natgillin/translations-raw huggingface dataset:
More specifically, via the Fonds Régional Bruxellois de Refinancement des Trésoreries Communales (hereinafter ‘FRBRTC’) the Brussels Capital Region granted a loan of 4 billion Belgian francs (about 100 million EUR) over a period of 20 years to those municipalities that managed a public hospital (via their respective CPAS) [29].
La 6 iunie 1996, regiunea Bruxelles-Capitală a decis să nu solicite rambursarea împrumutului și a dobânzilor, cu condiția ca respectivele acorduri privind restructurarea să fie puse în aplicare pe deplin, iar planurile financiare să fie respectate.
In turn, the municipalities awarded these funds to their public hospitals to cover part of their financial liabilities [30].
Cadrul de reglementare aplicabil spitalelor IRIS
On 6 June 1996, the Brussels Capital Region decided not to demand repayment of the loan and interests, on the condition that the hospital restructuring agreements were fully implemented and the financial plans respected.
Din secțiunea anterioară, rezultă în mod clar că spitalele IRIS au fost create pe baza Legii CPAS pentru a permite CPAS să își respecte obligațiile în ceea ce privește asistența socială.
The regulatory framework applying to the IRIS-H
Prin urmare, astfel de spitale sunt reglementate, în primul rând, de Legea CPAS.
From the previous section it is clear that the IRIS-H have been established on the basis of the Loi CPAS to enable the CPAS to fulfil their obligation to provide social aid.
Cu toate acestea, ca spitale, acestea fac, de asemenea, obiectul Legii coordonate privind spitalele (LCH) [31] din 7 august 1987, al cărei articol 147 (în prezent articolul 163 din LCH, în versiunea din 10 iulie 2008) [32] prevede următoarele:
These hospitals are therefore governed primarily on the basis of the Loi CPAS.
„În ceea ce privește spitalele gestionate de un Centru public de asistență socială și medicii care lucrează în spitalele respective, dispozițiile cuprinse în prezenta Lege coordonată completează Legea organică din 8 iulie 1976 privind Centrele publice de asistență socială și, în special, articolele 48, 51, 52, 53, 54, 55, 56 și 94 din legea respectivă.”
However, as hospitals, they are also subject to the Law of 7 August 1987 (Loi coordonnée sur les hôpitaux, hereinafter ‘LCH’) [31] Article 147 (now Article 163 of the LCH in the version of the Law of 10 July 2008) [32] of which specifies:
LCH definește, printre altele, tipurile de spitale care pot fi agreate oficial [33]; condițiile privind administrarea unui spital și structura activității medicale [34]; programarea spitalicească [35]; normele și condițiile de autorizare a spitalelor și a serviciilor spitalicești [36]; raporturile juridice dintre un spital și medicii din spital, statutul pecuniar al medicilor din spital, cuprinzând, în special, perceperea și fixarea onorariilor, cuprinsul onorariilor și acordarea onorariilor percepute în mod central [37].
‘In the case of hospitals managed by a CPAS and the doctors working in those hospitals, the provisions of this Coordinated Law supplement the Loi CPAS.’
În plus, spitalele IRIS fac, de asemenea, obiectul normelor stabilite prin statutul asociațiilor spitalicești locale, care specifică, printre altele, scopul spitalelor IRIS, precum și drepturile și atribuțiile membrilor asociației (a se vedea, de asemenea, considerentul 29).
The LCH sets out, inter alia, the types of hospitals that can be formally authorised [33], the conditions for the management of a hospital and the structure of the medical activity [34], the hospital programming [35], the conditions for authorisation of hospitals and hospital services [36], the legal relationship between a hospital and the hospital doctors, the financial statute of the hospital doctors including among others the collecting and setting of the fees, what the fees cover, and the allocation of the centrally collected fees [37].
În cele din urmă, asociațiile spitalicești locale își desfășoară activitatea sub tutela organizației centrale IRIS, ceea ce limitează capacitatea acestora de a lua, în mod independent, anumite decizii financiare și de gestionare (a se vedea considerentul 30).
In addition, the IRIS-H are also subject to the rules laid down in the bylaws of the local hospital associations, specifying among others the purpose of the IRIS-H as well as the rights and obligations of members of the association (see also recital 29).
Este important de menționat faptul că organizația centrală IRIS adoptă planuri strategice multianuale care implică asociațiile spitalicești locale, astfel cum prevede articolul 135d din Legea CPAS.
Finally, the local hospital associations operate under the oversight of the IRIS umbrella organisation, restricting their ability to autonomously take certain financial and management decisions (see also recital 30).
