natgillin/translations-raw huggingface dataset:
By email of 7 October 2009, the complainant stated that it did not object to the disclosure of its identity.
În mesajul trimis prin poștă electronică la 7 octombrie 2009, reclamantul a declarat că nu are nicio obiecție față de divulgarea identității sale.
On 14 October 2009, the Commission services met representatives of the complainant.
La 14 octombrie 2009, a avut loc o întâlnire între personalul serviciilor Comisiei și reprezentanții reclamantului.
By letter of 26 October 2009, the complainant provided further elements in support of its complaint.
Prin scrisoarea din 26 octombrie 2009, reclamantul a furnizat detalii suplimentare în sprijinul reclamației depuse.
On 21 October 2009, the Commission communicated the complaint to Greece and invited Greece to clarify the issues raised in it.
La 21 octombrie 2009, Comisia a transmis Greciei reclamația, invitând-o să clarifice aspectele sesizate.
On 27 November 2009, Greece replied to the Commission.
Grecia a prezentat Comisiei răspunsul său la 27 noiembrie 2009.
On 15 December 2009, the Commission forwarded the reply of Greece to the complainant.
La 15 decembrie 2009, Comisia a transmis reclamantului răspunsul prezentat de Grecia.
On 29 December 2009, the complainant replied with observations on the reply of Greece.
La 29 decembrie 2009, reclamantul a comunicat comentariile sale cu privire la răspunsul Greciei.
On 25 February, 4 and 23 March and 13 April 2010, the Commission requested further information from Greece, to which Greece replied on 10 March and 1 and 21 April 2010.
La 25 februarie, 4 și 23 martie și 13 aprilie 2010, Comisia a solicitat Greciei informații suplimentare, solicitare căreia Grecia i-a dat curs la 10 martie și la 1 și 21 aprilie 2010.
By decision of 6 July 2010 (‘Opening Decision’), the Commission informed Greece that it initiated the formal investigation procedure set forth in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union (TFEU) in respect of the measure implemented by Greece, specifically the charging of a lower tax on admissions to certain casinos (‘the measure’).
Prin decizia din 6 iulie 2010 („decizia de inițiere a procedurii”), Comisia a informat Grecia cu privire la inițierea procedurii oficiale de investigare prevăzute la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în legătură cu măsura pusă în aplicare de Grecia, și anume perceperea unei taxe mai mici de intrare în anumite cazinouri („măsura”).
The Opening Decision was published in the Official Journal of the European UnionOJ C 235, 31.8.2010, p. 3.
Decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii EuropeneJO C 235, 31.8.2010, p. 3.
, inviting interested parties to submit their comments.
, iar părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile.
On 4 August 2010, the Commission received observations on the Opening Decision from two alleged beneficiaries of the measure: Casino Mont Parnès and Casino Thessaloniki .
La 4 august 2010, Comisia a primit observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii de la doi presupuși beneficiari ai măsurii: cazinoul din Mont Parnès și cazinoul din Salonic .
By letter of 6 October 2010, the Commission received comments from Greece on the Opening Decision.
Comisia a primit observațiile Greciei cu privire la decizia de inițiere a procedurii prin scrisoarea din 6 octombrie 2010.
On 12 October 2010, the Greek authorities submitted additional information regarding the contested measure.
La 12 octombrie 2010, autoritățile elene au prezentat informații suplimentare referitoare la măsura contestată.
By letters of 8 and 25 October 2010, the complainant submitted its comments on the Opening Decision.
Reclamantul și-a prezentat observațiile cu privire la decizia de inițiere a procedurii prin scrisorile din 8 și 25 octombrie 2010.
By letter of 29 October 2010, the Commission forwarded the observations submitted by Casino Mont Parnès and Casino Thessaloniki to the Greek authorities.
Prin scrisoarea din 29 octombrie 2010, Comisia a transmis autorităților elene observațiile prezentate de cazinoul din Mont Parnès și cazinoul din Salonic.
By letter of 6 December 2010, the Greek authorities presented their comments on third parties' observations.
