natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As established by the case-law [223], measures with a regional or local scope of application may not be selective if certain requirements are fulfilled.
Cu toate acestea, întrucât selectivitatea regională este un concept general, principiile stabilite de instanțele SEE în ceea ce privește măsurile fiscale se aplică și altor tipuri de măsuri.
This case-law has so far only dealt with tax measures.
Pentru a evalua selectivitatea regională, trebuie să fie diferențiate trei scenarii [224]:
However, as regional selectivity is a general concept, the principles set out by the EEA Courts as regards tax measures apply to other types of measures as well.
În primul scenariu, care conduce la selectivitatea regională a unei măsuri, guvernul central dintr-un stat SEE decide să aplice în mod unilateral un nivel de impozitare mai scăzut într-o anumită zonă geografică [225].
In order to assess regional selectivity, three scenarios must be distinguished [224]:
Cel de-al doilea scenariu corespunde delegării simetrice a competențelor fiscale [226] – un model de distribuire a competențelor fiscale în care toate autoritățile infrastatale de la un anumit nivel (regiuni, districte sau altele) într-un stat SEE au aceeași competență autonomă de drept pentru stabilirea cotei de impozitare aplicabile pe teritoriul lor de competență, independent de administrația centrală.
In the first scenario, which results in the regional selectivity of a measure, the central government of an EEA State unilaterally decides to apply a lower level of taxation within a defined geographical area [225].
În acest caz, măsurile luate de autoritățile infrastatale sunt neselective, întrucât nu este posibil să se stabilească o cotă de impozitare normală în măsură să constituie cadrul de referință.
The second scenario corresponds to symmetrical devolution of tax powers [226] – a model of distribution of tax competences in which all infra-State authorities at a particular level (regions, districts or others) of an EEA State have the same autonomous power in law to decide the applicable tax rate within their territory of competence, independently of the central government.
În cel de-al treilea scenariu – delegarea asimetrică a competențelor fiscale [227] – doar anumite autorități regionale sau locale pot adopta măsurile fiscale aplicabile pe teritoriul lor.
In this case, the measures decided by the infra-State authorities are not selective as it is impossible to determine a normal tax rate capable of constituting the reference framework.
În acest caz, evaluarea caracterului selectiv al măsurii în cauză depinde de gradul de autonomie al autorității respective față de administrația centrală a statului SEE [228].
In the third scenario – the asymmetrical devolution of tax powers [227] – only certain regional or local authorities can adopt tax measures applicable within their territory.
Acest lucru se întâmplă atunci când sunt îndeplinite trei criterii cumulative de autonomie: autonomie instituțională, procedurală, economică și financiară [229].
In this case, the assessment of the selective nature of the measure at stake depends on whether the authority concerned is sufficiently autonomous from the central government of the EEA State [228].
În cazul în care toate criteriile de autonomie sunt întrunite, atunci când o autoritate regională sau locală decide să adopte o măsură fiscală aplicabilă numai pe teritoriul său, atunci regiunea în cauză, și nu statul SEE, constituie cadrul geografic de referință.
This is the case when three cumulative criteria of autonomy are fulfilled: institutional, procedural and economic and financial autonomy [229].
Existența autonomiei instituționale poate fi stabilită în cazul în care decizia privind măsura fiscală a fost luată de o autoritate regională sau locală în temeiul propriilor puteri constituționale, politice și administrative, separate de cele ale administrației centrale.
If all of these criteria of autonomy are present when a regional or local authority decides to adopt a tax measure applicable only within its territory, then the region in question, not the EEA State, constitutes the geographical reference framework.
În cauza Azore, Curtea de Justiție a constatat că, prin Constituția portugheză, Azore a fost recunoscută ca regiune autonomă, cu propriul statut politic și administrativ și instituții autonome, care dispun, la rândul lor, de competență fiscală și de puterea de a adapta dispozițiile fiscale naționale la caracteristicile regionale particulare [230].
The existence of institutional autonomy can be established where the tax measure decision has been taken by a regional or local authority with its own constitutional, political and administrative status that is separate from that of the central government.
