natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The guidance regarding the notion of State aid as set out in these Guidelines applies to the public funding of infrastructure having an economic use, as it applies to any other public funding that favours an economic activity [299].
Prin urmare, în sensul prezentei secțiuni, este util să se facă distincția între dezvoltatorul și/sau primul proprietar [„dezvoltator/proprietar” [301]] al unei infrastructuri, operatorii (și anume întreprinderile care utilizează în mod direct infrastructura pentru a oferi servicii utilizatorilor finali, inclusiv întreprinderile care achiziționează infrastructura de la dezvoltator/proprietar pentru a o exploata în scopuri economice sau care obțin o concesiune sau un contract de închiriere pentru utilizarea și exploatarea infrastructurii) și utilizatorii finali ai unei infrastructuri, deși aceste roluri se pot suprapune în unele cazuri.
However, given the strategic importance of public funding of infrastructure, not least for the promotion of growth, and the questions which it often raises, it is appropriate to provide specific guidance on when public funding of infrastructure favours an undertaking, grants an advantage and has an effect on competition and on trade between EEA States.
Finanțarea publică a multor infrastructuri a fost în mod tradițional considerată ca neintrând sub incidența normelor privind ajutoarele de stat, întrucât construirea și exploatarea acestora erau considerate drept măsuri generale de politică publică și nu activități cu caracter economic [302].
Infrastructure projects often involve several categories of actors and any State aid involved may potentially benefit the construction (including extensions or improvements), the operation or the use of the infrastructure [300].
Mai recent, mai mulți factori, cum ar fi liberalizarea, privatizarea, integrarea pieței și progresele tehnologice au sporit însă posibilitățile de exploatare comercială a infrastructurilor.
For the purposes of this section, it is, therefore, useful to distinguish between the developer and/or first owner (‘developer/owner’ [301]) of an infrastructure, the operators (that is to say undertakings who make direct use of the infrastructure to provide services to end-users, including undertakings which acquire the infrastructure from the developer/owner to exploit it economically or which obtain a concession or lease for the use and operation of the infrastructure), and the end-users of an infrastructure, although these functions may in some cases overlap.
În hotărârea în cauza Aéroports de Paris [303], Tribunalul a recunoscut această evoluție, clarificând faptul că exploatarea unui aeroport trebuie considerată drept o activitate economică.
The public funding of much infrastructure was traditionally considered to fall outside the State aid rules since their construction and operation were considered to constitute general measures of public policy and not an economic activity [302].
Mai recent, hotărârea în cauza Leipzig/Halle [304] a confirmat că construcția unei piste în cadrul unui aeroport comercial este o activitate economică în sine.
More recently, several factors, such as liberalisation, privatisation, market integration and technological progress have, however, increased the scope for commercial exploitation of infrastructures.
Deși cauzele respective se referă în mod specific la aeroporturi, principiile dezvoltate de instanțele SEE par a se preta unei interpretări mai ample și, prin urmare, par să fie aplicabile construirii altor infrastructuri legate în mod indisociabil de o activitate economică [305].
In the Aéroports de Paris judgment [303] the General Court acknowledged this evolution, clarifying that the operation of an airport had to be seen as an economic activity.
Pe de altă parte, finanțarea unei infrastructuri care nu este destinată exploatării comerciale este exclusă, în principiu, de la aplicarea normelor privind ajutoarele de stat.
More recently, the Leipzig/Halle judgment [304] confirmed that the construction of a commercial airport runway is an economic activity in itself.
Aceasta vizează, de exemplu, infrastructuri utilizate pentru activități pe care statul le desfășoară în mod normal în exercitarea prerogativelor sale de autoritate publică (de exemplu, instalații militare, controlul traficului aerian în aeroporturi, faruri și alte echipamente pentru necesitățile navigației generale, inclusiv pe căi navigabile interioare, protecția împotriva inundațiilor și gestionarea apelor de mică adâncime în interesul public, activități ale poliției și ale autorităților vamale) sau care nu sunt utilizate pentru oferirea de bunuri sau de servicii pe o piață (de exemplu drumuri puse la dispoziție pentru uz public gratuit).
