natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See Commission Decision of 16 June 2004 on Dutch aid in favour of Akzo Nobel in order to minimise chlorine transports (Case N 304/2003), summary notice in OJ C 81, 2.4.2005, p. 4; see also Commission Decision of 20 December 2006 on Dutch aid for relocation of car dismantling company Steenbergen (Case N 575/2005), summary notice in OJ C 80, 13.4.2007, p. 1.
Regulamentul (CE) nr. 271/2008 al Comisiei din 30 ianuarie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 794/2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 82, 25.3.2008, p. 1).
Case C-119/05 Lucchini, EU:C:2007:434, paragraph 59.
Conform autorităților italiene, expertul nu a putut să stabilească valoarea care trebuia compensată și numai cu ajutorul unui expert suplimentar, numit de Consiliul de Stat prin ordonanța nr. 5897/2011 din 7 noiembrie 2011, s-a putut calcula o valoare specifică a compensației prin utilizarea „metodei inductive”, așa cum este recomandată de Consiliul de Stat prin ordonanța nr. 3244/2011 din 25 iulie 2011.
Ibid, paragraph 61.
Pe baza acestor calcule, experții au concluzionat că societatea CSTP a fost subcompensată numai pentru anul 1998 ca urmare a aplicării formulei prevăzute la articolul 11 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 (obligația în materie de tarife).
Opinion of 28 April 2005 in Joined Cases C-346/03 and C-529/03 Atzori, EU:C:2005:256, paragraph 198.
În consecință, Consiliul de Stat a emis hotărârea nr. 5649/2012 din 7 noiembrie 2012 de cuantificare a compensației suplimentare pe care regiunea era obligată să o plătească societății CSTP la valoarea de 4 951 838 EUR, care a reprezentat valoarea subcompensării pe care societatea a suferit-o în 1998, și a dispus efectuarea plății acestei sume până la 7 decembrie 2012.
Case T-384/08 Elliniki Nafpigokataskevastiki AE Chartofylakeiou v Commission, EU:T:2011:650, and Case T-565/08 Corsica Ferries v Commission, EU:T:2012:415, paragraphs 23, 114 and 120 to 131.
Plata sumei către societatea CSTP s-a efectuat de către regiune la 21 decembrie 2012.
See also, by analogy, Case C-111/10 Commission v Council, EU:C:2013:785, paragraph 44.
Obligațiile de serviciu public i-au fost atribuite societății CSTP de către regiune prin intermediul actului de concesiune din 1972/1973 și au fost reînnoite în fiecare an, până în anul 2003.
Case C-70/72 Commission v Germany, [1973] ECR 813, paragraph 13.
Faptul că, în cursul perioadei analizate, societății CSTP i-au fost impuse obligațiile de serviciu public, cum ar fi obligațiile în materie de tarife, rute, durate și opriri, poate fi dedus din următoarele documente:
Joined Cases C-278/92, C-279/92 and C-280/92 Spain v Commission, [1994] ECR I-04103, paragraph 75.
În primul rând, Comisia remarcă faptul că acea compensație suplimentară acordată societății CSTP se referă numai la anul 1998.
Case C-75/97 Belgium v Commission, [1999] ECR I-3671, paragraphs 64 and 65.
Societatea CSTP a admis că în acel an, în plus de presupusele sale obligații de serviciu public, s-a angajat și în activități comerciale, anume în servicii de închiriere.
Commission Regulation (EC) No 794/2004 of 21 April 2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty, OJ L 140, 30.4.2004, p. 1.
Dreptul la compensație se naște la data la care autoritățile competente iau această decizie […]”.
Commission Regulation (EC) No 271/2008 of 30 January 2008 amending Regulation (EC) No 794/2004 implementing Council Regulation (EC) No 659/1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty (OJ L 82, 25.3.2008, p. 1).
Comisia se referă, în această privință, la motivarea dezvoltată la considerentele 307-313 din Decizia 2011/3/UE din 24 februarie 2010 privind contractele de servicii publice de transport încheiate între Ministerul danez al Transporturilor și Danske Statsbaner [ajutor de stat C 41/08 (ex NN 35/08)] (JO L 7, 11.1.2011, p. 1).
On the basis of those calculations, the experts concluded that CSTP was undercompensated only for 1998 as a result of the application of the formula provided in Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 (i.e. tariff obligation).
În acest caz, ajutorul a fost plătit la 21 decembrie 2012, deci ar trebui să fie aplicate normele, principiile și criteriile de evaluare a compatibilității ajutorului de stat care sunt în vigoare la data la care Comisia adoptă propria decizie (a se vedea punctul 39 din respectiva hotărâre).
