natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Regulation (EU) No 603/2013 of the European Parliament and of the Council of 26 June 2013 on the establishment of ‘Eurodac’ for the comparison of fingerprints for the effective application of Regulation (EU) No 604/2013 establishing the criteria and mechanisms for determining the Member State responsible for examining an application for international protection lodged in one of the Member States by a third-country national or a stateless person and on requests for the comparison with Eurodac data by Member States’ law enforcement authorities and Europol for law enforcement purposes, and amending Regulation (EU) No 1077/2011 establishing a European Agency for the operational management of large-scale IT systems in the area of freedom, security and justice ( OJ L 180, 29.6.2013, p. 1).
Decizia-cadru 2002/465/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind echipele comune de anchetă (JO L 162, 20.6.2002, p. 1).
Council Framework Decision 2002/584/JHA of 13 June 2002 on the European arrest warrant and the surrender procedures between Member States (OJ L 190, 18.7.2002, p. 1).
Directiva (UE) 2015/849 a Parlamentului European și a Consiliului din 20 mai 2015 privind prevenirea utilizării sistemului financiar în scopul spălării banilor sau finanțării terorismului, de modificare a Regulamentului (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului și de abrogare a Directivei 2005/60/CE a Parlamentului European și a Consiliului și a Directivei 2006/70/CE a Comisiei (JO L 141, 5.6.2015, p. 73).
Council Framework Decision 2002/465/JHA of 13 June 2002 on joint investigation teams (OJ L 162, 20.6.2002, p. 1).
Directiva 2000/31/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2000 privind anumite aspecte juridice ale serviciilor societății informaționale, în special ale comerțului electronic, pe piața internă („Directiva privind comerțul electronic”) ( JO L 178, 17.7.2000, p. 1).
Directive (EU) 2015/849 of the European Parliament and of the Council of 20 May 2015 on the prevention of the use of the financial system for the purposes of money laundering or terrorist financing, amending Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council, and repealing Directive 2005/60/EC of the European Parliament and of the Council and Commission Directive 2006/70/EC (OJ L 141, 5.6.2015, p. 73).
Decizia 2007/533/JAI a Consiliului din 12 iunie 2007 privind înființarea, funcționarea și utilizarea Sistemului de informații Schengen de a doua generație (SIS II) (JO L 205, 7.8.2007, p. 63).
Directive 2000/31/EC of the European Parliament and of the Council of 8 June 2000 on certain legal aspects of information society services, in particular electronic commerce, in the Internal Market (‘Directive on electronic commerce’) ( OJ L 178, 17.7.2000, p. 1).
Directiva (UE) 2016/681 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind utilizarea datelor din registrul cu numele pasagerilor (PNR) pentru prevenirea, depistarea, investigarea și urmărirea penală a infracțiunilor de terorism și a infracțiunilor grave (JO L 119, 4.5.2016, p. 132).
Council Decision 2007/533/JHA of 12 June 2007 on the establishment, operation and use of the second generation Schengen Information System (SIS II) (OJ L 205, 7.8.2007, p. 63).
Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice referitor la prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile competente în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor sau al executării pedepselor și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Deciziei-cadru 2008/977/JAI a Consiliului (JO L 119, 4.5.2016, p. 89).
Directive (EU) 2016/681 of the European Parliament and of the Council of 27 April 2016 on the use of passenger name record (PNR) data for the prevention, detection, investigation and prosecution of terrorist offences and serious crime (OJ L 119, 4.5.2016, p. 132).
Directiva 2014/41/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind ordinul european de anchetă în materie penală (JO L 130, 1.5.2014, p. 1).
Directive (EU) 2016/680 of the European Parliament and of the Council of 27 April 2016 on the protection of natural persons with regard to the processing of personal data by competent authorities for the purposes of the prevention, investigation, detection or prosecution of criminal offences or the execution of criminal penalties, and on the free movement of such data, and repealing Council Framework Decision 2008/977/JHA (OJ L 119, 4.5.2016, p. 89).
Directiva 2012/29/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de stabilire a unor norme minime privind drepturile, sprijinirea și protecția victimelor criminalității și de înlocuire a Deciziei-cadru 2001/220/JAI a Consiliului (JO L 315, 14.11.2012, p. 57).
