natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In response to the opening decision, CBI, the complainant, notes that in their view that decision does not contain any new element, arguments or explanations to establish the existence of a specific mission entrusted to the IRIS-H or concerning the compensation mechanisms for this claimed mission or the controls which would be put in place in this respect.
CBI își confirmă opinia potrivit căreia: 1. spitalele IRIS nu sunt însărcinate cu SIEG specifice care se adaugă misiunilor impuse tuturor spitalelor belgiene (publice sau private); și 2. chiar dacă Comisia ar ajunge la concluzia existenței unor misiuni suplimentare de acest tip, aceste misiuni nu sunt definite suficient de clar pentru a îndeplini cerințele legislației UE relevante.
The complainants therefore mainly refer to the arguments that were developed in their prior submissions.
CBI subliniază, de asemenea, faptul că propunerea de program politic a noului guvern de la Bruxelles (publicată în iulie 2014) prevede „anularea ordonanței din 13 februarie 2003 pentru a specifica misiunile de interes comunal care justifică anumite subvenții acordate comunelor”.
The CBI confirms its position that: (1) the IRIS-H are not entrusted with specific SGEI in addition to those incumbent upon all Belgian hospitals (public and private); and (2) even if the Commission would conclude that such additional missions exist they are not defined sufficiently clearly to meet the requirements of Union law in this respect.
Reclamanții consideră că această formulare indică faptul că, în prezent, nu există nicio astfel de misiune, dar că acestea ar fi prevăzute în viitor.
The CBI also points out that in the proposed policy program by the new Brussels government (published in July 2014) mention is made of ‘rewording the Ordonnance of 13 February 2003 to specify the missions of general interest which justify specific subsidies to municipalities’.
În ceea ce privește cerințele prevăzute la articolul 60 alineatul (6) din Legea CPAS, CBI consideră că acestea nu adaugă nimic la LCH în ceea ce privește definițiile SIEG suplimentare sau specifice care s-ar aplica numai unor spitale publice precum spitalele IRIS.
The complainants consider this to be an indication that no such missions currently exist but would be defined in the future.
De asemenea, reclamanta susține că misiunea socială suplimentară pare să cuprindă doar un volum mai mare de servicii sociale decât cel asigurat de alte spitale, pe care îl califică drept „misiunea socială de bază (comună spitalelor publice și private)”.
With respect to the requirements of Article 60(6) of the Loi CPAS, CBI considers that these add nothing to the LCH in terms of definition of any additional or specific SGEI that would only apply to public hospitals such as the IRIS-H.
CBI consideră că acest lucru nu este suficient pentru a considera că spitalele IRIS au o misiune socială suplimentară.
The complainants also argue that the additional social mission only appears to consist of a higher volume of social services than that provided by other hospitals and which they refer to as a ‘basic social mission (common to public and private hospitals)’.
În plus, în ceea ce privește problema dacă aceste servicii au un caracter economic, CBI susține că simplul fapt că aceste servicii sunt furnizate cu titlu gratuit nu le privează de caracterul lor economic.
CBI is of the opinion that this is insufficient to consider that the IRIS-H have an additional social mission.
În cele din urmă, CBI consideră că serviciile sociale suplimentare nu pot fi disociate de un serviciu vast de acordare de îngrijiri medicale, care are în mod clar un caracter economic intrinsec, întrucât acesta nu a fost niciodată pus sub semnul îndoielii.
Furthermore, with regard to the question whether these services are economic in nature they argue that the fact that these services are provided free of charge does not make them non-economic.
Potrivit CBI, misiunea universală de a acorda îngrijiri medicale se aplică atât spitalelor private, cât și spitalelor publice.
Finally, CBI considers that the additional social services are inseparable from a broader healthcare service which is itself indubitably economic in nature as this has never been put into doubt.
În opinia sa, nu ar trebui să existe nicio diferență între spitalele publice și cele private în ceea ce privește tratarea „pacienților sociali”, indiferent dacă este vorba de situații de urgență sau de „post-urgență”.
According to CBI, the mission of universal care exists both for public hospitals and for private hospitals.
În acest context, CBI face referire la o hotărâre a Tribunalului de Primă Instanță din Bruxelles [120] privind ajutorul medical de urgență [121] acordat străinilor aflați în situație de ședere ilegală în Belgia (denumiți în continuare „migranții fără acte de identitate”), care ar demonstra că, în acest context, un astfel de ajutor poate fi acordat atât de spitalele publice, cât și de cele private.
