natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As domiciliary companies did not pay income tax, the assets managed by investment undertakings were also not subject to income tax.
Întrucât societățile de domiciliu nu au plătit impozit pe venit, nu au fost supuse impozitului pe venit nici activele gestionate de întreprinderile de investiții.
According to Section 84(1) of the Tax Act, only a reduced capital tax of 1 ‰ (instead of 2 ‰) was applied [13].
Conform secțiunii 84 alineatul (1) din Legea fiscală, nu s-a aplicat decât un impozit redus pe capital, egal cu 1 ‰ (în loc de 2 ‰) [13].
This rate was further reduced to 0,4 ‰ for the capital of investment undertakings exceeding CHF 2 million in accordance with Section 85(2) of the Tax Act [14].
Această rată a fost redusă și mai mult, ajungând la 0,4 ‰ pentru capitalul întreprinderilor de investiții cu o cifră de afaceri de peste 2 milioane CHF, în conformitate cu secțiunea 85 alineatul (2) din Legea fiscală [14].
The coupon tax on the distribution of profits generated from the fund capital was also abolished in 1996 [15].3.2.2.
Impozitul pe cupoane corespunzător distribuției profiturilor generate din capitalul fondului a fost, de asemenea, abolit în 1996 [15].3.2.2.
The taxation of the own assets of the management company
Impozitarea activelor proprii ale societății de gestionare
The taxation of the management side of investment funds
Impozitarea componentei de gestionare a fondurilor de investiții
Like any other company operating in Liechtenstein, the fund direction of an investment fund (the management side of the fund) was fully liable to pay income, capital as well as coupon tax on its own income and capital.
Ca orice altă societate care își desfășoară activitatea în Liechtenstein, conducerea fondului unui fond de investiții (componenta de gestionare a fondului) era integral supusă obligației de plată a impozitului pe venit, pe capital, precum și pe cupoane pentru veniturile și capitalul proprii.
The fund direction had also been fully taxed prior to 1996 in accordance with Section 84(2) of the Tax Act 1961.
Conducerea fondului fusese de asemenea impozitată integral înainte de 1996, în conformitate cu secțiunea 84 alineatul (2) din Legea fiscală 1961.
The taxation of the management side of investment companies
Impozitarea componentei de gestionare a societăților de investiții
In the case of investment companies, however, no distinction was made for tax purposes between the management company’s own assets and the managed assets.
Cu toate acestea, în cazul societăților de investiții, nu s-a făcut nicio distincție în scopul impozitării între activele proprii ale societății de gestionare și activele gestionate.
The investment companies’ own assets were therefore also subject to the rules applying to domiciliary companies, in accordance with Section 84(2) of the Tax Act.
Activele proprii ale societăților de investiții au fost, prin urmare, la rândul lor supuse regulilor aplicate societăților de domiciliu, în conformitate cu secțiunea 84 alineatul (2) din Legea fiscală.
This meant that no income tax was levied on the management activities or on the managed assets; capital tax was payable at 1 ‰ instead of 2 ‰ (and reduced further for any capital exceeding CHF 2 million in accordance with Section 85(2) of the Tax Act); and no coupon tax was levied.
Aceasta a însemnat că nu a fost perceput niciun impozit pe venit pentru activitățile de gestionare sau pentru activele gestionate, că, pentru impozitul pe capital, se aplica rata de 1 ‰ în loc de 2 ‰ [care a fost redusă și mai mult pentru orice capital de peste 2 milioane CHF, în conformitate cu secțiunea 85 alineatul (2) din Legea fiscală] și că nu a fost perceput niciun impozit pe cupoane.
The tax situation from 1996 to 2006 for investment funds and investment companies can be illustrated as follows:
Situația fiscală în perioada 1996-2006 pentru fondurile de investiții și societățile de investiții poate fi ilustrată după cum urmează:
Investment Fund
Fond de investiții
Fund direction (own assets)
Conducerea fondului (active proprii)
Income tax
Impozit pe venit
Full capital tax
Impozit integral pe capital
Fund capital, i.e. managed assets
Capitalul fondului, adică activele gestionate
No income tax
Nu se aplică impozit pe venit
Reduced capital tax
Impozit redus pe capital
No coupon tax
Nu se aplică impozit pe cupoane
Investment Company
Societate de investiții
Own assets of the management company
Activele proprii ale societății de gestionare
The situation from 2006 until today
Situația din 2006 până astăzi
Legislation introduced in 2005 required investment companies to record and hold their own assets and managed assets separately.