În concluzie, cadrul normativ în care operează spitalele IRIS este compus din Legea CPAS, LCH, statutele asociațiilor spitalicești locale și planurile strategice obligatorii adoptate de organizația centrală IRIS.
Significantly, the IRIS umbrella organisation adopts multi-annual strategic plans which are binding for the local hospital associations as determined by Article 135 quinquies Loi CPAS.
Principalele activități ale spitalelor IRIS
In conclusion, the regulatory framework in which the IRIS-H operate is made up of the Loi CPAS, the LCH, the bylaws of the local hospital associations, and the binding strategic plans adopted by the IRIS umbrella organisation.
Activitatea principală a spitalelor IRIS este de a oferi servicii spitalicești pacienților din regiunea Bruxelles-Capitală.
The primary activity of the IRIS-H is the provision of hospital services to patients in the Brussels Capital Region.
Acestea oferă servicii medicale complete în toate principalele domenii medicale.
The IRIS-H together employ nearly 10000 staff, provide over 1 million consultations per year, and constitute Belgium's largest emergency service.
Două dintre acestea sunt specializate în anumite domenii (Spitalul universitar pentru copii Reine Fabiola este specializat în pediatrie, în timp ce Institutul Bordet este specializat în oncologie).
The IRIS-H offer comprehensive medical services across all major medical fields, with two of them specialising in particular disciplines (in particular Queen Fabiola Children's University Hospital specialises in paediatrics, while the Institut Bordet specialises in oncology).
Pe lângă serviciile medicale, spitalele IRIS asigură, de asemenea, o serie de activități sociale conexe.
In addition to medical services, the IRIS-H also engage in a series of related social activities.
În special, asistenții sociali din spitalele IRIS oferă ajutor pacienților defavorizați și familiilor acestora pentru a soluționa și a gestiona dificultăți administrative, financiare, relaționale și sociale.
In particular, social workers employed by the IRIS-H assist disadvantaged patients and their families in solving and managing financial, administrative, interpersonal and social difficulties.
Cele cinci spitale IRIS furnizează, în prezent, serviciile medicale și serviciile sociale conexe prin intermediul unei rețele de 11 locații în Bruxelles.
The five IRIS-H currently provide their medical and related social services across a network of eleven sites in Brussels.
Aceste locații sunt repartizate în șase comune (și anume, Anderlecht, orașul Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles și Schaerbeek).
These sites are spread over six municipalities (i.e. Anderlecht, la Ville de Bruxelles, Etterbeek, Forest, Ixelles, and Schaerbeek).
Pe baza unei clasificări realizate de către serviciul public federal pentru sănătate publică (a se vedea tabelul care reia această clasificare la considerentul 185), principalele trei spitale IRIS care oferă servicii complete [CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann și spitalele Iris Sud (HIS)] sunt cele trei spitale ai căror pacienți au cel mai vulnerabil profil socio-economic din Belgia.
The IRIS-H consider it as their mission to be ‘in the service of one and all, at all moments of their existence, from cradle to grave, and irrespective of their medical problems’ [38].
Această situație este confirmată, de asemenea, de faptul că, în 2012, aproape 11 % din toți pacienții internați în CHU Saint-Pierre și în CHU Brugmann nu dețineau asigurarea obligatorie de sănătate în Belgia și nu erau în măsură să își plătească tratamentul, precum și că 15 % din pacienții acestor spitale erau (de asemenea) dependenți de asistența CPAS.
Ten of the eleven IRIS-H sites are located in municipalities where the average income does not exceed the median [39] for the Brussels Capital Region.
În cele din urmă, spitalele IRIS asigură, de asemenea, o serie de activități conexe (de exemplu, transportul pacienților cu ambulanța între spitale, o creșă-centru de îngrijire pentru copiii membrilor personalului, centre de îngrijire și de odihnă pentru persoanele în vârstă, școli de infirmiere, cercetare, spații de cazare cu servicii, instituții de îngrijire psihiatrică, un magazin pentru pacienți și vizitatori, închiriere de televizoare pentru pacienți, închiriere de camere pentru terți, o cantină și spații de parcare).
On the basis of a ranking by the Federal Public Service for Public Health (see recital 185 for the table with this ranking), the three large comprehensive IRIS-H (CHU Saint-Pierre, CHU Brugmann, ISH) are the three hospitals whose patient profile in socioeconomic terms is the weakest in Belgium.
