivă, prin vizionare de spectacole de dans, şi participare activă, fie prin cursuri de dans, fie prin practicarea dansului în contexte publice (discoteci, cluburi, concursuri de dans, restaurante unde se dansează etc.) sau private, cum sunt petrecerile.
This classification results in two categories of dance: social dance4 and stage dance.
Această clasificare determină două categorii de dans: dansul social4 şi dansul pe scenă.
As far as music is concerned, the same classification is applicable: we can speak about passive participation in music concerts, listening to music in private spaces and practising it through learning how to play a musical instrument or canto classes and performing in concerts etc.
În ceea ce priveşte muzica, este aplicabilă aceeaşi clasificare, putem vorbi despre participarea pasivă la concerte de muzică, ascultarea muzicii în spaţiu privat şi de practicarea acesteia prin învăţarea folosirii unui instrument muzical sau cursuri de canto si prin interpretarea la concerte etc.
The studies on the music and dance consumption have mainly focused on observing the influences they have on the lifestyles and on the building of social classes.
Cercetările privind consumul de muzică şi dans s-au concentrat în principal pe observarea influenţelor pe care le au acestea asupra stilurilor de viaţă şi asupra construcţiei claselor sociale.
Starting from Bourdieu's concept of „cultural production field"5, the communities of tastes and preferences were defined through the concept of subculture by the representatives of the Chicago
Pornind de la conceptul lui Bourdieu de „câmp de producţie culturală"5, comunităţile de gusturi şi preferinţe au fost definite prin conceptul de subcultură de reprezentanţii
3 A. Bennett, Culture and Everyday Life, Londra, Thousand Oaks and New Delhi, Sage Publications, 2005.
3 A. Bennett, Culture and Everyday Life, Londra, Thousand Oaks si New Delhi, Sage Publications, 2005.
School and then by those at the Center for Contemporary Cultural Studies in Birmingham.
Şcolii de la Chicago şi ulterior de cei de la Centrul pentru Studiile Culturale Contemporane din Birmingham.
6 We must emphasise from the start that this concept does not include value judgements and does not entail the idea of a minor or inferior culture, but it refers to a sub-component of a culture, to minorities defined through shared tastes and values, as well as through lifestyles different from the majority's.
6 Trebuie să precizăm încă de la început că acest concept nu include judecăţi de valoare şi nu implică ideea unei culturi minore sau a unei culturi inferioare, ci se referă la o sub-componentă a unei culturi, la minorităţi definite prin gusturi comune, valori împărtăşite şi stiluri de viaţă diferite de cele ale majorităţii.
Oftentimes, musical tastes are accompanied by a certain fashion, certain related social practices, certain verbal and non-verbal communication codes, which together express the belonging to a certain community of tastes or even to a certain ideology.
De multe ori gusturile muzicale sunt acompaniate de o anumită modă a vestimentaţiei, anumite practici sociale aferente, anumite coduri de comunicare verbală şi non-verbală, care împreună exprimă apartenenţa la o anumită comunitate de gusturi sau chiar la o anumită ideologie.
Other authors use different concepts to denote these communities, the most common being the concept of tribes or that of cohorts - the latter being in relation with the differences between generations.
Alţi autori folosesc concepte diferite pentru a exprima aceste comunităţi, cele mai folosite fiind conceptul de triburi sau cel de cohorte, acestea din urmă în relaţie cu diferenţele dintre generaţii.
Michel Maffesoli7 argues that in the contemporary society a transformation of consumption has taken place, from mass consumption to a consumption around segmented communities, which he calls tribes.
Michel Maffesoli7 argumentează că în societatea contemporană s-a produs o transformare a consumului, dinspre consum de masă spre consum în jurul unor comunităţi segmentate pe care le denumeşte triburi.
They are built around slogans, brands or popular phrases.
Acestea sunt construite în jurul unor lozinci, branduri sau expresii populare.
This theory was also developed by Kevin Hetherington8, who states that the postmodern society results in isolation, which builds a need for belonging, expressed by the formation of urban tribes representing communities of emotions built around forms of cultural consumption.
Teoria aceasta a fost dezvoltată şi de Kevin Hetherington8, care a susţinut că societatea postmodernă determină izolare, ce construieşte nevoie de apartenenţă exprimată prin formarea de triburi urbane ce reprezintă comunităţi de emoţii construite în jurul unor forme de consum cultural.
8 K. Hetherington, Expressions of Identity: Space, Performance, Politics, Sage Publications, Londra, Thousand Oaks and New Delhi, Sage Publications,1998.