In their view, there would be no difference between public hospitals and private hospitals with regard to the treatment of ‘social patients’, whether in an ‘emergency’ or ‘post emergency’ situation.
CBI adaugă că, în conformitate cu un document [122] din 2004 al Mutualités Chrétiennes [123], spitalele private acordă îngrijiri medicale la mai mult de 60 % din „pacienții sociali” din regiunea Bruxelles-Capitală.
In this context, CBI refers to a judgment of the Brussels Court of First Instance [120] concerning urgent medical aid [121] for foreigners living illegally in Belgium (hereinafter ‘undocumented migrants’) which would demonstrate that in this context such aid can be provided by both public and private hospitals.
De asemenea, reclamanta consideră că nicio misiune suplimentară nu este impusă de Legea CPAS, de planurile strategice ale IRIS sau de convențiile referitoare la „domiciliul de sprijin” [124].
The CBI adds that according to a February 2004 publication [122] of the Mutualités Chrétiennes [123], the private hospitals treat more than 60 % of ‘social patients’ in the Brussels Capital Region.
În ceea ce privește „misiunea de a acorda îngrijiri în locații multiple”, CBI consideră că formularea exactă a obligației de a oferi îngrijiri spitalicești complete „în locații multiple” nu a fost încă explicată, nici măsura în care această obligație impune costuri suplimentare spitalelor IRIS.
The complainants also consider that no additional mission is laid down in the Loi CPAS, in the strategic IRIS plans nor in ‘domicile de secours’ conventions [124].
În ceea ce privește misiunea socială suplimentară, CBI este de opinie că articolul 57 din Legea CPAS nu impune obligații suplimentare spitalelor IRIS și că, în orice caz, acestea nu sunt definite în mod inteligibil (nu mai mult decât planurile strategice ale IRIS sau convențiile referitoare la „domiciliul de sprijin”).
As regards the ‘multi-site mission’, CBI considers that it is still not explained what the obligation to offer complete ‘multi-site’ hospital care activities comprises, nor to what extent this obligation imposes additional burdens on the IRIS-H.
În ceea ce privește problema unei definiri precise a parametrilor de compensare, CBI subliniază că, potrivit autorităților belgiene, spitalele IRIS îndeplinesc o misiune specifică distinctă de cea a spitalelor private, și că această misiune specifică nu este definită în LCH, ci se bazează pe un temei juridic diferit.
As regards the additional social mission, CBI is of the opinion that Article 57 of the Loi CPAS does not create additional obligations with respect to the IRIS-H and, in any case, does not define them in an intelligible manner (no more than the strategic IRIS plans or the ‘domicile de secours’ conventions).
Potrivit CBI, este exclus în mod explicit faptul că LCH ar putea defini parametrii de compensare aferenți uneia sau mai multor misiuni de serviciu public pe care nu le prevede.
With regard to the question of a clear definition of the compensation parameters CBI points out that, according to the Belgian authorities, the IRIS-H perform a specific mission distinct from that of private hospitals and that specific mission is not defined in the LCH but has another legal basis.
În plus, CBI observă că nu există nicio corelare între temeiurile juridice menționate pentru misiunile specifice în cauză și mecanismele de compensare.
According to CBI, it is clearly excluded that the LCH can establish the compensation parameters with respect to one or more public service mission(s) for which the LCH does not provide.
Reclamanta observă că, aparent, nu se face nicio distincție între deficitele care rezultă din costurile misiunilor specifice menționate și cele care decurg din costurile misiunii de bază.
In addition, CBI notes that there is no correspondence between the claimed legal bases for the specific missions in question and the compensation mechanisms.
În cele din urmă, CBI se referă la o serie de avize date de Inspection belge des finances, care concluzionează că este imposibil să se monitorizeze modul de utilizare a subvențiilor speciale acordate în temeiul Ordonanței din 13 februarie 2003, deoarece această ordonanță nu precizează sarcinile de interes comunal pentru care aceste subvenții sunt acordate.
The complainants observe that it seems that no distinction is made between deficits resulting on the one hand from the costs of the claimed specific missions and on the other hand those resulting from the costs of the basic mission.
De asemenea, CBI repetă afirmațiile formulate anterior potrivit cărora nu s-a luat nicio măsură pentru a evita supracompensarea.
