natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Example: if an irregular migrant has entered the EU via Member State A (undetected), subsequently travelled through Member States B and C (undetected) and was finally apprehended in Member State D, Member State D is in charge of carrying out a return procedure.
Cu toate acestea, o astfel de sancțiune administrativă nu poate să înlocuiască obligația statelor membre de a emite o decizie de returnare și de a proceda la îndepărtare (a se vedea hotărârea CJUE în cauza C-38/14, Zaizoune).
The temporary reintroduction of internal border controls between Schengen States does not affect this principle.
Deciziile de returnare trebuie să menționeze obligația ca resortisantul țării terțe în cauză să părăsească teritoriul statului membru emitent pentru a ajunge într-o țară terță care corespunde definiției „returnării” (a se vedea secțiunea 1.3) sau, cu alte cuvinte, ca resortisantul țării terțe să părăsească teritoriul statelor membre ale UE și al țărilor asociate spațiului Schengen.
Exceptions to this general rule are set out in sections 5.2, 5.3, 5.4, 5.5 and 5.8 below.
Lipsa de claritate cu privire la obligația pe care o are resortisantul țării terțe poate avea consecința nedorită de a crea riscul unor deplasări secundare neautorizate.
An administrative fine under national law for illegal stay may be imposed in parallel with the adoption of a return decision.
De asemenea, trebuie adoptate decizii de returnare în conformitate cu Directiva privind returnarea și în cazurile în care o procedură de returnare este efectuată pe baza unui acord de readmisie: utilizarea acordurilor de readmisie cu o țară terță (care reglementează relațiile dintre statele membre ale UE și țările terțe) nu afectează aplicarea deplină și globală a Directivei privind returnarea (care se referă la relația dintre statul care efectuează îndepărtarea și persoana returnată) în fiecare caz individual de returnare.
Such administrative fine cannot, however, substitute the obligation of Member States to issue a return decision and to carry out the removal (see judgment of the ECJ in Case C-38/14, Zaizoune).
În fapt, utilizarea acordului de readmisie presupune emiterea deciziei de returnare mai întâi.
Return decisions shall state the obligation that the third-country national concerned must leave the territory of the issuing Member State in order to reach a third country in accordance with the definition of ‘return’ (see section 1.3) or, in other words, that the third-country national must leave the territories of the EU Member States and of the Schengen Associated countries.
Legislația națională poate prevedea că un resortisant al unei țări terțe este obligat să părăsească teritoriul Uniunii în cazul în care șederea sa este ilegală.
Lack of clarity on the obligation incumbent on the third-country national may have the unintended consequence of creating a risk of unauthorised secondary movements.
O astfel de obligație juridică abstractă nu constituie o decizie de returnare.
Return decisions in accordance with the Return Directive must also be taken when a return procedure is carried out using a readmission agreement: the use of readmission agreements with a third country (covering the relations between EU Member States and third countries) does not affect the full and inclusive application of the Return Directive (covering the relation between removing State and returnee) in each individual case of return.
Aceasta trebuie să fie materializată în fiecare caz printr-o decizie de returnare individualizată.
In fact the use of the readmission agreement presumes the issuance of the return decision first.
Autoritățile naționale competente ar trebui să utilizeze pe deplin sistemele informatice relevante ale Uniunii, precum Sistemul de Informații Schengen II (SIS II), Eurodac și Sistemul de informații privind vizele (VIS), pentru a sprijini identificarea și evaluarea individuală a fiecărui caz, precum și pentru a facilita și a îmbunătăți cooperarea între statele membre în procedurile de returnare și readmisie.
National legislation may foresee that a third-country national is obliged to leave the territory of the EU, if his stay is illegal.
Statele membre ar trebui să instituie măsuri eficiente și proporționale pentru a localiza, a detecta și a reține resortisanții țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală pe teritoriul lor, în scopul de a-și îndeplini obligația de a emite decizii de returnare.
Such abstract legal obligation does not constitute a return decision.
În această privință, se reamintește că, în conformitate cu articolul 13 alineatul (1) din Codul frontierelor Schengen, statele membre trebuie să rețină și supună procedurilor de returnare resortisanții țărilor terțe care au traversat ilegal frontierele externe și nu au dreptul să rămână pe teritoriul UE.