Prin scrisoarea din 6 decembrie 2010, autoritățile elene și-au prezentat comentariile cu privire la observațiile părților terțe.
On 24 May 2011, the Commission adopted Decision 2011/716/EU (the ‘2011 Final Decision’), concluding that the measure constituted incompatible unlawful State aid and ordering recovery of the aid.
La 24 mai 2011, Comisia a adoptat Decizia 2011/716/UE („decizia finală din 2011”), prin care a concluzionat că măsura constituie ajutor de stat ilegal și incompatibil și a dispus recuperarea ajutorului.
By application lodged at the Registry of the General Court on 3 August 2011, the Hellenic Republic brought an action for annulment against the 2011 Final Decision (Case T-425/11).
Prin cererea introductivă depusă la grefa Tribunalului la 3 august 2011, Republica Elenă a formulat o acțiune în anulare împotriva deciziei finale din 2011 (cauza T425/11).
Applications for annulment were also brought by Etaireia Akiniton Dimosiou AE (Case T-419/11), Casino Thessaloniki (Case T-635/11), Casino Mont Parnès (Case T-14/12) and Athens Resort Casino AE Symmetochon (Case T-36/12), a shareholder in Casino Thessaloniki and Casino Mont Parnès.
De asemenea, au fost introduse cereri de anulare de către Etaireia Akiniton Dimosiou AE (cauza T-419/11), cazinoul din Salonic (cauza T-635/11), cazinoul din Mont Parnès (cauza T-14/12) și, respectiv, Athens Resort Casino AE Symmetochon (cauza T-36/12), acționar la cazinoul din Salonic și la cazinoul din Mont Parnès.
By judgment of 11 September 2014 in case T-425/11, Greece v. Commission, (‘the 2014 judgment’), the General Court annulled the 2011 Final Decision, having concluded that the Commission had failed to prove the existence of State aid within the meaning of 107(1) TFEU.
Prin hotărârea din 11 septembrie 2014, în cauza T-425/11, Grecia/Comisia („hotărârea din 2014”), Tribunalul a anulat decizia finală din 2011, concluzionând că nu s-a demonstrat de către Comisie existența unui ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
By order of 22 October 2015 in case C-530/14 P, Commission v Greece, (‘the 2015 order’), the Court of Justice dismissed the Commission's appeal and upheld the 2014 judgment.
La 14 aprilie 2017, cazinoul din Loutraki a depus o nouă reclamație prin care solicită Comisiei să adopte o nouă decizie finală prin care să constate că măsura încalcă articolul 108 alineatul (3) din TFUE și este incompatibilă cu piața internă și să dispună recuperarea ajutorului.
As a result, the General Court declared the applications for annulment brought by Etaireia Akiniton Dimosiou AE, Casino Thessaloniki, Casino Mont Parnès and Athens Resort Casino AE Symmetochon against the 2011 Final Decision to be devoid of purpose without the need to adjudicate on them.
La 17 noiembrie 2017, Comisia a transmis noua reclamație Greciei și a invitat Grecia să își prezinte observațiile.
Consequently, the Commission had to re-examine the measure and adopt a new final decision on it.
MĂSURA ÎN CAUZĂ
On 17 November 2017, the Commission communicated the new complaint to Greece and invited Greece to comment.
Începând din 1995, toate cazinourile din Grecia sunt obligate să perceapă un tarif de intrare de 15 EUR de la fiecare client.
In reply to a request by Greece for translations into Greek, the Commission resent the documents in the Greek language on 20 December 2017.
Acestea au ulterior obligația de a ceda 80 % din cuantumul respectiv (12 EUR) statului elen ca impozit pe tarifele de intrare.
THE MEASURE CONCERNED
O excepție în ceea ce privește nivelul tarifului de intrare perceput de cazinouri a fost aplicată în practică pentru cazinourile proprietate de stat („cazinourile de stat”) și pentru cazinoul proprietate privată din Salonic.
The measure
Aceste cazinouri trebuie să colecteze 6 EUR de la fiecare client admis.
