natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Directive 2009/138/EC establishes a risk-based solvency regime for insurance and reinsurance undertakings in the Union.
Directiva 2009/138/CE stabilește un regim de solvabilitate bazat pe riscuri pentru întreprinderile de asigurare și de reasigurare din Uniune.
In accordance with Article 311 of Directive 2009/138/EC the Commission may also adopt delegated acts provided for in that Directive prior to the date of its application.
În conformitate cu articolul 311 din Directiva 2009/138/CE, Comisia poate, de asemenea, să adopte acte delegate prevăzute în directiva respectivă înainte de data aplicării acesteia.
Article 172 of Directive 2009/138/EC relates to equivalence of the solvency regime of a third country or jurisdiction applied to reinsurance activities of undertakings with their head office in that third country.
Articolul 172 din Directiva 2009/138/CE se referă la echivalența regimului de solvabilitate al unei țări terțe sau al unei jurisdicții aplicat activităților de reasigurare ale întreprinderilor care își au sediul central în respectiva țară terță.
A positive equivalence determination allows reinsurance contracts concluded with undertakings having their head office in that jurisdiction to be treated in the same manner as reinsurance contracts concluded with undertakings authorised in accordance with that Directive.
O determinare pozitivă a echivalenței permite tratarea contractelor de reasigurare încheiate cu întreprinderi care își au sediul central în țara terță respectivă în același mod ca și contractele de reasigurare încheiate cu întreprinderi autorizate în conformitate cu această directivă.
Paragraph 4 of Article 172 of Directive 2009/138/EC provides for a determination of fixed-duration temporary equivalence for third countries or jurisdictions whose reinsurance solvency regimes meet certain criteria.
Articolul 172 alineatul (4) din Directiva 2009/138/CE prevede determinarea echivalenței temporare pe o anumită durată pentru țările terțe sau jurisdicțiile ale căror regimuri de solvabilitate în materie de reasigurări îndeplinesc anumite criterii.
A determination of temporary equivalence is valid until 31 December 2020 with possibility of renewal for a maximum of one year, as laid down in Article 172(5).
Determinarea echivalenței temporare este valabilă până la 31 decembrie 2020, cu posibilitatea de prelungire pentru o perioadă de maximum un an, astfel cum se prevede la articolul 172 alineatul (5).
A positive equivalence determination allows such groups, when deduction and aggregation is authorised as the consolidation method for their group reporting, to take into account the calculation of capital requirements and available capital (own funds) under the rules of the non-Union jurisdiction rather than calculating them on the basis of Directive 2009/138/EC, for the purposes of calculating the group solvency requirement and eligible own funds.
O determinare pozitivă a echivalenței permite acestor grupuri, atunci când sunt autorizate să utilizeze deducerea și agregarea ca metodă de consolidare pentru raportarea la nivel de grup, să ia în considerare calcularea cerințelor de capital și a capitalului disponibil (fonduri proprii) în temeiul normelor de competență ale țării terțe în cauză, mai degrabă decât în temeiul Directivei 2009/138/CE, în scopul calculării cerințelor de solvabilitate la nivel de grup și a fondurilor proprii eligibile.
Paragraph 5 of Article 227 of Directive 2009/138/EC provides for a determination of fixed-duration provisional equivalence for third countries or jurisdictions whose insurance solvency regimes meet certain criteria.
Articolul 227 alineatul (5) din Directiva 2009/138/CE prevede o determinare a echivalenței provizorii pe o anumită durată pentru țările terțe sau jurisdicțiile ale căror regimuri de solvabilitate în materie de asigurări îndeplinesc anumite criterii.
A determination of provisional equivalence is valid for a period of 10 years with possibility of renewal.
Determinarea echivalenței provizorii este valabilă pentru o perioadă de zece ani, cu posibilitatea de prelungire.
A number of criteria are to be considered to assess temporary equivalence under Article 172(4) of Directive 2009/138/EC and provisional equivalence under Article 227(5) of Directive 2009/138/EC.
La evaluarea echivalenței temporare în conformitate cu articolul 172 alineatul (4) din Directiva 2009/138/CE și a echivalenței provizorii în conformitate cu articolul 227 alineatul (5) din Directiva 2009/138/CE trebuie să fie luate în considerare o serie de criterii.
Those criteria include certain common requirements, particularly concerning the solvency regime in place and the powers resources and responsibilities of the supervisor.
Aceste criterii includ anumite cerințe comune, în special în ceea ce privește regimul de solvabilitate în vigoare și competențele, resursele și responsabilitățile supraveghetorului.
