natgillin/translations-raw huggingface dataset:
CULTURE BETWEEN GLOBAL AND LOCAL
BAROMETRUL DE CONSUM CULTURAL 2014
2014 Cultural Consumption Barometer.
barometrul de consum cultural 2014
Culture between Global and Local
cultura între global şi local
Desktop Publishing: Aurora Pădureanu, Bogdan Pălici
Cultura între global şi local
Layout: Raluca Rădoi, GAV (Generic Audiovizual SRL)
Bianca Bălşan Ioana Ceobanu Andrei Crăciun Tatiana Cristea Alexandra Mitoi Bogdan Pălici Stefania Voicu
© The National Institute for Research and Cultural Training
© Institutul Naţional pentru Cercetare şi Formare Culturală Editura Pro Universitaria,
Chapter 2 - Cultural Consumption within the Public Space.
Capitolul 2 - Consumul cultural în spaţiul public.
General Data
Date generale
Chapter 5 - Bucharest Museums: Visiting Practices and Public's Profile [Bogdan Pălici] 139
Capitolul 5 - Muzeele din Bucureşti: practici de vizitare şi profilul publicului [Bogdan Pălici] 139
Chapter 6 - Artists and active persons in the cultural and creative sectors:
Capitolul 6 - Artiştii şi persoanele active în sectoarele culturale şi creative:
perceptions, attitudes and opinions within the population [Andrei Crăciun] 169
percepţii, atitudini şi opinii întâlnite în rândul populaţiei [Andrei Crăciun] 169
Chapter 7 - Domestic network of electronic cultural goods and domestic cultural consumption
Capitolul 7 - Reţeaua domestică de bunuri culturale electronice şi consumul cultural domestic
Chapter 8 - National versus Foreign Culture within the Context of Globalisation
Capitolul 8 - Cultură naţională versus cultură străină în contextul globalizării [Stefania Voicu] 235 Anexe 275
carmen croitoru and anda becuţ
carmen croitoru şi anda becuţ
Through this volume, part of the Culturadata Notebooks collection of studies and analyses, we aimed at collecting a series of topical themes regarding the level of the cultural consumption in Romania in 2014.
Prin acest volum, din colecţia de studii şi analize Caietele Culturadata, ne-am propus să reunim o serie de teme de actualitate privind situaţia consumului cultural din România anului 2014.
This study must be understood as a follow up of our undertaking to provide the experts in culture useful information on the manner the analysed population relates to the cultural and creative sectors, depending on the specificity of the areas of cultural manifestation.
Prezentul studiu trebuie înţeles ca o continuare a demersului de a oferi specialiştilor din domeniul culturii informaţii utile cu privire la modul în care populaţia analizată se raportează la sectoarele culturale şi creative, în funcţie de specificitatea ariilor de manifestare din domeniul culturii.
In Romania, the Cultural Consumption Barometer is the only initiative of the kind, and its annual repetition operates a periodical systematisation of the information on various cultural themes, highlighting at the same time the variations and changes, from one year to another.
În România, Barometrul de Consum Cultural este singura iniţiativă de acest gen, iar repetarea anuală operează o ordonare periodică a informaţiei pe diferite teme culturale semnalând variaţiile şi schimbările, de la an la an.
The structure and the methodology of the Barometer were formulated on the models of the similar studies of the UNESCO Institute for Statistics, of the Departement des Etudes Prospective et Statistique (within the Ministry of Culture and Communications of France) and of the special Eurobarometers on cultural themes of the European Commission.
Structura şi metodologia Barometrului au fost construite pe modelele studiilor similare ale Institutului pentru statistici al UNESCO, ale Departement des Etudes Prospective et Statistique, (din cadrul Ministerului Culturii şi Comunicaţiilor din Franţa) şi al Eurobarometrelor speciale pe teme culturale ale Comisiei Europene.
The capacity of using and interpreting the information found in this collection of studies depends on each reader's interest, but the range of beneficiaries is much wider.
Capacitatea de utilizare şi interpretare a informaţiilor care se regăsesc în această colecţie de studii depinde de interesul fiecărui cititor, dar paleta categoriilor de beneficiari este mult mai amplă.
For the wide public, we present an exhaustive analysis of the manner of participation in the cultural act in its artistic manifestation, offering each reader the possibility to find themselves in a certain cultural consumer profile or to compare their own cultural practices to those of the general population.