Accordingly, the Consiglio di Stato issued Judgment No 5649/2012 of 7 November 2012 quantifying the additional compensation the Region was obliged to pay to CSTP at EUR 4 951 838, which represented the amount of undercompensation it suffered in 1998, and ordered payment of this sum to take place by 7 December 2012.
În ceea ce privește compensația suplimentară pentru obligația de operare sau de transport – articolul 10 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 – experții au reiterat în mai multe rânduri în rapoartele lor faptul că cererile de compensare suplimentară ale societății CSTP nu au fost susținute de date justificative suficiente pentru a calcula în mod exact cuantumul acesteia.
Payment of that sum was made by the Region to CSTP on 21 December 2012.
În plus, regiunea a solicitat în mod repetat societății CSTP să furnizeze documente doveditoare ale actelor sau contractelor prin care s-au impus societății obligații de serviciu public pentru a se conforma hotărârii, dar, conform regiunii, societatea nu a răspuns niciodată acestor solicitări. și nici nu a furnizat dovada faptului că i-a solicitat regiunii să modifice condițiile prevăzute în contractele de concesiune în ceea ce privește rutele, duratele și tarifele, sau că regiunea a respins solicitările, în cazul în care a primit vreuna.
Commission Decision (EU) 2015/1075
Decizia (UE) 2015/1075 a Comisiei
on State aid SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN)
privind ajutorul de stat SA.35843 (2014/C) (ex 2012/NN)
implemented by Italy — Additional public service compensation for Buonotourist
pusă în aplicare de Italia – Compensații suplimentare pentru obligațiile de serviciu public pentru Buonotourist
(notified under document C(2015) 75)
[notificată cu numărul C(2015) 75]
By electronic notification of 5 December 2012, the Italian authorities notified, in accordance with Article 108(3) of the Treaty, the additional compensation awarded pursuant to a judgment by the Consiglio di Stato (Italy’s highest administrative court) to Buonotourist S.r.l.
Prin notificarea electronică din 5 decembrie 2012, autoritățile italiene au notificat, în conformitate cu articolul 108 alineatul (3) din tratat, compensația suplimentară acordată societății Buonotourist S.r.l.
(‘Buonotourist’), for the provision of passenger transport services by bus based on concessions granted by the Italian Region of Campania (‘the Region’) during the period 1996-2002 (‘the period under review’).
(denumită în continuare „Buonotourist”) conform hotărârii Consiliului de stat Consiglio di Stato (Curtea Supremă Administrativă din Italia), pentru prestarea de servicii de transport de călători cu autocarul, pe baza concesiunilor acordate de regiunea Campania („regiunea”) din Italia în timpul perioadei 1996-2002 („perioada analizată”).
The notification was registered under case number SA.35843 and from 13 December 2012 treated as a non-notified measure since, according to the information available to the Commission, the Region was not obliged to pay the additional compensation due to Buonotourist until 7 December 2012, that is, after the Italian government had notified the measure to the Commission, but before a Commission decision had been adopted.
Notificarea a fost înregistrată cu numărul de caz SA.35843 și, de la data de 13 decembrie 2012, a fost tratată ca o măsură nenotificată întrucât, conform informațiilor aflate la dispoziția Comisiei, regiunea nu a fost obligată să achite compensația suplimentară datorată Buonotourist până la data de 7 decembrie 2012, care este ulterioară datei la care guvernul italian a notificat măsura Comisiei dar anterioară datei de adoptare a deciziei de către Comisie.
By letter dated 20 February 2014, the Commission informed Italy that it had decided to initiate the procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty in respect of the aid (‘the opening decision’).
Prin scrisoarea din 20 februarie 2014, Comisia a informat Italia asupra deciziei sale de a iniția procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat în privința ajutorului („decizia de inițiere”).
The Italian authorities submitted their observations on the opening decision by letters dated 21 and 24 March 2014.
Autoritățile italiene și-au prezentat observațiile privind decizia de inițiere prin scrisorile din 21 și 24 martie 2014.
The only third party to submit observations in reply to the opening decision was Buonotourist, the beneficiary of the measure.
Singura terță parte care a prezentat observații ca răspuns la decizia de inițiere a fost societatea Buonotourist, beneficiara măsurii.
Its comments were received on 25 March 2014.
Observațiile sale au fost primite la 25 martie 2014.
On 11 July 2014, the Italian authorities provided comments on the third party submissions and additional information in response to a request for information dated 11 June 2014.
