natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While such early warning signals are not indicators within the meaning of Directive 2014/59/EU and as such do not indicate entry into the recovery phase or require escalation outside the business-as-usual processes, they help to ensure consistency between the institution's regular risk management and the monitoring of the indicators.
Deși astfel de semnale de avertizare timpurie nu constituie indicatori în sensul Directivei 2014/59/UE și, ca atare, nu indică intrarea în faza de redresare și nu necesită escaladarea în afara proceselor de afaceri obișnuite, acestea facilitează asigurarea coerenței dintre gestionarea periodică a riscurilor de către instituție și monitorizarea indicatorilor.
The recovery plan should therefore contain a description of how suitable elements of the institution's risk management are connected with the indicators.
Prin urmare, planul de redresare ar trebui să cuprindă o descriere a modului în care anumite elemente adecvate de gestionare a riscurilor ale instituției sunt corelate cu indicatorii.
The strategic analysis should take into account international standards for recovery plans such as the Financial Stability Board's ‘Key Attributes of effective resolution regimes for financial institutions’.
Analiza strategică ar trebui să ia în considerare standardele internaționale pentru planurile de redresare, cum ar fi documentul Consiliului pentru stabilitate financiară intitulat Key Attributes of Effective Resolution Regimes for Financial Institutions („Atributele-cheie ale regimurilor eficace de rezoluție a instituțiilor financiare”).
According to the Key Attributes, the strategic analysis should identify the institution's essential and systemically important functions and set out the key steps to maintaining them in recovery scenarios.
În conformitate cu acest document, analiza strategică ar trebui să identifice funcțiile esențiale și importante din punct de vedere sistemic ale instituției și să stabilească măsuri esențiale pentru menținerea acestora în scenarii de redresare.
Accordingly, the strategic analysis should comprise two parts.
În consecință, analiza strategică ar trebui să cuprindă două părți.
The first part of the strategic analysis should describe the institution or the group and its core business lines and critical functions.
Prima parte a analizei strategice ar trebui să descrie instituția sau grupul, liniile sale de activitate principale și funcțiile critice.
The description of the institution or of the group should provide a general overview of the institution or of the group and of its activities, together with a detailed description of its core business lines and critical functions.
Descrierea instituției sau a grupului ar trebui să ofere o prezentare generală a instituției sau a grupului și a activităților sale, împreună cu o descriere detaliată a liniilor sale de activitate esențiale și a funcțiilor critice.
In order to facilitate the assessment of recovery options such as divestments and sales of business lines, it is important to identify the legal entities in which core business lines and critical functions are located, and to analyse intra-group interconnectedness.
Pentru a facilita evaluarea opțiunilor de redresare, cum ar fi dezinvestițiile și vânzările de linii de activitate, este important să se identifice entitățile juridice în care sunt situate liniile de activitate principale și funcțiile critice și să se analizeze gradul lor de interconectare în interiorul grupului.
Under Article 6(1) and (2) of Directive 2014/59/EU, institutions are required to demonstrate to the satisfaction of the competent authority that the recovery plan is reasonably likely to be implemented without causing any significant adverse effect on the financial system.
În conformitate cu articolul 6 alineatele (1) și (2) din Directiva 2014/59/UE, instituțiile trebuie să demonstreze, într-un mod considerat satisfăcător de autoritatea competentă, că este în mod rezonabil probabil ca planul de redresare să fie pus în aplicare fără a provoca vreun efect negativ semnificativ asupra sistemului financiar.
In addition, Article 6(2) of Directive 2014/59/EU requires the competent authorities to evaluate the extent to which the recovery plan, or specific options within it, could be implemented without causing any significant adverse effect on the financial system.
De asemenea, articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2014/59/UE prevede ca autoritățile competente să evalueze măsura în care planul de redresare sau opțiunile specifice din cadrul acestuia ar putea fi puse în aplicare fără a provoca vreun efect negativ semnificativ asupra sistemului financiar.
Recovery plans should therefore contain a description of external interconnectedness.
Prin urmare, planurile de redresare ar trebui să conțină o descriere a interconectării externe.
The second part of the strategic analysis should identify and assess possible recovery options.