Legislația introdusă în 2005 impunea societăților de investiții să își înregistreze și să țină activele proprii și activele gestionate separat.
The Tax Act was also revised and a new Section 73(f) was inserted, which required both the fund direction of an investment fund and investment companies to pay income, capital, and coupon taxes in relation to their own assets [16].
Legea fiscală a fost, la rândul ei, revizuită și a fost introdusă o nouă secțiune, 73 litera (f), care obligă atât conducerea unui fond de investiții, cât și societățile de investiții, la plata impozitului pe venit, pe capital și pe cupoane corespunzător activelor lor proprii [16].
The tax situation for investment funds and investment companies from 2006 onwards can be illustrated as follows:
Situația fiscală de după 2006 pentru fondurile de investiții și societățile de investiții poate fi ilustrată după cum urmează:
Capital tax
Impozit pe capital
No taxation
Nu se aplică impozite
In its decision opening the formal investigation, the Authority raised doubts regarding the compatibility with the State aid rules of the exemption from taxation of the own assets of investment companies.
În decizia sa de deschidere a investigării oficiale, autoritatea a formulat îndoieli cu privire la compatibilitatea cu normele în materie de ajutoare de stat a măsurii de scutire de impozitare a activelor proprii ale societăților de investiții.
Contrary to the arguments brought forward by the Liechtenstein authorities, the Authority took the initial view that the tax legislation provided a selective advantage to investment companies which distorted competition and affected trade across the EEA.
Contrar argumentelor prezentate de autoritățile din Liechtenstein, autoritatea a fost inițial de părere că legislația fiscală oferea un avantaj selectiv societăților de investiții, denaturând concurența și afectând comerțul în SEE.
On this basis, the Authority could not exclude that the tax rules applicable to the own assets of investment companies (full exemption from payment of income and coupon tax and a partial exemption from payment of capital tax) constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Pe această bază, Autoritatea nu a putut exclude faptul că normele fiscale aplicabile activelor proprii ale societăților de investiții (scutirea completă de plata impozitului pe venit și pe cupoane și o scutire parțială de plata impozitului pe capital) constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE.
The Authority also had doubts that these measures could be considered compatible with the State aid provisions of the EEA Agreement, in particular Article 61(3)(c).
Autoritatea a avut, de asemenea, îndoieli cu privire la faptul că aceste măsuri ar putea fi considerate compatibile cu dispozițiile privind ajutoarele de stat din Acordul privind SEE, în special cu articolul 61 alineatul (3) litera (c).
The comments from third parties can be summarised as follows:
Observațiile părților terțe pot fi rezumate după cum urmează:
Referring to decisions of the European Commission on an Irish Company Holding Regime [17] and a tax reduction from revenue from certain intangible assets in Spain [18], the third parties argued that any natural or legal person could establish an investment undertaking and therefore benefit from the tax exemptions; on that basis the tax exemption does not constitute a selective measure.In 1996 when the legislation was enacted, it was not clear that the State aid rules would be applicable to tax measures.
Făcând trimitere la deciziile Comisiei Europene privind regimul societăților-mamă din Irlanda [17] și aplicarea, în Spania, a unei reduceri a impozitului pe veniturile provenite din anumite active necorporale [18], părțile terțe au susținut că orice persoană fizică sau juridică ar putea înființa o întreprindere de investiții și ar putea, astfel, să beneficieze de scutiri de impozit; din acest punct de vedere, scutirea de impozit nu constituie o măsură selectivă.În 1996, atunci când a fost adoptată legea respectivă, nu a fost clar dacă normele în materie de ajutoare de stat vor fi aplicabile măsurilor fiscale.
If the Authority concludes that the exemptions were aid, they had been in place since 1996 and should constitute an existing aid measure.
În cazul în care autoritatea ajunge la concluzia că scutirile respective au constituit ajutor, întrucât se aplică din 1996, ar trebui să constituie o măsură de ajutor existentă.
With reference to Article 15 of Protocol 3 (according to which recovery shall be subject to a limitation period of 10 years), the third parties argued that no recovery of aid can be required because the tax exemption was introduced in 1996.