La 11 iulie 2014, autoritățile italiene au furnizat comentariile lor cu privire la observațiile terței părți și informații suplimentare ca răspuns la cererea de informații din 11 iunie 2014.
After acceptance of a deadline extension by the Commission, the Italian authorities completed the provision of additional information by letter of 15 September 2014.
După acceptarea unei prelungiri a termenului-limită de către Comisie, autoritățile italiene au finalizat furnizarea de informații suplimentare prin scrisoarea din 15 septembrie 2014.
Buonotourist is a private company providing local public transport services based on regional and municipal concessions.
Buonotourist este o societate privată care prestează servicii de transport public local pe baza concesiunilor la nivel municipal și regional.
More specifically, according to the Italian authorities, Buonotourist operated a network of bus routes as concessionaire of the Region throughout the period under review covering approximately 1,8 million km per year.
Mai exact, conform autorităților italiene, Buonotourist a exploatat o rețea de rute pentru autobuze, în calitate de concesionar al regiunii pe întreaga perioadă analizată, acoperind aproximativ 1,8 milioane km pe an.
From the information provided by the Italian authorities, the Region has already paid EUR 19 507 121,54 to Buonotourist for the above-mentioned service during the period under review, of which EUR 17 036 021,13 for the operation and management of the service and EUR 2 471 100,41 for investments.
Din informațiile furnizate de autoritățile italiene, regiunea a plătit deja 19 507 121,54 EUR către Buonotourist pentru serviciul sus-menționat în cursul perioadei analizate, din care 17 036 021,13 EUR pentru exploatarea și gestionarea serviciului și 2 471 100,41 EUR pentru investiții.
Since it appears that this compensation was awarded to Buonotourist more than 10 years before the Commission sent its first request for information to the Italian State, that compensation will not be subject to an assessment in the current proceedings.
Întrucât se pare că această compensație a fost acordată Buonotourist cu peste zece ani înainte de data la care Comisia a trimis prima sa solicitare de informații statului italian, compensația nu va face obiectul unei evaluări în prezenta procedură.
In addition to the above-mentioned sums already received, Buonotourist requested from the Region additional compensation of EUR 5 567 582,57 on the basis of Council Regulation (EEC) No 1191/69 for the economic disadvantages it allegedly suffered as a result of public service obligations (‘PSOs’) allegedly being imposed upon it.
În plus de sumele sus-menționate primite deja, Buonotourist a solicitat de la regiune o compensație suplimentară de 5 567 582,57 EUR în baza Regulamentului (CEE) nr. 1191/69 al Consiliului pentru dezavantajele economice pe care pretinde că le-ar fi suferit ca urmare a obligațiilor sale de serviciu public („PSO”) despre care pretinde că i-ar fi fost impuse.
According to the Region, the request was made in January 2007 when Buonotourist started proceedings before the Italian administrative courts.
Conform regiunii, cererea a fost făcută în ianuarie 2007 când Buonotourist a început procedura judiciară în tribunalele administrative italiene.
In 2008, the Regional Administrative Court in Salerno rejected Buonotourist’s claim for additional compensation on the basis of Regulation (EEC) No 1191/69.
În 2008, Curtea Regională Administrativă din Salerno a respins cererea de compensații suplimentare a Buonotourist în baza Regulamentului (CEE) nr. 1191/69.
That court held that, in accordance with Article 4 of Regulation (EEC) No 1191/69, Buonotourist could not request compensation for economic disadvantages resulting from the imposition of PSOs without having previously requested the termination of those PSOs.
Curtea a reținut că, în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69, Buonotourist nu putea să solicite compensații pentru dezavantajele economice rezultate din impunerea obligațiilor de serviciu public fără să fi cerut anterior încetarea acestor OSP.
By judgment of 27 July 2009 (Sentenza No 4683/09), the Consiglio di Stato upheld the appeal by Buonotourist against the judgment of the Regional Administrative Court in Salerno and concluded that Buonotourist was entitled to receive additional compensation for the public service it had carried out in accordance with Articles 6, 10 and 11 of Regulation (EEC) No 1191/69.
Prin hotărârea din 27 iulie 2009 (sentința cu nr. 4683/09), Consiliul de Stat a admis recursul formulat de Buonotourist împotriva hotărârii Curții Regionale Administrative din Salerno și a concluzionat că Buonotourist avea dreptul să primească o compensație suplimentară pentru serviciul public efectuat în conformitate cu articolele 6, 10 și 11 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69.