Pentru publicul larg, punem la dispoziţie o analiză exhaustivă a modului de participare la actul cultural în manifestarea lui artistică, oferind fiecărui cititor posibilitatea să se regăsească într-un anumit profil de consumator cultural sau să compare practicile culturale proprii cu cele ale populaţiei generale.
For the experts who operate in the cultural and creative sectors, this research is an essential tool for the cultural programmes and projects they develop, through the detailed information it provides for each activity sector (performing arts, national cultural heritage, museums and exhibitions, creative industries etc.); most of all, it is an essential support for the medium- and long term vision on their own strategies.
Pentru specialiştii care activează în sectoarele culturale şi creative, această cercetare devine un instrument de lucru esenţial pentru programele şi proiectele culturale pe care le derulează, prin informaţiile detaliate pe care le furnizează pe fiecare sector de activitate (artele spectacolului, patrimoniu cultural naţional, muzee şi expoziţii, industrii creative etc.), dar mai ales constituie un suport esenţial pentru viziunea pe termen mediu şi lung a propriilor strategii.
For the representatives of the central and/or local public authorities and for the political policymakers, the presented statistical data may be exploited for the foundation of the strategic development policies in the cultural occupational sector.
Pentru reprezentanţii autorităţilor publice centrale şi/sau locale şi decidenţii politici, datele statistice prezentate pot fi valorificate pentru fundamentarea politicilor de dezvoltare strategică în sectorul ocupaţional cultural.
We must point out right from the start that in this paper we shall use a series of concepts that often pertain to the specialised terminology, which may be confusing for the inexperienced reader.
Încă de la început trebuie să precizăm că pe parcursul acestei lucrări vom folosi o serie de concepte ce aparţin, de multe ori, limbajului de specialitate şi care pentru cititorul neiniţiat pot fi confuze.
Such a concept is that of cultural and creative sectors, used particularly in the official documents of the European Union1; it comprises those fields also known as creative industries (e.g. visual arts, performing arts, heritage, film and video, television and radio, software - including video games - books and mass media, design, architecture, advertising, as well as the support- or related industries).
Un astfel de concept este cel al sectoarelor culturale si creative, utilizat în special în documentele oficiale ale Uniunii Europene1, care reuneşte acele domenii cunoscute şi sub numele de industrii creative (de ex. artele vizuale, artele spectacolului, patrimoniu, film şi video, televiziune şi radio, software, inclusiv jocuri video, muzică, carte şi mass-media, design,
Another two concepts that will be found in several chapters are high / elitist culture (high brow culture) versus mass / popular culture (low brow culture).
Alte două sintagme ce se vor regăsi pe parcursul mai multor capitole sunt cultură înaltă/elitistă (high brow culture) versus cultură de masă (low brow culture sau popular culture).
This separation is used in the specialised studies in order to make the distinction between the two types of cultural production and consumption.
Această împărţire este folosită în studiile de specialitate pentru a face distincţia între cele două tipuri de producţie şi consum cultural.
The high/elitist culture (high brow culture) is mainly specific to the creation of unique products, with a high degree of aesthetical content, requiring a high level of education.
Cultura înaltă/elitistă (high brow culture) este specifică, mai degrabă, creaţiei de produse unicat, cu un grad înalt de conţinut estetic şi care necesită un nivel ridicat de educaţie.
This type of works requires preliminary knowledge and a certain language to decode the significance and symbols used.
Acest tip de opere necesită cunoştinţe preliminare şi un anume limbaj pentru decodificarea semnificaţiilor şi simbolurilor utilizate.
The mass culture (low brow culture or popular culture) refers to the production and consumption of easy-to-understand cultural goods, with a simplified aesthetic language and a low degree of complexity, in order to be accessible to the wide public, regardless of their level of education or expertise in the field.
Cultura de masă (low brow culture sau popular culture) se referă la producţia şi consumul de bunuri culturale uşor de înţeles, care au un grad de complexitate şi limbaj estetic simplificat, pentru a fi accesibil publicului larg, indiferent de nivelul de educaţie sau expertiză în domeniu.
For example, the 2012 report European Statistical System Network on Culture (ESS-Net Culture)2 includes the activity of theatres, classical music and ballet institutions, as well as the art museums and galleries in the category of high culture.
De exemplu, raportul European Statistical System Network on Culture (ESS-Net Culture)2 din anul 2012 include în categoria culturii înalte activitatea teatrelor, a instituţiilor de muzică clasică şi balet, galeriile şi muzeele de artă.