Directive 2014/41/EU of the European Parliament and of the Council of 3 April 2014 regarding the European Investigation Order in criminal matters (OJ L 130, 1.5.2014, p. 1).
Directiva 2004/80/CE a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind despăgubirea victimelor infracționalității (JO L 261, 6.8.2004, p. 15).
Directive 2012/29/EU of the European Parliament and of the Council of 25 October 2012 establishing minimum standards on the rights, support and protection of victims of crime, and replacing Council Framework Decision 2001/220/JHA (OJ L 315, 14.11.2012, p. 57).
Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora, de modificare a Regulamentului (CEE) nr. 1612/68 și de abrogare a Directivelor 64/221/CEE, 68/360/CEE, 72/194/CEE, 73/148/CEE, 75/34/CEE, 75/35/CEE, 90/364/CEE, 90/365/CEE și 93/96/CEE (JO L 158, 30.4.2004, p. 77).
Council Directive 2004/80/EC of 29 April 2004 relating to compensation to crime victims (OJ L 261, 6.8.2004, p. 15).
Directiva 2013/40/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 august 2013 privind atacurile împotriva sistemelor informatice și de înlocuire a Deciziei-cadru 2005/222/JAI a Consiliului (JO L 218, 14.8.2013, p. 8).
Directive 2004/38/EC of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the right of citizens of the Union and their family members to move and reside freely within the territory of the Member States amending Regulation (EEC) No 1612/68 and repealing Directives 64/221/EEC, 68/360/EEC, 72/194/EEC, 73/148/EEC, 75/34/EEC, 75/35/EEC, 90/364/EEC, 90/365/EEC and 93/96/EEC (OJ L 158, 30.4.2004, p. 77).
Directiva 2014/42/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 3 aprilie 2014 privind indisponibilizarea și confiscarea instrumentelor și produselor infracțiunilor săvârșite în Uniunea Europeană (JO L 127, 29.4.2014, p. 39).
Directive 2013/40/EU of the European Parliament and of the Council of 12 August 2013 on attacks against information systems and replacing Council Framework Decision 2005/222/JHA (OJ L 218, 14.8.2013, p. 8).
Directiva (UE) 2017/541 a Parlamentului European și a Consiliului din 15 martie 2017 privind combaterea terorismului și de înlocuire a Deciziei-cadru 2002/475/JAI a Consiliului și de modificare a Deciziei 2005/671/JAI a Consiliului (JO L 88, 31.3.2017, p.
Directive 2014/42/EU of the European Parliament and of the Council of 3 April 2014 on the freezing and confiscation of instrumentalities and proceeds of crime in the European Union (OJ L 127, 29.4.2014, p. 39).
6).”;
Directive (EU) 2017/541 of the European Parliament and of the Council of 15 March 2017 on combating terrorism and replacing Council Framework Decision 2002/475/JHA and amending Council Decision 2005/671/JHA (OJ L 88, 31.3.2017, p.
Până la 8 septembrie 2018, statele membre asigură intrarea în vigoare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative necesare pentru a se conforma prezentei directive.
6).’;
Statele membre informează fără întârziere Comisia cu privire la acest lucru.
Commission Delegated Directive (EU) 2017/593
Directiva delegată (UE) 2017/593 a Comisiei
supplementing Directive 2014/65/EU of the European Parliament and of the Council with regard to safeguarding of financial instruments and funds belonging to clients, product governance obligations and the rules applicable to the provision or reception of fees, commissions or any monetary or non-monetary benefits
de completare a Directivei 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește protejarea instrumentelor financiare și a fondurilor care aparțin clienților, obligațiile de guvernanță a produsului și normele aplicabile la acordarea sau primirea de onorarii, comisioane sau alte tipuri de beneficii pecuniare sau nepecuniare
Having regard to Directive 2014/65/EU of the European Parliament and of the Council of 15 May 2014 on markets in financial instruments and amending Directive 2002/92/EC and Directive 2011/61/EU [1], and in particular Articles 16(12) and 24(13) thereof,
având în vedere Directiva 2014/65/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 mai 2014 privind piețele instrumentelor financiare și de modificare a Directivei 2002/92/CE și a Directivei 2011/61/UE [1], în special articolul 16 alineatul (12) și articolul 24 alineatul (13),
Directive 2014/65/EU sets out comprehensive regime aiming to ensure investor protection.