În ceea ce privește articolul 15 din Protocolul 3 (conform căruia recuperarea ar trebui condiționată de o perioadă de prescripție de 10 ani), părțile terțe au considerat că nu se poate cere recuperarea ajutorului întrucât respectiva scutire de impozit a fost introdusă în 1996.
Recovery, it was argued, would contravene the principles of legitimate expectations and legal certainty.
Astfel, au afirmat ei, recuperarea ar contraveni principiilor încrederii legitime și securității juridice.
In some cases, no recovery could be required as the amount of the tax exemptions would fall within the de minimis rule.
În unele cazuri, nu ar putea fi cerută nicio recuperare pentru că valoarea scutirilor de impozit ar face obiectul regulii de minimis.
In letters dated 17 March 2010 and 16 July 2010, the Liechtenstein authorities commented as follows:
În scrisorile din 17 martie 2010 și 16 iulie 2010, autoritățile din Liechtenstein au prezentat următoarele observații:
The tax exemption does not involve State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as it is not selective in nature.
Scutirea de impozit nu presupune ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE întrucât nu are un caracter selectiv.
In support of this argument reference was again made to two decisions of the European Commission, on the Irish Company Holding Regime and a tax reduction from revenue from certain intangible assets in Spain.
În sprijinul acestui argument, s-a făcut din nou trimitere la două decizii ale Comisiei Europene, privind regimul societăților-mamă în Irlanda și privind aplicarea, în Spania, a unor reduceri pe impozitul pe veniturile provenite din anumite active necorporale.
In the alternative it is argued that any aid is existing aid on the basis of the 10 year limitation period set out in Article 1(b)(iv) in conjunction with Article 15 of Part II of Protocol 3; and on the basis that the measure only became aid as a result of the evolution of the European Economic Area (Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3).
Ca alternativă, s-a argumentat că orice ajutor constituie ajutor existent în virtutea perioadei de prescripție de 10 ani prevăzută la articolul 1 litera (b) punctul (iv), coroborat cu articolul 15 din Partea II a Protocolului 3 și pe baza faptului că măsura respectivă nu a devenit ajutor decât ca urmare a evoluției Spațiului Economic European [articolul 1 litera (b) punctul (v) din Partea II a Protocolului 3].
Finally the Liechtenstein authorities argue that if this is not accepted the Authority should not order recovery of aid on the basis that this would be contrary to general principles of EEA law, specifically the protection of legitimate expectations and legal certainty.
În cele din urmă, autoritățile din Liechtenstein au susținut faptul că, în cazul în care această argumentație nu este acceptată, Autoritatea nu ar trebui să ceară recuperarea ajutorului întrucât acest lucru ar contraveni principiilor generale ale legislației SEE, mai exact principiului protecției încrederii legitime și principiului securității juridice.
Article 61(1) of the EEA Agreement provides that:
Articolul 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE prevede că:
The aid measure must be granted by the State or through State resources.
Ajutorul trebuie acordat de către stat sau din resurse de stat.
The granting of a full or partial tax exemption involves a loss of tax revenues for the State which is equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal (tax) expenditure [19].
Acordarea unei scutiri totale sau parțiale de plata impozitului generează o pierdere a veniturilor fiscale pentru stat echivalentă cu consumul de resurse de stat sub forma cheltuielilor fiscale [19].
The Liechtenstein authorities forego revenue corresponding to the non-payment of income, capital and coupon taxes.
Autoritățile din Liechtenstein renunță la veniturile corespunzătoare neplății impozitului pe venit, pe capital și pe cupoane
For these reasons, the Authority considers that the tax rules applicable to investment companies involve the use of State resources.
Din aceste motive, Autoritatea consideră că normele fiscale aplicabile societăților de investiții presupun utilizarea resurselor de stat.
Firstly, the aid measure must confer on the beneficiaries advantages that relieve them of charges that are normally borne from their budgets.
În primul rând, măsura de ajutor trebuie să ofere beneficiarilor avantaje care îi scutesc pe aceștia de taxe care sunt în mod normal suportate din bugetele proprii.
By not being obliged to pay any income or coupon tax and only a reduced capital tax on their own assets, investment companies receive an advantage in comparison to other undertakings that are subject to ordinary taxation on revenues from their business activities.
