natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Imputability and obligations under EEA law
Influența dominantă asupra resurselor
State resources
Participarea statului la redistribuirea între entități private
Controlling influence over the resources
Avantaj
State involvement in redistribution between private entities
Noțiunea de avantaj în general
Advantage
Testul operatorului economic privat în economia de piață (OEP)
The notion of advantage in general
Stabilirea conformității cu condițiile de piață
The market economy operator (MEO) test
Avantajul indirect
Establishing compliance with market conditions
Selectivitate
Indirect advantage
Selectivitate materială
Selectivity
Selectivitate de jure și de facto
Material selectivity
Selectivitate care decurge din practici administrative discreționare
De jure and de facto selectivity
Evaluarea selectivității materiale pentru măsurile de reducere a obligațiilor normale ale întreprinderilor
Selectivity stemming from discretionary administrative practices
Selectivitate regională
The assessment of material selectivity for measures mitigating the normal charges of undertakings
Autonomie instituțională
Regional selectivity
Autonomie procedurală
Institutional autonomy
Autonomie economică și financiară
Procedural autonomy
Aspecte specifice referitoare la măsurile fiscale
Economic and financial autonomy
Societăți cooperative
Specific issues concerning tax measures
Organisme de plasament colectiv
Cooperative societies
Amnistii fiscale
Undertakings for collective investment
Decizii fiscale și tranzacții fiscale
Tax amnesties
Norme privind deprecierea/amortizarea
Tax rulings and settlements
Regimul de impozitare pe o bază fixă pentru activități specifice
Depreciation/amortisation rules
Norme antiabuz
Fixed basis tax regime for specific activities
Accize
Anti-abuse rules
Efectul asupra schimburilor comerciale și asupra concurenței
Excise duties
Denaturarea concurenței
Effect on trade and competition
Efectul asupra schimburilor comerciale
Distortion of competition
Infrastructură: anumite clarificări specifice
Effect on trade
Ajutor pentru dezvoltator/proprietar
Infrastructure: some specific clarifications
Activitate economică versus activitate neeconomică
Aid to the developer/owner
Denaturarea concurenței și impactul asupra schimburilor comerciale
Economic activity versus non-economic activity
Ajutor pentru dezvoltatorul/proprietarul unei infrastructuri – o imagine de ansamblu pentru fiecare sector
Distortion of competition and effect on trade
Ajutor pentru operatori
Aid to the developer/owner of an infrastructure – an overview sector-by-sector
Ajutor pentru utilizatorii finali
Aid to operators
Dispoziții finale
Aid to end-users
INTRODUCERE
Final Provisions
În contextul modernizării ajutoarelor de stat, Autoritatea dorește să furnizeze mai multe clarificări cu privire la principalele concepte referitoare la noțiunea de ajutor de stat astfel cum este menționată la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), pentru a contribui la o punere în aplicare mai ușoară, mai transparentă și mai coerentă a acestei noțiuni în întregul Spațiu Economic European („SEE”).
INTRODUCTION
Prezentele orientări se referă numai la noțiunea de ajutor de stat astfel cum este menționată la articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, pe care atât Autoritatea, cât și autoritățile naționale (inclusiv instanțele naționale) trebuie să o aplice în legătură cu notificarea și clauzele de standstill prevăzute la articolul 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3 la Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”).
In the context of the State aid modernisation, the Authority wishes to provide further clarification on the key concepts relating to the notion of State aid as referred to in Article 61(1) of the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), with a view to contributing to an easier, more transparent and more consistent application of this notion across the European Economic Area (‘the EEA’).
Ele nu se referă la compatibilitatea ajutorului de stat cu funcționarea Acordului privind SEE în temeiul articolului 61 alineatele (2) și (3) și al articolului 59 alineatul (2) din Acordul privind SEE, care trebuie să fie evaluată de către Autoritate.
These Guidelines only concern the notion of State aid as referred to in Article 61(1) of the EEA Agreement, which both the Authority and national authorities (including national courts) have to apply in conjunction with the notification and standstill obligations provided for in Article 1(3) in Part I of Protocol 3 to the Agreement between the EFTA States on the establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘the Surveillance and Court Agreement’).