A doua parte a analizei strategice ar trebui să identifice și să evalueze posibilele opțiuni de redresare.
Recovery options available to the institution or the group should initially be described without reference to a specific scenario of financial stress.
Opțiunile de redresare aflate la dispoziția instituției sau a grupului ar trebui inițial să fie descrise fără trimitere la un anumit scenariu de criză financiară.
These are a means to enhance general crisis-preparedness and assist the institution or the group in reacting flexibly to a crisis.
Acestea reprezintă un mijloc de a consolida nivelul general de pregătire pentru situații de criză și de a sprijini instituția sau grupul să reacționeze în mod flexibil la o criză.
The strategic analysis should then set out how recovery options have been tested against specific scenarios of financial stress in order to tentatively assess which recovery options would be efficient in each of these scenarios, thereby providing a practical test of the efficiency of recovery options and of the adequacy of the indicators.
Ulterior, analiza strategică ar trebui să prezinte modul în care opțiunile de redresare au fost testate în funcție de scenarii specifice de criză financiară pentru a evalua în mod provizoriu opțiunile de redresare care ar fi eficiente, în principiu, în fiecare dintre scenarii, oferind astfel un test practic al opțiunilor de redresare a eficienței și al caracterului adecvat al indicatorilor.
Recovery options should include measures which could be taken by the institution where the conditions for early intervention under Article 27 of Directive 2014/59/EU are met.
Opțiunile de redresare ar trebui să includă măsurile care ar putea fi luate de către instituție atunci când sunt îndeplinite condițiile pentru intervenție timpurie prevăzute la articolul 27 din Directiva 2014/59/UE.
Communication of the recovery plan is crucial to implementing it effectively and to avoiding adverse effects on the financial system.
Comunicarea planului de redresare este esențială pentru punerea în aplicare eficace a acestuia, precum și pentru a evita efectele negative asupra sistemului financiar.
A recovery plan should therefore also contain a section on communication and disclosure to address both internal communication to relevant internal bodies and the institution or group's staff, and external communication.
Prin urmare, un plan de redresare ar trebui să conțină o secțiune privind măsurile de informare și comunicare, pentru a aborda atât comunicarea internă către organele interne relevante și personalul instituției sau grupului, cât și comunicarea externă.
A recovery plan could imply changes to the business organisation of the institution, either to facilitate the update of the plan and its implementation in the future, to monitor indicators, or because the process has identified some impediments complicating the implementation of recovery options.
Un plan de redresare ar putea implica modificări în organizarea activității instituției, pentru a facilita actualizarea planului și punerea sa în aplicare în viitor, pentru a monitoriza indicatorii sau deoarece procesul a relevat unele obstacole care complică punerea în aplicare a opțiunilor de redresare.
Those organisational preparatory and follow-up actions to be taken by the institution or the group should be described in the recovery plan in order to facilitate effective assessment of whether its implementation is reasonably likely, and to facilitate monitoring of its implementation by the institution or the group, and by competent authorities.
Astfel de acțiuni organizaționale de pregătire și de monitorizare care trebuie să fie adoptate de instituție sau de grup ar trebui să fie descrise în planul de redresare, pentru a se putea evalua în mod eficace cu mai mare ușurință dacă punerea sa în aplicare este posibilă în mod rezonabil, precum și pentru a facilita monitorizarea punerii sale în aplicare atât de către instituție sau grup, cât și de către autoritățile competente.
It is essential to specify the minimum criteria that a competent authority must take into consideration when assessing recovery plans drawn up by institutions as provided for in Article 6(2) and Article 8(1) of Directive 2014/59/EU.
Este esențial să se specifice criteriile minime pe care autoritatea competentă trebuie să le ia în considerare atunci când evaluează planurile de redresare elaborate de instituții, astfel cum se prevede la articolul 6 alineatul (2) și la articolul 8 alineatul (1) din Directiva 2014/59/UE.
Article 16 of Regulation (EU) No 1093/2010 of the European Parliament and of the Council [3] empowers the European Banking Authority (EBA) to issue guidelines to ensure the common, uniform and consistent application of Union law and requires that competent authorities and financial institutions to which such guidelines are addressed make every effort to comply with such guidelines.
Articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 al Parlamentului European și al Consiliului [3] împuternicește Autoritatea Bancară Europeană (ABE) să emită orientări pentru a garanta aplicarea comună, uniformă și coerentă a dreptului Uniunii și impune ca autoritățile competente și instituțiile financiare cărora le sunt adresate astfel de orientări să depună toate eforturile necesare pentru a le respecta.
Since Directive 2014/59/EU mandates the EBA to issue guidelines in accordance with Article 16 of Regulation (EU) No 1093/2010, to specify further certain aspects of the Directive, competent authorities should take into account in accordance with that Article, the guidelines on scenarios for recovery planning and indicators to be included in recovery plans issued by EBA by making every effort to comply with those guidelines in line with Article 16(3) of Regulation (EU) No 1093/2010.
Întrucât Directiva 2014/59/UE împuternicește ABE să emită orientări, în conformitate cu articolul 16 din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010, pentru a specifica în mai mare detaliu anumite aspecte ale directivei, autoritățile competente ar trebui să ia în considerare, în conformitate cu articolul respectiv, orientările privind elaborarea de scenarii pentru planificarea redresării și indicatorii care trebuie incluși în planurile de redresare emise de ABE, depunând toate eforturile necesare pentru a respecta orientările în conformitate cu articolul 16 alineatul (3) din Regulamentul (UE) nr. 1093/2010.
The objective of recovery planning, as set out in Directive 2014/59/EU, is to identify options to maintain or restore the viability and financial position of an institution or group when it is subject to severe stress.
Obiectivul planificării redresării, astfel cum este prevăzut în Directiva 2014/59/UE, este de a identifica opțiuni pentru a menține sau a restabili viabilitatea și poziția financiară a unei instituții sau a unui grup atunci când acestea sunt supuse unor crize grave.
The criteria for assessing a recovery plan should therefore seek to ensure that the plan is appropriate to the entities it covers and that the plan and the options identified in it are viable and can be implemented in due course.
Prin urmare, criteriile de evaluare a unui plan de redresare ar trebui să urmărească să asigure faptul că acesta corespunde nevoilor entităților pe care le vizează și că planul și opțiunile identificate în cadrul planului sunt fiabile și pot fi puse în aplicare în timp util.
The exact matters that the competent authority must assess will depend on the content and extent of the recovery plan.
Elementele exacte pe care autoritatea competentă trebuie să le evalueze vor depinde de conținutul și de amploarea planului de redresare.
Uniform rules concerning the minimum criteria to be assessed should be laid down in order to take into account the ability of competent authorities to impose simplified obligations for certain institutions regarding the contents and details of recovery plans, in accordance with Article 4 of Directive 2014/59/EU.
Normele uniforme privind criteriile minime care urmează a fi evaluate ar trebui să fie stabilite astfel încât să se ia în considerare capacitatea autorităților competente de a impune obligații simplificate pentru anumite instituții în ceea ce privește conținutul și detaliile planurilor de redresare, în conformitate cu articolul 4 din Directiva 2014/59/UE.
Where appropriate, additional criteria should be specified that apply to the assessment of group recovery plans in order to reflect the additional requirements set out in Directive 2014/59/EU that apply to such plans.
După caz, ar trebui specificate criterii suplimentare care se aplică la evaluarea planurilor de redresare a grupului, pentru a reflecta cerințele suplimentare aplicabile unor astfel de planuri stabilite în Directiva 2014/59/UE.
Recovery plans should be complete and contain all information required by Directive 2014/59/EU, including elements further specified in this Regulation.
Planurile de redresare ar trebui să fie complete și să conțină toate informațiile necesare în conformitate cu Directiva 2014/59/UE, inclusiv elementele specificate în mai mare detaliu în prezentul regulament.
The plans should also be comprehensive, including sufficient detail and a sufficient range of options for the circumstances of the entity or entities they cover.
De asemenea, planurile ar trebui să fie cuprinzătoare, suficient de detaliate și să includă o gamă suficientă de opțiuni având în vedere circumstanțele entității sau entităților pe care le vizează.
Requirements for the content of resolution plans should take account of ongoing work to coordinate these developments at a global level through the Financial Stability Board.