Aceste activități conexe nu reprezintă decât un procent foarte redus al tuturor activităților spitalelor IRIS, astfel cum reiese din contribuția lor scăzută (în medie sub 2 %) la veniturile totale ale spitalelor IRIS.
This is further illustrated by the fact that in 2012 almost 11 % of the total number of admitted patients in CHU Saint-Pierre and CHU Brugmann were not covered by the mandatory Belgian sickness insurance and could not pay for treatment, while 15 % of these hospitals' patients were (also) dependent on CPAS support.
Toate aceste activități reprezintă costurile și veniturile spitalelor IRIS.
Finally, the IRIS-H also have a number of ancillary activities (e.g. ambulance transport of patients between hospitals; a nursery for the children of staff members; nursing and elderly homes; nursing schools; research; assisted living; and psychiatric care institutions; a little shop for patients and visitors; renting of TVs to patients, renting of rooms to third parties; a canteen and parking facilities).
Costurile suportate de acestea sunt determinate, de asemenea, în plus față de activitățile lor specifice, de statutul lor de spitale publice, care le impune un anumit număr de obligații pe care spitalele private nu le au.
These ancillary activities represent only a very limited percentage of the IRIS-H's total activities, as reflected by their small share (i.e. on average less than 2 %) of the IRIS-H's total revenues.
Costurile operaționale suportate de spitalele IRIS în cadrul serviciilor lor de interes economic general (denumite în continuare „SIEG”) și al activităților lor conexe sunt majorate, în special, de anumiți factori cum ar fi:
The totality of these activities account for the IRIS-H costs and revenues.
obligația de a plăti prime pentru competențe lingvistice [40] angajaților bilingvi, ceea ce reprezintă un cost anual estimat [41] la […] [42] milioane EUR suportat de spitalele IRIS;
Their costs are, in addition to the particular activities they carry out, also influenced by their status as public hospitals which entails a number of constraints that do not apply to private hospitals.
sistemul de pensii aplicabil personalului statutar [43] (funcționari numiți), mai generos decât sistemul aplicabil angajaților din sectorul privat și la care spitalele IRIS trebuie să contribuie cu aproximativ […] milioane EUR pe an;costurile legate de bolile cronice ale personalului statutar [44], care trebuie suportate de spitalele IRIS (și nu de sistemul de securitate socială), pentru o sumă anuală estimată la […] milioane EUR;creșterile salariale impuse spitalelor IRIS de către regiunea BruxellesCapitală [45], care definește limitele salariale aplicabile în cazul angajaților locali, al CPAS și al spitalelor IRIS și care acoperă doar 60 % din majorări, ceea ce înseamnă un cost anual de aproximativ […] milioane EUR suportat de spitalele IRIS;
In particular, the operating costs incurred by the IRIS-H in the provision of their services of general economic interest (hereinafter ‘SGEI’) and ancillary activities are among others increased by factors such as:
contribuțiile obligatorii ale spitalelor IRIS la costurile organizației centrale IRIS [46], estimate la un cost anual de […] milioane EUR.
the requirement to pay mandatory language bonuses [40] that have to be awarded to bilingual employees with an estimated yearly cost [41] to be borne by the IRIS-H of approx.
(43) Aceste costuri reziduale trebuie să fie suportate de spitalele IRIS și nu sunt acoperite de alte surse de finanțare publică [de exemplu, BMF, a se vedea considerentul 46 litera (a)].
EUR […] [42] million,
Mecanismele de finanțare și mecanismele de contabilitate ale spitalelor IRIS
the pension scheme that applies to statutory employees [43] (i.e. civil servants) which is more generous than the one applying to private sector employees and for which the IRIS-H have to contribute an estimated amount of EUR […] million per year,the costs related to long-term illnesses of statutory employees [44] that have to be borne by the IRIS-H (instead of by the social security system) for an estimated yearly amount of EUR […] million,pay scale increases imposed on the IRIS-H by the Brussels Capital Region [45] which sets the pay scales for employees of the municipalities, the CPAS and the IRIS-H and which only pays for 60 % of these increases leaving an annual cost of approx.
Mecanisme de finanțare
EUR […] million for the IRIS-H, and
Principiul de bază al finanțării spitalelor IRIS este prevăzut la articolul 46 [47] din statutele fiecăreia dintre cele cinci asociații spitalicești locale (a se vedea considerentele 28-29), care prevăd următoarele:
the mandatory contributions by the IRIS-H to the cost of the IRIS umbrella organisation [46] for an estimated annual cost of EUR […] million.(43) These residual costs have to be borne by the IRIS-H and are not covered by other public financing sources (such as for instance the BMF, see recital 46(a)).