It must be substantiated in each case by an individualised return decision.
Articolul 14 din Directiva privind sancțiunile împotriva angajatorilor prevede, de asemenea, obligația ca statele membre să se asigure că pe teritoriul lor sunt efectuate inspecții eficace și adecvate pentru a depista cazurile de angajare a unor resortisanți ai țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală.
Relevant Union IT systems, such as the Schengen Information Syststem II (‘SIS II’), Eurodac and the Visa Information System (‘VIS’), should be fully used by the competent national authorities to support the identification and the individual assessment of each case, as well as to facilitate and support cooperation between the Member States in return and readmission procedures.
Practici de reținere – respectarea drepturilor fundamentale
Member States should establish efficient and proportionate measures to locate, detect and apprehend third-country nationals who are staying illegally in their territory in view of fulfilling the obligation to issue return decisions.
Obligația statelor membre de a emite o decizie de returnare împotriva oricărui resortisant al unei țări terțe care se află în situație de ședere ilegală pe teritoriul lor face obiectul respectării drepturilor fundamentale, inclusiv a principiului proporționalității (considerentul 24).
In this respect, it is recalled that Article 13(1) SBC establishes that Member States shall apprehend and subject to return procedures third-country nationals who have crossed the external borders illegally and who have no right to stay in the EU.
Obiectivul legitim de a combate migrația ilegală poate fi pus în balanță cu alte interese de stat legitime, cum ar fi considerațiile legate de sănătatea publică, interesul statului de a combate criminalitatea, interesul de a dispune de o înregistrare completă a nașterilor, respectarea interesului superior al copilului (subliniată în mod expres în considerentul 22), Convenția de la Geneva (menționată în considerentul 23), precum și alte drepturi fundamentale relevante recunoscute în Carta drepturilor fundamentale a UE.
Article 14 of the Employers Sanctions Directive further provides that Member States shall ensure that effective and adequate inspections are carried out on their territory to control employment of illegally staying third-country nationals.
Comisia face trimitere la considerațiile prezentate în documentul din 2012 al Agenției pentru Drepturi Fundamentale, intitulat „Reținerea migranților aflați în situație de ședere ilegală – considerații privind drepturile fundamentale” (Documentul nr. 13847/12 al Consiliului) pentru îndrumări privind desfășurarea practicilor de reținere în conformitate cu drepturile fundamentale ale resortisanților țărilor terțe, asigurând în același timp eficacitatea procedurilor de returnare.
Apprehension practices — respect of fundamental rights
Se poate considera că practicile statelor membre care sunt conforme cu aceste îndrumări nu afectează obligația de a emite decizii de returnare împotriva resortisanților țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Directiva privind returnarea.
The obligation on Member States to issue a return decision to any third-country national staying illegally on their territory is subject to the respect of fundamental rights, including the principle of proportionality (recital 24).
Accesul la asistență medicală
The legitimate aim of fighting illegal migration may be balanced against other legitimate State interests, such as general public health considerations, the interest of the State to fight crime, the interest to have comprehensive birth registration, respect for the best interests of the child (expressly highlighted in recital 22), the Geneva Convention (highlighted in recital 23), as well as other relevant fundamental rights recognised by the CFR.
Migranții aflați în situație de ședere ilegală care solicită asistență medicală nu ar trebui să fie reținuți atunci când se află într-o unitate medicală sau lângă o unitate medicală.
The Commission refers to the considerations set out in the 2012 Fundamental Rights Agency document ‘Apprehension of migrants in an irregular situation — fundamental rights considerations’ (Council document 13847/12) as guidance on how apprehension practices can be carried out in respect of the fundamental rights of the third-country nationals, while ensuring effective return procedures.
Unitățile medicale nu ar trebui să fie obligate să partajeze datele cu caracter personal ale migranților cu autoritățile de aplicare a legislației în materie de imigrare în scopul unei eventuale returnări.
Member States' practices that respect this guidance can be considered as not affecting the obligation to issue return decisions to third-country nationals staying illegally under Article 6(1) of the Return Directive:
Accesul la educație
Access to health:
Migranții aflați în situație de ședere ilegală nu ar trebui să fie reținuți la sau lângă școala frecventată de copiii lor.
Migrants in an irregular situation seeking medical assistance should not be apprehended at or next to medical facilities.