Evaluarea măsurii în care criteriul autonomiei instituționale a fost îndeplinit în fiecare caz ar trebui să includă, în special, examinarea constituției și a altor acte relevante dintr-un anumit stat SEE, astfel încât să se verifice dacă o anumită regiune are, într-adevăr, propriul statut politic și administrativ și dacă aceasta dispune de propriile instituții autonome, care au puterea de a-și exercita propria competență fiscală.
In the Azores case, the Court of Justice observed that the Portuguese Constitution recognised the Azores as an autonomous region with its own political and administrative status and self-governing institutions, which also have their own fiscal competence, and the power to adapt national fiscal provisions to particular regional features [230].
Existența autonomiei procedurale poate fi stabilită în cazul în care o decizie privind o măsură fiscală a fost adoptată fără ca administrația centrală să poată interveni direct pentru a stabili conținutul acesteia.
The assessment of whether this criterion has been fulfilled in each individual case should include, in particular, examination of the constitution and other relevant laws of a given EEA State so as to verify whether a given region indeed has its own separate political and administrative status and whether it has its own self-governing institutions which have the power to exercise their own fiscal competence.
Criteriul esențial pentru a determina dacă autonomia procedurală există nu este sfera de competență recunoscută a organismului infrastatal, ci capacitatea organismului, având în vedere competența acestuia, de a adopta o decizie referitoare la o măsură fiscală în mod independent, și anume, fără ca administrația centrală să poată interveni direct asupra conținutului acesteia.
The existence of procedural autonomy can be established where a tax measure decision has been adopted without the central government being able to directly intervene in determining its content.
Faptul că există o procedură de consultare sau de conciliere între autoritățile centrale și regionale (sau locale) pentru a evita conflictele nu însemnă în mod automat că un organism infrastatal nu are autonomie procedurală, cu condiția ca organismul respectiv, și nu administrația centrală, să ia decizia finală cu privire la adoptarea măsurii în cauză [231].
The essential criterion for determining whether procedural autonomy exists is not the extent of the competence that the infra-State body is recognised as having, but the capability of that body, in view of its competence, to adopt a decision on a tax measure independently, that is to say without the central government being able to intervene directly as regards its content.
Simplul fapt că actele pe care le adoptă un organism infrastatal sunt supuse controlului jurisdicțional nu înseamnă că organismul respectiv nu are autonomie procedurală, întrucât existența acestui control este o trăsătură inerentă a statului de drept [232].
The fact that a consultation or conciliation procedure exists between the central and regional (or local) authorities to avoid conflicts does not automatically mean that an infra-State body does not have procedural autonomy, provided that that body, and not the central government, has the final word on the adoption of the measure at stake [231].
O măsură fiscală regională (sau locală) nu trebuie să fie complet separată de un sistem fiscal mai general pentru ca aceasta să nu constituie ajutor de stat.
The mere fact that the acts which an infra-State body adopts are subject to judicial review does not in itself mean that that body lacks procedural autonomy, since the existence of such review is an inherent feature of the rule of law [232].
În special, nu este necesar ca sistemul fiscal în cauză (bazele de evaluare, cotele de impozitare, normele privind recuperarea impozitelor și scutirile fiscale) să fie transferat în întregime în competența organismului infrastatal [233].
A regional (or local) tax measure does not have to be completely separate from a more general tax system for it not to constitute State aid.
De exemplu, transferul impozitului pe profit constând doar în competența de a modifica cotele într-un interval de timp limitat, fără a transfera competența de a modifica bazele de evaluare (indemnizațiile și scutirile fiscale etc.) ar putea fi considerat ca îndeplinind condiția de autonomie procedurală în cazul în care clasa de impozitare predefinită permite regiunii în cauză să exercite competențe autonome semnificative de impozitare, fără ca administrația centrală să fie în măsură să intervină în ceea ce privește conținutul.
In particular, it is not necessary that the tax system in question (bases of assessment, tax rates, tax recovery rules and exemptions) is fully devolved to the infra-State body [233].
Existența autonomiei economice și financiare poate fi stabilită în cazul în care un organism infrastatal își asumă răspunderea pentru consecințele politice și financiare ale unei măsuri de reducere a impozitelor.