The measure under assessment is the system of levies on admissions to casinos in Greece that existed until November 2012.
Acestea au ulterior obligația de a ceda 80 % din cuantumul respectiv (4,80 EUR) statului elen ca impozit pe tarifele de intrare.
Under that system a differentiated tax was levied on admissions to casinos in Greece based on whether a casino was publicly or privately owned.
Cazinourile au dreptul de a păstra restul de 20 % din tarif (1,20 EUR), care se consideră a constitui o remunerație pentru emiterea biletului și pentru acoperirea cheltuielilor acestora.
Since 1995, all casinos in Greece are required to collect an admission fee of EUR 15 from each customer.
Ca urmare a măsurii, cazinourile private transferă către stat 12 EUR per client primit, în timp ce cazinourile de stat și cazinoul din Salonic transferă către stat 4,80 EUR per client admis.
They are then obliged to remit 80 % of that amount (EUR 12) to the Greek State as a tax on admissions.
De asemenea, legea permite cazinourilor să admită clienți gratuit în anumite circumstanțe, caz în care acestea au în continuare obligația să plătească statului un impozit pe intrare de 12 EUR sau 4,80 EUR per client admis, chiar dacă nu colectează un tarif de intrare.
They are entitled to retain the remaining 20 % of the fee (EUR 3), which is considered to constitute a remuneration for issuing the ticket and covering their expenses.
Dispozițiile relevante ale legislației naționale
An exception as regards the level of the admission fee charged by casinos had been applied in practice for casinos owned by the State (‘public casinos’) and for the privately-owned Casino Thessaloniki.
Înainte de liberalizarea pieței cazinourilor din Grecia în 1994, în Grecia funcționau doar trei cazinouri, și anume cazinoul din Mont Parnès, cazinoul din Corfu și cazinoul din Rodos.
Those casinos are required to collect EUR 6 from each customer admitted.
La acea dată, cazinourile respective erau întreprinderi de stat și erau exploatate în regim de cluburi aflate în proprietatea statului ale Organizației Naționale de Turism al Greciei („EOT”).
They are then obliged to remit 80 % of that amount (EUR 4,80) to the Greek State as a tax on admissions.
Prețul biletelor de intrare perceput de cazinourile respective era stabilit prin decizia secretarului general al EOT la 1500 GRD (aproximativ 4,50 EUR) sau de 2000 GRD (aproximativ 6 EUR).
They are entitled to retain the remaining 20 % of the fee (EUR 1,20), which is considered to constitute a remuneration for issuing the ticket and covering their expenses.
În urma adoptării monedei euro de către Grecia în 2002, tariful reglementat pentru intrarea în cazinourile de stat a devenit 6 EUR.
As a result of the measure, private casinos transfer to the State EUR 12 per customer admitted, whereas public casinos and Casino Thessaloniki transfer to the State EUR 4,80 per customer admitted.
Piața cazinourilor din Grecia a fost liberalizată în 1994, ca urmare a adoptării Legii nr. 2206/1994, când șase cazinouri proprietate privată nou înființate s-au alăturat celor trei cazinouri de stat existente.
The law also allows casinos to admit customers for free under certain circumstances, in which case they are still obliged to pay the State a tax on admission of either EUR 12 or EUR 4,80 per customer admitted, although they do not collect an admission fee.
Articolul 2 alineatul (10) din Legea nr. 2206/1994 prevedea că prețul biletelor de intrare în cazinourile din anumite zone va fi stabilit prin decizie ministerială, care urma să stabilească, de asemenea, procentul din preț care va constitui venit al statului elen.
The relevant national provisions
Prin decizia ministerială din 16 noiembrie 1995 („Decizia ministerială din 1995”), ministrul de finanțe a stabilit că, începând cu data de 15 decembrie 1995, toți operatorii cazinourilor reglementate prin Legea nr. 2206/1994 trebuie să perceapă un tarif de intrare de 5000 GRD (aproximativ 15 EUR).