Cerințele privind conținutul planurilor de rezoluție ar trebui să țină seama de lucrările în curs de desfășurare pentru coordonarea acestor evoluții la nivel global prin intermediul Consiliului pentru stabilitate financiară.
Standards for the content of resolution plans and the assessment of resolvability should be sufficiently flexible to take account of the circumstances of the institution or group being considered, to ensure that plans are targeted and useful for the implementation of resolution strategies.
Standardele privind conținutul planurilor de rezoluție, precum și evaluarea posibilităților de soluționare ar trebui să fie suficient de flexibile încât să se țină seama de circumstanțele instituției sau ale grupului în cauză, pentru a se asigura că planurile sunt direcționate și utile pentru punerea în aplicare a strategiilor de rezoluție.
Resolution authorities should assess whether liquidation under normal insolvency procedures can credibly and feasibly achieve the resolution objectives.
Autoritățile de soluționare ar trebui să evalueze dacă lichidarea prin procedura obișnuită de insolvență poate să atingă, în mod credibil și fezabil, obiectivele de rezoluție.
To do this they may need to draw on the relevant expertise of deposit guarantee schemes.
În acest scop, ar putea fi necesar ca aceste autorități să facă apel la expertiza relevantă a schemelor de garantare a depozitelor.
The assessment of whether liquidation is feasible and credible does not exclude the need to assess whether the resolution objectives will be achieved to the same extent in liquidation in national insolvency proceedings, including that of minimising reliance on extraordinary financial support.
Evaluarea fezabilității și a credibilității lichidării nu exclude necesitatea de a evalua dacă obiectivele rezoluției, inclusiv cel de reducere la minim a dependenței de sprijinul financiar extraordinar, vor fi realizate în aceeași măsură prin lichidarea în cadrul procedurilor naționale de insolvență.
Assessment of resolvability is an iterative process and is only possible on the basis of an identified preferred resolution strategy.
Evaluarea posibilităților de rezoluție constituie un proces iterativ și este posibilă numai pe baza unei strategii de rezoluție preferate identificate.
Resolution authorities could conclude at the end of the process that an amended or wholly different strategy is more appropriate.
Autoritățile de soluționare ar putea concluziona la sfârșitul procesului că o strategie modificată sau total diferită este mai oportună.
Variants of the preferred strategy should also be considered in order to take account of circumstances which prevent implementation of the preferred resolution strategy, such as where a single point of entry strategy using the bail-in tool could no longer be feasible if losses exceed the eligible liabilities issued by the parent entity.
De asemenea, ar trebui să se ia în considerare variante ale strategiei preferate, pentru a ține seama de circumstanțele care împiedică punerea în aplicare a strategiei de rezoluție preferate, de exemplu în cazul în care ar fi posibil ca strategia cu un singur punct de intrare utilizând instrumentul de recapitalizare internă să nu mai fie fezabilă în condițiile în care pierderile depășesc pasivele eligibile emise de entitatea-mamă.
Standards for group resolution plans and assessment of resolvability should allow a resolution strategy based on either of the stylised approaches provided by the Financial Stability Board and referred to in recital 80 of Directive 2014/59/EU.
Standardele pentru planurile de rezoluție a grupului și evaluarea posibilităților de rezoluție ar trebui să permită o strategie de rezoluție pe baza uneia dintre abordările diferențiate oferite de Consiliul pentru stabilitate financiară, la care se face referire în considerentul 80 din Directiva 2014/59/UE.
Namely, resolution strategies can involve a single resolution authority applying resolution tools at the holding or parent company level of a group (single point of entry), involve more than one resolution authority applying resolution tools in respect of more than one regional or functional subgroup or entity in a cross-border group (multiple point of entry); or can combine aspects of both.
Mai concret, strategiile de rezoluție pot implica o autoritate unică de rezoluție care aplică instrumente de rezoluție la nivelul unui holding sau al unei întreprinderi-mamă al unui grup (un singur punct de intrare) sau pot implica mai multe autorități de rezoluție care aplică instrumente de rezoluție la nivelul mai multor entități sau subgrupuri funcționale ori regionale din cadrul unui grup transfrontalier (mai multe puncte de intrare) sau pot combina elemente din cele două abordări.