Other criteria are different for the two types of equivalence, in particular those concerning the convergence towards an entirely equivalent regime, the exchange of information with supervisory authorities, and professional secrecy.
Alte criterii sunt diferite pentru cele două tipuri de echivalență, în special în ceea ce privește convergența către un regim pe deplin echivalent, schimbul de informații cu autoritățile de supraveghere și secretul profesional.
A comprehensive licencing regime exists for authorisation of insurers.
Standardele în materie de guvernanță, gestionare a riscurilor și publicare sunt stabilite parțial în orientările privind supravegherea elaborate de Agenția pentru servicii financiare a Japoniei (JFSA).
To carry out the business of reinsurance in Japan, a non-life insurance license is necessary.
Orientările privind supravegherea nu au forță de lege, însă sunt monitorizate îndeaproape de către JFSA, care are competența de a impune măsuri de remediere în cazul în care consideră că acestea sunt necesare.
Governance, risk management and disclosure standards are partly laid down in Supervisory Guidelines of Japan Financial Services Agency (JFSA).
În martie 2015, Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale (EIOPA) a prezentat Comisiei, în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului [2], un aviz privind sistemul de reglementare și de supraveghere a întreprinderilor de asigurare și reasigurare în vigoare în Japonia.
Supervisory Guidelines do not have the force of law, but are closely monitored by the JFSA, which has the power to impose remedial actions if it deems them appropriate.
Ulterior, EIOPA a acordat, de asemenea, asistență Comisiei și a transmis informații suplimentare cu privire la evaluarea sectorului asigurărilor din Japonia, în temeiul articolului 227 alineatul (5) din Directiva 2009/138/CE.
In March 2015, the European Insurance and Occupational Pensions Authority (EIOPA) delivered advice according to Article 33(2) of Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council [2] to the Commission on the regulatory and supervisory system for reinsurance and insurance undertakings in force in Japan.
Comisia și-a întemeiat evaluarea pe informațiile furnizate de EIOPA.
Subsequently, EIOPA has also assisted the Commission and provided further input with regard to the assessment of the Japanese insurance sector under Article 227(5) of Directive 2009/138/EC.
Japonia dispune de o autoritate de supraveghere independentă în domeniul asigurărilor, JFSA, care are competențele și resursele necesare pentru îndeplinirea sarcinilor care îi revin.
The Commission has based its assessment on the information provided by EIOPA.
În 2013, JFSA avea aproximativ 100 de angajați cu normă întreagă, care îndeplineau sarcini de supraveghere în domeniul asigurărilor, un număr de angajați fiind pus la dispoziție de alte departamente ale organizației.
Japan has an independent insurance supervisor, the JFSA, with the necessary powers and resources to carry out its tasks.
Competențele de investigare includ efectuarea de inspecții la fața locului, iar printre sancțiuni se numără ordinele administrative, care pot consta chiar în retragerea licenței și aplicarea de sancțiuni individuale.
In 2013 the JFSA had about 100 staff dedicated full-time to insurance supervision, with others available from elsewhere in the organisation.
JFSA poate, de asemenea, să prezinte dosare procurorilor.
Investigative powers include on-site inspections, and sanctions include administrative orders going as far as license withdrawal and individual sanctions.
Asigurătorii și reasigurătorii trebuie să transmită rapoarte cuprinzătoare către JFSA, aceasta dispunând de competențe ample de restructurare sau lichidare a asigurătorilor și reasigurătorilor aflați în dificultate, care au fost utilizate efectiv pentru a soluționa cazurile unor asigurători de viață aflați în dificultăți grave în cursul ultimelor decenii.
JFSA can also submit files to public prosecutors.
JFSA a încheiat o serie de acorduri de cooperare cu alte autorități de supraveghere din întreaga lume.
Insurers and reinsurers must submit extensive reporting material to the JFSA, and the JFSA has wide-ranging powers to restructure or wind-up insurers and reinsurers in difficulties, which were used effectively to deal with a number of life insurers in severe difficulties during the recent decades.
Începând cu 2011, acesta este semnatară a Memorandumului multilateral de înțelegere privind schimbul de informații între autoritățile de supraveghere în domeniul asigurărilor, elaborat de Asociația internațională a organismelor de supraveghere a asigurărilor.
The JFSA has a number of cooperation arrangements in place with other supervisors around the world.
JFSA a încheiat o serie de acorduri de cooperare bilaterale sau multilaterale cu alte autorități de supraveghere, inclusiv cu mai multe autorități de supraveghere din Uniune.
