natgillin/translations-raw huggingface dataset:
BPB was the only operator to express a real interest in injecting capital into Tercas, and the Commission has held that the sale of a failing bank, whose activity is the beneficiary of the alleged aid, to a private market player in the framework of an open sale process constitutes a form of mitigation of potential distortions of competition [57];
Curtea de Justiție a confirmat în repetate rânduri faptul că toate mijloacele financiare prin care autoritățile publice pot sprijini efectiv întreprinderile fac obiectul controlului ajutoarelor de stat, indiferent dacă aceste mijloace sunt sau nu active permanente ale sectorului public.
Tercas's restructuring plan was sufficiently far-reaching, and provided for the integration of Tercas into BPB.
Contribuțiile obligatorii care sunt impuse, gestionate și repartizate în conformitate cu legislația sau cu alte norme publice implică prezența resurselor de stat, chiar dacă nu sunt administrate de autoritățile publice [59].
The transfer of Tercas to BPB was the only feasible option to overcome the issues addressed by the Italian supervisory authority and prevent possible distortion of competition.
Simplul fapt că resursele sunt finanțate prin contribuții private nu le împiedică să aibă un caracter public.
Furthermore, the restructuring transaction required a complete recapitalisation of Tercas and a significant increase in BPB's capital.
Factorul relevant nu este originea imediată a resurselor, ci gradul de intervenție a autorității publice în definirea acestor măsuri și a modalităților de finanțare a acestora [60].
Finally, relying on the Commission's earlier decisions [58], these other interested parties claim that the recapitalisation of Tercas, and its incorporation into BPB following the unremunerated coverage of its negative equity by the FITD, can be considered to be justified on the ground that they were necessary in order to ensure the transfer of the company's assets and to implement deep and extensive restructuring of the bank.
De asemenea, astfel cum a subliniat Curtea de Justiție în cauzele Ladbroke [61], Stardust Marine și Doux Élevage, resursele care rămân sub control public, fiind, prin urmare, la dispoziția autorităților publice constituie resurse de stat.
In the case at hand, no option that was capable of overcoming Tercas's deep crisis would have ensured a return.
În cauza Doux Élevage, activitățile unei organizații interprofesionale au fost finanțate din resurse obținute din taxele obligatorii impuse stat: Curtea de Justiție a hotărât că nu se poate concluziona că activitățile organizației sunt imputabile statului.
Had the FITD demanded a return Tercas's equity position would have worsened, thus increasing the cost to the purchasing bank.
Curtea a observat că obiectivele urmărite prin utilizarea resurselor au fost stabilite în întregime de organizație, iar caracterul obligatoriu al taxelor în cauza respectivă „nu depindea de urmărirea unor obiective politice concrete, stabilite și definite de autoritățile publice”.
ASSESSMENT OF THE MEASURES
Statul s-ar fi limitat să verifice legalitatea și conformitatea cu legea a cotizațiilor instituite de organizațiile interprofesionale, și anume cadrul procedural și nu avea puterea de a influența administrarea fondurilor.
Existence of State aid
Prin urmare, conform jurisprudenței instanțelor Uniunii o măsură este imputabilă statului și este finanțată prin intermediul resurselor de stat în cazul în care o serie de indicatori arată că, în temeiul legislației naționale, statul exercită control și influență, pentru a asigura că utilizarea resurselor unui organism privat îndeplinește un obiectiv de politică publică, care i-a fost încredințat organismului respectiv.
Article 107(1) of the Treaty states that ‘any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
În cauza Stardust Marine, Curtea de Justiție a statuat, de asemenea, că imputabilitatea în sarcina statului a unei măsuri de ajutor luate de un organism independent prima facie și care nu era organism al statului, putea fi dedusă dintr-un ansamblu de indicatori care rezultă din împrejurările cauzei.
All these conditions must be fulfilled; in what follows the Commission will assess whether they are met in the case of the measures taken by the FITD.
Un astfel de indiciu ar fi faptul că organismul în cauză nu ar fi putut lua decizia presupusă a implica ajutor de stat fără a lua în considerare instrucțiunile sau directivele autorităților publice.
