natgillin/translations-raw huggingface dataset:
VIII We identify four challenges for sustainability reporting in EU institutions and agencies: o Developing an EU strategy post-2020 that covers the SDGs and sustainability o Integrating sustainability and SDGs into the EU budget and the performance framework o Developing sustainability reporting in EU institutions and agencies o Increasing the credibility of sustainability reporting through audit 5 
VIII Curtea identifică patru provocări în legătură cu raportarea cu privire la sustenabilitate în cadrul instituțiilor și al agențiilor UE: o Elaborarea unei strategii a UE pentru perioada de după 2020 care să acopere ODD-urile și sustenabilitatea o Integrarea sustenabilității și a ODD-urilor în bugetul UE și în cadrul de performanță o Dezvoltarea raportării cu privire la sustenabilitate în cadrul instituțiilor și al agențiilor UE o Sporirea nivelului de credibilitate al raportării cu privire la sustenabilitate prin audit 5
Introduction Sustainable development and sustainability 01 Sustainable development is usually defined as “development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs”1. 
Introducere Dezvoltarea durabilă și sustenabilitatea 01 Dezvoltarea durabilă este definită, de regulă, ca „o dezvoltare care satisface nevoile prezente fără a compromite posibilitatea generațiilor viitoare de a răspunde propriilor nevoi”1.
02 It is understood as a comprehensive approach linking the three pillars of environmental, social and economic sustainability2. 
02 Dezvoltarea durabilă este înțeleasă ca o abordare cuprinzătoare care leagă cei trei piloni: sustenabilitatea mediului, sustenabilitatea socială și sustenabilitatea economică2.
Integrating these does not necessarily mean a trade-off between the environment and economic development3. Rather, sustainable development can create jobs and growth4. 
Integrarea acestor piloni nu înseamnă neapărat că se fac compromisuri între mediu și dezvoltarea economică3, ci, mai degrabă, că dezvoltarea durabilă poate să creeze locuri de muncă și poate genera o creștere economică4.
03 Sustainability is receiving increased attention with the realisation that climate change is already disrupting economies and societies affecting different parts of society in different ways5. 
03 Chestiunea sustenabilității a atras din ce în ce mai multă atenție atunci când s-a realizat că schimbările climatice perturbă deja economiile și societățile, diferite părți ale societății fiind afectate în moduri diferite5.
This illustrates that environmental, social and economic sustainability dimensions are closely linked. 
Acest lucru demonstrează că dimensiunile socială, economică și de mediu ale sustenabilității sunt strâns corelate.
The European Political Strategy Centre – the Commissions’ “think tank” – has highlighted overlooking these connections as one of the key risks to the sustainable future of the EU6. 
Centrul European de Strategie Politică – grupul de reflecție al Comisiei – a subliniat că ignorarea acestor corelații se numără printre principalele riscuri care amenință viitorul durabil al UE6.
04 The adoption of the 2030 Agenda7 and its 17 SDGs by the United Nations General Assembly has given appreciable new impetus to sustainable development worldwide. 
04 Adoptarea Agendei 20307 și a celor 17 ODD-uri de către Adunarea Generală a Organizației Națiunilor Unite a dat un nou impuls apreciabil dezvoltării durabile la nivel mondial.
The SDGs (Figure 1) are based on the three dimensions of sustainability and include elements of economic development, social inclusion and sustainable environmental management8. 
ODD-urile (imaginea 1) se bazează pe cele trei dimensiuni ale sustenabilității și includ elemente de dezvoltare economică, de incluziune socială și de gestionare durabilă a mediului8.
Unlike their predecessor – the Millennium Development Goals – the SDGs are universal and addressed to all countries. 6 
Spre deosebire de obiectivele precedente – obiectivele de dezvoltare ale mileniului – ODD-urile sunt universale și se adresează tuturor țărilor. 6
Figure 1 – The 17 Sustainable Development Goals Source: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © United Nations. 
Imaginea 1 – Cele 17 obiective de dezvoltare durabilă 7 Sursa: https://www.un.org/sustainabledevelopment/news/communications-material/. © Organizația Națiunilor Unite.
05 The EU and its Member States9 have committed themselves to implementing the 2030 Agenda and contributing to the SDGs. 
05 UE și statele sale membre9 s-au angajat să pună în aplicare Agenda 2030 și să contribuie la îndeplinirea ODD-urilor.
Furthermore, sustainable development is embedded in the EU treaties (Box 1). 