Since 2011, it is a signatory to the International Association of Insurance Supervisors Multilateral Memorandum of Understanding on exchange of information between insurance supervisors.
Angajații JFSA fac obiectul unor cerințe stricte privind respectarea secretului profesional.
It has a number of bilateral or multilateral cooperation agreements in place with other supervisors, including several supervisors in the Union.
Normele și practicile JFSA protejează în mod adecvat informațiile confidențiale furnizate de autoritățile de supraveghere din străinătate.
JFSA staff are subject to stringent professional secrecy requirements.
Toți actualii sau foștii angajați ai JFSA sunt obligați să păstreze confidențialitatea oricăror informații pe care le primesc în cursul exercitării atribuțiilor lor.
JFSA rules and practices adequately protect confidential information provided by foreign supervisors.
Divulgarea neautorizată a informațiilor poate conduce la sancțiuni disciplinare, anchete penale și pedepse.
All present or former JFSA staff are required to keep confidential any information which they receive in the course of their duties.
Informațiile care au fost primite de la autoritățile de supraveghere din străinătate și care au fost clasificate ca fiind confidențiale sunt tratate în mod corespunzător și vor fi utilizate numai în scopurile stabilite de comun acord cu autoritatea de supraveghere în cauză.
Unauthorised disclosure can result in disciplinary sanctions, criminal investigations and punishment.
Atât pentru societățile de asigurări de viață, cât și pentru societățile de asigurări generale, evaluarea activelor se efectuează în conformitate cu principiile contabile general acceptate din Japonia.
Information received from foreign supervisors and indicated as confidential is treated accordingly, and will only be used for the purposes agreed with the foreign supervisor.
Majoritatea activelor, însă nu toate, sunt evaluate la valoarea justă.
The valuation of assets for both life and non-life insurance companies is done in accordance with Japanese Generally Accepted Accounting Principles.
În anumite circumstanțe, unele clase de active (cum ar fi obligațiunile și împrumuturile) sunt evaluate la valoarea lor contabilă.
Most but not all assets are valued at fair value.
Atunci când activele sunt evaluate la costul istoric, cea mai mare parte a câștigurilor și a pierderilor nerealizate sunt luate în considerare pentru determinarea fondurilor proprii disponibile.
Under certain circumstances, some assets classes (such as bonds and loans) are valued at book value.
Rezervele tehnice ale asigurărilor de viață și ale asigurărilor generale pe termen lung sunt actualizate.
When assets are valued at historical cost, most of the unrealised gains and losses are taken into account for determining the available own funds.
Rata de actualizare care urmează a fi utilizată pentru actualizarea rezervelor tehnice este stabilită periodic de JFSA.
Technical provisions of life and long term non-life are discounted.
Începând de la data contractului, rezervele tehnice pot fi reevaluate doar în sensul creșterii (acestea nu sunt niciodată evaluate sub valoarea determinată la data contractului).
The discount rate that is to be used for discounting the technical provisions is periodically set by the JFSA.
Prin urmare, nu se ia în considerare evoluția pieței și a altor factori care ar duce la o scădere a rezervelor tehnice (cum ar fi creșterea ratelor dobânzii).
Starting from the contract date onwards, technical provisions can only be reassessed upwards (they are never valued below the value determined at contract date).
Întreprinderile de asigurare au, de asemenea, obligația de a efectua, în fiecare exercițiu fiscal, o analiză a fluxului de numerar viitor din perspectiva caracterului adecvat al rezervelor tehnice și, în cazul în care este necesar, de a acumula rezerve suplimentare.
So market and other developments that would result in a decrease in technical provisions (such as an increase in interest rates), are disregarded.
Atât pentru societățile de asigurări de viață, cât și pentru cele de asigurări generale, intervenția autorităților de supraveghere poate fi declanșată de trei praguri diferite, definite ca rate diferite ale marjei de solvabilitate (Solvency Margin Ratios – SRM), rata marjei de solvabilitate fiind exprimată ca raportul dintre valoarea dublă a fondurilor proprii și cerința de capital denumită „risc total” (Total Risk).
Insurance undertakings are also required to carry out future cash flow analysis at every fiscal year from the perspective of the appropriateness of technical provisions and, where deemed necessary, to accumulate additional reserves.
Indicatorul „risc total” acoperă riscurile de subscriere, riscurile aferente ratei dobânzii și pieței, riscul operațional și riscul de catastrofă.
For both life and non-life undertakings, supervisory intervention can be triggered by three different thresholds, defined as different ‘Solvency Margin Ratios’ (SRM), expressed as a ratio of double the own funds divided by a capital requirement named the ‘Total Risk’.