The tax exemption scheme mentioned in recital 4 to the opening decision was not notified by Italy.
În anumite situații, alți indicatori ar putea fi relevanți pentru a concluziona că o măsură de ajutor luată de o întreprindere este imputabilă statului.
On the basis of the information currently available to the Commission, it was not applied in the case at issue.
În ceea ce privește măsurile cu privire la care Comisia a inițiat procedura oficială de investigare în speță, trebuie amintit că, prin Directiva 94/19/CE, legiuitorul Uniunii a introdus sistemele de garantare a depozitelor cu obiectivul de politică de a menține și a spori „stabilitatea sistemului bancar” [62] și le-a mandatat să asigure protejarea deponenților [63].
Hence the tax exemption scheme falls outside the scope of the present Decision.
Directiva 94/19/CE impune statelor membre să introducă unul sau mai multe sisteme de garantare a depozitelor, care trebuie să ramburseze deponenții în cazul în care o instituție de credit se află în dificultate majoră.
The Court of Justice has repeatedly confirmed that all financial means by which the public authorities may actually support undertakings fall under State aid control, irrespective of whether or not those means are permanent assets of the public sector.
Directiva 94/19/CE nu prevede nimic cu privire la posibilitatea utilizării altor forme de intervenție, prin urmare, statele membre își păstrează marja de apreciere în ceea ce privește decizia de a permite sistemelor de garantare a depozitelor să depășească simpla funcție de rambursare și să utilizeze resursele financiare disponibile în alte moduri.
Compulsory contributions that are imposed, managed and apportioned in accordance with the law or other public rules imply the presence of State resources, even if they are not administered by the public authorities [59].
Situația rămâne neschimbată în temeiul Directivei 2014/49/UE, care este însă mai explicită în ceea ce privește natura acestor măsuri alternative.
The mere fact that resources are financed by private contributions does not prevent them from being of a public character.
Acestea trebuie să vizeze prevenirea falimentului instituției de credit, pentru a evita nu numai „costurile pe care le implică rambursarea deponenților”, ci și „costurile economice totale generate de falimentul unei instituții de credit” și „alte efecte negative” precum „impactul negativ asupra stabilității financiare și încrederii deponenților” [64].
The relevant factor is not the immediate origin of the resources but the degree of intervention of the public authority in defining those measures and their methods of financing [60].
În conformitate cu Directiva 2014/49/UE, statele membre pot autoriza utilizarea sistemelor de garantare a depozitelor pentru a menține accesul deponenților la depozitele acoperite, atât în condițiile de asigurare a continuității activității, cât și în contextul procedurilor naționale în materie de insolvență [65].
Moreover, as the Court of Justice pointed out in Ladbroke [61], Stardust Marine and Doux Élevage, resources that remain under public control and are therefore available to the public authorities constitute State resources.
Comisia ar dori să sublinieze faptul că, spre deosebire de poziția adoptată de celelalte părți interesate menționate în considerentul 79, măsurile alternative adoptate de sistemele de garantare a depozitelor pot constitui ajutor, indiferent dacă acestea sunt menite să prevină falimentul unei instituții de credit sau dacă sunt luate în legătură cu lichidarea.
In Doux Élevage, the activities of an inter-trade organisation were financed out of resources raised by levies made mandatory by the State: the Court of Justice held that it could not be concluded that the organisation's activities were imputable to the State.
Protecția economiilor și a deponenților ocupă o poziție specifică în legislația națională italiană: în temeiul articolului 47 din Constituția italiană, „Republica … protejează economiile sub toate formele” [66].
The Court observed that the objectives pursued in the use of the resources had been determined entirely by the organisation, and that the mandatory nature of the levies in that case was not ‘dependent upon the pursuit of political objectives which are specific, fixed and defined by the public authorities’.
Banca Italiei este un organism de drept public și numai din acest motiv, comportamentul său este imputabil statului membru și intră în domeniul de aplicare a articolului 107 din tratat pentru motivul că este independentă din punct de vedere constituțional [67]; aceasta trebuie să garanteze stabilitatea sistemului bancar italian [68] și să protejeze deponenții [69].