While these cases relate specifically to airports, the principles developed by the EEA Courts appear to be of broader interpretation and thus applicable to the construction of other infrastructures that are indissociably linked to an economic activity [305].
Astfel de activități nu au caracter economic și, prin urmare, nu intră în domeniul de aplicare al normelor privind ajutoarele de stat.
On the other hand, the funding of infrastructure that is not meant to be commercially exploited is in principle excluded from the application of the State aid rules.
În consecință, acest lucru este valabil pentru finanțarea publică a infrastructurilor conexe [306].
This concerns, for instance, infrastructure that is used for activities that the State normally performs in the exercise of its public powers (for instance, military facilities, air traffic control in airports, lighthouses and other equipment for the needs of general navigation including on inland waterways, flood protection and low water management in the public interest, police and customs) or that is not used for offering goods or services on a market (for instance roads made available for free public use).
În cazul în care o infrastructură utilizată inițial pentru activități neeconomice este ulterior reafectată uzului economic (de exemplu, în cazul în care un aeroport militar este transformat pentru uz civil), doar costurile suportate pentru transformarea infrastructurii în scopuri economice vor fi luate în considerare pentru evaluarea în temeiul normelor privind ajutoarele de stat [307].
Such activities are not of an economic nature and consequently fall outside the scope of the State aid rules, as does, accordingly, the public funding of the related infrastructure [306].
În cazul în care o infrastructură este utilizată pentru activități atât economice, cât și neeconomice, finanțarea publică pentru construcția sa va intra sub incidența normelor privind ajutoarele de stat doar în măsura în care aceasta se referă la costurile legate de activități economice.
Where an infrastructure originally used for non-economic activities is later re-assigned to economic use (for example where a military airport is converted to civilian use), only the costs incurred for the conversion of the infrastructure to economic use will be taken into account for the assessment under the State aid rules [307].
În cazul în care o entitate desfășoară activități economice și neeconomice, statele SEE trebuie să se asigure că finanțarea publică acordată pentru activitățile neeconomice nu poate fi utilizată pentru subvenționarea încrucișată a activităților economice.
If an infrastructure is used for both economic and non-economic activities, public funding for its construction will fall under the State aid rules only insofar as it covers the costs linked to the economic activities.
Acest lucru poate fi asigurat în special prin limitarea finanțării publice la costul net (inclusiv costul capitalului) al activităților neeconomice, care trebuie identificat pe baza unei separări clare a conturilor.
If an entity is engaged in economic and non-economic activities, EEA States have to ensure that the public funding provided for the non-economic activities cannot be used to cross-subsidize the economic activities.
Atunci când, în cazul utilizării mixte, infrastructura este utilizată aproape exclusiv pentru o activitate neeconomică, Autoritatea consideră că întreaga finanțare ar putea să nu intre sub incidența normelor privind ajutorul de stat, cu condiția ca utilizarea economică să își păstreze caracterul strict auxiliar, și anume, o activitate care este direct legată de exploatarea infrastructurii și necesară pentru aceasta sau intrinsec legată de utilizarea principală neeconomică a acesteia.
This can notably be ensured by limiting the public funding to the net cost (including the cost of capital) of the non-economic activities, to be identified on the basis of a clear separation of accounts.
Ar trebui să se considere că se respectă acest criteriu atunci când activitățile economice consumă aceiași factori de producție (de exemplu, materiale, echipamente, forță de muncă sau capital fix) ca activitățile neeconomice principale.
If, in cases of mixed use, the infrastructure is used almost exclusively for a non-economic activity, the Authority considers that its funding may fall outside the State aid rules in its entirety, provided the economic use remains purely ancillary, that is to say an activity which is directly related to and necessary for the operation of the infrastructure, or intrinsically linked to its main non-economic use.
Activitățile economice auxiliare trebuie să rămână limitate ca sferă, în ceea ce privește capacitatea infrastructurii [308].
This should be considered to be the case when the economic activities consume the same inputs as the primary non-economic activities, for example material, equipment, labour or fixed capital.
Exemple de astfel de activități economice auxiliare pot include o organizație de cercetare care, ocazional, închiriază echipamentele și laboratoarele proprii unor parteneri industriali [309].