For example, corporate tax devolution limited to the power to vary rates within a limited range, without devolving the power to change the bases of assessment (tax allowances and exemptions, etc.), could be considered as fulfilling the procedural autonomy condition if the pre-defined rate bracket allows the region concerned to exercise meaningful autonomous powers of taxation, without the central government being able to directly intervene as regards content.
Acest lucru nu este valabil în cazul în care organismul infrastatal nu este responsabil pentru gestionarea unui buget, și anume, în cazul în care acesta nu deține controlul asupra veniturilor și cheltuielilor.
The existence of economic and financial autonomy can be established where an infra-State body assumes responsibility for the political and financial consequences of a tax reduction measure.
Prin urmare, pentru a verifica existența autonomiei economice și financiare, consecințele financiare ale măsurii fiscale în regiune nu trebuie să fie compensate de ajutoare sau subvenții din alte regiuni sau de la administrația centrală.
This cannot be the case if the infra-State body is not responsible for managing a budget, that is to say when it does not have control of both revenue and expenditure.
Prin urmare, existența unei legături cauzale directe între măsura fiscală adoptată de organismul infrastatal și sprijinul financiar din alte regiuni sau de la administrația centrală a statului SEE în cauză exclude existența unei astfel de autonomii [234].
Therefore, in establishing the existence of economic and financial autonomy, the financial consequences of the tax measure in the region must not be offset by aid or subsidies from other regions or the central government.
Existența autonomiei economice și financiare nu este subminată de faptul că un deficit la nivelul veniturilor fiscale ca rezultat al punerii în aplicare a descentralizării competențelor fiscale (de exemplu, o rată de impozitare mai mică) este compensat de o creștere paralelă a acelorași venituri datorită apariției de noi întreprinderi atrase de tarife mai scăzute.
Hence, the existence of a direct causal link between the tax measure adopted by the infra-State body and the financial support from other regions or the central government of the EEA State concerned rules out the existence of such autonomy [234].
Criteriile de autonomie nu impun descentralizarea normelor care reglementează colectarea impozitelor către autoritățile regionale sau locale și nici necesitatea ca veniturile fiscale să fie efectiv colectate de către autoritățile respective.
The existence of economic and financial autonomy is not undermined by the fact that a shortfall in tax revenues as a result of the implementation of devolved tax powers (for example a lower tax rate) is offset by a parallel increase in the same revenues due to the arrival of new businesses attracted by the lower rates.
Administrația centrală poate continua să fie responsabilă pentru colectarea impozitelor transferate, în cazul în care costurile de colectare sunt suportate de autoritatea infrastatală.
The autonomy criteria do not require the rules governing tax collection to be devolved to the regional or local authorities, nor do they require the tax revenues to actually be collected by those authorities.
Statele SEE sunt libere să decidă asupra politicii economice pe care o consideră cea mai adecvată și, în special, să distribuie sarcina fiscală după cum consideră de cuviință, între diferiții factori de producție.
The central government may continue to be responsible for collecting devolved taxes if the collection costs are borne by the infra-State authority.
Cu toate acestea, statele SEE trebuie să își exercite această competență în conformitate cu legislația SEE [235].
EEA States are free to decide on the economic policy which they consider most appropriate and, in particular, to spread the tax burden as they see fit across the various factors of production.
În principiu, societățile cooperative veritabile se conformează unor principii de funcționare care le disting de alți operatori economici [236].
Nonetheless, EEA States must exercise this competence in accordance with EEA law [235].
În special, acestea fac obiectul unor cerințe specifice de aderare, iar activitățile lor se desfășoară în avantajul reciproc al propriilor membri [237], și nu în interesul investitorilor exteriori.
In principle, genuine cooperative societies conform to operating principles which distinguish them from other economic operators [236].
În plus, rezervele și activele sunt nedistribuibile și trebuie să fie folosite numai pentru interesul comun al membrilor.
In particular, they are subject to specific membership requirements and their activities are conducted for the mutual benefit of their members [237], not in the interest of outside investors.