The State merely checked the validity and lawfulness of the inter-trade organisations levying of contributions, i.e. the procedural framework, and had no power to influence the administration of the funds.
Având în vedere cele de mai sus, articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare trebuie interpretat ca o definiție specifică a mandatului public de a proteja deponenții, care se aplică sistemelor de garantare a depozitelor recunoscute în Italia.
In the case-law of the Union courts, therefore, a measure is imputable to the State and financed through State resources where a set of indicators show that under the national legislation the State exercises control and influence to ensure that the use of the resources of a private body fulfils a public policy objective with which that body is entrusted.
Prin includerea ultimei teze din articolul 96-bis alineatul (1), conform căreia sistemele de garantare a depozitelor „se pot angaja în alte tipuri și forme de intervenție” pe lângă rambursarea deponenților, autoritățile italiene au ales să permită sistemelor de garantare a depozitelor recunoscute să utilizeze resursele colectate de la băncile membre pentru diferite tipuri de acțiuni.
In Stardust Marine the Court of Justice also held that the imputability to the State of an aid measure taken by a body that was prima facie independent, and did not itself form part of the State, could be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case.
Prin urmare, articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare constituie temeiul juridic al recunoașterii FITD ca sistem obligatoriu de garantare a depozitelor în Italia și, în același timp, conferă FITD competența de a lua măsuri de sprijin.
One such indicator would be that the body in question could not take the decision allegedly involving State aid without taking account of the instructions or directives of the public authorities.
Din această perspectivă, faptul că FITD este organizat ca un consorțiu de drept privat [70] este irelevant, întrucât simplul fapt că un organism este constituit în temeiul dreptului comun nu poate fi considerat suficient pentru a exclude posibilitatea ca o măsură de ajutor luată de un astfel de organism să fie imputabilă statului, astfel cum a considerat Curtea de Justiție în cauza Stardust Marine.
Other indicators might, in certain circumstances, be relevant in concluding that an aid measure taken by an undertaking was imputable to the State.
Obiectivele FITD – urmărirea intereselor comune ale membrilor săi prin consolidarea siguranței depozitelor și protejarea reputației sistemului bancar – coincid, în mod clar, cu interesul public.
With regard to the measures in respect of which the Commission opened the formal investigation procedure in the present case, it should be recalled that in Directive 94/19/EC the Union legislature introduced deposit guarantee schemes with the policy objective of preserving and increasing ‘the stability of the banking system’ [62] and gave them a mandate to protect depositors [63].
Cu toate acestea, acest lucru nu înseamnă neapărat că întreprinderea ar fi putut adopta decizia fără a lua în considerare cerințele autorităților publice.
Directive 94/19/EC requires Member States to introduce one or more deposit guarantee schemes, which are to reimburse depositors in the event that a credit institution fails.
De asemenea, nu este necesar ca influența statului să fie rezultatul unui act juridic cu caracter obligatoriu al unei autorități publice.
On the possibility of other forms of intervention Directive 94/19/EC is silent, so that Member States retain discretion on whether to allow deposit guarantee schemes to go beyond a pure reimbursement function and to use the available financial resources in other ways.
Autonomia de care se bucură în principiu întreprinderea nu împiedică implicarea practică a statului.
The situation remains unchanged under Directive 2014/49/EU, which is, however, more explicit as to the nature of such alternative measures.
În orice caz, legislația Uniunii și cea italiană conferă Băncii Italiei autoritatea și mijloacele necesare pentru a asigura că toate acțiunile întreprinse de FITD ca sistem de garantare a depozitelor recunoscut în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare respectă acest mandat de politică publică și contribuie la protejarea deponenților.
They must have the aim of preventing the failure of the credit institution with a view to avoiding not only ‘the costs of reimbursing depositors’, but also ‘the costs of the failure of a credit institution to the economy as a whole’ and ‘other adverse impacts’, such as an ‘adverse impact on financial stability and the confidence of depositors’ [64].
Acest lucru este clarificat în teza introductivă din articolul 96-ter alineatul (1) din Legea privind băncile și serviciile de creditare, în care lista tuturor competențelor exercitate de Banca Italiei cu privire la sistemele italiene de garantare a depozitelor este precedată de o declarație conform căreia competențele respective trebuie exercitate „având în vedere protejarea deponenților și stabilitatea sistemului bancar”.