Prior to the opening of the Greek casino market in 1994, only three casinos operated in Greece, namely Casino Mont Parnès, Casino Corfu, and Casino Rhodes.
Conform Deciziei ministeriale din 1995, operatorii cazinourilor erau supuși în continuare obligației legale de a reține 20 % din preț, inclusiv TVA aferentă, ca remunerație pentru emiterea biletului și pentru acoperirea cheltuielilor lor, restul sumei fiind considerat impozit către stat .
At that time, those casinos were public undertakings and operated as State-owned service-clubs of the Greek National Tourism Organisation (‘EOT’).
Decizia ministerială din 1995 prevedea că, în cazuri specifice, cazinourile pot oferi intrare gratuită .
The price of admission tickets charged by those casinos was set by way of decisions of the General Secretary of the EOT at 1500 (approximately EUR 4,50) or 2000 drachmas (approximately EUR 6).
Inclusiv în aceste cazuri, 80 % din tariful de intrare reglementat trebuia să fie transferat de către cazinouri statului, chiar dacă acestea nu primeau tariful de intrare în astfel de situații .
Following the adoption of the euro by Greece in 2002, EUR 6 became the regulated fee for admission to public casinos.
În conformitate cu Decizia ministerială din 1995, plățile impozitului către stat erau efectuate lunar de către fiecare cazinou .
The Greek casino market was opened in 1994, as a result of the adoption of Law 2206/1994, when six newly created private casinos joined the three existing State-owned casinos.
De asemenea, decizia ministerială a prevăzut reduceri specificate ale prețului biletelor, valabile pe o perioadă de 15 sau 30 de zile .
Article 2(10) of Law 2206/1994 provided that the price of admission tickets to the casinos in certain areas would be set by Ministerial Decision, which would also determine the percentage of the price that would represent revenue of the Greek State.
Atunci când Grecia a adoptat moneda euro în 2002, prețul standard reglementat a devenit 15 EUR pentru intrarea în cazinouri.
By Ministerial Decision of 16 November 1995 (‘the Ministerial Decision of 1995’), the Minister for Finance established that, from 15 December 1995 onwards, all operators of casinos under Law 2206/1994 must charge an admission fee of 5000 drachmas (approximately EUR 15).
Cu toate că funcționarea cazinourilor din Grecia este reglementată, în general, de Legea nr. 2206/1994 și Decizia ministerială din 1995, cazinourile deținute de stat din Mont Parnès, Corfu și Rodos au fost exceptate de la aplicarea respectivei legi și a respectivei decizii până la momentul când li s-a acordat licența de către Comisia pentru cazinouri.
According to the Ministerial Decision of 1995, casino enterprises were further subject to a legal obligation to retain 20 % of the price, including the appropriate VAT, as remuneration for issuing the ticket and covering their expenses, the remaining amount being considered public fees .
Mai precis, Legea nr. 2160/1993 prevedea că respectivele cazinouri vor continua să funcționeze în regim de cluburi administrate de EOT, în temeiul legislației care reglementează EOT, și anume Legea nr. 1624/1951, Decretul nr. 4109/1960 și Legea nr. 2160/1993.
The Ministerial Decision of 1995 provided that casinos may grant free entrance in specific cases .
Ca urmare, cazinoul din Mont Parnès, cazinoul din Corfu și cazinoul din Rodos au continuat să aplice tariful de intrare de 6 EUR.
Even in those cases, 80 % of the regulated admission fee had to be passed on by the casinos to the State, notwithstanding the fact that they did not receive the admission fee in such instances .
În schimb, toate noile cazinouri private, înființate după adoptarea Legii nr. 2206/1994, au pus în aplicare Decizia ministerială din 1995 și au perceput prețul de 15 EUR pentru bilete de intrare, cu excepția cazinoului din Salonic.
According to the Ministerial Decision of 1995, the payments of the public fees were performed by each casino on a monthly basis .