În cele din urmă, cooperativele au, în general, un acces limitat la piețele de capital și generează marje de profit reduse.
In addition, reserves and assets are non-distributable and must be dedicated to the common interest of the members.
Având în vedere aceste caracteristici particulare, cooperativele pot fi considerate ca nefiind într-o situație de fapt și de drept comparabilă cu cea a societăților comerciale, astfel încât tratamentul fiscal preferențial pentru cooperative ar putea să nu intre în domeniul de aplicare al normelor privind ajutoarele de stat, în următoarele condiții [238]:
Finally, cooperatives generally have limited access to equity markets and generate low profit margins.
acestea acționează în interesul economic al membrilor lor;
In the light of these particular features, cooperatives can be regarded as not being in a comparable factual and legal situation to that of commercial companies, so that preferential tax treatment for cooperatives may fall outside the scope of the State aid rules provided that [238]:
relațiile lor cu membrii nu sunt pur comerciale, ci au caracter personal și individual;
they act in the economic interest of their members;
membrii sunt implicați activ în desfășurarea activității;
their relations with members are not purely commercial, but personal and individual;
membrii au dreptul la o distribuție echitabilă a rezultatelor performanței economice.
the members are actively involved in the running of the business;
Cu toate acestea, în cazul în care se constată că societatea cooperativă în cauză este comparabilă cu societățile comerciale, ea ar trebui să fie inclusă în același cadru de referință ca societățile comerciale și să facă obiectul analizei în trei etape, astfel cum se prevede la punctele 128-141.
they are entitled to equitable distribution of the results of economic performance.
În conformitate cu cea de-a treia etapă a acestei analize, trebuie să se examineze dacă regimul fiscal în cauză este justificat de logica regimului fiscal.
If, however, the cooperative society under examination is found to be comparable to commercial companies, it should be included in the same reference framework as commercial companies and undergo the three-step analysis as set out in paragraphs 128 to 141.
În acest sens, trebuie remarcat faptul că măsura trebuie să fie în conformitate cu principiile de bază sau directoare ale sistemului fiscal al statului SEE (prin trimitere la mecanismele inerente sistemului respectiv).
The third step of that analysis requires an analysis of whether the tax regime in question is justified by the logic of the tax system [239].
O derogare pentru societățile cooperative, în sensul că acestea nu sunt impozitate la nivel de cooperativă poate, de exemplu, să fie justificată prin faptul că acestea distribuie membrilor întreg profitul lor și că impozitul este colectat ulterior la nivelul membrilor individuali respectivi.
For this purpose, it should be noted that the measure needs to be in line with the basic or guiding principles of the EEA State's tax system (by reference to the mechanisms inherent to that system).
În orice caz, reducerea impozitării trebuie să fie proporțională și să nu depășească ceea ce este necesar.
A derogation for cooperative societies in the sense that they are not taxed themselves as cooperatives can, for example, be justified by the fact that they distribute all their profits to their members and that tax is then levied on those individual members.
În plus, statul SEE în cauză trebuie să aplice proceduri de control și de supraveghere corespunzătoare [240].
In any event, the reduced taxation must be proportionate and not go beyond what is necessary.
Organisme de plasament colectiv [241]
Moreover, appropriate control and monitoring procedures must be applied by the EEA State concerned [240].
Este general acceptat faptul că vehiculele investiționale, cum ar fi organismele de plasament colectiv [242], ar trebui să fie supuse unui nivel corespunzător de impozitare deoarece, practic, acestea operează în calitate de organisme intermediare între investitori (terți) și întreprinderile țintă care fac obiectul investițiilor.
Undertakings for collective investment [241]
Absența unor norme fiscale speciale care să reglementeze fondurile sau societățile de investiții ar putea conduce la instituirea unui fond de investiții considerat drept un contribuabil separat – cu impunerea unui nivel suplimentar de impozitare pentru orice venit sau câștiguri obținute de vehiculul intermediar.
It is generally accepted that investment vehicles, such as undertakings for collective investment [242], should be subject to an appropriate level of taxation since they basically operate as intermediary bodies between (third party) investors and the target companies that are the subject of investment.
