natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Beyond a favourable social context, cultural and recreational participation is carried out based on a level of „cultural literacy"46, a concept coined by Hirsch (1987).
Dincolo de un context social propice, participarea culturală şi recreativă se realizează în baza unui nivel de „alfabetizare culturală" (cultural literacy)47, concept introdus de Hirsch (1987).
From his point of view, the concept refers to people's ability to understand the system of symbols specific to the culture they belong to.
Conform perspectivei sale, conceptul face referire la abilitatea oamenilor de a înţelege sistemul de simboluri specific culturii din care fac parte.
Therefore, it is a type of knowledge built on socially-circulated values.
Aşadar, este un tip de cunoaştere construită pe baza unor valori vehiculate la nivel social.
Subsequently, the knowledge a person has helps them obtain a savoir faire associated with the engagement in a cultural or recreational activity.
Ulterior, cunoaşterea deţinută de o persoană o ajută să obţină un savoir faire asociat implicării într-o activitate culturală sau recreativă.
This savoir faire is the decisive factor in strengthening the interest in or competence for participation in cultural or recreational
Acest savoir faire constituie un factor hotărâtor în consolidarea interesului sau competenţei de participare la activităţi culturale sau recreative
Interpretative framework of the cultural and recreational participation forms 129
Cadrul interpretativ al formelor de participare culturală şi recreativă 129
activities of potential participants47, and the ability to make informed decisions is an important component.
a potenţialilor participanţi48, o componentă importantă fiind abilitatea de a lua decizii informate.
The concept of cultural competence is different from the concept of cultural literacy; it refers to something more specific, to a form of pragmatic knowledge of cultural or recreational practices, as well as of the ways an activity can be positively experienced, either as a producer or as a consumer48.
Conceptul de competenţă culturală este diferit de cel de alfabetizare culturală, făcând referire la ceva mai specific, la o formă de cunoaştere pragmatică atât a practicilor culturale sau recreative, cât şi a modurilor în care o activitate poate fi experimentată pozitiv, fie în calitate de producător, fie în calitate de consumator49.
Several types of knowledge can be outlined, which appear different in content and quantity, according to the type of engagement.
Se pot diferenţia tipuri de cunoaştere ce apar diferite în conţinut, respectiv în cantitate, în funcţie de tipul de implicare.
Cultural competence varies depending on the socio-educational group49: some activities can be based on a high level of formal or informal education, as well as on a more active participation, requiring an interpretative endeavour (for example, a work of art) in order for the cultural product to be successfully received/consumed50.
Competenţa culturală variază în funcţie de grupul socio-educaţional50: unele activităţi se pot baza pe un nivel ridicat de educaţie, formal sau informal, precum şi pe o participare mai activă, fiind nevoie de un demers interpretativ (de exemplu, o operă de artă) pentru ca produsul cultural să poată fi receptat / consumat cu succes51.
A high degree of cultural competence leads to an increased probability for the engagement to continue, being supported by the effort made in order to know or master the manner of participation.
Un grad ridicat de competenţă culturală duce la o probabilitate crescută ca implicarea să continue, fiind susţinută de efortul depus în a cunoaşte sau stăpâni modul de participare.
This process starts with the identification of the inherent value of the activity, which results from a direct or indirect experience - in which case value is given by other persons51 (for example: family, friends).
Acest proces începe cu identificarea valorii inerente a activităţii, care rezultă în urma unei experienţe directe sau indirecte - caz în care valoarea este insuflată de către alte persoane52 (de exemplu: familia, prietenii).
The persons who participate in activities that require a high cultural competence also tend to maintain their consumption behaviour.
Persoanele care participă la activităţi ce necesită o competenţă culturală crescută au, de asemenea, o tendinţă către menţinerea comportamentului lor de consum.
Therefore, it is more probable that the people who do not have the knowledge necessary to engage in an activity (the savoir faire) be more open to engaging in new, innovative activities or in activities that do not require such an effort (recreational activities, for example)52.
Prin urmare, este mai probabil ca oamenii care nu deţin cunoaşterea necesară implicării într-o activitate (acel savoir faire) să fie mai deschişi către a se implica în activităţi noi, inovatoare, sau care nu necesită pur şi simplu un asemenea efort (exemplul activităţilor recreative)53.