Directiva 2014/65/UE stabilește un regim cuprinzător menit să asigure protecția investitorilor.
The protection of client financial instruments and funds is an important part of that regime, investment firms being subject to an obligation to make adequate arrangements to safeguard investor's ownership and rights in respect of securities and funds entrusted to an investment firm.
Protejarea instrumentelor financiare și a fondurilor clienților este o parte importantă a acestui regim, firmele de investiții având obligația de a introduce mecanisme adecvate pentru a proteja drepturile de proprietate ale clienților și drepturile acestora în privința titlurilor și fondurilor încredințate unei firme de investiții.
Investment firms should have in place proper and specific arrangements to ensure the safeguarding of client financial instruments and funds.
Firmele de investiții ar trebui să dispună de mecanisme adecvate și specifice prin care să asigure protejarea instrumentelor financiare și a fondurilor clienților.
In order to further specify the regulatory framework for the protection of investors and increased clarity to clients, and in line with the overall strategy to foster jobs and growth in the Union through an integrated legal and economic framework that is efficient and treats all actors fairly, the Commission has been empowered to adopt detailed rules to address specific risks to investor protection or to market integrity.
În vederea asigurării unui cadru normativ mai bine definit pentru protecția investitorilor și a unei transparențe sporite față de clienți și în concordanță cu strategia globală de promovare a ocupării forței de muncă și a creșterii economice în Uniune prin intermediul unui cadru juridic și economic integrat care este eficient și în care toate părțile interesate sunt tratate echitabil, Comisia a fost împuternicită să adopte norme detaliate prin care să fie abordate riscurile specifice pentru protecția investitorilor sau integritatea pieței.
Where an investment firm deposits funds it holds on behalf of a client with a qualifying money market fund, the units or shares in that money market fund should be held in accordance with the requirements for holding financial instruments belonging to clients.
Atunci când o firmă de investiții depune fonduri pe care le deține în numele unui client la un fond specializat în instrumente ale pieței monetare, titlurile de participare sau acțiunile la respectivul fond de piață monetară ar trebui deținute în conformitate cu cerințele privind deținerea de instrumente financiare care aparțin clienților.
Clients should be required to explicitly consent to the depositing of those funds.
Clienții ar trebui să aibă obligația de a-și da explicit acordul pentru depunerea respectivelor fonduri.
When assessing the quality of money market instrument there should be no mechanistic reliance on external ratings.
Atunci când se evaluează calitatea instrumentului pieței monetare nu trebuie să se recurgă în mod automat la ratinguri externe.
However a downgrade below the two highest short-term credit ratings by any agency registered and supervised by ESMA that has rated the instrument should lead the manager to undertake a new assessment of the credit quality of the money market instrument to ensure it continues to be of high quality.
Cu toate acestea, dacă oricare dintre agențiile care sunt înregistrate la ESMA și supravegheate de aceasta și care au acordat un rating instrumentului declasează respectivul instrument sub primele două cele mai înalte ratinguri pentru creditele pe termen scurt, administratorul ar trebui să întreprindă o nouă evaluare a calității creditului pentru instrumentul pieței monetare, pentru a se asigura că acesta continuă să fie de înaltă calitate.
A single officer with overall responsibility for the safeguarding of client instruments and funds should be appointed in order to reduce risks of fragmented responsibility across diverse departments, especially in large and complex firms, and to remedy unsatisfactory situations where firms do not have overarching sight of their means of meeting their obligations.
Ar trebui numit un responsabil unic pentru protejarea generală a instrumentelor și fondurilor clienților, în scopul de a se reduce riscurile de fragmentare a responsabilității între diverse departamente, mai ales în firmele mari și complexe, și de a se remedia situațiile nesatisfăcătoare în care firmele nu au o vedere generală asupra posibilităților prin care își pot îndeplini obligațiile.
The single officer should possess sufficient skills and authority in order to discharge duties effectively and without impediment, including the duty to report to the firm's senior management in respect of oversight of the effectiveness of the firm's compliance with the safeguarding of client assets requirements.