8 K. Hetherington, Expressions of Identity: Space, Performance, Politics, Sage Publications, Londra, Thousand Oaks si New Delhi, Sage Publications,1998.
Before presenting the main results of the study, it is important to present the goals of this chapter.
Înainte de a prezenta rezultatele principale ale studiului, este important să precizăm obiectivele acestui capitol.
For the section of practices and preferences related to the consumption of music we aimed for the identification of the frequency of listening, the consumption media used by the respondents (radio or computer), the main profiles of listeners depending on socio-demographic characteristics and the dynamic of musical tastes.
Pentru secţiunea de practici şi preferinţe legate de consumul de muzică ne-am propus să identificăm frecvenţa ascultării, mediile de consum folosite de respondenţi (la radio sau pe calculator), principalele profiluri de ascultători în funcţie de caracteristici socio-demografice şi dinamica gusturilor muzicale.
For the section of dance practices and preferences we aimed for the identification of the degree of knowledge of the dance styles, of the level of participation in dance performances and classes and for the identification of preferences for types of dance performances and classes.
Pentru secţiunea de practici şi preferinţe de dans am urmărit identificarea gradului de cunoaştere a stilurilor de dans, a nivelului de participare la spectacole şi la cursurile de acest gen şi identificarea preferinţelor pentru tipurile de spectacole şi cursuri de dans.
Considering the differences between the cultural practices at national level and those observed at the level of the city
Având în vedere diferenţele dintre practicile culturale la nivel naţional şi cele observate în municipiul Bucureşti, aşa
of Bucharest, as highlighted in the previous editions of the Cultural Consumption Barometer, in this chapter we chose to conduct comparative analysis of the two samples.
cum au fost evidenţiate în ediţiile anterioare ale Barometrului de Consum Cultural, am optat în acest capitol pentru analize comparative între cele două eşantioane.
Furthermore, we considered certain socio-demographic variables important, such as: gender, age, income, education, residence area, marital status, development regions etc. For a more in-depth image of the consumer profiles we sometimes opted for the analysis of the results distribution depending on other cultural consumption practices, with a view to identifying the lifestyles complementary to this type of consumption.
De asemenea, am considerat relevante anumite variabile socio-demografice, ca de exemplu: genul, vârsta, venitul, educaţia, mediul, starea civilă, regiunile de dezvoltare etc. Pentru o imagine mai aprofundată a profilurilor de consumatori am optat uneori pentru analiza distribuţiei rezultatelor în funcţie de alte practici de consum cultural, cu scopul identificării stilurilor de viaţă complementare acestui tip de consum.
In certain cases, we operated a series of re-codifications required either by the free answer option (the question referring to the known types of dance) or by the categories of frequency much too detailed, which would have made the interpretation of the results difficult.
În anumite cazuri, am operat o serie de recodificări impuse fie de varianta de răspuns liber (întrebarea referitoare la tipurile de dans cunoscute), fie de categorii de frecvenţă mult prea detaliate care ar fi îngreunat prezentarea rezultatelor.
Music preferences - between traditional and post-modern
Preferinţe muzicale - între traditional si
In the contemporary society music is part of the everyday life; due to the new media, it permanently accompanies us in all activities and social contexts (from the first hours of the morning on radio or TV, on our way to work, in the public transport, sometimes even during our working hours, at shopping, in our spare time till late at night, in concert spaces, restaurants, clubs, bars etc.).
În societatea contemporană muzica este parte din viaţa cotidiană; datorită noilor medii de transmitere, ne însoţeşte permanent în toate activităţile şi contextele sociale (de la primele ore ale dimineţii la radio sau televizor, în drum spre serviciu în mijloacele de transport, uneori chiar şi în timpul orelor de muncă, la cumpărături în magazine, în timpul liber până târziu în noapte, în spaţiile de concerte, la restaurante, în cluburi, baruri etc.).
At present, the differences between the music producer and listener have begun to fade, as the new technologies have facilitated the access of large categories of population to music consumption and the act of creation.
În prezent distincţiile între producătorul şi ascultătorul de muzică au început să se atenueze, de vreme ce noile tehnologii au facilitat accesul unor categorii largi de populaţiei la consumul de muzică şi la actul de creaţie.
Modernity has brought a permeability of the borders between noise and silence, between harmony and disharmony,9 so that
Modernitatea a adus o permeabilitate a graniţelor dintre zgomot şi linişte, între armonie şi dizarmonie,9 astfel că în
in the postmodern society music and noise are interwoven and they reinforce each other.
societatea postmodernă muzica sau zgomotul se întrepătrund şi se potenţează reciproc.