În plus, dezvoltarea durabilă este înglobată în tratatele UE (caseta 1).
7 8 Box 1 The EU’s commitment to and understanding of sustainable development Upon committing to the 2030 Agenda, the Commission stated that “The EU is committed to development that meets the needs of the present without compromising the ability of future generations to meet their own needs. 
8 Caseta 1 Angajamentul UE în ceea ce privește dezvoltarea durabilă și modul în care o înțelege Atunci când s-a angajat să respecte Agenda 2030, Comisia a declarat că „UE este angajată în favoarea unei dezvoltări care să satisfacă nevoile prezente fără a compromite posibilitatea generațiilor viitoare de a răspunde propriilor nevoi.
A life of dignity for all within the planet's limits that reconciles economic prosperity and efficiency, peaceful societies, social inclusion and environmental responsibility is at the essence of sustainable development”. Next steps for a sustainable European future – European action for sustainability Sustainable development was already rooted as an objective in the EU treaties before the 2030 Agenda: The EU “shall work for the sustainable development of Europe based on balanced economic growth and price stability, a highly competitive social market economy, aiming at full employment and social progress, and a high level of protection and improvement of the quality of the environment...and contribute to the “sustainable development of the Earth...” 
Esența dezvoltării durabile presupune o viață demnă pentru toți respectând limitele planetei, care să reunească prosperitatea și eficiența economică, societăți pașnice, incluziunea socială și responsabilitatea față de mediu.” „Următorii pași către un viitor european durabil – Acțiunea europeană pentru durabilitate” Dezvoltarea durabilă era deja ancorată ca un obiectiv în tratatele UE înainte de adoptarea Agendei 2030: UE „acționează pentru dezvoltarea durabilă a Europei, întemeiată pe o creștere economică echilibrată și pe stabilitatea prețurilor, pe o economie socială de piață cu grad ridicat de competitivitate, care tinde spre ocuparea deplină a forței de muncă și spre progres social, precum și pe un nivel înalt de protecție și de îmbunătățire a calității mediului [...] și contribuie la [...] dezvoltarea durabilă a planetei [...]”.
Article 3 Treaty on European Union (TEU) Sustainable development is an important element of the objectives of EU external action where the EU should: (d) foster the sustainable economic, social and environmental development of developing countries, with the primary aim of eradicating poverty; Article 21 (2) TEU Sustainability reporting 06 Sustainability reporting is the practice of measuring, disclosing and being accountable to internal and external stakeholders for organisational performance towards the goal of sustainable development. 
Articolul 3 din Tratatul privind Uniunea Europeană (TUE) Dezvoltarea durabilă este un element important al obiectivelor acțiunilor externe ale UE, unde UE ar trebui: (d) [să promoveze] dezvoltarea durabilă pe plan economic, social și de mediu a țărilor în curs de dezvoltare, cu scopul primordial de a eradica sărăcia; Articolul 21 alineatul (2) TUE Raportarea cu privire la sustenabilitate 06 Raportarea cu privire la sustenabilitate reprezintă practica de măsurare și de comunicare a performanței organizaționale în vederea atingerii obiectivului de dezvoltare durabilă, această practică acoperind totodată răspunderea pentru această performanță în fața părților interesate interne și externe.
The Global Reporting Initiative (GRI), a key player in supporting this development and publisher of the most commonly used standard10 defines sustainability reporting as “a report published by a company or organization about the economic, environmental and social impacts caused by its everyday activities. 
Inițiativa de Raportare Globală, un actor major care a sprijinit această dezvoltare și organizația care a publicat standardul utilizat cel mai frecvent în acest domeniu10, definește raportarea cu privire la sustenabilitate drept „un raport publicat de către o societate sau o organizație cu privire la impactul economic, impactul social și cel asupra mediului cauzate de activitățile sale cotidiene.
A sustainability report also presents the organization's values and governance model, and demonstrates the link between its strategy and its commitment to a sustainable global economy”11. 
Un raport privind sustenabilitatea prezintă, de asemenea, valorile organizației și modelul de guvernanță al acesteia și demonstrează legătura dintre strategia sa și angajamentul său față de o economie globală sustenabilă”11.
Increasingly, companies’ sustainability reports take into account the SDGs12. 