Deși înființat și autorizat în 1995 în temeiul Legii nr. 2206/1994, cazinoul din Salonic a utilizat tariful de intrare redus de 6 EUR aplicat de cazinourile aflate în proprietatea statului până în noiembrie 2012 prin invocarea Legii nr. 2687/1953, care prevede că întreprinderile constituite cu investiții străine se bucură de un tratament cel puțin la fel de favorabil precum cel aplicabil altor întreprinderi similare din țară.
The Ministerial Decision also provided for specified discounts for tickets valid for 15 or 30 days .
Obligația de a remite către stat 80 % din valoarea nominală a biletelor de intrare s-a aplicat cazinoului din Salonic de la emiterea licenței sale în 1995.
On Greece's adoption of the euro in 2002, EUR 15 became the standard regulated price for admission to casinos.
Cu toate acestea, având în vedere că pentru cazinourile de stat tariful de intrare a rămas, în mod excepțional, la 6 EUR pe baza deciziilor EOT deja aplicabile, care au fost considerate ca dispoziții derogatorii speciale (o lex specialis preexistentă) neafectate de dispozițiile generale ale Legii nr. 2206/1994 și ale Deciziei ministeriale din 1995, cazinourile de stat au plătit doar 80 % din 6 EUR.
Although the operation of casinos in Greece is governed, generally, by Law 2206/1994 and the Ministerial Decision of 1995, the publically owned casinos of Mont Parnès, Corfu and Rhodes were exempted from the application of that law and that decision until a licence was granted to them by the Casino Committee.
Deciziile EOT au fost considerate neaplicabile doar după ce cazinourile, în urma privatizării acestora, nu au mai fost deținute în totalitate de stat.
More specifically, Law 2160/1993 provided that those casinos would continue to operate as services-clubs of EOT, based on the relevant EOT provisions – namely, Law 1624/1951, Decree 4109/1960 and Law 2160/1993.
Abia în urma privatizării acestora, cazinourile respective au început să perceapă prețul de intrare standard de 15 EUR și au avut obligația să plătească o cotă de 80 % din 15 EUR ca impozit la bugetul de stat.
By contrast, all new private casinos created since the adoption of Law 2206/1994 implemented the Ministerial Decision of 1995 and applied the EUR 15 price for admission tickets, with the exception of Casino Thessaloniki.
În 2000, EOT a fost înlocuită ca operator al cazinoului din Mont Parnès și al cazinoului din Corfu de către Ellinika Touristika Akinita AE („ETA”), deținută în întregime de statul elen.
Although incorporated and licensed in 1995 under Law 2206/1994, Casino Thessaloniki applied the reduced EUR 6 admission fee applied by the State-owned casinos until November 2012 by relying on Law 2687/1953, which provided that enterprises constituted with foreign investment enjoy treatment at least as favourable as the one applicable to other similar enterprises in the country.
De la sfârșitul anului 2000 și până în 2003, când cazinourile respective au primit licența în temeiul Legii nr. 2206/1994, ETA a început, mai întâi voluntar și ulterior în conformitate cu articolul 24 din Legea nr. 2919/2001, să se adapteze treptat la cerințele privind cazinourile prevăzute în Legea nr. 2206/1994, pentru a pregăti cele două cluburi cazino aflate anterior în proprietatea statului în vederea autorizării complete drept cazinouri și a privatizării.
The requirement to remit to the State 80 % of the face value of admission tickets was applicable to Casino Thessaloniki since the issuance of its license in 1995.
Pe parcursul acestei perioade de tranziție, ETA a vărsat la bugetul de stat 80 % din prețul de 6 EUR al biletelor de intrare colectate de cazinoul din Mont Parnès și de cazinoul din Corfu.
According to Greece, the special provisions applicable to the public casinos which existed prior to Law 2206/1994 should be considered exceptions to the application of the general provisions of that Law 2206/1994 and of the Ministerial Decision of 1995.
Conform informațiilor furnizate Comisiei, nu a fost emisă nicio altă decizie ministerială, iar cazinoul din Corfu a continuat să perceapă un tarif de intrare de 6 EUR până la momentul privatizării sale, în august 2010, când a început să aplice tariful de intrare de 15 EUR.