Școlile nu ar trebui să fie obligate să partajeze datele cu caracter personal ale migranților cu autoritățile de aplicare a legislației în materie de imigrare în scopul unei eventuale returnări.
Medical establishments should not be required to share migrants' personal data with immigration law enforcement authorities for eventual return purposes.
Libertatea religioasă
Access to education:
Migranții aflați în situație de ședere ilegală nu ar trebui să fie reținuți într-o instituție de cult recunoscută sau lângă o astfel de instituție de cult, atunci când își practică religia.
Migrants in an irregular situation should not be apprehended at or next to the school which their children are attending.
Înregistrarea nașterii
Schools should not be required to share migrants' personal data with immigration law enforcement authorities for eventual return purposes.
Migranții aflați în situație de ședere ilegală ar trebui să poată înregistra nașterea și să fie în măsură să obțină un certificat de naștere pentru copiii lor fără riscul reținerii.
Freedom of religion:
Registrele de stare civilă care eliberează certificate de naștere nu ar trebui să fie obligate să partajeze datele cu caracter personal ale migranților cu autoritățile de aplicare a legislației în materie de imigrare în scopul unei eventuale returnări.
Migrants in an irregular situation should not be apprehended at or next to recognised religious establishments when practicing their religion.
Accesul la justiție
Birth registration:
În interesul combaterii criminalității, statele membre pot avea în vedere introducerea unor posibilități de denunțare a infracțiunilor pentru victimele și martorii infracțiunilor, fără teama de a fi arestați.
Migrants in an irregular situation should be able to register the birth and should be able to obtain a birth certificate for their children without risk of apprehension.
În acest scop, pot fi avute în vedere următoarele bune practici:
Civil registries issuing birth certificates should not be required to share migrants' personal data with immigration law enforcement authorities for eventual return purposes.
introducerea unor posibilități de denunțare anonime sau parțial anonime sau a altor mecanisme de denunțare eficace;
Access to justice:
oferirea pentru victimele sau martorii unei infracțiuni grave a posibilității de a se adresa poliției prin intermediul unor părți terțe (cum ar fi ombudsmanul pentru migranți, funcționari special desemnați sau entități care furnizează asistență umanitară și asistență juridică);
In the interest of fighting crime, Member States may consider introducing possibilities for victims and witnesses to report crime without fear of being apprehended.
definirea condițiilor în care victimelor sau martorilor infracțiunilor, inclusiv ale violenței domestice, li s-ar putea emite permise de ședere pe baza standardelor incluse în Directiva 2004/81/CE al Consiliului [26] și în Directiva 2009/52/CE;analizarea necesității de a elimina conexiunea dintre statutul de imigrare al victimelor violenței și cel al titularului principal al permisului care este în același timp autorul violenței;
To this end, the following good practices may be considered:
elaborarea unor broșuri în cooperare cu inspectoratele de muncă sau alte organisme competente pentru a informa în mod sistematic și obiectiv migranții reținuți la locurile de muncă ale acestora cu privire la posibilitățile existente de a depune plângeri împotriva angajatorilor, pe baza Directivei 2009/52/CE și, în acest context, adoptarea de măsuri pentru a proteja elementele de probă relevante.
introducing possibilities for anonymous, or semi-anonymous, or other effective reporting facilities,
Migranții aflați în situație de ședere ilegală care solicită asistență juridică nu ar trebui să fie reținuți la sediul sau în apropierea sindicatelor sau a altor entități care oferă un astfel de sprijin.
offering victims and witnesses of serious crimes the possibility to turn to the police via third parties (such as a migrants ombudsman, specially designated officials; or entities providing humanitarian and legal assistance),
De asemenea, Comisia recomandă ca resortisanții țărilor terțe aflați în situație de ședere ilegală care doresc să aibă acces la serviciile publice care înregistrează cereri de protecție internațională sau cereri de obținere a statutului de apatrid nu ar trebui să fie reținuți atunci când se află la sediul sau în apropierea unor astfel de unități.
defining conditions under which victims or witnesses of crime, including domestic violence, could be granted residence permits building upon standards included in Council Directive 2004/81/EC [26] and Directive 2009/52/EC,considering the need for delinking the immigration status of victims of violence from the main permit holder, who is at the same time the perpetrator,
Cazuri speciale:
developing leaflets in cooperation with labour inspectorates or other relevant entities to systematically and objectively inform migrants apprehended at their work places of existing possibilities to lodge complaints against their employers, building upon Directive 2009/52/EC, and in this context taking steps to safeguard relevant evidence.