Under Directive 2014/49/EU Member States may allow deposit guarantee schemes to be used in order to preserve the access of depositors to the deposits covered, both in an initial, going-concern phase and in the context of domestic insolvency proceedings [65].
Având în vedere aceste elemente și prin contrast cu cauza Doux Elevag, în care obiectul aprobării ex-post de către administrația publică era de natură pur procedurală, Banca Italiei trebuie să aprobe fiecare intervenție a FITD în funcție de specificitatea sa, evaluând dacă aceasta respectă mandatul public conferit FITD în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare.
The Commission would point out that, contrary to the position of the other interested parties mentioned in recital 79, alternative measures taken by a deposit guarantee scheme may constitute aid irrespective of whether they are aimed at preventing the failure of a credit institution or whether they are taken in connection with a liquidation.
Italia a afirmat că, dacă acest raționament ar fi urmat, supravegherea prudențială a băncilor ar trebui considerată ca fiind o exercitare a controlului public, iar resursele băncilor ar trebui considerate, în consecință, resurse publice (considerentul 53); în mod clar, această afirmație este lipsită de substanță.
The protection of savings and depositors has a specific position in Italian national law: under Article 47 of the Italian Constitution, ‘The Republic … shall protect savings in all their forms’ [66].
Comisia se limitează să observe că supravegherea băncilor realizată de Banca Italiei nu servește la verificarea conformității cu mandatul de politică publică încredințat băncilor supravegheate.
The Banca d'Italia is a body established under public law, and for that reason alone its behaviour is imputable to the Member State, and does not fall outside the scope of Article 107 of the Treaty on the ground that it is constitutionally independent [67]; it has the task of safeguarding the stability of the Italian banking system [68] and protecting depositors [69].
Prioritatea mandatului public și a controalelor publice aferente este recunoscută în statutul FITD [71], care prevede că toate măsurile de sprijin trebuie să respecte condițiile concomitente conform cărora trebuie să existe perspective rezonabile de redresare și costurile pot fi presupuse a fi inferioare costurilor care ar fi suportate în caz de lichidare (principiul „cea mai puțin costisitoare variantă”).
In view of the foregoing, Article 96-bis of the Banking Act has to be read as a specific definition of the public mandate of protecting depositors that applies to deposit guarantee schemes recognised in Italy.
Aceste condiții concomitente înseamnă că o decizie de a lua măsuri de sprijin este permisă numai în cazul în care permite FITD să își îndeplinească mandatul public de protejare a deponenților.
By including the last sentence in Article 96-bis(1), according to which deposit guarantee schemes ‘may engage in other types and forms of intervention’ in addition to repayment of depositors, the Italian authorities have chosen to allow their recognised deposit guarantee schemes to use the resources collected from member banks for different types of action.
Această prioritate este coroborată cu cerința aprobării de către Banca Italiei, în conformitate cu Legea privind serviciile bancare.
Article 96-bis of the Banking Act is therefore the basis for recognition of the FITD as a mandatory deposit guarantee scheme in Italy, and at the same time grants the FITD the power to take support measures.
De asemenea, Legea privind băncile și serviciile de creditare conferă Băncii Italiei competențe ample în ceea ce privește sistemele de garantare a depozitelor:
From that perspective the fact that the FITD is organised as a consortium under private law [70] is irrelevant, as the mere fact that a body is constituted under ordinary law cannot be regarded as sufficient to exclude the possibility of an aid measure taken by such a body being imputable to the State, as the Court of Justice held in Stardust Marine.
articolul 96-ter alineatul (1) litera (d) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie „să autorizeze intervențiile sistemelor de garantare”;
The FITD's objectives — pursuit of the common interests of its members by strengthening the safety of deposits and the protection of the reputation of the banking system — clearly coincide with the public interest.
articolul 96-ter alineatul (1) litera (b) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie „să coordoneze activitatea sistemelor de garantare cu normele care reglementează situațiile de criză în domeniul bancar și cu propriile sale activități de supraveghere” [72];
But that does not necessarily mean that the undertaking could have taken its decision without taking into account the requirements of the public authorities.