Având în vedere că noțiunea de ajutor de stat este un concept obiectiv și juridic definit direct în Acordul privind SEE [2], prezentele orientări clarifică modul în care Autoritatea înțelege articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE, astfel cum a fost interpretat de către Curtea de Justiție, Tribunal și Curtea AELS („instanțele SEE”).
It does not concern the compatibility of State aid with the functioning of the EEA Agreement pursuant to Article 61(2) and (3) and Article 59(2) of the EEA Agreement, which is for the Authority to assess.
În ceea ce privește aspectele care nu au fost încă examinate de instanțele SEE, Autoritatea va prezenta modul în care consideră că noțiunea de ajutor de stat ar trebui să fie interpretată.
Given that the notion of State aid is an objective and legal concept defined directly by the EEA Agreement [2], these Guidelines clarify the Authority's understanding of Article 61(1) of the EEA Agreement, as interpreted by the Court of Justice, the General Court and the EFTA Court (‘the EEA Courts’).
Opiniile expuse în prezentele orientări nu aduc atingere interpretării noțiunii de ajutor de stat de către instanțele SEE [3]; referința primară pentru interpretarea Acordului privind SEE este întotdeauna jurisprudența instanțelor SEE.
On issues that have not yet been considered by the EEA Courts, the Authority will set out how it considers that the notion of State aid should be construed.
Ar trebui subliniat faptul că Autoritatea este obligată să respecte această noțiune obiectivă și nu dispune decât de o marjă limitată de apreciere pentru aplicarea sa, mai precis în cazul în care aprecierile Autorității au caracter tehnic sau complex, în special în situațiile care implică evaluări economice complexe [4].
The views set out in these Guidelines are without prejudice to the interpretation of the notion of State aid by the EEA Courts [3]; the primary reference for interpreting the EEA Agreement is always the case-law of the EEA Courts.
Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE definește ajutorul de stat ca fiind „orice ajutor acordat de statele membre ale CE, de statele AELS sau din resurse de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producției anumitor mărfuri […], în măsura în care afectează comerțul dintre părțile contractante”.
It should be stressed that the Authority is bound by this objective notion and enjoys only a limited margin of discretion in applying it, namely where the appraisals by the Authority are technical or complex in nature, in particular in situations involving complex economic assessments [4].
Prezentele orientări vor clarifica diferitele elemente constitutive ale noțiunii de ajutor de stat: existența unei întreprinderi, imputabilitatea măsurii în seama statului, finanțarea prin intermediul resurselor de stat, acordarea unui avantaj, selectivitatea măsurii și efectul acesteia asupra concurenței și asupra schimburilor comerciale dintre statele SEE.
Article 61(1) of the EEA Agreement defines State aid as ‘any aid granted by EC Member States, EFTA States or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods […], in so far as it affects trade between Contracting Parties’.
În plus, având în vedere necesitatea unor orientări specifice exprimată de statele SEE, prezentele orientări oferă clarificări specifice în ceea ce privește finanțarea infrastructurilor din fonduri publice.
These Guidelines will clarify the different constituent elements of the notion of State aid: the existence of an undertaking, the imputability of the measure to the State, its financing through State resources, the granting of an advantage, the selectivity of the measure and its effect on competition and trade between EEA States.
NOȚIUNEA DE ÎNTREPRINDERE ȘI DE ACTIVITATE ECONOMICĂ
In addition, given the need for specific guidance expressed by EEA States, these Guidelines provide specific clarification with respect to public funding of infrastructure.
Normele privind ajutoarele de stat se aplică numai în cazul în care beneficiarul unei măsuri este o „întreprindere”.
NOTION OF UNDERTAKING AND ECONOMIC ACTIVITY
Instanțele SEE au definit în mod sistematic întreprinderile ca fiind entități care desfășoară o activitate economică, indiferent de statutul juridic și de modul de finanțare a acestora [5].
The State aid rules only apply where the beneficiary of a measure is an ‘undertaking’.
Încadrarea unei anumite entități în categoria întreprinderilor depinde astfel, în totalitate, de natura activităților sale.