2 ESSnet-Culture Final Report available at http://ec.europa. eu/culture/library/reports/ess-net-report_en.pdf
3 Richard Peterson &amp; Albert Simkus, 'How Musical Tastes Mark Occupational Status Groups' in Cultivating differences: Symbolic boundaries and the making of inequality, p.153
The 2014 edition of the Cultural Consumption Barometer is under the sign of paradoxical differences materialised in the contemporary society, essential for the understanding of the cultural phenomenon, in its current forms of manifestation.
Ediţia din anul 2014 a Barometrului de Consum Cultural stă sub semnul unor dihotomii care se manifestă în societatea contemporană şi care sunt esenţiale în înţelegerea fenomenului cultural, aşa cum se manifestă în prezent.
The last decades of the 20 th century and the beginning of the 21st century have been marked by the tensions between the local and the global, between what Ferdinand Tonnies called Gemeinschaft (community) and Gesellschaft (society), between tradition and modernity or post-modernity, between culture and economy, between the public and the domestic space, between production and consumption, between sacred and profane.
Ultimele decenii ale secolului XX şi începutul secolului XXI au fost marcate de tensiunile ce se manifestă între local şi global, între ceea ce Ferdinand Tonnies numea Gemeinschaft (comunitate) şi Gesellschaft (societate)5, între tradiţie şi modernitate sau postmodernitate, între cultură şi economie, între spaţiul public şi spaţiul domestic, între producţie şi consum, între sacru şi profan.
In this context, culture has become a place of debates and questions, of definition, reconsideration and manifestation of the identity in relation to these dichotomies.
În acest context, cultura a devenit loc de dezbateri şi întrebări, de definire, de reconsiderare şi manifestare a identităţii în raport cu aceste dihotomii.
Every approach has its own supporters and a set of perfectly valid arguments, depending on their paradigms.
Fiecare dintre aceste abordări are proprii susţinători şi un set de argumente perfect valabile, în funcţie de paradigmele în limitele cărora se situează fiecare.
The isolation and self-sufficiency of one's own culture may result not only in incompatibilities and conflicts, but also in the danger of not perceiving the richness of diversity, because of the absence of the element of comparison.
Izolarea şi autosuficienţa propriei culturi pot genera nu doar incompatibilităţi şi conflicte, dar şi pericolul de a nu mai sesiza bogăţia diversităţii, prin absenţa elementului de comparaţie.
On the other hand, get-
5 Jose Harris, Ferdinand Tonnies, Community and Civil Society, p.18
ting close to a common background, represented by humanity and universal culture, may result in another paradox, identified by the same French anthropologist.
Pe de altă parte, apropierea faţă de un fond comun, reprezentat de umanitate şi cultura universală, poate genera un alt paradox identificat de acelaşi antropolog francez.
In his work Sad Tropics6, he draws the attention on the fact that humanity is heading for a monoculture, as a consequence of globalisation.
În lucrarea Tropice Triste, acesta atrage atenţia asupra faptului că umanitatea se îndreaptă spre o monocultură,7 consecinţă a globalizării.
Cultural homogenisation is a recurrent theme in the cultural studies and it is considered the main effect of the globalisation on the cultural system7.
Omogenizarea culturală este o temă recurentă în studiile culturale şi este considerată principalul efect al globalizării asupra sistemului cultural8.
However, authors like Robertson consider that there is a “mythology of globalisation”.
Cu toate acestea, autori precum Robertson consideră că există o „mitologie a globalizării”.
It refers to developments that involve the triumph of the homogenising cultural forces over all other forces8.
Aceasta se referă la dezvoltări care implică triumful forţelor culturale de omogenizare asupra tuturor celorlalte forţe9.
For Ritzer, the consumption, the profit and the development of technologies are the main engines of globalisation.
Pentru Ritzer, consumul, profitul şi dezvoltarea tehnologiilor sunt principalele motoare ale globalizării.
The consumption culture - defined by relating values primarily to the consumption practices - is expanding, it leaves the borders of the industrialised countries and reaches states deemed developing- or even under-developed countries.
Cultura consumului, definită prin raportarea valorilor cu prioritate la practicile de consum, începe să se extindă, părăseşte graniţele ţărilor industrializate şi atinge inclusiv ţări considerate a fi în curs de dezvoltare sau chiar pe cele considerate subdezvoltate.