That judgment does not precisely define from which legal act and in what form the PSOs were imposed, but stresses that an undertaking operating a public service cannot be denied its claim for repayment of the costs effectively incurred in performing that service.
Hotărârea nu determină cu precizie actul juridic prin care s-au impus obligațiile de serviciu public și nici forma sub care au fost impuse dar subliniază că unei întreprinderi care operează un serviciu public nu i se poate respinge cererea de rambursare a costurilor efectuate în mod real în procesul de executare a respectivului serviciu.
The Consiglio di Stato further considered that Buonotourist was entitled to receive public service compensation even in the absence of a prior request for the elimination of the PSOs.
Consiliul de Stat a mai apreciat că Buonotourist avea dreptul să primească o compensație de serviciu public chiar și în absența unei cereri anterioare de eliminare a PSO.
According to the Consiglio di Stato, the precise amount of the additional compensation owed to Buonotourist had to be determined by the Region on the basis of reliable data taken from the accounts of the company, showing the difference between the costs attributable to the portion of Buonotourist’s activities associated with the PSO and the corresponding revenues.
Conform Consiliului de Stat, valoarea exactă a compensației suplimentare datorate Buonotourist trebuia să fie stabilită de regiune pe baza datelor fiabile preluate din conturile societății, care demonstrează diferența între costurile atribuibile părții din activitățile Buonotourist asociate PSO și veniturile aferente.
However, the Region claimed that it was unable to do so, due to a lack of clear and reliable data.
Cu toate acestea, regiunea a pretins că nu a putut să procedeze astfel din cauza absenței datelor clare și fiabile.
By order (ordinanza) No 8737/2010 of 13 December 2010, the Consiglio di Stato appointed an expert to undertake that task.
Prin ordonanța („ordinanza”) nr. 8737/2010 din 13 decembrie 2010, Consiliul de Stat a numit un expert care să execute această sarcină.
According to the Italian authorities, that expert was also unable to determine the amount to be compensated.
Conform autorităților italiene, expertul nu a putut să stabilească valoarea care urmează să fie compensată.
By order (ordinanza) No 5880/2011 of 7 November 2011, the Consiglio di Stato appointed a second expert (‘the second expert’).
Prin ordonanța („ordinanza”) nr. 5880/2011 din 7 noiembrie 2011, Consiliul de Stat a numit un al doilea expert („al doilea expert”).
It appears from paragraph 9 of the judgment of the Consiglio di Stato (giudizio per l’ottemperanza) No 5650/2012 of 7 November 2012 that both experts excluded the existence of a right to compensation pursuant to Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 (i.e. obligation to operate or carry), but both concluded that Buonotourist was undercompensated for 1998, 1999 and 2000 as a result of the application of the formula provided in Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 (tariff-related obligation).
Din hotărârea Consiliului de Stat („giudizio per l’ottemperanza”) nr. 5650/2012 din 7 noiembrie 2012, punctul 9, reiese că ambii experți au exclus existența unui drept la compensație în temeiul articolului 10 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 (și anume obligația de operare sau de transport), dar ambii au concluzionat că Buonotourist a fost subcompensată pentru anii 1998, 1999 și 2000 ca urmare a aplicării formulei prevăzute la articolul 11 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 (obligația legată de tarife).
Implicitly, the experts thus assumed that a tariff obligation had been imposed on Buonotourist by the Region.
Implicit, experții au presupus deci că regiunea a impus o obligație în materie de tarife asupra Buonotourist.
However, while the first expert concluded that it would have been inappropriate to use an ‘inductive method’ to calculate the additional costs borne by the undertaking due to tariff costs and recommended calculating the additional compensation by means of equity appreciation (in via equitativa), the second expert calculated the sum to be compensated by the Region to the company through the use of such an ‘inductive method’, observing that the Consiglio di Stato held that the choice of the ‘inductive method’ was to be considered definitive, having been used in various judgments without being challenged.
Cu toate acestea, în timp ce primul expert a concluzionat că ar fi neadecvat să folosească o „metodă inductivă” pentru a calcula costurile suplimentare suportate de întreprindere din cauza costurilor de tarif și a recomandat calcularea compensației suplimentare cu ajutorul unei aprecieri a capitalului propriu (in via equitativa), al doilea expert a calculat suma care trebuie compensată de regiune, întreprinderii, prin utilizarea unei astfel de „metode inductive”,observând că aserțiunea conform căreia „selectarea «metodei inductive» trebuie considerată definitivă” reținută de Consiliul de stat a fost utilizată în diverse hotărâri fără a fi contestată.