Finally, CBI makes reference to a series of opinions by the Belgian Inspectorate of Finance which concluded that it was impossible to monitor the use of the special subsidies awarded on the basis of the Ordonnance of 13 February 2003 because that Ordonnance did not specify the tasks of communal interest for which these subsidies were granted.
Aceasta adaugă că, în lipsa unei definiri precise a misiunilor specifice efectuate de spitalele IRIS, este imposibil să se determine care activități ar trebui sau nu să facă obiectul unei compensări.
CBI also repeats its previous assertions that there are no measures to avoid overcompensation.
Prin urmare, în opinia CBI, este imposibil să se verifice existența unui mecanism de monitorizare care să permită evitarea supracompensărilor.
They add that in the absence of a precise definition of the specific missions performed by the IRIS-H, it is impossible to say what activities should be subject to compensation or not.
În cele din urmă, CBI constată că, deși perenitatea spitalelor publice este evocată în acordul de cooperare din 19 mai 1994, documentul nu prevede o astfel de misiune și nu reprezintă o mandatare.
In CBI's view, it is consequently impossible to verify the existence of a monitoring mechanism to avoid overcompensations.
În special, CBI consideră că acest acord nu cuprinde niciun indiciu că o comună sau un oraș trebuie să dispună de un spital public pe teritoriul său și că acesta nu prevede norme privind programarea serviciilor spitalicești în Belgia care implică prestarea unui serviciu în cadrul unui spital public.
Finally, CBI points out that while the pérennité of the public hospitals is cited in the cooperation agreement of 19 May 1994, this document does not define such a mission and does not constitute an entrustment.
Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP), unul din reclamanții inițiali (a se vedea considerentul 1), precizează în observațiile sale cu privire la decizia de inițiere a procedurii că toate spitalele belgiene, indiferent de statutele sau de proprietarii acestora, sunt obligate prin lege să exercite o misiune de interes general.
In particular, according to CBI this agreement would in no way indicate that a municipality or a city must have a public hospital on its territory and would also not lay down any rule for hospital service programming in Belgium requiring the operation of a service in a public hospital.
În acest context, ABISP se referă la articolul 2 din LCH [125].
The Association bruxelloise des institutions de soins privées (ABISP), one of the initial complainants (see recital 1), notes in its comments on the opening decision that all Belgian hospitals, regardless of their bylaws (statuts) or owners, are required by law to fulfil a mission of general interest.
În cele din urmă, ABISP reamintește că și-a retras plângerea.
In this context, ABISP makes reference to Article 2 of the LCH [125].
Zorgnet Vlaanderen reprezintă peste 500 de furnizori de servicii de îngrijire flamanzi (cum ar fi spitale generale, instituții de îngrijiri psihiatrice și cămine pentru pensionari).
Finally, ABISP recalls that it has withdrawn its complaint.
În observațiile sale privind decizia de inițiere a procedurii, Zorgnet Vlaanderen subliniază faptul că toate spitalele belgiene, indiferent dacă sunt publice sau private, sunt supuse acelorași obligații de serviciu public în temeiul LCH.
Zorgnet Vlaanderen represents over 500 Flemish care providers (such as general hospitals, psychiatric care institutions, and nursing homes).
Mai mult, aceasta observă faptul că LCH nu definește condițiile referitoare la forma juridică (organism public sau privat) necesară pentru ca o instituție să fie recunoscută ca spital.
In its observations on the opening decision, Zorgnet Vlaanderen emphasises that all Belgian hospitals, whether they are public or private, fulfil the same public service obligations in the framework of the LCH.
În plus, Zorgnet Vlaanderen observă că definiția obligațiilor de serviciu public a spitalelor nu face referire la o specificitate regională.
In addition, Zorgnet Vlaanderen points out that the LCH does not set out any conditions regarding the legal form (i.e. public or private) to be recognised as a hospital.
În sfârșit, aceasta susține că spitalele din Flandra și din regiunea Bruxelles-Capitală nu îndeplinesc o misiune socială diferită.
Furthermore, Zorgnet Vlaanderen observes that the definition of the public service obligations of the hospitals does not refer to a regional specificity.
Union nationale des cliniques psychiatriques privées (UNCPSY) este federația clinicilor de psihiatrie private din Franța.
Finally, Zorgnet Vlaanderen claims that hospitals in Flanders and in the Brussels Capital Region do not perform a different social task.