Din ce în ce mai frecvent, rapoartele privind sustenabilitatea ale societăților iau în considerare ODD-urile12.
07 Sustainability reporting developed in the private sector and is slowly spreading to the public sector, where reporting may be done by state-owned companies or government entities. 
07 Raportarea cu privire la sustenabilitate s-a dezvoltat în sectorul privat și se extinde încet și în sectorul public, unde raportarea poate fi realizată de întreprinderi deținute de stat sau de entități guvernamentale.
By identifying examples of the private sector, this review would like to show the development possibilities of sustainability reporting. 
Prin identificarea unor exemple din sectorul privat, prezentul studiu vizează să arate posibilitățile de dezvoltare pentru raportarea cu privire la sustenabilitate.
In the private sector, various terms are used to refer to sustainability reporting: “reporting on non-financial information”; “corporate social responsibility (CSR) reporting”; “environment, social and governance (ESG) reporting”. 
În sectorul privat, sunt utilizați diverși termeni atunci când se face referire la raportarea cu privire la sustenabilitate: „raportarea privind informații nefinanciare”; „raportarea cu privire la responsabilitatea socială a întreprinderilor (RSI)”; „raportarea cu privire la mediu, la aspectele sociale și la guvernanță”.
It also forms part of “extended external reporting (EER)” or “integrated reporting”. 
Aceasta face parte totodată din „raportarea externă extinsă” sau din „raportarea integrată”.
The term used throughout this review is “sustainability reporting”. 
Termenul utilizat în cuprinsul prezentului studiu este „raportare cu privire la sustenabilitate”.
08 Despite the above-mentioned all-encompassing definition, sustainability reports in the private sector vary a lot, from reporting only on a selected environmental impact of a company, e.g. its use of water, to reporting on the more comprehensive integration of sustainability into its business processes as a whole, e.g. how climate-change reduces water availability and threatens its business model13. 
08 În pofida definiției atotcuprinzătoare menționate mai sus, rapoartele privind sustenabilitatea din sectorul privat variază foarte mult, de la raportarea numai cu privire la un anumit impact al unei societăți asupra mediului, de exemplu consumul său de apă, la raportarea cu privire la integrarea mai cuprinzătoare a sustenabilității în procesele sale operaționale în ansamblu, de exemplu modul în care schimbările climatice reduc gradul de disponibilitate a apei și reprezintă o amenințare pentru modelul său de afaceri13.
Figure 2 illustrates these two perspectives: the impact an organisation can have on climate change with its operation and the impact climate change can have on business operations. 
Figura 2 ilustrează aceste două perspective: impactul pe care o organizație îl poate avea asupra schimbărilor climatice prin operațiunile pe care le desfășoară și impactul pe care schimbările climatice îl pot avea asupra operațiunilor organizației.
Figure 2 – Two perspectives of sustainability reports, taking the example of climate change14 9 Impact of organisation on Climate Change Impact of Climate Change on organisation Source: ECA, based on the Commission’s consultation document on the update of the non-binding guidelines on non-financial reporting. 
Figura 2 – Două perspective ale rapoartelor privind sustenabilitatea, luând exemplul schimbărilor climatice14 10 Impactul organizației asupra schimbărilor climatice Impactul schimbărilor climatice asupra organizației Sursa: Curtea Europeană de Conturi, pe baza documentului de consultare al Comisiei cu privire la actualizarea orientărilor fără caracter obligatoriu referitoare la raportarea nefinanciară.
09 With directive 2014/95, the EU made reporting on non-financial information on certain minimum sustainability information obligatory for certain large companies (Box 2). 
09 Prin Directiva 2014/95, UE a introdus, pentru anumite societăți de mari dimensiuni, obligativitatea raportării nefinanciare în legătură cu anumite informații minime privind sustenabilitatea (caseta 2).
As regards reporting in the public sector and by state-owned companies, examples can be found in certain Member States15(Box 3). 
În ceea ce privește raportarea în sectorul public și de către întreprinderile deținute de stat, în anumite state membre pot fi găsite exemple în acest sens15(caseta 3).
10 Box 2 EU directive 2014/95 introduced a reporting obligation for certain large companies16 The current EU reporting obligations on sustainability related information apply to large public interest entities. 