The EEA Courts have consistently defined undertakings as entities engaged in an economic activity, regardless of their legal status and the way in which they are financed [5] The classification of a particular entity as an undertaking thus depends entirely on the nature of its activities.
Acest principiu general are trei consecințe importante.
This general principle has three important consequences.
În primul rând, statutul entității în dreptul intern nu este determinant.
First, the status of the entity under national law is not decisive.
De exemplu, o entitate care, în dreptul intern, are statut de asociație sau de club sportiv poate, cu toate acestea, să fie considerată ca fiind o întreprindere în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.
For example, an entity that is classified as an association or a sports club under national law may nevertheless have to be regarded as an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Același lucru se aplică unei entități care face parte în mod oficial din administrația publică.
The same applies to an entity that is formally part of the public administration.
Singurul criteriu relevant este dacă aceasta desfășoară sau nu o activitate economică.
The only relevant criterion is whether it carries out an economic activity.
În al doilea rând, aplicarea normelor privind ajutoarele de stat nu este condiționată de existența unui scop lucrativ al entității instituite.
Second, the application of the State aid rules does not depend on whether the entity is set up to generate profits.
Entitățile fără scop lucrativ pot oferi, de asemenea, bunuri și servicii pe o piață [6].
Non-profit entities can also offer goods and services on a market [6].
Dacă acest lucru nu se întâmplă, entitățile fără scop lucrativ rămân în afara domeniului de aplicare al controlului ajutoarelor de stat.
Where this is not the case, non-profit entities remain outside the scope of State aid control.
În al treilea rând, clasificarea unei entități ca întreprindere se face întotdeauna în raport cu o activitate specifică.
Third, the classification of an entity as an undertaking is always relative to a specific activity.
O entitate care desfășoară atât activități economice, cât și activități neeconomice trebuie considerată ca fiind o întreprindere numai în ceea ce privește prima categorie de activități [7].
An entity that carries out both economic and non-economic activities is to be regarded as an undertaking only with regard to the former [7].
Se poate considera că mai multe entități juridice distincte formează o singură unitate economică în sensul aplicării normelor privind ajutoarele de stat.
Several separate legal entities may be considered to form one economic unit for the purposes of the application of State aid rules.
Această unitate economică este considerată în consecință a fi întreprinderea în cauză.
That economic unit is then considered to be the relevant undertaking.
În acest scop, Curtea de Justiție consideră ca fiind relevantă existența unei participații de control și a altor legături funcționale, economice sau organice [8].
In this respect, the Court of Justice considers the existence of a controlling share and other functional, economic and organic links to be relevant [8].
Pentru a clarifica distincția dintre activitățile economice și cele neeconomice, instanțele SEE au statuat în mod constant faptul că orice activitate care constă în furnizarea de bunuri și servicii pe o piață constituie o activitate economică [9].
To clarify the distinction between economic and non-economic activities, the EEA Courts have consistently held that any activity consisting in offering goods and services on a market is an economic activity [9].
Existența sau nu a unei piețe pentru anumite servicii poate depinde de modul în care serviciile respective sunt organizate în statul SEE în cauză [10] și, prin urmare, poate varia de la un stat SEE la altul.
The question whether a market exists for certain services may depend on the way those services are organised in the EEA State concerned [10] and may thus vary from one EEA State to another.
De asemenea, în funcție de opțiunile politice sau de evoluțiile economice, clasificarea unei anumite activități poate varia în timp.
Moreover, due to political choice or economic developments, the classification of a given activity can change over time.
O activitate care astăzi nu este considerată economică poate deveni economică în viitor și viceversa.
What is not an economic activity today may become one in the future, and vice versa.
Decizia unei autorități publice de a nu permite terților să furnizeze un anumit serviciu (de exemplu, deoarece dorește să furnizeze serviciul prin mijloace proprii) nu exclude existența unei activități economice.
The decision of a public authority not to allow third parties to provide a certain service (for example, because it wishes to provide the service in-house) does not rule out the existence of an economic activity.
În pofida unei astfel de închideri a pieței, o activitate economică poate exista atunci când alți operatori sunt dispuși și capabili să furnizeze serviciul în cauză pe piața avută în vedere.