The political regime (democratic or authoritarian) or the forms of economic organisation (capitalism, socialism and others) do not resist the generalisation of the consumption culture, and the examples of countries like China or Cuba are sometimes sufficient for this demonstration.
Regimul politic (democratic sau autoritar) sau formele de organizare economică (capitalism, socialism sau altele) nu prezintă rezistenţă în faţa generalizării culturii consumului, iar exemplele unor ţări cum sunt China sau Cuba sunt uneori suficiente pentru această demonstraţie.
Neither the development, nor the expansion of new technologies could be prevented by the political regime or economy form.
Nici dezvoltarea, nici extinderea noilor tehnologii nu au putut fi împiedicate de regimul politic sau forma economică.
The technological development has favoured the globalisation through the easy communications, through the fast exchange of data and information, resulting in the de-localisation of production and consumption, at the same time rallying ideas and forms of manifestation - no longer geographically-defined.
Dezvoltarea tehnologică a favorizat globalizarea prin facilitarea comunicaţiilor, prin schimburile rapide de date şi informaţii, generând delocalizarea producţiei şi consumului şi antrenând totodată idei şi forme de manifestare care nu se mai revendică neapărat geografic.
The globally-extended consumption culture and the emergence of the cultural and creative industries have modified the traditional cultural system.
Cultura consumului extinsă la scală globală şi apariţia industriilor culturale şi creative au modificat sistemul cultural tradiţional.
The forms of globalisation identified by Ritzer - i.e. grobalisation, glocalisation, McDonaldisation and hybridisation - are finding their way into the cultural system, too, just like in any other component of the globalised societies.
Formele globalizării identificate de Ritzer, şi anume grobalizarea, glocalizarea, McDonaldizarea si hibridizarea12, încep să se regăsească şi în sistemul cultural, ca în orice altă componentă
fade out.
a societăţilor globalizate.
In this sense, globalisation is a multidimensional process, characterised by contradictory interactions between the global, regional or local aspects of the social life11.
Valorile şi sensurile artefactelor se schimbă, din ce în mai mult şi mai rapid, iar diferenţele dintre local şi global tind să se estompeze.
This type of universality has led to the emergence of corporations, of the gatekeepers and the monopoly system in the production and distribution of the cultural goods, as well as to the development of the underground system, in certain cultural sub-fields.
Acest tip de universalitate a dus la apariţia corporaţiilor, a gatekeep-erilor şi a sistemului de monopol în producţia şi distribuţia de bunuri culturale, precum şi la dezvoltarea sistemului underground, în anumite sub-domenii culturale etc.
Moreover, the effects of globalisation on the cultural system are also beginning to materialise structurally, at the level of cultural organisations and institutions' operation and organisation.
Efectele globalizării asupra sistemului cultural încep să se manifeste însă şi structural, la nivelul modului de organizare şi funcţionare a instituţiilor şi organizaţiilor culturale.
In this context, Ritzer speaks about the increasingly-significant entrance of the “nothing” from the social world into the area of the cultural consumption, defined as a “social form that is generally centrally conceived, controlled, and comparatively devoid of distinctive substantive content”12.
În acest context, Ritzer vorbeşte despre pătrunderea tot mai accentuată a „nimicului” din lumea socială în zona consumului cultural, definit ca „o formă socială concepută şi controlată de obicei la nivel central şi lipsită de conţinut esenţial semnificativ”14.
At the opposite pole a “something” materialises, resulted from the local or from the forms of cultural hybridisation and glocalisation; it is defined as “a social form that is generally indigenously conceived, controlled, and comparatively rich in distinctive substantive content”.
La polul opus se manifestă un acel „ceva” ce rezultă din local sau din formele de glocalizare şi hibridizare culturală şi care este definit ca „o formă socială de obicei concepută şi controlată la nivel local şi relativ bogată în conţinut esenţial semnificativ.”
When most of the decisions begin to be made at central or “de-localised” level, the peripheral communities and social groups - isolated, ignored and invisible for the policymaker majorities - become sources of creativity and freshness of significances.
Atunci când majoritatea deciziilor încep să fie luate la nivel central sau „de-localizat”, comunităţile şi grupurile sociale periferice, izolate, ignorate şi invizibile pentru majorităţile decidente devin surse de creativitate şi prospeţime a semnificaţiilor.