Music is a form of communication, a sensitively accessible language, which operates on two layers, as it is a temporal and rhythmic art10.
Muzica este o formă de comunicare, un limbaj accesibil la nivel sensibil, care acţionează pe două straturi, prin faptul că este o artă temporală şi ritmică10.
The temporality of music lays in its duration and its instantaneous character, while the rhythm creates movement and succession of actions, both being media that convey a message.
Temporalitatea muzicii constă în durată şi în caracterul de instantaneu, în timp ce ritmul creează mişcare şi succesiune de acţiuni, ambele fiind mediul de transmitere al unui mesaj.
The differences between music genres are similar to the differences between languages; the constitutive elements are mainly the same, only their arrangement or combination, duration and rhythm are different.
Diferenţele dintre genurile de muzică sunt similare cu diferenţele dintre limbi, elementele constitutive sunt preponderent aceleaşi, doar modul în care sunt aranjate sau combinate, durata şi ritmul sunt diferite.
The way music tastes or preferences are shaped has raised the interest of researchers and, just like in other cultural
Modul în care se formează gusturile sau preferinţele muzicale a suscitat interesul cercetătorilor şi, la fel ca în alte activităţi de consum cultural, o contribuţie esenţială a avut-o
252 Music preferences - between traditional and post-modern
252 Preferinţe muzicale - între tradiţional şi post-modern
consumption activities, Pierre Bourdieu11, chad an essential contribution, as he set their bases on the idea of cultural capital.
Pierre Bourdieu11, care pune la baza lor ideea de capital cultural.
We shall not detail on this, but we think it is important to mention that many of the studies in the field aimed for a predictive model of cultural preferences and consumption, starting precisely from the musical tastes.
Nu vom reveni cu detalieri asupra acestui aspect, însă considerăm că este important să menţionăm faptul că multe dintre cercetările din domeniu au urmărit să construiască un model predictiv privind preferinţele şi consumul cultural, pornind chiar de la gusturile muzicale.
Bourdieu's theory on the cultural consumption preferences was put forward for debate by Richard Petersen12 when he coined the concept of cultural omnivore.
Teoria lui Bourdieu privind preferinţele de consum cultural a fost pusă în dezbatere de Richard Petersen12 prin introducerea conceptului de consum cultural omnivor.
This model describes a type of consumption and distinction.
Acest model descrie un tip de consum şi de distincţie.
Petersen argues that certain social classes, which Bourdieu considered consumers of highbrow culture, become less exclusivist, and the sign of distinction is given by the knowledge and consumption of diversified forms of culture, including lowbrow-culture forms.
Petersen argumentează că anumite clase sociale, pe care Bourdieu le considera consumatoare de cultură highbrow, ajung să fie mai puţin exclusiviste, iar semnul distincţiei este dat de cunoaşterea şi consumul unor forme diversificate de cultură, inclusiv de tip lowbrow.
In the analysis of the musical preferences in Romania we started from a research conducted in UK13 îwherein the main approach was that the omnivorous consumption has eroded the border between the preferences for the music genres, especially between popular music and classical music.
În analiza preferinţelor muzicale din România am pornit de la o cercetare realizată în Marea Britanie13 în care abordarea principală a fost aceea că tipul de consum omnivor a erodat graniţa între preferinţele faţă de genurile muzicale, în special între muzica populară şi cea clasică.
However, we must mention that the genres included by the British researchers in the category of popular music (rock, country, hiphop, R &amp; B etc.) are different from what we call popular music in Romania (mainly traditional folk and ethno music).
Trebuie menţionat însă că genurile incluse de cercetătorii britanici în categoria de muzică populară (rock, muzica country, hip-hop, R &amp; B etc.) sunt diferite de ceea ce se înţelege în România prin muzică de acest gen (în principal muzica folclorică şi etno).
Similarly to the abovementioned research, our study aims at finding out whether in Romania we can speak about omnivorousness or
La fel ca în cercetarea menţionată, am dorit să aflăm dacă în preferinţele muzicale din România putem vorbi despre omnivorism sau univorism,
univorousness in terms of musical preferences, about the main consumer profiles defined depending on socio-demographic characteristics, about a possible dynamics of musical tastes, about the degree of intensity of the attitude towards music and what consumption media the respondents use.
care sunt principalele profiluri de consumatori în funcţie de caracteristici socio-demografice, dacă putem vorbi despre o dinamică a gusturilor muzicale, care este intensitatea atitudinii faţă de muzică şi ce medii de consum folosesc respondenţii.