It is important to also consider the manner in which cultural competence is acquired.
Important de avut în considerare este şi modul în care competenţa culturală este dobândită.
Ann Rigney and Douwe Wessel Fokkema (1993) discuss the role of education in this process, alongside the role of the family, acquaintances and frequent of regular exposure to specific cultural situations53.
Ann Rigney şi Douwe Wessel Fokkema (1993) discută rolul educaţiei în acest proces, alături de rolul familiei, al cunoştinţelor şi al expunerii frecvente sau regulate la situaţii culturale specifice54.
In other words, culture is „shared knowledge"54.
Altfel spus, cultura este „cunoaştere împărtăşită"55.
In this respect, we can notice the substantial influence of the public cultural infrastructure on the consolidation of society members' interest in cultural products.
În acest sens, putem remarca influenţa substanţială a infrastructurii culturale publice asupra consolidării interesului membrilor societăţii faţă de produse culturale.
The participation in cultural or recreational activities can be motivating either through the intrinsic satisfaction, or through the effect of participation on the social status or personal identity, by relating to an elitist group55.
Participarea la activităţi culturale sau recreative poate fi motivantă fie prin satisfacţia intrinsecă, fie prin efectul participării asupra statusului social sau identităţii personale, prin raportare la un grup elitist56.
Most of the time, cultural activities have a public, thus being opportunities to display the participants' abilities or a context to support certain values the respective activity promotes56.
Activităţile culturale au de cele mai multe ori un public, fiind astfel oportunităţi pentru etalarea unor abilităţi ale participanţilor sau un context pentru susţinerea anumitor valori pe care activitatea le promovează57.
However, it is possible that nonparticipants perceive certain activities as inaccessible through their contents or as a consequence of their social group's habitus.
Totuşi, este posibil ca non-participanţii să perceapă anumite activităţi ca fiind inaccesibile prin conţinutul lor sau ca urmare a habitusului grupului social cu care sunt asociate.
The technological innovations may transform the availability to participate in a series of events within the public space, making new experiences and actions possible.
Inovaţiile tehnologice pot transforma disponibilitatea de participare la o serie de evenimente din spaţiul public, făcând posibile noi experienţe şi acţiuni.
They introduce new ways of conveying cultural knowledge and enrich the offer of available cultural activities57.
Ele introduc noi moduri prin care cunoaşterea culturală este transmisă şi îmbogăţesc oferta de activităţi culturale disponibile58.
Thus, new specificities of participation, new relations between the producer/creator and the public occur.
Astfel, apar noi specificităţi de participare, noi relaţii între producător / creator şi public.
By taking this idea further, we may add that the technological development influences the manner in which the spare time is perceived - the easy access to cultural products within the domestic space may work to the detriment of the public cultural consumption, which requires a higher degree of effort.
Ducând această idee mai departe, putem adăuga că dezvoltarea tehnologică influenţează modul în care timpul liber este perceput - accesul facil în spaţiul domestic la produse culturale poate funcţiona în detrimentul consumului public de cultură, care presupune un grad mai ridicat de efort.
This leads to modifications in the degree of accessibility and popularity of certain cultural and recreational activities or products58.
Acest fapt conduce la modificări în gradul de accesibilitate şi popularitate a unor anumite activităţi sau produse cu caracter cultural, respectiv recreativ59.
130 Interpretative framework of the cultural and recreational participation forms
130 Cadrul interpretativ al formelor de participare culturală şi recreativă
4.3 Terms used in defining cultural participation
4.3 Termenii în care este definită participarea culturală
The way cultural participation is defined in the documents underpinning the public policies is an important element in the interpretation of the role played by the various choices of leisure in the production of new forms of cultural or social capital which would contribute to the socio-economic development.
Modul în care participarea culturală apare definită în documentele care stau la baza politicilor publice reprezintă un element important în interpretarea rolului jucat de diferite opţiuni de petrecere a timpului liber în producerea unor forme de capital cultural sau social care să contribuie la dezvoltarea socio-economică.