„Fără a aduce atingere articolului o sută nouă din Legea din 7 august 1987 privind spitalele, rezultatul exercițiului este atribuit asociaților care dispun de cel puțin o cincime din numărul total de voturi în cadrul Adunării generale, prin hotărâre a Adunării generale.” [48]Pe această bază, comunele și CPAS sunt obligate să absoarbă în întregime orice deficit suferit de spitalele IRIS și declarat în conturile lor financiare.
The financing and accounting mechanisms of the IRIS-H
În plus, în temeiul articolului 106 din Legea CPAS, comunele sunt obligate să acopere orice deficit generat de CPAS (a se vedea considerentul 22).
Financing mechanisms
Prin urmare, comunele (în mod direct și ca urmare a obligației de finanțare față de CPAS-urile lor respective) asigură, în cele din urmă, perenitatea spitalelor IRIS acoperind în întregime orice deficit pe care aceste spitale sunt susceptibile de a îl genera.
The fundamental principle according to which the IRIS-H are funded is enshrined in Article 46 [47] of the bylaws of each of the five local hospital associations (see recitals 28-29), which stipulate that:
Este de la sine înțeles că măsura în care comunele și CPAS trebuie să intervină pentru a acoperi eventualele deficite generate de spitalele IRIS în temeiul articolului 46 din statutele lor respective depinde de măsura în care spitalele IRIS sunt capabile să își acopere costurile prin alte surse de finanțare.
‘Without prejudice to Article 109 [LCH], the result of the financial year shall be allocated between partners holding at least one fifth of the votes in the General Assembly by decision of the General Assembly’ [48].On this basis, the municipalities and the CPAS are required to fully absorb any deficit incurred by the IRIS-H as reported in their financial accounts.
LCH descrie cinci surse de finanțare accesibile în mod egal spitalelor publice și celor private.
In addition, according to Article 106 of the Loi CPAS, the municipalities have to cover any deficit generated by their CPAS (see recital 22).
Costurile de funcționare ale spitalelor belgiene sunt reglementate, în principal, de primele trei [49], în timp ce al patrulea și al cincilea se referă la costurile de investiție ale spitalelor.
In consequence, the municipalities (directly and via their funding obligation towards their respective CPAS) ultimately ensure the continuity of the IRIS-H by fully covering any deficit these hospitals may generate.
Prima sursă de finanțare este bugetul pentru mijloacele financiare (denumit în continuare „BMF”) [50], care este stabilit de ministrul federal pentru sănătatea publică și care ia în considerare numai asistența medicală spitalicească care duce la o rambursare de către securitatea socială.
The extent to which the municipalities and the CPAS have to intervene to cover any deficit generated by the IRIS-H on the basis of Article 46 of their respective bylaws naturally depends on the degree to which the IRIS-H can cover their costs from other financing sources.
BMF este stabilit pentru fiecare spital în limitele bugetului global al statului federal.
The LCH describes five financing sources that are available equally for public and private hospitals.
Bugetul federal disponibil se distribuie între toate spitalele și nu acoperă în mod obligatoriu toate costurile eligibile.
The operating costs of Belgian hospitals are mainly covered by the first three financing sources [49] while the fourth and fifth sources are related to hospitals' investments costs.
Începând din 2002, bugetul pentru fiecare spital este determinat, în principal, ținând cont de numărul de zile în care au fost acordate îngrijiri în cursul anului precedent.
The first financing source is the budget des moyens financiers (hereinafter ‘BMF’) [50], which is established by the Federal Minister responsible for public health, and only takes into account healthcare activities that are covered by the social security.
Această sumă specifică este plătită ulterior fiecărui spital în două moduri diferite.
The BMF is determined for each hospital within the boundaries of the global Federal State budget.
Mai exact, aproximativ 85 % (partea fixă) din această sumă este plătită spitalelor lunar, în timp ce restul de 15 % (partea variabilă) este plătită pe baza internărilor efective și a zilelor de îngrijire acordată în spital în cursul anului.
The available Federal budget is allocated among all hospitals and may not necessarily cover all of their eligible costs.
La sfârșitul fiecărui an, BMF este recalculat în funcție de cifrele reale pentru anul respectiv și, în funcție de rezultatul acestui calcul, spitalul primește sau trebuie să ramburseze o anumită sumă.
Since 2002, the BMF for each hospital is mainly determined on the basis of the number of days of treatment provided by each hospital during the previous year.