Caseta 2 Directiva 2014/95/UE a introdus o obligație de raportare pentru anumite societăți de mari dimensiuni16 Obligațiile actuale impuse de UE în ceea ce privește raportarea informațiilor legate de sustenabilitate se aplică entităților de interes public de dimensiuni mari.
In total, they concern approximately 7 400 listed companies, banks, insurance companies, and other entities identified by Member States17. 
În total, sunt vizate aproximativ 7 400 de societăți cotate la bursă, bănci, societăți de asigurări și alte entități identificate de statele membre17.
Under the directive, these are generally large companies with over 500 employees. 
Conform directivei, acestea sunt, în general, societăți de mari dimensiuni, cu peste 500 de angajați.
According to a 2017 study by GRI, CSR Europe, Accountancy Europe on the implementation of the directive, some Member States have widened the scope of the directive18. 
În conformitate cu un studiu efectuat în 2017 de Inițiativa de Raportare Globală, CSR Europe și Accountancy Europe cu privire la punerea în aplicare a directivei, unele state membre au extins sfera de aplicare a acesteia18.
For example, Sweden has lowered the threshold from 500 to 250 employees, and both Sweden and Denmark require all large companies to provide non-financial information statements. 
De exemplu, Suedia a coborât pragul de la 500 la 250 de angajați și, atât în Suedia, cât și în Danemarca, toate societățile de mari dimensiuni trebuie să prezinte declarații privind informațiile nefinanciare.
This is also the case for Spanish companies with a turnover of €2 billion and 4 000 employees. 
Același lucru este valabil și pentru societățile din Spania cu o cifră de afaceri de 2 miliarde de euro și 4 000 de angajați.
Some Member States apply the directive to state-controlled enterprises and large municipalities19. 
Unele state membre aplică directiva pentru întreprinderile controlate de stat și pentru municipalitățile mari19.
Several Member States have specifically included pension funds and asset management companies20. 
11 Mai multe state membre au inclus în mod explicit fondurile de pensii și societățile de administrare a investițiilor20.
The United Kingdom and Luxembourg, which host the largest investment funds industries in the EU, have not taken this step. 
Regatul Unit și Luxemburg, care găzduiesc sectoarele cele mai dezvoltate de fonduri de investiții din UE, nu au procedat astfel.
See paragraph 18 regarding the kinds of sustainability information being reported. 
A se vedea punctul 18 cu privire la tipurile de informații privind sustenabilitatea care fac obiectul raportării.
Box 3 Sustainability reporting in Swedish state-owned companies Reporting on the impact sustainability has on their business and their impact on sustainability has been practiced by Swedish state-owned companies since 2008. 
Raportarea cu privire la sustenabilitate realizată de întreprinderile deținute de stat din Suedia Practica de a raporta cu privire la impactul sustenabilității asupra activității lor și cu privire la impactul lor asupra sustenabilității există în rândul întreprinderilor de stat suedeze începând din 2008.
The 47 Swedish state-owned companies, with a combined value of €53.3 billion, are required to give information in their annual reports on financial and non-financial targets they have set, their performance and the way they address sustainability issues in general. 
Cele 47 de întreprinderi de stat suedeze, cu o valoare combinată de 53,3 miliarde de euro, au obligația de a prezenta, în rapoartele lor anuale, informații cu privire la obiectivele financiare și nefinanciare pe care și le-au stabilit, la performanța lor și la modul în care abordează chestiunile legate de sustenabilitate în general.
The states ownership policy 2017 states that state-owned companies “should analyse the global sustainability goals of Agenda 2030 to identify the goals which each company has an impact on and contributes to through its operations”. 
Politica din 2017 privind participarea statului prevede că întreprinderile deținute de stat „ar trebui să analizeze obiectivele de dezvoltare durabilă mondiale din Agenda 2030 pentru a identifica obiectivele asupra cărora fiecare întreprindere are un impact și la care contribuie prin operațiunile sale”.
10 The 2030 Agenda encourages governments to send voluntary national reports on their country ́s progress towards the SDGs to the UN. 
Caseta 3 10 Agenda 2030 încurajează guvernele să transmită în mod voluntar către ONU rapoarte naționale privind progresele înregistrate de țara în cauză în direcția punerii în aplicare a ODD-urilor.
These reports should be on the country’s performance in implementing sustainable development. 
Aceste rapoarte ar trebui să acopere performanța țării în implementarea dezvoltării durabile.