Modelele interne sunt acceptate pentru riscurile de catastrofă și de garanții minime.
The ‘Total Risk’ metric covers underwriting risks, interest rate and market risks, operational risk and the catastrophe risk.
JFSA are competența de a impune anumite măsuri de remediere, chiar dacă nu a fost depășit pragul maxim de intervenție pentru autoritățile de supraveghere (SRM mai mare de 200 %), de exemplu prin impunerea obligației ca asigurătorii să adopte măsuri în vederea îmbunătățirii rentabilității lor, a riscului de credit, de stabilitate sau de lichiditate.
Internal models are accepted for catastrophe and minimum guarantee risks.
În cazul în care SRM este sub 0 %, JFSA poate ordona suspendarea totală sau parțială a activității.
The JFSA has the power to impose certain remedial measures even if the highest threshold for supervisory intervention (SRM above 200 %) is not breached, for instance by requiring insurers to adopt measures in order to improve their profitability, credit risk, stability or liquidity risk.
Asigurătorii japonezi sunt obligați să își gestioneze riscurile în mod individual și cuprinzător, prin intermediul unui plan de gestionare a riscurilor la nivel de întreprindere.
When the SRM is below 0 %, the JFSA may order the total or partial suspension of the business.
Aceștia trebuie să realizeze, în mod sistematic și cuprinzător, o gestionare adecvată a riscurilor.
Via an enterprise risk management plan Japanese insurers are required to manage risks individually and comprehensively.
Acest lucru presupune, printre altele, să se stabilească dacă sunt abordate riscurile relevante, să se verifice obiectivitatea și caracterul adecvat al standardelor de cuantificare și să se analizeze caracterul adecvat al capitalului viitor, ținând seama de aspectele legate de strategiile de afaceri pe termen mediu și lung, cât și de mediul de afaceri.
Insurers are required to conduct appropriate risk management in a systematic and comprehensive manner.
JFSA le impune, de asemenea, asigurătorilor să efectueze o evaluare proprie a riscurilor și a solvabilității și să prezinte rezultatele acesteia Consiliului de administrație.
This includes looking at whether relevant risks are addressed, verifying the objectivity and appropriateness of the standards for quantification, and analysing future capital adequacy in the light of matters related to medium and long-term business strategies and the business environment.
Asigurătorii din Japonia sunt obligați prin lege să transmită la JFSA rapoarte de activitate semestriale și anuale.
JFSA also requires insurers to carry out an Own Risk and Solvency Assessment and to report its results to the board of directors.
În plus, în fiecare an, asigurătorii au obligația de a întocmi anumite documente explicative și de a le pune la dispoziția publicului, la sediul lor central.
Japanese insurers are required by law to submit semi-annual and annual business reports to the JFSA.
Regimul de solvabilitate japonez evoluează.
In addition each year an insurer is required to prepare some explanatory documents and keep them available to the public at its head office.
În 2010 au fost introduse cerințe de solvabilitate la nivel de grup.
The Japanese solvency regime is evolving.
De la începutul evaluării echivalenței sistemului de supraveghere japonez în conformitate cu articolul 172 din Directiva 2009/138/CE, efectuate de EIOPA în 2011, Japonia a inițiat reforme care îi vor îmbunătăți regimul de solvabilitate.
Group-level solvency requirements were introduced in 2010.
În 2011, 2012 și 2014 au fost elaborate mai multe rapoarte și au fost efectuate teste pe teren privind întocmirea unui bilanț pe baza evaluărilor economice.
Since the start of the equivalence assessment of the Japanese supervisory system in relation to Article 172 of Directive 2009/138/EC in 2011 by EIOPA, Japan is engaged in reforms which will improve its solvency regime.
Analiza în curs a unor amendamente îndreptățește convingerea că viitoarele evoluții ale regimului de solvabilitate din Japonia vor duce la sporirea convergenței cu Directiva 2009/138/CE.
Several reports and field tests have been carried out in 2011, 2012 and 2014 on a balance sheet based on economic valuations.
În urma acestei evaluări, regimul de solvabilitate din domeniul asigurărilor și reasigurărilor din Japonia ar trebui să fie considerat ca îndeplinind criteriile de echivalență temporară prevăzute la articolul 172 alineatul (4) din Directiva 2009/138/CE, și de echivalență provizorie, prevăzute la articolul 227 alineatul (5) din Directiva 2009/138/CE.
Amendments under consideration give reasons to believe that future evolutions of the Japanese solvency regime will produce enhanced convergence with Directive 2009/138/EC.