Ancillary economic activities must remain limited in scope, as regards the capacity of the infrastructure [308].
De asemenea, Autoritatea consideră că finanțarea publică acordată serviciilor uzuale (de exemplu, restaurante, magazine sau parcări cu plată) ale infrastructurilor care sunt utilizate aproape exclusiv pentru o activitate neeconomică nu are în mod normal niciun efect asupra schimburilor comerciale dintre statele SEE, întrucât este puțin probabil ca aceste servicii uzuale să atragă clienți din alte state SEE și ca finanțarea lor să aibă un efect mai mult decât marginal asupra investițiilor sau stabilirii transfrontaliere.
Examples of such ancillary economic activities may include a research organisation occasionally renting out its equipment and laboratories to industrial partners [309].
Astfel cum a confirmat Curtea de Justiție în hotărârea Leipzig/Halle, construirea unei infrastructuri, sau a unei părți a acesteia, poate intra sub incidența exercitării prerogativelor de autoritate publică ale statului [310].
The Authority also considers that public financing provided to customary amenities (such as restaurants, shops or paid parking) of infrastructures that are almost exclusively used for a non-economic activity normally has no effect on trade between EEA States since those customary amenities are unlikely to attract customers from other EEA States and their financing is unlikely to have a more than marginal effect on cross-border investment or establishment.
În astfel de cazuri, finanțarea publică a infrastructurii (sau a părții relevante din infrastructură) nu face obiectul normelor privind ajutoarele de stat.
As the Court of Justice acknowledged in its Leipzig/Halle judgment, the construction of an infrastructure, or part of it, can fall within the State's exercise of public powers [310].
Ca urmare a incertitudinii care exista înainte de hotărârea în cauza Aéroports de Paris, autoritățile publice puteau considera, în mod legitim, că finanțarea publică a infrastructurii acordată înainte de hotărârea respectivă nu constituie ajutor de stat și că, prin urmare, astfel de măsuri nu trebuiau să fie notificate Autorității.
In such a case the public funding of the infrastructure (or the relevant part of the infrastructure) is not subject to State aid rules.
Prin urmare, Autoritatea nu poate pune în discuție măsurile de finanțare adoptate definitiv înainte de hotărârea în cauza Aéroports de Paris în temeiul normelor privind ajutoarele de stat [311].
Due to the uncertainty that existed prior to the Aéroports de Paris judgment, public authorities could legitimately consider that the public funding of infrastructure granted prior to that judgment did not constitute State aid and that, accordingly, such measures did not need to be notified to the Authority.
Aceasta nu implică nicio prezumție privind prezența sau absența ajutoarelor de stat sau încrederea legitimă în ceea ce privește măsurile de finanțare neadoptate definitiv înainte de hotărârea Aéroports de Paris, fiind necesară o verificare de la caz la caz [312].
It follows that the Authority cannot put such funding measures definitively adopted before the Aéroports de Paris judgment into question on the basis of State aid rules [311].
Justificarea care stă la baza cazurilor în care Autoritatea și Comisia au considerat că anumite măsuri nu erau de natură să afecteze schimburile comerciale dintre statele SEE, astfel cum se prevede la punctele 196 și 197 poate fi, de asemenea, relevantă pentru anumite finanțări publice ale infrastructurilor, în special locale sau municipale, chiar dacă acestea sunt exploatate comercial.
This does not imply any presumption as regards the presence or absence of State aid or legitimate expectations as regards funding measures not definitively adopted before the Aéroports de Paris judgment, which will have to be verified on a case by case basis [312].
O caracteristică pertinentă pentru astfel de cazuri ar fi o zonă de captare predominant locală, precum și dovezi care să ateste faptul că nu este probabil ca investițiile transfrontaliere să fie afectate mai mult decât în mod marginal.
The rationale underlying the cases in which the Authority and the Commission considered that certain measures were not capable of affecting trade between EEA States as set out in paragraphs 196 and 197 can also be relevant for certain public funding of infrastructure, particularly local or municipal infrastructure, even if it is commercially exploited.
De exemplu, construirea de instalații de agrement locale, instalații de asistență medicală, aeroporturi sau porturi mici care deservesc în principal utilizatori locali și al căror impact asupra investițiilor transfrontaliere este marginal nu este susceptibilă să afecteze schimburile comerciale.