As of March 2019, 24 out of 28 EU Member States had provided such a report21. 
Potrivit situației din luna martie 2019, 24 dintre cele 28 de state membre ale UE furnizaseră un astfel de raport21.
Reporting to the UN can also take place at EU level, and the Council and Parliament have asked the Commission to prepare a report for the UN22 (paragraph 56). 
Raportarea către ONU poate avea loc și la nivelul UE și Consiliul și Parlamentul au solicitat Comisiei să întocmească un raport pentru ONU22 (punctul 56).
11 Figure 3 provides an overview of the different levels of reporting on sustainable development. 
11 Figura 3 prezintă o imagine de ansamblu a diferitor niveluri ale raportării cu privire la dezvoltarea durabilă.
Figure 3 – Who can produce sustainability reports? 
Figura 3 – Cine poate elabora rapoarte privind sustenabilitatea?
11 Source: ECA. Reasons for reporting on sustainability 12 In the private sector, companies report on sustainability largely in response to investors, civil society and consumer demands. 
Motivațiile care stau la baza raportării cu privire la sustenabilitate 12 În sectorul privat, societățile raportează cu privire la sustenabilitate în mare parte ca răspuns la cererea investitorilor, a societății civile și a consumatorilor.
The financial markets and investors are putting increasing pressure on companies to disclose sustainability-related risks. 
Piețele financiare și investitorii exercită presiuni tot mai mari asupra societăților pentru ca acestea să facă publice riscurile legate de sustenabilitate.
This is because sustainability risks are also increasingly regarded as financial risks. 
Acest lucru se întâmplă deoarece riscurile legate de sustenabilitate sunt considerate tot într-o măsură din ce în ce mai mare drept riscuri financiare.
For example, disclosing companies’ climate-related risks and opportunities allows investors to better value investments and assets, and to take business decisions more efficiently23. 
De exemplu, publicarea de către societăți a informațiilor privind riscurile și oportunitățile legate de climă permite investitorilor să evalueze mai bine investițiile și activele și să ia decizii de afaceri într-un mod mai eficient23.
13 Business and the public sector have differing driving forces – while businesses ultimately need to make profit, the public sector is concerned with providing public goods. 
13 Sectorul afacerilor și sectorul public au la bază forțe motrice diferite – societățile trebuie, până la urmă, să realizeze profit, iar sectorul public este preocupat de Raportarea la nivelul UE Rapoarte din partea Comisiei Europene furnizarea de bunuri publice.
However, as stakeholder satisfaction is crucial for both, the motivations for and benefits of reporting can be similar in the private and public sector. 
Cu toate acestea, întrucât satisfacția părților interesate este esențială pentru ambele sectoare, motivațiile și beneficiile raportării, atât în sectorul privat, cât și în cel public, pot fi asemănătoare.
Figure 4 illustrates the different motivations in relation with the two underlying purposes of reporting: (1) a tool for management, and (2) a tool to hold management or an organisation to account. 
Figura 4 ilustrează diferitele motivații privind cele două scopuri care stau la baza raportării: (1) un instrument de gestiune și (2) un instrument de dare de seamă la nivelul conducerii sau la nivelul unei organizații.
14 Overall, “public sector sustainability reporting provides a framework to link financial performance to the organisation’s use of, and impact on, the significant resources and relationships upon which it depends”24. 
14 În ansamblu, „raportarea cu privire la sustenabilitate în sectorul public oferă un cadru pentru corelarea performanței financiare cu utilizarea de către organizație a resurselor și a relațiilor semnificative de care aceasta depinde, precum și cu impactul organizației asupra acestor resurse și relații”24.
Only “material” or important matters are expected to be published – therefore the information provided can vary significantly between organisations depending on their assessment of materiality. 
Numai chestiunile „semnificative” sau importante ar trebui publicate; prin urmare, informațiile furnizate pot varia considerabil de la o organizație la alta, în funcție de evaluarea fiecăreia a pragului de
Compared to financial reporting, where materiality is defined in financial terms, in sustainability reporting the definition of materiality is more complex and sometimes less tangible (Box 4). 
Comparativ cu raportarea financiară, în care pragul de semnificație este definit în termeni financiari, în cadrul raportării cu privire la sustenabilitate definiția pragului de semnificație este mai complexă și, uneori, mai puțin tangibilă (caseta 4).