Nefiind obligate să plătească impozit pe venit sau pe cupoane și doar un impozit redus pe capital, corespunzător activelor lor proprii, societățile de investiții au beneficiat de un avantaj față de alte întreprinderi care trebuie să plătească impozitul obișnuit pe veniturile obținute din activitățile lor economice.
The advantage is selective as it was granted only to investment undertakings organised in the form of investment companies.
Avantajul este selectiv deoarece a fost acordat doar întreprinderilor de investiții organizate sub forma unor societăți de investiții.
The Authority does not accept arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties that each undertaking in Liechtenstein carrying out such economic activity is in principle free to choose the most advantageous legal form and consequently profit from the tax concessions.
Autoritatea nu acceptă argumentele prezentate de autoritățile din Liechtenstein și de părțile terțe conform cărora orice întreprindere din Liechtenstein care desfășoară o activitate economică este, în principiu, liberă să aleagă cea mai avantajoasă formă juridică și, în felul acesta, să profite de avantajele fiscale corespunzătoare.
A tax benefit which is limited to a specified group of undertakings cannot be characterised as a general measure on the basis that any interested undertaking could fulfil specified criteria and qualify if it organised itself in a particular form [20].By reference to the European Court of Justice’s conclusions in the GIL Insurance [21] case, ‘Article 87(1) EC requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour “certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the system in question, are in a comparable legal and factual situation’.
Un beneficiu fiscal care este limitat la un grup specificat de întreprinderi nu poate fi caracterizat ca fiind o măsură generală pe baza faptului că orice întreprindere interesată ar putea îndeplini criteriile specificate și ar putea fi eligibilă cu condiția să aleagă o anumită formă juridică [20].Făcând trimitere la concluziile Curții Europene de Justiție în Cauza GIL Insurance [21], „Articolul 87 alineatul (1) din TCE impune să se determine dacă, în cadrul unui anumit regim statutar, o măsură de stat este de natură să favorizeze «anumite întreprinderi sau producția anumitor mărfuri» în raport cu altele care se află, în lumina obiectivului urmărit de regimul respectiv, într-o situație de fapt și de drept comparabilă”.
The Authority concludes that the undertakings in the same legal and factual position in this case are all those who pay the (full) income, capital and coupon taxes in Liechtenstein — and in comparison to those, investment companies in Liechtenstein receive a selective advantage.
Autoritatea concluzionează că întreprinderile aflate în aceeași situație de fapt și de drept în acest caz sunt cele care plătesc impozitul (integral) pe venit, pe capital și pe cupoane în Liechtenstein – și, față de acestea, societăților de investiții din Liechtenstein li se conferă un avantaj selectiv.
More specifically, the investment companies benefit in comparison to the fund direction of undertakings organised as investment funds, which engage in the same activity but are subject to tax like all other undertakings in Liechtenstein.
Mai exact, societățile de investiții obțin beneficii din această situație, spre deosebire de conducerea fondului întreprinderilor constituite ca fonduri de investiții care desfășoară aceeași activitate, dar sunt obligate la plata impozitelor, ca orice altă întreprindere din Liechtenstein.
A specific tax measure can nevertheless be justified by the logic of the tax system.
O măsură fiscală specifică poate fi, totuși, justificată de logica sistemului fiscal.
The specific tax rules applicable to investment companies would not be selective in the sense of Article 61(1) of the EEA Agreement if the rule is justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system [22].
Regulile fiscale specifice aplicabile societăților de investiții nu ar fi selective în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul privind SEE dacă regula este justificată de natura și regimul general al sistemului fiscal din Liechtenstein [22].
Unlike certain recent complex fiscal aid cases, the objectives of the tax system in question are straightforward.
Spre deosebire de anumite cazuri complexe recente referitoare la ajutoare fiscale, obiectivele sistemului fiscal în cauză sunt simple.
The objective, or logic, of the taxes is to generate revenue for the State.
Obiectivul sau logica aplicării de impozite este aceea de a genera venituri pentru stat.
According to the Liechtenstein Tax Act, legal entities that operate in Liechtenstein must pay income tax on their revenues and a capital tax on the capital held as the company’s own equity.
Conform Legii fiscale a statului Liechtenstein, entitățile juridice care își desfășoară activitatea în Liechtenstein sunt obligate să plătească impozit pe veniturile obținute și un impozit pe capitalul deținut corespunzător capitalului propriu al societății.