Beyond the delineation of the phenomenon through the structure and manifestation of the cultural participation, we can speak about the latter in a broad sense when „in any context and through any channel, with a shared general code of communication, with senders and receivers paying much attention to forms and contents of messages, to increase their own informational and cultural baggage"59.
Dincolo de o conturare a fenomenului prin intermediul manifestărilor şi structurii participării culturale, în sens larg se poate vorbi despre aceasta „în orice context, prin orice mijloc, cu un cod comun, general de comunicare, cu emiţători şi receptori ce acordă o atenţie deosebită formelor şi conţinutului mesajelor, în vederea creşterii propriului bagaj informaţional şi cultural"60.
At European level, cultural participation does not include only artistic activities, but also other recreational (or entertainment) activities.
La nivel european, participarea culturală nu include numai activităţi artistice, ci şi alte activităţi recreative (sau de divertisment).
Thus, cultural participation may include a meaning referring to cultural consumption activities, as well as informal or community activities, all of them reflecting certain values, beliefs which a participant indentifies with, as well as a certain quality of life60.
Astfel, participarea culturală poate îngloba un înţeles ce se referă la activităţi de consum cultural, dar şi de tip informal sau în cadrul comunităţii, toate reflectând anumite valori, credinţe cu care o persoană care participă se identifică, dar şi o anumită calitate a vieţii61.
It is important to highlight a distinction between two terms that can describe a situation of engagement in an activity: the term „consumption" can be used to describe a situation where a form of payment takes place (for example, paying for a cinema ticket) in exchange for receiving a content, while the term „participation" is not limited to such an exchange61.
Este important de arătat o distincţie între doi termeni ce pot descrie situaţia implicării într-o activitate: termenul de consum poate fi folosit pentru a descrie o situaţie în care are loc o formă de plată (de exemplu, plata unui bilet la cinema) pentru receptarea unui conţinut, în timp ce termenul de participare nu se rezumă la un asemenea schimb62.
The approach of this chapter adopts this classification focused on the degree of engagement of a participant.
Abordarea capitolului de faţă adoptă această clasificare axată pe gradul de implicare al unui participant.
This classification is also supported by Rigney and Fokkema (eds.,
Această clasificare este de asemenea susţinută de Rigney şi Fokkema (eds.
1993) and Robert Stebbins (1997) and it represents a noteworthy aspect when we speak about the behaviour of participation in cultural or recreational activities.
,1993) şi Robert Stebbins (1997), reprezentând un aspect ce merită a fi luat în considerare atunci când vorbim despre comportamentul de participare la activităţi culturale sau recreative.
Thus, an activity's difficulty and accessibility are decisive factors in the cultural participation: turning on the TV and changing the channel, for example, is much easier than calling to make a reservation, going somewhere and standing in line for tickets etc.63
Astfel, dificultatea şi accesibilitatea unei activităţi sunt factori hotărâtori în participarea culturală: a da drumul la TV şi a schimba programul, de exemplu, este mult mai simplu decât a suna să faci rezervare, a te deplasa, a sta la coadă la bilete, etc.64
The 2006 report „Guidelines for measuring cultural participation" of UNESCO Institute for Statistics classifies cultural practices into three categories: culture d'appartement (its equivalent in this Barometer being the domestic consumption - watching TV programmes, browsing the Internet), culture de sortie (its equivalent being here the public consumption - which includes going to the cinema, theatre, concerts and so on) and culture identitaire64 (referring to activities involving the community).
Raportul „Guidelines for measuring cultural participation" din anul 2006 al Institutului de Statistică UNESCO clasifică practicile culturale în trei categorii: culture d'appartement (echivalentul în acest volum fiind consumul domestic urmărirea programelor de televiziune, navigarea pe internet), culture de sortie (echivalentul fiind consumul public - care include mersul la cinema, teatru, concerte şi aşa mai departe) şi culture identitaire65 (referitor la activităţi ce implică comunitatea).
This chapter concerns two of the three categories, that of culture de sortie (participation in cultural and recreational activities) and of culture identitaire (participation in community).
Preocuparea capitolului de faţă sunt două dintre cele trei categorii, cea a culture de sortie (participarea la activităţi culturale şi recreative) şi a culture identitaire (participarea la activităţi cu caracter comunitar).