The results of the analyses show that at national level the majority of the respondents (66%) state that they listen to music at least once or twice a week or more often, while in Bucharest their percentage is higher (71%).
Rezultatele analizelor arată faptul că la nivel naţional majoritatea respondenţilor (66%) declară că ascultă muzică cel puţin o dată sau de două ori pe săptămână sau mai des, în timp ce în Bucureşti procentul acestora este mai ridicat (71%).
As we have previously mentioned, music is a group activity and in this respect we wanted to clarify whether in Romania the consumption is individualised or rather a collective one.
Aşa cum am menţionat anterior, muzica este o activitate de grup şi în acest sens am dorit să identificăm dacă în România consumul este individualizat sau mai degrabă unul colectiv.
Most of the respondents state that, when they go to the Opera/Operetta house, Philharmonics or entertainment shows to listen to music, they go together with family or friends (more than 70%), which highlights the socialisation function of the music preferences.
Atunci când merg să asculte muzică la operă/operetă, la filarmonică sau la spectacole de divertisment, cei mai mulţi respondenţi au declarat că merg însoţiţi de familie sau prieteni (peste 70%), ceea ce evidenţiază funcţia de socializare a preferinţelor muzicale.
The practice of listening to music decreases with age, as indicated by the high percentage of persons aged above 50 who never listen to music.
Practica ascultării de muzică scade odată cu înaintarea în vârstă, aşa cum demonstrează procentul ridicat de persoane cu vârsta peste 50 de ani care nu ascultă niciodată muzică.
Youngsters aged between 18 and 29 listen to music the most often (25%), with high percentages for the category 18-24 years old.
Tinerii cu vârsta între 18 şi 29 de ani ascultă cel mai des muzică (25%), cu procente mai mari pentru categoria 18-24 de ani.
However, after the age of 30, the difference between age categories for the frequency 1-2 a week or more is not very high, which shows a constant in everyday practice.
Totuşi, după vârsta de 30 de ani diferenţa între categorii de vârstă pentru frecvenţa 1-2 ori pe săptămână sau mai des nu este foarte mare, ceea ce demonstrează o constanţă a practicii în viaţa cotidiană.
In Bucharest, the persons who listen to music the most often are those aged between 50 and 64.
În Bucureşti, cel mai des ascultă muzică persoanele cu vârsta cuprinsă între 50 şi 64 de ani.
Distribution of the frequency of listening to music, by age - Bucharest sample
Distribuţia frecvenţei de ascultare a muzicii în funcţie de vârstă - eşantion Bucureşti
In the last 12 months, how often have you listened to music in general (on computer, radio etc.)
În ultimele 12 luni, cât de des aţi ascultat muzică în general (la calculator, radio etc.)
Music preferences - between traditional and post-modern 253
Preferinţe muzicale - între tradiţional şi post-modern 253
In terms of gender distinction, we can notice that at national level men listen to music in a higher proportion and more often than women, but with no significant differences, while in Bucharest the proportion is upturned, as women score a higher percentage on the frequency 1-2 a week or more (56%).
Din punctul de vedere al distincţiei de gen, putem observa că la nivel naţional bărbaţii ascultă mai mult şi mai des muzică decât femeile, dar fără diferenţe semnificative, însă în Bucureşti proporţia se inversează, femeile înregistrând un procent mai mare pe frecvenţa 1-2 ori pe săptămână sau mai des (56%).
On the other hand, the differences between regular music listeners in terms of education are significant at national level: most of them have graduated from high school - 59%, 25% of them have higher education, while only 16% have low education level.
În schimb, diferenţele între ascultătorii fideli de muzică, în funcţie de educaţie, sunt semnificative la nivel naţional: cei mai mulţi dintre aceştia sunt absolvenţi de studii medii - 59%, 25% au studii superioare, în timp ce doar 16% au studii de nivel scăzut.
In Bucharest the percentages are similar and we thus note that the music listening practices are not in direct proportion to the level of education.
În Bucureşti procentele sunt asemănătoare şi constatăm astfel că practicile de ascultare a muzicii nu sunt direct proporţionale cu nivelul de educaţie.
Distribution of the frequency of listening to music, by gender - Bucharest sample
Distribuţia frecvenţei ascultării de muzică în funcţie de gen - eşantion Bucureşti
1-2 times a month or less
1-2 ori pe lună sau mai rar
1-2 times a week or more
1-2 ori pe săptămână sau mai des
Distribution of the frequency of listening to music, on residence areas - national sample
Distribuţia frecvenţei ascultării de muzică în funcţie de mediul de provenienţă - eşantion naţional
1-2 times a month or less
1-2 ori pe luna sau mai rar