articolul 96-ter alineatul (1) litera (a) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie să „recunoască sistemele de garantare, să aprobe statutul acestora, cu condiția ca aceste sisteme să nu aibă caracteristici care ar putea conduce la o distribuție inegală a riscurilor de insolvabilitate în sistemul bancar” [73];
Moreover, it is not necessary that the State's influence should result from a legally binding act of a public authority.
articolul 96-ter alineatul (1) litera (h) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei „poate stabili norme de punere în aplicare a normelor privind sistemele de garantare a depozitelor prevăzute în secțiunea IV din Legea privind băncile și serviciile de creditare” [74].
The autonomy that the undertaking in principle enjoys does not prevent the practical involvement of the State.
Pe lângă competențele privind FITD conferite astfel Băncii Italiei prin Legea privind băncile și serviciile de creditare, numai băncile aflate în regim de administrare extraordinară pot beneficia de măsurile de sprijin acordate de FITD [75].
In any event, Union and Italian legislation gives the Banca d'Italia the authority and the means to ensure that all actions taken by the FITD as a deposit guarantee scheme recognised under the Banking Act comply with that public policy mandate and contribute to the protection of depositors.
O bancă este plasată în regim de administrare extraordinară la propunerea Băncii Italiei, printr-un ordin emis de Ministerului Economiei și Finanțelor.
This is made clear in the introductory sentence of Article 96-ter(1) of the Banking Act, where the list of all the powers exercised by the Banca d'Italia with respect to Italian deposit guarantee schemes is preceded by a statement that those powers are to be exercised ‘having regard to the protection of depositors and the stability of the banking system’.
În acest stadiu, conform statutului FITD, „Fondul intervine… în cazurile de administrare extraordinară a băncilor membre autorizate să desfășoare activități comerciale în Italia” [76].
In view of that evidence, and by contrast with Doux Élevage, where the object of the ex post approval by the public administration was purely procedural in nature, the Banca d'Italia has to approve every intervention by the FITD on its merits, assessing whether it complies with the FITD's public mandate under the Banking Act.
Numai administratorul special al băncii poate trimite FIDT o cerere de intervenție, iar cererea trebuie aprobată de Adunarea generală a acționarilor băncii.
Italy has affirmed that if this line of reasoning were to be followed prudential supervision of banks would have to be considered to be the exercise of public control, and the banks' resources would consequently have to be considered public resources (recital 53); this is clearly immaterial.
Administratorul special este un funcționar public, care reprezintă interesul public și este numit și supravegheat de Banca Italiei.
The Commission will merely observe that the supervision of banks carried out by the Banca d'Italia does not serve to verify compliance with a public policy mandate that is entrusted to the supervised banks.
De asemenea, Banca Italiei are competența de a revoca din funcție sau de a înlocui administratorul special [77] și de a da instrucțiuni care impun garanții și limitări specifice privind gestionarea băncii [78].
The precedence of the public mandate and the related public controls are recognised in the constitution of the FITD [71], according to which all support measures must comply with the concurrent conditions that there must be a reasonable prospect of recovery and that the cost to the Fund may be presumed to be less than would be incurred by measures taken in the event of liquidation (the ‘least-cost principle’).
Prin urmare, intervențiile FITD sunt inițiate de un funcționar public sub controlul Băncii Italiei.
Those concurrent conditions mean that a decision to take support measures is permissible only if it allows the FITD to fulfil its public mandate of protecting depositors.
În ceea ce privește competența de a autoriza acțiunile sistemelor de garantare a depozitelor, Comisia observă că noțiunea de autorizare impune un act administrativ care precede în mod necesar intrarea în vigoare a măsurii care trebuie autorizată.
That precedence is corroborated by the requirement of approval by the Banca d'Italia in accordance with the Banking Act.
În caz contrar, exercitarea de către Banca Italiei a competențelor în ceea ce privește măsurile FITD de asigurare a stabilității sistemului financiar și de protejare a deponenților ar fi ineficace.