Taking all these into consideration, in the following pages we shall discuss a series of leisure ways, through the viewpoint of the various forms of participation in the public life, starting from the classification diagram proposed in Table 1.
Având în vedere toate acestea, în următoarele pagini vom aduce în discuţie o serie de moduri de petrecere a timpului liber, prin prisma diferitelor forme de participare la viaţa publică, pornind de la schema de clasificare propusă în Tabelul 1.
63 Ann Rigney şi Douwe Wessel Fokkema, Cultural Participation: Trends since the Middle Ages (Vol. 31), John Benjamins Publishing Company,
64 Ann Rigney şi Douwe Wessel Fokkema, Cultural Participation: Trends since the Middle Ages (Vol. 31), John Benjamins Publishing Company, Amsterdam, 1993, p. 4.
Interpretative framework of the cultural and recreational participation forms 131
Cadrul interpretativ al formelor de participare culturală şi recreativă 131
Participation in cultural , ..
instituţiilor culturale - vizitarea muzeelor / expoziţiilor
* - opera / operetta
- Accesibilitatea formelor de participare
Consumption of cultural - going to the library to read
participare la ^ activităţi de
institutions' services - visiting museums / exhibitions
Participarea la activităţi ce cinematograf
Participation in activities - cinema
- spectator la competiţii sportive
consumption - music / entertainment shows
Participarea la activităţi ce implică un consum activ
requiring an active - going to the disco / club
- mersul la restaurant / bar / cafenea (nu în mall)
3 ® - going to church
^ , . . - Tipuri de public
- Accessibility of participation forms
Forme de participare ce implică un stil de viaţă activ
_ ...... •• - going to parks, green areas
- mersul în parcuri, zone verzi
■7= U .. , - trips outside the locality
- excursiile în afara localităţii
y ® - going to fitness gyms)
- mersul la sala de sport (fitness / sport de întreţinere)
- Accessibility of participation forms
- Accesibilitatea formelor de participare
According to the classification made in the first section of this chapter, the psycho-sociological approaches, the sociological approaches and the social approaches provide a series of references depending on which cultural participation can be analysed.
Abordările psihosociologice, abordările sociologice şi abordările sociale, conform clasificării realizate în prima parte a capitolului, furnizează o serie de repere în funcţie de care poate fi analizată participarea culturală.
These determine a person's level of interest regarding the engagement in an activity, subsequently manifesting themselves in the cultural consumption and participation practices.
Acestea determină nivelul de interes pe care o persoană îl are cu privire la implicarea într-o activitate, manifestându-se ulterior în practicile de participare şi consum cultural.
132 Forms of participation in cultural activities
132 Forme de participare la activităţi cu caracter cultural
Forms of participation in cultural activities
Forme de participare la activităţi cu caracter cultural
The discussion in this chapter closely follows the outline of James Heilbrun and Charles Gray (2011) in their approach of the economy of arts and culture.
Discuţia din acest capitol urmează îndeaproape linia trasată de James Heilbrun şi Charles Gray (2011) în abordarea economiei artelor şi culturii.
According to them, we can take into consideration the performing arts (theatre, opera, philharmonics), the arts of painting and sculpture, as well as their associated institutions (museums, exhibitions, libraries)69.
Conform perspectivei acestora, pot fi avute în considerare artele spectacolului (teatru, operă şi filarmonică), artele picturii şi sculpturii, alături de instituţiile culturale asociate (muzee, expoziţii, biblioteci)70.
The inclusion in the same category of seemingly different fields follows the principle of internal coherence, if the relation is made to the fact that all these things entail consumption types that contribute to the accumulation of the cultural capital among the participants.
Includerea, în aceeaşi categorie, a unor domenii aparent diferite urmează principiul coerenţei interne, dacă raportarea se face la faptul că toate acestea impun tipuri de consum ce contribuie la acumularea capitalului cultural în rândul participanţilor.
Furthermore, a substantial part of the cultural consumption forms represent leisure ways which, inter alia, have an educational character and articulate experiences with effects on the knowledge stock of the persons involved in the act of consumption.
De asemenea, o parte consistentă a formelor de consum cultural reprezintă moduri de petrecere a timpului liber care, printre altele, au un caracter educativ şi articulează experienţe cu efecte asupra stocului de cunoaştere a persoanelor implicate în actul de consum.