În observațiile sale privind decizia de inițiere a procedurii, UNCPSY susține că, pentru a stabili dacă finanțarea publică nu depășește costul net al serviciului public, acest cost net nu poate fi nelimitat.
The Union Nationale des Cliniques Psychiatriques Privées (UNCPSY) is the federation of private psychiatric clinics in France.
Mai mult, în opinia sa, o astfel de evaluare trebuie să țină cont de calitatea gestionării prestatorului de servicii.
In its comments on the opening decision, UNCPSY argues that for the check of whether the public funding does not exceed the net costs of the public service, this net cost cannot be without a limit and cannot ignore whether or not the service provider is well managed.
În acest context, UNCPSY este de opinie că Comisia ar trebui să compare spitalele publice și private pentru a stabili dacă ajutorul este proporțional în sensul articolului 106 alineatul (2) din TFUE.
In this context, UNCPSY is of the opinion that the Commission should compare public and private hospitals to determine whether or not the aid is proportionate within the meaning of Article 106(2) TFEU.
În acest context, Comisia remarcă faptul că observațiile UNCPSY sunt în contradicție cu concluzia la care a ajuns Tribunalul la punctul 300 din hotărârea sa din 7 noiembrie 2012 (T-137/10), conform căreia eficiența economică a unei întreprinderi în prestarea SIEG nu face parte din evaluarea efectuată în temeiul articolului 106 alineatul (2) din TFUE cu privire la compatibilitatea finanțării publice primite de societate în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat (a se vedea, în acest sens, considerentul 63).
In this context, the Commission observes that UNCPSY's comments run counter to the GC's conclusion in paragraph 300 of its judgment of 7 November 2012 (T-137/10) that economic efficiency of an undertaking in supplying the SGEI is not a criterion for the assessment under Article 106(2) TFEU of the State aid compatibility of the public funding which this undertaking receives (see in this respect recital 63).
OBSERVAȚII PREZENTATE DE REGATUL BELGIEI
COMMENTS FROM THE KINGDOM OF BELGIUM
Observațiile Belgiei privind decizia de inițiere a procedurii
Comments from Belgium on the opening decision
În răspunsul la decizia Comisiei din 1 octombrie 2014, în special cu privire la considerentul 17 din decizia respectivă, autoritățile belgiene menționează că intervențiile financiare ale regiunii Bruxelles-Capitală (și anume, subvențiile speciale pentru o sumă maximă de 10 milioane EUR pe an) și ale FRBRTC au constituit transferuri financiare acordate numai comunelor, nu și spitalelor IRIS.
In their reply to the Commission's decision of 1 October 2014 and in particular to recital 17 of that decision, the Belgian authorities note that the financial interventions by the Brussels Capital Region (i.e. the special subsidies of up to EUR 10 million per year) and by the FRBRTC were financial transfers granted to the municipalities only and not to the IRIS-H.
Drept urmare, autoritățile belgiene consideră că este vorba despre transferuri financiare între autorități publice care nu intră în domeniul de aplicare a articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
As a result, the Belgian authorities consider these were financial transfers between public authorities which are not covered by Article 107(1) TFEU.
Potrivit autorităților belgiene, nici regiunea Bruxelles-Capitală, nici FRBRTC nu au acordat ajutor spitalelor IRIS.
According to the Belgian authorities, neither the Brussels Capital Region nor the FRBRTC has granted aid to the IRIS-H.
Acestea consideră că transferurile au avut loc în cadrul sferelor de competență ale regiunii în ceea ce privește finanțarea generală a comunelor, destinate să le permită acestora din urmă să își îndeplinească misiunile de interes general, în special misiunile CPAS.
Instead, they consider that these transfers were made as part of the Region's competence for the general financing of the municipalities, which enables the latter to fulfil their common interest missions, including the missions of the CPAS.
În acest context, trimiterile reclamanților la avizele Inspectoratului finanțelor se referă numai la regiunea Bruxelles-Capitală și la comune, dar nu și la spitalele IRIS.
In this context, the complainant's reference to the opinions of the Inspectorate of Finance only concerns the Brussels Capital Region and the municipalities but not the IRIS-H.
În cele din urmă, autoritățile belgiene susțin că, în temeiul Legii speciale din 8 august 1980 privind reformele instituționale și al avizului Consiliului de Stat belgian [126], regiunea Bruxelles-Capitală poate finanța doar comunele, nu și spitalele IRIS, întrucât finanțarea unor misiuni spitalicești specifice nu intră în sfera de competență a regiunii.