One pertinent characteristic of such cases would be a predominately local catchment area as well as evidence that cross-border investment is unlikely to be affected more than marginally.
Dovezile care atestă că nu există efecte asupra schimburilor comerciale pot consta în date care indică doar o utilizare limitată a infrastructurii din afara statului SEE și că investițiile transfrontaliere pe piața care face obiectul analizei sunt minime sau că este improbabil să fie afectate în mod negativ.
For example, the construction of local leisure installations, health care facilities, small airports or ports that predominately serve local users and for which the impact on cross-border investment is marginal are unlikely to affect trade.
Există situații în care anumite infrastructuri nu sunt în concurență directă cu alte infrastructuri de același tip sau cu alte infrastructuri de natură diferită care oferă servicii cu un grad semnificativ de substituibilitate, sau cu astfel de servicii în mod direct [313].
Evidence to demonstrate that there is no effect on trade could include data showing that there is only limited use of the infrastructure from outside the EEA State and that cross-border investments in the market under consideration are minimal or unlikely to be adversely affected.
Lipsa concurenței directe între infrastructuri este adesea specifică infrastructurilor de rețele globale [314] care sunt monopoluri naturale, și anume în cazul cărora o reproducere ar fi nerentabilă.
There are circumstances in which certain infrastructures do not face direct competition from other infrastructures of the same kind or other infrastructures of a different kind offering services with a significant degree of substitutability, or with such services directly [313].
În mod similar, pot exista sectoare în care finanțarea privată pentru construirea de infrastructuri este nesemnificativă [315].
The absence of direct competition between infrastructures is likely the case for comprehensive network infrastructures [314] that are natural monopolies, that is to say for which a replication would be uneconomical.
Autoritatea consideră că un efect asupra schimburilor comerciale dintre statele SEE sau denaturarea concurenței este, în mod normal, exclusă în ceea ce privește construcția de infrastructuri în cazurile în care, în același timp (i) o infrastructură nu se confruntă în mod normal cu o concurență directă, (ii) finanțarea privată este nesemnificativă în sectorul și în statul SEE în cauză și (iii) infrastructura nu este concepută pentru a favoriza în mod selectiv o întreprindere sau un sector anume, ci să ofere beneficii pentru societate în general.
Similarly, there may be sectors where private financing for the construction of infrastructures is insignificant [315].
Pentru ca întreaga finanțare publică a unui anumit proiect să nu intre sub incidența normelor privind ajutoarele de stat, statele SEE trebuie să se asigure că finanțarea oferită pentru construirea de infrastructuri în situațiile menționate la punctul 211 nu poate fi utilizată pentru subvenționarea încrucișată sau indirectă a altor activități economice, inclusiv exploatarea infrastructurii.
The Authority considers that an effect on trade between EEA States or a distortion of competition is normally excluded as regards the construction of the infrastructure in cases where at the same time (i) an infrastructure typically faces no direct competition, (ii) private financing is insignificant in the sector and EEA State concerned and (iii) the infrastructure is not designed to selectively favour a specific undertaking or sector but provides benefits for society at large.
Subvenționarea încrucișată poate fi exclusă prin garantarea faptului că proprietarul infrastructurii nu desfășoară nicio altă activitate economică sau – în cazul în care proprietarul infrastructurii desfășoară alte activități economice – prin ținerea de evidențe contabile separate, alocarea costurilor și veniturilor într-un mod adecvat și garantarea faptului că finanțarea publică nu favorizează alte activități.
In order for the entire public funding of a given project to fall outside State aid rules, EEA States have to ensure that the funding provided for the construction of the infrastructures in the situations mentioned in paragraph 211 cannot be used to cross-subsidize or indirectly subsidize other economic activities, including the operation of the infrastructure.
Absența unui ajutor indirect, în special în favoarea operatorului infrastructurii, poate fi asigurată, de exemplu, prin organizarea unei proceduri de ofertare pentru exploatarea infrastructurii.
Cross-subsidization can be excluded by ensuring that the infrastructure owner does not engage in any other economic activity or – if the infrastructure owner is engaged in any other economic activity – by keeping separate accounts, allocating costs and revenues in an appropriate way and ensuring that any public funding does not benefit other activities.