Responsabilul unic ar trebui să dispună de competențe suficiente și de autoritatea necesară pentru a-și îndeplini cu eficacitate și fără impedimente sarcinile, inclusiv obligația de a raporta conducerii superioare a firmei chestiunile legate de supravegherea eficacității modului în care firma îndeplinește cerințele de protejare a activelor clienților.
The appointment of a single officer should not preclude that officer from carrying out additional roles where this does not prevent the officer from discharging the duties for safeguarding client financial instruments and funds effectively.
Prin numirea unui responsabil unic nu ar trebui să se excludă posibilitatea ca persoana respectivă să preia roluri suplimentare atunci când acest lucru nu o împiedică să își îndeplinească în mod eficace obligațiile de protejare a instrumentelor financiare și a fondurilor clienților.
Directive 2014/65/EU requires investment firms to safeguard client assets.
Directiva 2014/65/UE prevede obligația firmelor de investiții de a proteja activele clienților.
Article 16(10) of Directive 2014/65/EU prohibits firms from concluding title transfer collateral arrangements (TTCAs) with retail clients for the purpose of securing or covering present or future, actual or contingent or prospective obligations.
În temeiul articolului 16 alineatul (10) din Directiva 2014/65/UE, firmelor le este interzis să încheie contracte de garanție cu transfer de proprietate cu clienți de retail în scopul garantării sau acoperirii unor obligații prezente sau viitoare, fie ele reale, condiționale sau potențiale.
Investment firms are, however, not prohibited from concluding TTCA with non-retail clients.
Firmelor de investiții nu li se interzice însă încheierea de contracte de garanție cu transfer de proprietate cu alți clienți decât cei de retail.
There is therefore a risk that without further guidance investment firms could use TTCA more often than reasonably justified when dealing with non-retail clients, undermining the overall regime put in place to protect client assets.
Există riscul, prin urmare, ca, fără orientări suplimentare, firmele de investiții să recurgă la contracte de garanție cu transfer de proprietate mai des decât acest lucru se justifică în mod rezonabil atunci când au de-a face cu alți clienți decât clienții de retail, subminând astfel regimul general instituit pentru protejarea activelor clienților.
Therefore, in light of the effects of TTCAs on firms' duties towards clients and in order to ensure the safeguarding and segregation rules pursuant to Directive 2014/65/EU are not undermined, investment firms should consider the appropriateness of title transfer collateral arrangements used with non-retail clients by means of the relationship between the client's obligations to the firm and the client assets subject to TTCA.
În consecință, având în vedere efectele pe care contractele de garanție cu transfer de proprietate le au asupra obligațiilor firmelor față de clienți și în vederea asigurării faptului că nu se subminează normele de protejare și de segregare prevăzute în Directiva 2014/65/UE, firmele de investiții ar trebui să analizeze caracterul adecvat al contractelor de garanție cu transfer de proprietate utilizate cu alți clienți decât cei de retail prin intermediul relației dintre obligațiile clientului față de firmă și activele clientului care fac obiectul unui contract de garanție cu transfer de proprietate.
Firms should be allowed to use TTCA with non-retail client only if they demonstrate the appropriateness of TTCA in relation to that client and disclose the risks involved as well as the effect of the TTCA on his assets.
Firmelor ar trebui să li se permită utilizarea contractului de garanție cu transfer de proprietate cu un client care nu face parte din categoria clienților de retail numai dacă demonstrează caracterul adecvat al contractului de garanție cu transfer de proprietate în ceea ce privește clientul respectiv și dacă îl informează pe acesta cu privire atât la riscurile implicate, cât și la efectele contractului de garanție cu transfer de proprietate asupra activelor sale.
Firms should have a documented process of their use TTCA.
Firmele ar trebui să dispună de un proces documentat privind modul în care utilizează contractele de garanție cu transfer de proprietate.
The ability of firms to enter into TTCAs with non-retail clients should not reduce the need to obtain clients' prior express consent to use client assets.
Posibilitatea firmelor de a încheia contracte de garanție cu transfer de proprietate cu alți clienți decât cei de retail nu ar trebui să reducă necesitatea de a se obține acordul expres al clienților înainte de a li se utiliza activele.
Demonstrating a robust link between collateral transferred under a TTCA and client's liability should not preclude taking appropriate security against a client's obligation.