The main results of the research discussed within this sub-chapter are put in relation to what we generically call „consumption of culture".
Principalele rezultate ale cercetării discutate în cadrul acestui subcapitol sunt puse în relaţie cu ceea se defineşte generic prin „consumul de cultură".
In general, the cultural and creative sectors are defined as representing „those industries which have their origin in individual creativity, skill and talent and which have a potential for wealth and job creation through the generation and exploitation of intellectual property"70.
În general, sectoarele culturale şi creative sunt definite ca reprezentând „acele domenii care îşi au originea în creativitatea, abilităţile şi talentele individuale şi care contribuie la dezvoltarea socială şi la crearea locurilor de muncă prin generarea şi exploatarea proprietăţii intelectuale"71.
The analysis starts from the classification of the cultural and creative sectors, as defined in the „White Paper for Unlocking the Economic Potential of Cultural and Creative Sectors in Romania".
Analiza porneşte de la clasificarea sectoarelor culturale şi creative, aşa cum apare în „Cartea Albă pentru Activarea Potenţialului Economic al Sectoarelor Culturale şi Creative din România".
Thus, three main categories of cultural fields are acknowledged, grouped into: (1) culture and arts, (2) cultural sectors and (3) creative sectors71.
Astfel, este recunoscută existenţa a trei categorii principale de domenii culturale grupate în: (1) cultură şi arte, (2) sectoare culturale şi (3) sectoare creative72.
A series of transversal
Alături de
69 James Heilbrun şi Charles Gray, The Economics of Arts and Culture, Cambridge University Press, 2011, p. 4.
70 James Heilbrun şi Charles Gray, The Economics of Arts and Culture,
sectors are also pointed out alongside the abovementioned, such as research and IT.
acestea mai sunt punctate o serie de sectoare transversale, precum cercetare şi IT.
The cultural areas that will be the basis of the research are the performing arts (theatre, opera, philharmonics) and cultural institutions (museums, galleries and libraries).
Ariile culturale care vor constitui baza cercetării sunt artele spectacolului (teatru, operă, filarmonică) şi instituţiile culturale (muzee, galerii şi biblioteci).
The cultural consumption forms are interpreted on this basis, considering the participation in cultural and artistic performances, by comparison with the existing features of the consumption of certain products of the cultural institutions.
În această bază sunt interpretate formele de consum cultural, luându-se în considerare participarea la spectacole culturale şi artistice, prin comparaţie cu particularităţile existente în consumul unor produse ale instituţiilor culturale.
For the purpose of this work, the cultural and artistic performances are understood as manifestations involving the set up of aesthetic and creative performances, whose value is produced at the moment of their staging72.
Pentru scopul lucrării de faţă, spectacolele culturale şi artistice sunt înţelese ca manifestări ce implică organizarea unor reprezentanţii cu caracter estetic şi creativ a căror valoare se produce în momentul punerii lor în scenă73.
Through the relation established between various artists and a public forming a compact audience, within theatre, opera, operetta or philharmonics performances, a series of values are expressed and particular visions on the world are rendered, which in the end are translated into a consumption experience73.
Prin relaţia stabilită între diferiţi artişti şi un public ce formează o audienţă compactă, în cadrul spectacolelor de teatru, operă, operetă sau filarmonică sunt exprimate o serie de valori şi sunt redate anumite viziuni asupra lumii, care ajung să fie transpuse într-o experienţă de consum74.
Generally, such events are organised around a specific theme, their duration is short and they represent a product defined through the interaction between the actors/ performers and spectators.
În general, astfel de evenimente sunt organizate în jurul unei teme specifice, au o durată redusă de timp şi reprezintă un produs ce se defineşte în interacţiunea dintre actori / interpreţi şi spectatori.
Even though the access to such performances is mainly commercially based, their economic function is subordinated to their cultural function74.
Chiar dacă accesul la astfel de spectacole se realizează îndeosebi pe o bază comercială, funcţia lor economică este subordonată funcţiei culturale75.
These activities entail an accumulation
74 David Davies, Philosophy of the Performing Arts, West Sussex: Wiley Blackwell, 2011.