Prezenta secțiune oferă o imagine de ansamblu asupra modului în care Autoritatea intenționează să evalueze dacă finanțarea infrastructurii în diferite sectoare are caracter de ajutor de stat, având în vedere particularitățile principale ale finanțării infrastructurii publice în general și în prezent în diferite sectoare în ceea ce privește condițiile identificate mai sus.
The absence of indirect aid, in particular to the operator of the infrastructure, can be ensured, for example, by tendering out the operation.
Aceasta nu aduce atingere rezultatului evaluării concrete de la caz la caz a proiectelor, având în vedere caracteristicile lor specifice, modul în care un anumit stat SEE a organizat prestarea de servicii legate de utilizarea infrastructurilor și dezvoltarea serviciilor comerciale și funcționarea Acordului privind SEE.
This section provides an overview of how the Authority intends to assess the State aid nature of the funding of infrastructure in different sectors, having regard to the main features that public infrastructure financing typically and currently shows in the different sectors with respect to the conditions identified above.
Ea nu este destinată să înlocuiască evaluarea individuală privind respectarea tuturor elementelor noțiunii de ajutor de stat în ceea ce privește măsura concretă de finanțare a unei infrastructuri specifice.
It is without prejudice to the outcome of the concrete case by case assessment of projects in the light of their specific characteristics, the way a given EEA State has organised the provision of services linked to the use of the infrastructure and the development of the commercial services and of the functioning of the EEA Agreement.
De asemenea, în unele dintre orientările și cadrele sale, Autoritatea a prezentat orientări mai detaliate cu privire la anumite sectoare.
It is not intended to replace an individual assessment of whether all the elements of the notion of State aid are fulfilled in respect of the concrete financing measure of a specific infrastructure.
Infrastructura aeroportuară constă în diferite tipuri de infrastructură.
The Authority has also provided more detailed guidance on specific sectors in some of its Guidelines and Frameworks.
Pe baza jurisprudenței instanțelor SEE, este bine stabilit faptul că cea mai mare parte a infrastructurii aeroportuare [316] este destinată furnizării de servicii aeroportuare pentru companiile aeriene în schimbul unei plăți [317], servicii care pot fi considerate activități economice, și că, prin urmare, finanțarea acesteia face obiectul normelor privind ajutoarele de stat.
Airport infrastructure consists of different types of infrastructure.
În mod similar, în cazul în care o infrastructură este destinată furnizării de servicii comerciale neaeronautice către alți utilizatori, finanțarea sa publică face obiectul normelor privind ajutoarele de stat [318].
Based on the case law of the EEA Courts, it is well established that most airport infrastructure [316] is intended for the provision of airport services to airlines against payment [317], which qualify as economic activities, and that therefore their funding is subject to the State aid rules.
Întrucât aeroporturile concurează adesea între ele, finanțarea infrastructurilor aeroportuare este, de asemenea, de natură să afecteze schimburile comerciale dintre statele SEE.
Similarly, if an infrastructure is intended for non-aeronautical commercial services to other users, its public funding is subject to the State aid rules [318].
În schimb, finanțarea publică a infrastructurilor destinate activităților care țin de responsabilitatea statului în exercitarea prerogativelor sale de autoritate publică nu intră sub incidența normelor privind ajutoarele de stat.
Since airports often compete with one another, the financing of airport infrastructure is also likely to affect trade between EEA States.
Controlul traficului aerian, operațiunile de salvare și de stingere a incendiilor în aeronave, activitățile cadrelor de poliție și a celor vamale, precum și activitățile necesare pentru protejarea aviației civile în cadrul unui aeroport împotriva actelor de intervenție ilicită sunt, în general, considerate a nu avea un caracter economic.
In contrast, public funding of infrastructures intended for activities that fall under the responsibility of the State in the exercise of its public powers does not fall under the State aid rules.
În mod similar, în conformitate cu practica decizională a Autorității și a Comisiei [319], finanțarea publică a infrastructurilor portuare favorizează o activitate economică și, prin urmare, face, în principiu, obiectul normelor privind ajutoarele de stat.