Consequently, the Ministerial Decision of 1995 was not deemed to apply to the public casinos until the date they were granted a license under Law 2206/1994, either as concerns the standard admission fee of EUR 15 or as concerns the requirement to remit to the State 80 % of that fee.
În noiembrie 2012, Grecia a introdus o nouă legislație care stabilește un tarif de intrare reglementat egal pentru toate cazinourile, publice sau private, la 6 EUR, sub rezerva obligației ca toate cazinourile să rețină 20 % (1,20 EUR) din prețul biletului de intrare cu titlu de tarif pentru emiterea biletului și pentru acoperirea cheltuielilor și să transfere statului în fiecare lună restul de 80 % (4,80 EUR) reprezentând impozit către stat.
However, since for the public casinos the admission fee exceptionally remained at the level of EUR 6 on the basis of the already applicable decisions of EOT, which were considered special derogatory provisions (pre-existing lex specialis) unaffected by the general provisions of Law 2206/1994 and the Ministerial Decision of 1995, public casinos only paid 80 % of EUR 6.
Grecia a confirmat că această legislație este încă în vigoare în prezent.
The EOT decisions were only deemed inapplicable when the casinos, following their privatisation, were no longer fully owned by the State.
MOTIVELE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII
It was only following their privatisation that those casinos begun charging the standard admission ticket price of EUR 15 and were obliged to pay 80 % of EUR 15 as a levy to the State.
Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare în temeiul articolului 108 alineatul (2) din TFUE, exprimând dubii cu privire la posibila existență a unui tratament fiscal discriminatoriu al mai multor cazinouri din Grecia, identificate în mod expres, care se bucurau de un regim fiscal mai avantajos decât alte cazinouri din țară.
In 2000, EOT was succeeded in the operation of Casino Mont Parnès and Casino Corfu by Ellinika Touristika Akinita AE (‘ETA’), fully owned by the Greek State.
Comosia a arătat că măsura contestată părea să constituie o pierdere de venituri publice pentru statul elen, conferind un avantaj cazinourilor cu un tarif de intrare mai redus.
From the end of 2000 and until the licensing of those casinos under Law 2206/1994 in 2003, ETA started, voluntarily in the beginning and later by virtue of Article 24 of Law 2919/2001, to gradually adapt to the obligations laid down for casinos in Law 2206/1994, in order to prepare both those formerly State-owned casino clubs to become fully licensed casinos and be privatised.
Ca răspuns la argumentul prezentat de autoritățile elene potrivit căruia beneficiarul direct al unui preț mai scăzut al biletelor de intrare este clientul, Comisia a subliniat că o subvenție pentru consumatori poate constitui ajutor de stat pentru o întreprindere dacă aceasta este acordată cu condiția utilizării unui anumit bun sau serviciu furnizat de o anumită întreprindere.
During this transition period, ETA remitted to the State 80 % of the EUR 6 price of admission tickets collected by Casino Mont Parnès and Casino Corfu.
De asemenea, Comisia a constatat că nivelul de taxare nu pare a fi stabilit în conformitate cu situația concretă a fiecărui cazinou în parte, iar concluzia provizorie a Comisiei a fost că măsura este selectivă.
According to the information provided to the Commission, no new ministerial decision has been issued and Casino Corfu continued to charge an admission fee of EUR 6 until its privatisation in August 2010, when it started applying the EUR 15 admission fee.
Comisia a considerat că măsura contestată poate denatura concurența între cazinourile din Grecia, precum și pe piața achizițiilor de întreprinderi din Europa.
In the case of Casino Rhodes, the license under Law 2206/1994 was issued in 1996.
Comisia a afirmat că respectă pe deplin dreptul statelor membre de a reglementa jocurile de noroc pe teritoriul lor, sub rezerva dreptului Uniunii, însă nu a putut accepta că aceste argumente înseamnă că măsura în cauză nu denaturează concurența și nu afectează schimburile comerciale dintre statele membre.