Temeiul juridic: Directiva privind returnarea – articolul 6
Migrants in an irregular situation who seek legal aid should not be apprehended at or next to trade unions, or other entities offering such support.
O decizie de returnare poate fi adoptată, în anumite circumstanțe, inclusiv în cazul în care un resortisant al unei țări terțe aflat în regim de ședere ilegală este reținut la frontiera externă a UE atunci când părăsește teritoriul UE, în urma unei analize de la caz la caz și luând în considerare principiul proporționalității.
In addition, the Commission recommends that third-country nationals in an irregular situation who wish to access public services premises which register international protection applications or applications for statelessness status should not be apprehended at or next to such facilities.
Aceasta ar putea fi justificată în cazul în care la verificările de ieșire se depistează o depășire semnificativă a termenului legal de ședere sau o ședere ilegală.
Special cases:
În astfel de cazuri, statele membre ar putea să inițieze o procedură de returnare atunci când sunt informate cu privire la șederea ilegală și să continue procedura care conduce la emiterea unei decizii de returnare însoțită de o interdicție de intrare în cadrul unei proceduri in absentia, cu respectarea garanțiilor procedurale prevăzute în secțiunile 11.3 și 12 de mai jos.
Legal basis: Return Directive — Article 6
Chiar dacă, într-o astfel de situație specifică, persoana este în orice caz pe cale să părăsească teritoriul UE, emiterea unei decizii de returnare poate fi întemeiată, întrucât aceasta permite statelor membre să emită, de asemenea, o interdicție de intrare și, prin urmare, previne intrarea ulterioară și posibilul risc de ședere ilegală.
A return decision may in certain circumstances also be adopted if an illegally staying third-country national is apprehended at the EU external border when leaving the EU territory, following a case-by-case analysis and taking into account the principle of proportionality.
Comisia invită statele membre să instituie, pentru astfel de cazuri specifice, proceduri de emitere a deciziilor de returnare și – dacă este cazul – a interdicțiilor de intrare direct la aeroport sau în alte puncte externe de trecere a frontierei ori, pentru interdicțiile de intrare, in absentia (a se vedea secțiunea 11.3).
This could be justified in cases in which a significant overstay or illegal stay is detected during exit checks.
În cazul în care un resortisant al unei țări terțe a depășit termenul legal de ședere prevăzut de viză sau de permisul de ședere într-un prim stat membru și părăsește Uniunea printr-un al doilea stat membru/printr-un stat membru de tranzit, decizia de returnare și interdicția de intrare vor trebui să fie eliberate de al doilea stat membru (în mod normal, „persoana care a depășit termenul legal de ședere” se va afla în „situație de ședere ilegală” în sensul Directivei privind returnarea și în al doilea stat membru).
In such cases, Member States could launch a return procedure when acquiring knowledge about the illegal stay and continue the procedure leading to the issuing of a return decision accompanied by an entry-ban in an ‘in absentia’ procedure, respecting the procedural safeguards set out in sections 11.3 and 12 below.
Temeiul juridic: Directiva 2001/40/CE al Consiliului [27]Atenționare/explicație: Efectul unei decizii de returnare emise de un stat membru într-un alt stat membru a făcut obiectul unui capitol separat (capitolul V) din Propunerea Comisiei din 2005 de directivă privind returnarea („Reținerea în alte state membre”).
Even though in such a specific situation the person is anyhow about to leave the EU, the issuing of a return decision can make sense, since it allows Member States to also issue an entry ban and thus prevent further entry and possible risk of illegal stay.
Capitolul V, precum și articolul 20 din propunerea Comisiei, în care se prevedea abrogarea Directivei 2001/40/CE, au fost însă eliminate în cursul negocierilor, iar Directiva 2001/40/CE a rămas în vigoare.
The Commission calls on Member States to establish procedures for issuing return decisions and — if applicable — entry bans directly at the airport, at other external border crossing points or, for entry bans, in absentia (see section 11.3) for such specific cases.