In spite of such market closure, an economic activity can exist where other operators would be willing and able to provide the service in the market concerned.
În termeni generali, faptul că un serviciu anume este furnizat prin mijloace proprii nu are relevanță pentru caracterul economic al activității [11].
More generally, the fact that a particular service is provided in-house has no relevance for the economic nature of the activity [11].
Întrucât distincția între o activitate economică și o activitate neeconomică depinde într-o anumită măsură de alegerile politice și de evoluția economică din statul SEE în cauză, este imposibil să se întocmească o listă exhaustivă a activităților care a priori nu vor avea niciodată un caracter economic.
Since the distinction between economic and non-economic activities depends to some extent on political choices and economic developments in a given EEA State, it is not possible to draw up an exhaustive list of activities that a priori would never be economic.
O astfel de listă nu ar oferi o securitate juridică reală și, prin urmare, ar avea o utilitate limitată.
Such a list would not provide genuine legal certainty and would thus be of little use.
Punctele 17-37 urmăresc totuși să clarifice această distincție pentru mai multe domenii importante.
Paragraphs 17 to 37 instead seek to clarify the distinction with respect to a number of important areas.
Simplul fapt că o entitate deține acțiuni, chiar și o participare majoritară, într-o întreprindere care furnizează bunuri sau servicii pe o piață nu înseamnă că entitatea respectivă trebuie să fie automat considerată o întreprindere în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.
The simple fact that an entity holds shares, even a majority shareholding, in an undertaking providing goods or services on a market does not mean that that entity should automatically be considered an undertaking for the purposes of Article 61(1) of the EEA Agreement.
În cazul în care participarea nu conferă deținătorului decât dreptul de a-și exercita drepturile aferente statutului de acționar, precum și, dacă este cazul, de a beneficia de dividende, care sunt pur și simplu rezultatul deținerii unui activ, entitatea respectivă nu va fi considerată o întreprindere în cazul în care aceasta nu oferă ea însăși bunuri sau servicii pe o piață [12].
Where that shareholding only gives rise to the exercise of rights attached to the status of shareholder as well as, if appropriate, the receipt of dividends, which are merely the fruits of the ownership of an asset, that entity will not be considered an undertaking if it does not itself provide goods or services on a market [12].
Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE nu se aplică atunci când statul acționează „prin exercitarea prerogativelor de autoritate publică” [13] sau în cazurile în care entitățile publice acționează „în calitatea lor de autorități publice” [14].
Article 61(1) of the EEA Agreement does not apply where the State acts ‘by exercising public power’ [13] or where public entities act ‘in their capacity as public authorities’ [14].
Se poate considera că o entitate acționează prin exercitarea prerogativelor de autoritate publică în cazul în care activitatea respectivă face parte din funcțiile esențiale ale statului sau este legată de acele funcții, prin natura sa, prin obiectivul său și prin normele care se aplică în cazul acesteia [15].
An entity may be deemed to act by exercising public power where the activity in question forms part of the essential functions of the State or is connected with those functions by its nature, its aim and the rules to which it is subject [15].
În general, activitățile care fac parte în mod intrinsec din prerogativele autorității oficiale și care sunt exercitate de stat nu constituie activități economice, cu excepția cazului în care statul SEE în cauză a decis să introducă mecanisme de piață.
Generally speaking, unless the EEA State concerned has decided to introduce market mechanisms, activities that intrinsically form part of the prerogatives of official authority and are performed by the State do not constitute economic activities.
Exemple de astfel de activități sunt următoarele:
Examples of such activities are the following:
armata sau poliția [16];
the army or the police [16];
siguranța și controlul navigației aeriene [17];
air navigation safety and control [17];
controlul și siguranța traficului maritim [18];
maritime traffic control and safety [18];
supravegherea antipoluare [19];
anti-pollution surveillance [19];
organizarea, finanțarea și executarea pedepselor cu închisoarea [20];
the organisation, financing and enforcement of prison sentences [20];
dezvoltarea și revitalizarea terenurilor publice de către autoritățile publice [21]; și
the development and revitalization of public land by public authorities [21]; and
colectarea de date pentru a fi utilizate în scopuri publice pe baza unei obligații legale impuse întreprinderilor în cauză de a dezvălui acest tip de date [22].
the collection of data to be used for public purposes on the basis of a statutory obligation imposed on the undertakings concerned to disclose such data [22].