According to Anthony D. King, the most profound cultural revolution was made when the marginal groups began to be represented in fields like art, music, literature, film etc.13 The retrieval of these hidden stories, belonging to humanity,
Potrivit lui Anthony D. King, cea mai profundă revoluţie culturală s-a produs atunci când grupurile marginale au început să fie reprezentate în domenii precum arta, muzica, literatura, filmul
The so-called economically-emergent societies, where globalisation has generated the forms of glocalisation and hybridisation, are an example of tradition and post-modernism combination and represent spaces of the cultural alterity and diversity.
Societăţile aşa-zis, emergente, din punct de vedere economic, în care globalizarea a generat formele de glocalizare şi hibridizare, sunt un exemplu de combinare a tradiţionalului cu post-modernul şi reprezintă spaţii ale alterităţii şi diversităţii culturale.
The exotic and the traditional are sought after and exploited precisely because they refresh the used and saturated cultural forms, and this materialises in all genres, from music to film, from plastic arts to fashion, from performing arts to computer games.
Exoticul şi tradiţionalul sunt căutate şi valorificate tocmai pentru că împrospătează formele culturale uzate şi saturate, iar acest lucru se manifestă în toate genurile de la muzică la film, de la artele plastice la modă, de la artele spectacolului la jocurile pe calculator.
The cultural value of small communities lies in the types of bonds established between people, which are rather the expression of an organic solidarity, in the sense that Ferdinand Tonnies14 defines the essence of the community (Gemeinschaft), opposed to a type of mechanical solidarity, specific to the society (Gesellschaft).
Valoarea culturală a comunităţilor restrânse rezidă în tipul de legături care se stabilesc între oameni şi care sunt mai degrabă expresia unei solidarităţi organice, în sensul în care Ferdinand Tonnies17 defineşte esenţa comunităţii (Gemeinschaft), opusă unui tip de solidaritate mecanică, specifică societăţii (Gesellschaft).
The community is not only expressed by its members' blood relations, closely-related to the place and environment, it is also a communion of ideas, values, beliefs and traditions - i.e. it is, in its essence, the expression of culture.
Comunitatea nu este exprimată doar prin legătura de sânge care se stabileşte între membrii săi şi aflată în relaţie foarte strânsă cu locul şi mediul, ci este şi o comuniune de idei, valori, credinţe şi tradiţii, adică este, în esenţă, expresia culturii.
The excessive instrumentalisation of culture and the obsession of finding maximum social efficiency and utility for any artistic form may affect the reason of the creative expression: that of publicly satisfying the need for imaginary, that need to escape through art as an alternative suspended in time and space.
Instrumentalizarea excesivă a culturii şi obsesia de a găsi utilitate şi eficienţă socială maximă oricărei forme artistice pot afecta raţiunea expresiei creatoare: aceea de a satisface public nevoia de imaginar, acea nevoie de evadare în artă ca alternativă suspendată în timp şi spaţiu.
Sometimes, the bordering space between the community-society or global-local dichotomies generates blends that highlight the relativity of incompatibilities and the existence of a potential common background of approaches, from which unifying similarities may be constructed.
Uneori, spaţiul de graniţă dintre dihotomiile comunitate-societate sau global-local generează amestecuri care evidenţiază relativitatea incompatibilităţilor şi existenţa unui potenţial fond comun al abordărilor, de la care se pot construi similarităţi unificatoare.
To what extent the differences deepen or the similarities converge is to be established by researchers and theorists of the humanistic and social sciences.
Cât de mult se adâncesc diferenţele sau se apropie similarităţile rămâne să stabilească cercetătorii şi teoreticienii din ştiinţele sociale şi umaniste.
This publication aims to present a series of elementary analyses which have as main themes the various forms of the micro or macro culture, depending on the level of reference.
Publicaţia de faţă îşi propune să prezinte o serie de analize elementare care au ca teme principale diversele forme pe care le îmbracă cultura la nivel micro sau macro, în funcţie de nivelul de referinţă.
Levi Strauss, Claude, The Other Face of the Moon.
Levi Strauss, Claude, Cealaltă faţă a lunii.
Ritzer, George, The Globalisation of Nothing.
Ritzer, George, Globalizarea nimicului.
The Consumption Culture and the Paradoxes of the Abundance (Bucharest: Humanitas, 2010)
Cultura consumului şi paradoxurile abundenţei (Bucureşti: Humanitas, 2010)