Companies divided into shares must also pay a coupon tax on dividends.
Societățile pe acțiuni trebuie, de asemenea, să plătească impozit pe cupoane pentru dividendele obținute.
Investment companies are legal entities incorporated under Liechtenstein law in the form of companies limited by shares.
Societățile de investiții sunt persoane juridice constituite, în conformitate cu legislația statului Liechtenstein, sub formă de societăți pe acțiuni.
As such, they are subject to the generally applicable tax provisions of the Liechtenstein Tax Act concerning income, capital and coupon tax.
În această calitate, aceste societăți se supun dispozițiilor fiscale general aplicabile ale Legii fiscale din Liechtenstein cu privire la impozitul pe venit, pe capital și pe cupoane.
The Authority considers that the tax relief for the management company’s own assets falls neither within the logic of the general tax system in Liechtenstein, nor within any specific logic of the taxation of investment undertakings.
Autoritatea consideră că scutirea de taxe în ceea ce privește activele proprii ale societății de gestionare nu se încadrează nici în logica sistemului fiscal general din Liechtenstein, nici în vreo logică specifică de impozitare a întreprinderilor de investiții.
In the view of the Authority, there is nothing in the organisational form of investment companies which would justify a special tax derogation in favour of the management activities of an investment company in comparison with the management activities of an investment fund [23].
În opinia Autorității, niciun aspect al formei de organizare a societăților de investiții nu justifică aplicarea unei derogări fiscale speciale care să favorizeze activitățile de gestionare ale societăților de investiții în raport cu activitățile de gestionare ale unui fond de investiții [23].
The reduction and exemptions applicable to domiciliary companies [24] and investment companies were designed to encourage these activities in Liechtenstein.
Reducerea și scutirile aplicabile societăților de domiciliu [24] și societăților de investiții au fost concepute cu scopul de a încuraja aceste activități în Liechtenstein.
In the Authority’s view, therefore, the tax relief on the management company’s own assets cannot be justified by the nature and overall scheme of the Liechtenstein taxation system.
Prin urmare, în opinia Autorității, scutirea fiscală aplicată pentru activele proprii ale societății de gestionare nu poate fi justificată prin natura și regimul general al sistemului fiscal din Liechtenstein.
In 2006, the legislation was changed and investment companies were subject thereafter to ordinary business taxation in the same way as the fund direction of investment funds and any other legal entity operating a business in Liechtenstein.
Legislația s-a schimbat în 2006 și societăților de investiții li s-au aplicat după aceea impozitele obișnuite aplicate întreprinderilor în același mod ca și conducerii fondului în cazul fondurilor de investiții și oricărei alte persoane juridice care își desfășoară activitatea în Liechtenstein.
In view of the Liechtenstein authorities this eliminated the ‘inconsistency’ [25] of not levying any taxes on the own assets before.
Din punctul de vedere al autorităților din Liechtenstein, această măsură a eliminat „inconsecvența” [25] neperceperii de impozite pe activele proprii în perioada anterioară.
For these reasons, the Authority considers that the measures constituted a selective advantage to investment companies, which was remedied by the legislation effective from 2006 onwards.
Din aceste motive, Autoritatea consideră că măsurile au constituit un avantaj selectiv pentru societățile de investiții, care a fost corectat prin legislația care a intrat în vigoare în 2006.
Thirdly, the aid measure must favour undertakings engaged in economic activities.
În al treilea rând, măsura de ajutor trebuie să fie favorabilă întreprinderilor care desfășoară activități economice.
In the BBL [26] case, the European Court of Justice considered the activities of investment companies (‘SICAVs’ under Belgian law) which undertook collective investment with the aim of producing income on a continuing basis in transferable securities from capital raised from the public.
În cauza BBL [26], Curtea Europeană de Justiție a examinat activitățile societăților de investiții („SICAV” conform legislației belgiene) care au efectuat plasamente colective cu scopul de a genera venituri constante în valori mobiliare din capitalul strâns de la public.
The Court held that this constitutes an economic activity within the meaning of Article 4(2) of the Sixth VAT Directive.
Curtea a fost de părere că acest lucru constituie o activitate economică în sensul articolului 4 alineatul (2) din cea de a șasea directivă privind TVA-ul.