In any case, resolution planning and assessment of resolvability should take account of any supporting action required from resolution authorities other than those taking resolution action, for instance through provision of information, continued provision of critical shared services, or decisions to refrain from taking resolution action, taking into account the right of other resolution authorities to act on their own initiative if necessary to achieve domestic financial stability in the absence of effective action by lead resolution authorities.
În orice caz, planificarea rezoluției și evaluarea posibilităților de soluționare ar trebui să ia în considerare orice acțiuni de sprijin solicitate de alte autorități de rezoluție decât cele care iau măsuri de rezoluție, de exemplu prin furnizarea de informații, furnizarea continuă de servicii critice partajate sau decizia de a nu lua măsuri de rezoluție, luând în considerare dreptul altor autorități de rezoluție de a acționa din proprie inițiativă, dacă este necesar pentru atingerea stabilității financiare interne, în absența unor acțiuni eficace întreprinse de principalele autorități de rezoluție.
Section C of the Annex to Directive 2014/59/EU specifies a number of matters which must be considered in assessing the resolvability of an institution or group, but is not exhaustive and requires further specification.
Secțiunea C din anexa la Directiva 2014/59/UE prevede o serie de aspecte care trebuie să fie luate în considerare la evaluarea posibilității de soluționare a unei instituții sau a unui grup, dar enumerarea nu este exhaustivă și necesită detalieri.
Pursuant to Article 32 of Directive 2014/59/EU, resolution action should only be taken when winding up an institution or group under normal insolvency proceedings would not be in the public interest, and therefore the assessment of resolvability should consider such winding up as an alternative to resolution action.
În temeiul articolului 32 din Directiva 2014/59/UE, măsurile de rezoluție ar trebui să fie luate doar în cazul în care lichidarea unei instituții sau a unui grup în cadrul procedurii obișnuite de insolvență nu ar fi în interesul public și, prin urmare, evaluarea posibilităților de rezoluție ar trebui să ia în considerare o astfel de lichidare, ca o alternativă la măsurile de rezoluție.
Article 23(1) of Directive 2014/59/EU sets out various conditions which must be fulfilled to permit a parent institution, a Union parent institution and certain other entities in a group and their subsidiaries in other Member States or third countries that are institutions or financial institutions, on the basis of a group financial support agreement provided in Chapter III of that Directive, to provide financial support in the form of a loan, of provision of guarantees or of assets for use as collateral to another group entity that meets the conditions for early intervention.
Articolul 23 alineatul (1) din Directiva 2014/59/UE stabilește diferite condiții care trebuie îndeplinite pentru a permite unei instituții-mamă, unei instituții-mamă din Uniune și altor entități specifice din cadrul unui grup și filialelor acestora din alte state membre sau din țări terțe care sunt instituții sau instituții financiare, pe baza unui acord de sprijin financiar intragrup prevăzut în capitolul III din directiva respectivă, să furnizeze sprijin financiar sub formă de împrumuturi, de garanții sau de active pentru a fi utilizate drept garanție reală pentru o altă entitate din grup care îndeplinește condițiile de intervenție timpurie.
Pursuant to Article 25(2) of Directive 2014/59/EU, the competent authority of the group entity providing the support may prohibit or restrict the provision of the financial support.
În temeiul articolului 25 alineatul (2) din Directiva 2014/59/UE, autoritatea competentă a entității din grup care furnizează sprijinul poate interzice sau limita furnizarea de sprijin financiar.
Having regard to the financial difficulties of the receiving entity and the condition that there must be a reasonable prospect that the financial support redresses these financial difficulties, a thorough analysis of capital and liquidity needs of the receiving entity and an analysis of the internal and external causes for the financial difficulties and of past, present and expected market conditions should be undertaken.
Având în vedere dificultățile financiare ale entității beneficiare și condiția conform căreia trebuie să existe o perspectivă rezonabilă ca sprijinul financiar să remedieze respectivele dificultăți financiare, ar trebui să se efectueze o analiză aprofundată a necesităților de capital și de lichiditate ale entității beneficiare și o analiză a cauzelor interne și externe ale dificultăților financiare și a condițiilor de piață anterioare, curente și preconizate.