Directiva 2001/40/CE prevede în mod expres posibilitatea recunoașterii unei decizii de returnare emise de o autoritate competentă dintr-un stat membru împotriva unui resortisant al unei țări terțe prezent pe teritoriul unui alt stat membru.
If a third-country national has overstayed his/her visa or permit in a first Member State and leaves the Union via a second/transit Member State, the return decision and entry ban will have to be issued by the second Member State (the ‘overstayer’ will normally also be ‘illegally staying’ within the meaning of the Return Directive in the second Member State).
Articolul 6 din Directiva privind returnarea nu menționează în mod expres cazul în care un al doilea stat membru recunoaște o decizie de returnare emisă de un prim stat membru în conformitate cu Directiva 2001/40/CE.
Legal basis: Council Directive 2001/40/EC [27]Reminder/explanation: The effect of a return decision issued by one Member State in another Member State had been subject of a separate chapter V of the 2005 Commission proposal for the Return Directive (‘Apprehension in other Member States’).
O interpretare literală a articolului 6, care ar obliga astfel statul membru care recunoaște decizia să emită, de asemenea, o a doua decizie de returnare completă, în conformitate cu Directiva 2008/115/CE, ar priva Directiva 2001/40/CE de orice valoare adăugată.
This chapter, as well as Article 20 of the Commission proposal which foresaw to delete Directive 2001/40/EC was, however, removed during negotiations and Directive 2001/40/EC remained in force.
Pentru a conferi un efect util (effet utile) existenței în continuare a Directivei 2001/40/CE, a fost necesar să se aibă în vedere o interpretare în urma căreia coexistența în continuare a celor două directive să aibă sens.
Directive 2001/40/EC expressly enables the recognition of a return decision issued by a competent authority in one Member State against a third-country national present within the territory of another Member State.
În cazul în care un stat membru A reține o persoană care face deja obiectul unei decizii de returnare emise de un stat membru B, statul membru A poate:
Article 6 of the Return Directive does not expressly mention the case that a second Member State recognises a return decision issued by a first Member State in accordance with Directive 2001/40/EC.
să emită o nouă decizie de returnare în temeiul articolului 6 alineatul (1) din Directiva privind returnarea; sau
A literal interpretation of Article 6 which would require in such a case the recognising Member State to also issue a full second return decision in accordance with Directive 2008/115/EC would deprive Directive 2001/40/EC of any added value.
să trimită persoana înapoi în statul membru B în temeiul unui acord bilateral existent în conformitate cu articolul 6 alineatul (3) din Directiva privind returnarea; sau
In order to give an effet utile to the continued existence of Directive 2001/40/EC, it was necessary to look for an interpretation which gives a useful meaning to the continued co-existence of the two Directives.
să recunoască decizia de returnare emisă de statul membru B, în conformitate cu Directiva 2001/40/CE.
If Member State A apprehends a person who is already subject of a return decision issued by Member State B, Member State A has the choice of either:
În cazul în care statul membru A recunoaște decizia de returnare emisă de statul membru B în conformitate cu Directiva 2001/40/CE, acesta are în continuare obligația să aplice garanțiile referitoare la executarea returnării (îndepărtării) prevăzute în Directiva privind returnarea atunci când execută decizia de returnare recunoscută.
issuing a new return decision under Article 6(1) of the Return Directive; or
Recunoașterea reciprocă a deciziilor de returnare poate genera o valoare adăugată semnificativă în anumite cazuri – în special în contextul tranzitului terestru al persoanelor returnate (a se vedea secțiunea 6.4 de mai jos).
passing back the person to Member State B under an existing bilateral agreement in compliance with Article 6(3) of the Return Directive; or
Comisia încurajează statele membre să se prevaleze de opțiunea de recunoaștere reciprocă ori de câte ori aceasta contribuie la accelerarea procedurilor de returnare și la reducerea sarcinii administrative.
recognising the return decision issued by Member State B in accordance with Directive 2001/40/EC.
O interpretare literală a articolului 6, care ar obliga astfel statul membru solicitant (al doilea) să emită, de asemenea, o decizie de returnare completă, în conformitate cu Directiva 2008/115/CE, ar priva normele pertinente ale Regulamentului Dublin de orice valoare adăugată.