BMF este reglementat mai în detaliu prin Decretul regal din 25 aprilie 2002, care definește condițiile și normele de stabilire a BMF acordat spitalelor.
This specific amount is then paid out to each of the hospitals in two different ways.
În special, Decretul regal precizează modalitățile de stabilire a BMF, tipurile de costuri care pot fi acoperite de stat și criteriile care trebuie aplicate în această privință [51].
In particular, about 85 % (the fixed part) of this amount is being paid to the hospitals on a monthly basis, while the remaining 15 % (the variable part) is paid on the basis of the actual admissions and days of treatment in the hospital during the year.
Trebuie menționat faptul că BMF nu a fost stabilit pentru a acoperi costurile reale suportate de fiecare spital, ci, dimpotrivă, este stabilit sub forma unei finanțări forfetare bazate pe costurile istorice reale ale spitalelor.
At the end of each year, the BMF is recalculated on the basis of the actual figures for the year and depending on the outcome the hospital either receives or has to repay an amount.
Prin urmare, este posibil ca BMF să nu fie suficient în cazul unei creșteri semnificative a costurilor sau a altor evoluții în organizarea și structura de costuri a unui spital.
The BMF is regulated in more detail by the Royal Decree of 25 April 2002 which defines the conditions and rules for setting the BMF granted to hospitals.
A doua sursă de finanțare provine din sumele primite în temeiul securității sociale, și anume plătite de către Institutul național de asigurare pentru boli și invaliditate (Institut national d'assurance maladie-invalidité, denumit în continuare „INAMI”) spitalelor pentru îngrijirile pe care le oferă pacienților lor.
In particular, the Royal Decree determines how the BMF is set, which type of costs are accepted for coverage by State funding and what criteria apply in this regard [51].
Această finanțare se bazează pe Legea Assurance Maladie-Invalidité [52], sau versiunea consolidată a acesteia care figurează în Legea din 14 iulie 1994 [53], care definește sistemul belgian de asigurări sociale în ceea ce privește bolile și invaliditatea și care precizează serviciile medicale și medicamentele care pot beneficia de compensație în cadrul sistemului de asigurări sociale.
It is important to point out that the BMF is not set up to cover the actual costs incurred by each hospital but is instead mainly arranged as flat rate financing based on their average actual historical costs.
Spitalele facturează direct către INAMI o parte din onorariile medicilor și din cheltuielile legate de medicamentele furnizate pacienților.
As a result, the BMF may be insufficient in case of significant cost increases, or other evolutions in the organisation and cost structure of a hospital.
Sumele plătite de INAMI nu acoperă, totuși, costurile totale suportate de către spitale pentru furnizarea serviciilor lor spitalicești.
The second source of financing are the social security payments, i.e. made by the Institut National d'Assurance Maladie-Invalidité (hereinafter ‘INAMI’), to the hospitals for the treatments they offered to their patients.
Astfel, spitalele care nu dispun de suficiente surse alternative de finanțare riscă să devină deficitare.
This financing is based on the Loi Assurance Maladie-Invalidité [52], respectively its consolidated version laid down in the Law of 14 July 1994 [53], which sets up the Belgian social security system with regard to sickness and invalidity and specifies the medical services and medication that are eligible for compensation by the social security.
Cea de a treia sursă de finanțare este compusă din plățile efectuate direct către spitale de pacienți sau de organismul privat de asigurări de sănătate al acestora.
The hospitals directly charge part of the doctor's fees and the cost of the patients' medication to the INAMI.
Aceste plăți sunt necesare deoarece securitatea socială nu acoperă în întregime onorariile medicilor, nici prețul medicamentelor și al altor produse (de exemplu, implanturi).
These payments however do not cover the full costs that the hospitals incur when providing their healthcare activities.
În plus, în cazul în care pacienții aleg o cameră individuală, pot fi percepute suprataxe pe lângă prețul normal de spitalizare și onorariile normale ale medicilor (tarifele standard percepute pentru fiecare tratament sunt majorate).
As a result, hospitals that have insufficient other sources of revenues risk becoming loss-making.
În cele din urmă, este posibil ca pacienții să plătească, de asemenea, suprataxe pentru utilizarea anumitor servicii suplimentare (de exemplu, închirierea unui televizor, utilizarea parcării spitalului etc.).
A third source of financing are payments made directly by the patient or by their private health insurers to the hospitals.
Toate plățile efectuate de pacienți sau de părți terțe destinate să remunereze serviciile medicilor din spital acordate pacienților spitalizați trebuie colectate în mod centralizat de spital [54].