Demonstrarea unei legături solide între garanția reală transferată în temeiul unui contract de garanție cu transfer de proprietate și răspunderea clientului nu ar trebui să excludă posibilitatea de a cere o garanție corespunzătoare pentru obligația clientului.
Investment firms could thus continue to require a sufficient collateral and where appropriate, to do so by a TTCA.
Firmele de investiții pot, astfel, să continue să ceară o garanție reală suficientă și, eventual, să facă acest lucru prin intermediul unui contract de garanție cu transfer de proprietate.
That obligation should not prevent compliance with requirements under Regulation (EU) No 648/2012 of the European Parliament and of the Council [2] and should not prohibit the appropriate use of TTCAs in the context of contingent liability transactions or repos for non-retail clients.
Respectiva obligație nu ar trebui să împiedice îndeplinirea cerințelor prevăzute în Regulamentul (UE) nr. 648/2012 al Parlamentului European și al Consiliului [2] și nu ar trebui să interzică utilizarea adecvată a contractelor de garanție cu transfer de proprietate în contextul tranzacțiilor cu datorii contingente sau al operațiunilor repo pentru alți clienți decât cei de retail.
While some securities financing transactions may require the transfer of title of clients' assets, in that context investment firms should not be able to effect arrangements prohibited under Article 16(10) of Directive 2014/65/EU.
Deși în unele operațiuni de finanțare prin titluri poate exista obligația ca proprietatea activelor clienților să fie transferată, firmele de investiții nu ar trebui să aibă, în contextul respectiv, posibilitatea de a încheia contractele interzise în temeiul articolului 16 alineatul (10) din Directiva 2014/65/UE.
In order to ensure appropriate protection for clients in relation to securities financing transactions (SFTs), investment firms should adopt specific arrangements to ensure that the borrower of client assets provides the appropriate collateral and that the firm monitors the continued appropriateness of such collateral.
Pentru a asigura protecția corespunzătoare a clienților în legătură cu operațiunile de finanțare prin titluri, firmele de investiții ar trebui să adopte mecanisme speciale care să garanteze că debitorul activelor clienților oferă garanția reală adecvată și că firma monitorizează continuu caracterul adecvat al unei astfel de garanții reale.
Investment firms' duty to monitor collateral should apply where they are party to an SFT agreement, including when acting as an agent for the conclusion of a SFT or in cases of tripartite agreement between the external borrower, the client and the investment firm.
Obligația de monitorizare a garanției reale pe care o au firmele de investiții ar trebui să se aplice atunci când acestea sunt parte la un acord de operațiune de finanțare prin titluri, inclusiv atunci când acționează în calitate de agent pentru încheierea unei operațiuni de finanțare prin titluri sau în cazul unui acord tripartit între debitorul extern, client și firma de investiții.
Prior express consent by clients should be given and recorded by investment firms in order to allow the investment firm to demonstrate clearly what the client agreed to and to help clarify the status of client assets.
Firmele de investiții ar trebui să obțină și să înregistreze acordul expres prealabil al clienților pentru a putea demonstra în mod clar pentru ce anume clientul și-a exprimat acordul și pentru a contribui la clarificarea statutului activelor clienților.
However, no legal requirement should be set out in respect of the form in which consent may be given, and a record should be understood as any evidence permissible under national law.
Cu toate acestea, nu ar trebui să fie stabilite cerințe juridice în privința formei în care acordul poate fi exprimat, iar înregistrarea unui acord ar trebui să fie înțeleasă drept orice dovadă acceptată în temeiul dreptului intern.
Client's consent may be given once at the start of the commercial relationship, as long as it is sufficiently clear that the client has consented to use of their securities.
Clientul își poate exprima acordul o dată, la începutul relației comerciale, atâta timp cât este suficient de clar că acordul respectiv se referă la utilizarea titlurilor sale.
Where an investment firm is acting on a client instruction to lend financial instruments and where this constitutes consent to entering into the transaction, the investment firms should hold evidence to demonstrate this.
Atunci când o firmă de investiții dă cu împrumut instrumente financiare la instrucțiunile unui client și când aceste instrucțiuni constituie acordul pentru încheierea tranzacției, respectiva firmă de investiții ar trebui să țină la dispoziție dovezi pentru a demonstra acest lucru.