În acest context, statele SEE încearcă, în general, să reducă efectele adverse ale impozitării asupra investițiilor prin intermediul fondurilor sau societăților de investiții în raport cu investițiile directe ale investitorilor individuali și, pe cât posibil, să asigure că sarcina fiscală globală finală asupra coșului diverselor tipuri de investiții este aproximativ aceeași, indiferent de vehiculul de investiții.
The absence of special tax rules governing investment funds or companies could result in an investment fund being treated as a separate taxpayer – with an additional layer of tax being imposed on any income or gains by the intermediary vehicle.
Măsurile fiscale menite să asigure neutralitatea fiscală pentru investițiile în fondurile sau societățile de plasament colectiv nu trebuie să fie considerate ca fiind selective în cazul în care acestea nu au ca efect favorizarea anumitor organisme de plasament colectiv sau a anumitor tipuri de investiții [243], ci mai degrabă reducerea sau eliminarea dublei impuneri economice în conformitate cu principiile generale inerente regimului fiscal în cauză.
In this context, EEA States generally seek to reduce adverse taxation effects on investments through investment funds or companies compared to direct investments by individual investors and, as far as possible, to ensure that the overall final tax burden on the basket of various types of investments is about the same, irrespective of the vehicle used for the investment.
În sensul prezentei secțiuni, în temeiul neutralității fiscale, toți contribuabilii sunt tratați la fel, indiferent dacă aceștia investesc în active, cum ar fi titlurile de stat și acțiunile societăților pe acțiuni, direct sau indirect prin intermediul unor fonduri de investiții.
Tax measures aimed at ensuring tax neutrality for investments in collective investment funds or companies should not be viewed as selective where those measures do not have the effect of favouring certain undertakings for collective investment or certain types of investments [243], but rather of reducing or eliminating double economic taxation in accordance with the overall principles inherent to the tax system in question.
În consecință, un regim fiscal pentru organismele de plasament colectiv care respectă obiectivul transparenței fiscale la nivelul vehiculului intermediar poate fi justificat de logica regimului fiscal în cauză, cu condiția ca prevenirea dublei impuneri economice să constituie un principiu inerent regimului fiscal în cauză.
For the purpose of this section, tax neutrality means that taxpayers are treated the same whether they invest in assets, such as government securities and the shares of joint-stock companies, directly or indirectly through investment funds.
În schimb, un tratament fiscal preferențial limitat la vehicule de investiții bine definite care îndeplinesc condiții specifice [244] în detrimentul altor vehicule de investiții, aflate într-o situație de fapt și de drept comparabilă, ar trebui să fie considerat selectiv [245], de exemplu, în cazul în care normele fiscale ar prevedea un tratament favorabil pentru capitalul de risc național, pentru fondurile cu impact social sau pentru fondurile de investiții pe termen lung și ar omite fondurile armonizate la nivelul UE EuVECA [246], FEAS [247] sau FEITL [248].
Accordingly, a tax regime for undertakings for collective investment respecting the purpose of fiscal transparency at the level of the intermediary vehicle may be justified by the logic of the tax system in question, provided that the prevention of double economic taxation constitutes a principle inherent to the tax system in question.
Cu toate acestea, neutralitatea fiscală nu înseamnă că astfel de vehicule de investiții trebuie să fie scutite integral de la plata oricărui impozit sau că administratorii fondului trebuie să fie scutiți de la plata impozitului pe taxele pe care le percep pentru gestionarea activelor suport investite de fonduri [249].
By contrast, preferential tax treatment limited to well-defined investment vehicles which fulfil specific conditions [244] to the detriment of other investment vehicles that are in a comparable legal and factual situation should be viewed as selective [245], for instance, where tax rules would provide for a favourable treatment of national venture, social impact or long-term investment funds and omit EU-harmonised EuVECA [246], EuSEF [247] or ELTIF [248] funds.
De asemenea, aceasta nu justifică un tratament fiscal mai avantajos al unui organism de plasament colectiv față de o investiție individuală pentru regimurile fiscale în cauză [250].