Perioada de echivalență temporară stabilită prin prezenta decizie trebuie să se încheie la 31 decembrie 2020, în conformitate cu articolul 172 alineatul (5) din Directiva 2009/138/CE.
Following this assessment, the insurance and reinsurance solvency regime of Japan should be considered to meet the criteria for temporary equivalence laid down in Article 172(4) of Directive 2009/138/EC, and for provisional equivalence laid down in Article 227(5) of Directive 2009/138/EC.
Perioada de echivalență provizorie stabilită prin prezenta decizie ar trebui să fie de zece ani, în conformitate cu articolul 227 alineatul (6) din Directiva 2009/138/CE,
The period of the temporary equivalence determined by this Decision is to end on 31 December 2020, in accordance with Article 172(5) of Directive 2009/138/EC.
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
The period of the provisional equivalence determined by this Decision should be 10 years, in accordance with Article 227(6) of Directive 2009/138/EC,
Articolul 1
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Regimul de solvabilitate în vigoare din Japonia aplicabil activităților de reasigurare ale întreprinderilor care își au sediul în Japonia și care sunt reglementate de Legea privind activitățile de asigurare se consideră a fi temporar echivalent cu regimul prevăzut la titlul I din Directiva 2009/138/CE.
Article 1
Echivalența temporară menționată la primul paragraf se încheie la 31 decembrie 2020.
The solvency regime in force in Japan that applies to the reinsurance activities of undertakings with their head offices in Japan and regulated by the Insurance Business Act shall be considered as temporarily equivalent to the regime laid down in Title I of Directive 2009/138/EC.
Articolul 2
The temporary equivalence referred to in the first paragraph shall end on 31 December 2020.
Regimul de solvabilitate în vigoare din Japonia aplicabil activităților de asigurare ale întreprinderilor care își au sediul central în Japonia și care sunt reglementate de Legea privind activitățile de asigurare se consideră a fi, cu titlu provizoriu, echivalent cu regimul prevăzut la titlul I capitolul VI din Directiva 2009/138/CE.
Article 2
Echivalența provizorie menționată la primul paragraf se acordă pentru o perioadă de 10 ani, începând cu 1 ianuarie 2016.
The solvency regime in force in Japan that applies to the insurance activities of undertakings with their head offices in Japan and regulated by the Insurance Business Act shall be considered as provisionally equivalent to the regime laid down in Chapter VI of Title I of Directive 2009/138/EC.
Articolul 3
The provisional equivalence referred to in the first paragraph shall be granted for a period of 10 years from 1 January 2016.
Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Article 3
Adoptată la Bruxelles, 26 noiembrie 2015.
Done at Brussels, 26 November 2015.
Președintele
The President
Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 de instituire a Autorității europene de supraveghere (Autoritatea Europeană de Asigurări și Pensii Ocupaționale) de modificare a Deciziei nr. 716/2009/CE și de abrogare a Deciziei 2009/79/CE a Comisiei (JO L 331, 15.12.2010, p. 48).
OJ L 335, 17.12.2009, p. 1.
Regimul de solvabilitate japonez este prevăzut în Legea privind activitățile de asigurare și Ordonanța privind activitățile de asigurare, astfel cum a fost modificată ultima dată în 2010.
Regulation (EU) No 1094/2010 of the European Parliament and of the Council of 24 November 2010 establishing a European Supervisory Authority (European Insurance and Occupational Pensions Authority), amending Decision No 716/2009/EC and repealing Commission Decision 2009/79/EC (OJ L 331, 15.12.2010, p. 48).
Pentru autorizarea asigurătorilor există un regim cuprinzător de autorizații.
Council Decision (CFSP) 2016/318
Decizia (PESC) 2016/318 a Consiliului
On 5 March 2014, the Council adopted Decision 2014/119/CFSP [1].
La 5 martie 2014, Consiliul a adoptat Decizia 2014/119/PESC [1].
On 5 March 2015, the Council adopted Decision (CFSP) 2015/364 [2], which provided that the restrictive measures set out in Decision 2014/119/CFSP should apply until 6 March 2016 in respect of fourteen persons and until 6 June 2015 in respect of four persons.
La 5 martie 2015, Consiliul a adoptat Decizia (PESC) 2015/364 [2], prin care se prevedea că măsurile restrictive stipulate în Decizia 2014/119/PESC ar trebui să se aplice până la 6 martie 2016 în ceea ce privește paisprezece persoane și până la 6 iunie 2015 în ceea ce privește patru persoane.