The second expert was nevertheless unable to calculate the compensation pursuant to Article 11 of Regulation (EEC) No 1191/69 due to a lack of essential data on both the anticipated and the actual number of units of measure of transport.
Al doilea expert nu a putut totuși să calculeze compensația conform articolului 11 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 din cauza absenței datelor esențiale cu privire atât la numărul de unități de măsură a transportului anticipat cât și a celui real.
The second expert therefore calculated the possible amount of undercompensation as the difference between the potential revenues that the company could have obtained by operating the service on a commercial basis (estimate) and the sum of the actual revenues and the public contributions received.
Al doilea expert a calculat, prin urmare, cuantumul posibil al subcompensării ca diferență între veniturile potențiale pe care societatea le-ar fi putut obține prin operarea serviciului pe o bază comercială (venit estimativ) și suma dintre veniturile reale și contribuțiile publice.
For Buonotourist, those calculations result in an undercompensation for 1998, 1999 and 2000 only, totalling EUR 1 111 572 including interest.
În cazul Buonotourist, aceste calcule au condus la o subcompensare numai pentru anii 1998, 1999 și 2000, care totalizează 1 111 572 EUR, inclusiv dobânda.
The expert concluded that this amount could be taken as the amount of undercompensation.
Expertul a concluzionat că această valoare poate fi interpretată ca valoare a subcompensării.
Payment of this sum was made by the Region to Buonotourist on 21 December 2012.
INFORMAȚII SUPLIMENTARE/OBSERVAȚII FURNIZATE DE AUTORITĂȚILE ITALIENE
It is the payment of that additional compensation by the Region to Buonotourist as a consequence of judgment No 5650/2012 that constitutes the non-notified measure and the subject matter of this Decision.
Conform autorităților italiene, Buonotourist, ca și ceilalți prestatori de servicii regulate regionale de transport cu autocarul, a funcționat pe baza licențelor provizorii (concesiunilor) care a trebuit să fie reînnoite anual, la cererea societății.
ADDITIONAL INFORMATION/OBSERVATIONS PROVIDED BY THE ITALIAN AUTHORITIES
Concesiunile furnizau societății dreptul exclusiv de a presta serviciile în cauză.
According to the Italian authorities, Buonotourist, like other providers of regional scheduled bus transport services, operated on the basis of provisional licences (concessions) which had to be renewed annually upon the request of the company.
Autoritățile italiene au mai susținut că societatea Buonotourist a solicitat concesiuni pentru a furniza serviciile pe rutele importante din regiune în fiecare an al perioadei analizate și că respectivele concesiuni au stipulat întotdeauna faptul că serviciile se execută pe riscul exclusiv al întreprinderii în cauză și, în special, că „fără executarea unui serviciu care constituie un drept la o subvenție sau compensație de orice tip”.
Those concessions provided the company with the exclusive right to provide the relevant services.
Autoritățile italiene au furnizat un exemplar dintr-un model de contract de concesiune privitor la o altă întreprindere („modelul de contract de concesiune”) din 1972/1973, atestând că este identic cu cel utilizat în relația cu Buonotourist pentru perioada analizată.
The Italian authorities further maintain that Buonotourist requested concessions to provide services on the relevant routes from the Region in each year of the period under review and that those concessions always stipulated that the services were carried out entirely at the risk of the undertakings in question and, specifically, ‘without the performance of the service constituting a right to a subsidy or compensation of any kind’.
Cu toate acestea, autoritățile italiene nu au furnizat niciun contract de concesiune încheiat în mod efectiv cu societatea Buonotourist pe parcursul perioadei analizate.
The Italian authorities provided a copy of a sample concession contract concerning another undertaking (‘the sample concession contract’) from 1972/73 attesting that it was the same as the one used with Buonotourist for the period under review.
Autoritățile italiene susțin că în temeiul acestor concesiuni, Buonotourist era liberă să propună înlocuirea formelor de transport care urmau să fie folosite de ea sau să solicite încetarea, integrală sau parțială, a obligațiilor sale de serviciu public în cazul în care aceste obligații determinau un dezavantaj economic pentru ea, dar că societatea nu și-a exercitat niciodată acest drept.
However, the Italian authorities did not provide any concession contracts actually concluded with Buonotourist during the period under review.
Autoritățile italiene mai invocă faptul că societatea nu a informat niciodată regiunea că a suferit dezavantaje economice sau că a îndeplinit obligații pe care nu le-ar fi executat dacă nu ar fi fost obligată să o facă în temeiul unei obligații de serviciu public.