Finally, the Belgian authorities argue that on the basis of the Special Law of 8 August 1980 on institutional reforms and the Opinion of the Belgian Council of State [126], the Brussels Capital Region can only finance the municipalities and not the IRIS-H since financing specific hospital missions does not fall within the Region's competences.
În ceea ce privește îndoielile exprimate în considerentul 26 din decizia de inițiere a procedurii, autoritățile belgiene explică diferența dintre cerința de la articolul 60 alineatul (6) din Legea CPAS, pe de o parte, și posibilitățile de a închide un spital public prin mecanismul de programare spitalicească, pe de altă parte.
With respect to the doubt expressed in recital 26 of the opening decision, the Belgian authorities clarify the difference between, on the one hand, the requirement of Article 60(6) Loi CPAS and the possibilities for a public hospital to close down with the hospital programming mechanism, on the other hand.
În opinia acestora, articolul 60 alineatul (6) din Legea CPAS [127] stabilește condițiile care trebuie respectate pentru a permite unui CPAS să fondeze un spital.
According to them, Article 60(6) Loi CPAS [127] lays down the conditions that need to be fulfilled for a CPAS to be able to establish a hospital.
Un CPAS trebuie să verifice, în special, dacă un astfel de spital este cu adevărat necesar, având în vedere necesitățile regiunii, în special nevoile medico-sociale, și prezența unor infrastructuri similare.
In particular, a CPAS must analyse whether there is a genuine need for such a hospital taking into account the needs of the area, including the medico-social needs, and the presence of similar facilities.
Autoritățile belgiene subliniază, de asemenea, că mecanismul de programare spitalicească constă în stabilirea, de către guvernul federal, a numărului maxim de paturi de spital pe regiune.
The Belgian authorities further point out that the hospital programming mechanism consists of determining the maximum number of hospital beds per Region by the Federal Government who bases its decision solely on the hospital needs identified without taking into account the level of social needs in each area [128].
Guvernul federal își întemeiază decizia exclusiv pe nevoile spitalicești identificate fără a lua în considerare nivelul nevoilor sociale din fiecare regiune [128].
They explain that for the Brussels Capital Region, the maximum number of hospital beds is determined for the region as a whole and not for each of the 19 municipalities separately.
Autoritățile belgiene explică faptul că, în regiunea Bruxelles-Capitală, numărul maxim de paturi de spital se stabilește pentru întreaga regiune și nu în mod individual, pentru fiecare dintre cele 19 comune.
In contrast, each of the 19 CPAS in the Brussels Capital Region determined autonomously for their municipality whether or not to establish a hospital based on the local needs.
În schimb, fiecare dintre cele 19 CPAS-uri din regiunea Bruxelles-Capitală decide în mod autonom dacă să fondeze sau nu un spital pe teritoriul comunei sale, în funcție de nevoile locale.
The Belgian authorities also explained that the closure of a public hospital or its transfer to a private sector partner are not dealt with formally or specifically in the LCH or the Loi CPAS [129].
Autoritățile belgiene au explicat, de asemenea, că închiderea unui spital public sau transferul acestuia către un partener din sectorul privat nu sunt, în mod oficial sau specific, reglementate de LCH sau de Legea CPAS [129].
However, according to the Belgian authorities the case law of the Belgian Council of State has clarified the arrangements and conditions for the closure and/or the transfer of institutions set up by a CPAS.
Cu toate acestea, potrivit autorităților belgiene, jurisprudența Consiliului de Stat belgian a clarificat modalitățile și condițiile de închidere și/sau de transfer al unor unități create de un CPAS.
In its judgment 113.428 of 9 December 2002, the Council of State ruled that the transfer of a convalescent home belonging to a CPAS to a private operator was to be annulled.
În hotărârea nr.
In particular, the Council of State found that the need to provide medico-social services also had to be assessed before a decision was taken to close or transfer an establishment.
113.428 din 9 decembrie 2002, Consiliul de Stat a dispus anularea transferului unui centru de recuperare care aparținea unui CPAS către un operator privat.
That assessment must take due account of the assessment made when the establishment was created and hence of any changes that had occurred since the decision to create the establishment.
Acesta a considerat, în special, că era necesar, de asemenea, să se evalueze necesitatea de a furniza servicii medico-sociale înainte de a lua decizia de a închide sau de a transfera o unitate.