În măsura în care o entitate publică exercită o activitate economică care poate fi separată de exercitarea prerogativelor de autoritate publică, entitatea în cauză funcționează ca o întreprindere, cu privire la activitatea respectivă.
In so far as a public entity exercises an economic activity which can be separated from the exercise of public powers that entity acts as an undertaking in relation to that activity.
În schimb, în cazul în care activitatea economică nu poate fi separată de exercitarea prerogativelor de autoritate publică, activitățile exercitate de entitatea respectivă în ansamblu rămân legate de exercitarea prerogativelor de autoritate publică și, prin urmare, nu se încadrează în noțiunea de întreprindere [23].
In contrast, if that economic activity cannot be separated from the exercise of public powers, the activities exercised by that entity as a whole remain connected with the exercise of those public powers and therefore fall outside the notion of undertaking [23].
Decizia de a clasifica sistemele din domeniul securității sociale ca implicând activități economice depinde de modul în care acestea sunt instituite și structurate.
Whether schemes in the area of social security are to be classified as involving an economic activity depends on the way they are set up and structured.
În esență, jurisprudența face deosebirea între sistemele bazate pe principiul solidarității și sistemele economice.
In essence, the case-law distinguishes between schemes based on the principle of solidarity and economic schemes.
Sistemele de securitate socială bazate pe solidaritate, care nu implică o activitate economică au, de regulă, următoarele caracteristici:
Solidarity-based social security schemes that do not involve an economic activity typically have the following characteristics:
afilierea la sistem este obligatorie [24];
affiliation with the scheme is compulsory [24];
sistemul urmărește un obiectiv exclusiv social [25];
the scheme pursues an exclusively social purpose [25];
sistemul nu are un scop lucrativ [26];
the scheme is non-profit [26];
prestațiile acordate nu depind de contribuțiile făcute [27];
the benefits are independent of the contributions made [27];
prestațiile plătite nu sunt neapărat proporționale cu câștigurile salariale ale persoanei asigurate [28]; și
the benefits paid are not necessarily proportionate to the earnings of the person insured [28]; and
sistemul este supus controlului statului [29].
the scheme is supervised by the State [29].
Trebuie să se facă distincția între astfel de sisteme bazate pe principiul solidarității și sistemele care implică o activitate economică [30].
Such solidarity-based schemes must be distinguished from schemes that involve an economic activity [30].
Acestea din urmă sunt, de regulă, caracterizate prin:
The latter are regularly characterised by:
caracterul opțional al afilierii [31];
optional membership [31];
principiul capitalizării (corelarea drepturilor cu contribuțiile plătite și cu rezultatele financiare ale sistemului) [32];
the principle of capitalisation (dependency of entitlements on the contributions paid and the financial results of the scheme) [32];
caracterul lor lucrativ [33]; și
their profit-making nature [33]; and
acordarea unor drepturi care sunt în plus față de cele acordate de un sistem de bază [34].
the provision of entitlements which are supplementary to those under a basic scheme [34].
Unele sisteme combină caracteristici din ambele categorii.
Some schemes combine features of both categories.
În astfel de cazuri, clasificarea sistemului depinde de o analiză a diferitelor elemente și a importanței lor respective [35].
In such cases, the classification of the scheme depends on an analysis of different elements and their respective importance [35].
În cadrul SEE, sistemele de asistență medicală sunt foarte diferite de la un stat SEE la altul.
In the EEA, health care systems differ significantly between EEA States.
Gradul de concurență care există pe piață între diferiții furnizori de servicii medicale depinde de particularitățile naționale.
Whether and to what degree different health care providers compete with each other depends on these national specificities.
În unele state SEE, spitalele publice sunt parte integrantă a unui serviciu național de sănătate și sunt bazate aproape în totalitate pe principiul solidarității [36].