natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For these reasons, if an EFTA State wants to cover the risks specified in point 18(b) or (c), it must make a notification to the Authority pursuant to Protocol 3 of the Surveillence and Court Agreement and demonstrate in its notification that it has contacted the main credit insurers and brokers in that EFTA State [16] and given them an opportunity to provide evidence that cover for the risks concerned is available there.
Din aceste motive, în cazul în care un stat AELS dorește să acopere riscurile menționate la punctul 18 litera (b) sau (c), trebuie să notifice autoritatea, în temeiul Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, și să demonstreze în notificare că a contactat principalii asigurători și brokeri de credite din statul AELS respectiv [16] și că le-a oferit posibilitatea să prezinte dovezi că acoperirea pentru riscurile în cauză este disponibilă pe teritoriul său.
If the credit insurers concerned do not give the EFTA State or the Authority information about the conditions of cover and insured volumes for the type of risks the EFTA State wants to cover within 30 days of receiving a request from the EFTA State to do so, or if the information provided does not demonstrate that cover for the risks concerned is available in that EFTA State, the Authority will consider the risks temporarily non-marketable.
În cazul în care asigurătorii de credite vizați nu oferă statului AELS sau autorității informații cu privire la condițiile acoperirii și la volumele asigurate pentru tipul de risc pe care statul AELS dorește să îl acopere în termen de 30 de zile de la primirea cererii statului AELS în acest sens sau în cazul în care informațiile furnizate nu demonstrează că în statul AELS respectiv acoperirea pentru riscul vizat este disponibilă, autoritatea va considera că riscul este temporar neasigurabil pe piața privată.
Notification obligation in other cases
Obligația de notificare în celelalte cazuri
As regards the risks specified in point 18(d), the EFTA State concerned must, in its notification to the Authority pursuant to Protocol 3 of the Surveillence and Court Agreement, demonstrate that cover is unavailable for exporters in that particular EFTA State due to a supply shock in the private insurance market, in particular the withdrawal of a major credit insurer from the EFTA State concerned, reduced capacity or a limited range of products compared to other EFTA States.
În ceea ce privește riscurile menționate la punctul 18 litera (d), statul AELS în cauză trebuie să demonstreze în notificarea adresată autorității în temeiul Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție că acoperirea nu este disponibilă pentru exportatorii din acel stat membru din cauza unui șoc al ofertei pe piața asigurărilor private a creditelor, în special din cauza retragerii din statul AELS respectiv a unui asigurător al creditelor important, capacității reduse sau unei game limitate de produse comparativ cu alte state AELS.
6 Date of application and duration
6 Data aplicării și durata
The Authority will apply the principles in these Gudelines from the date of their adoption until 31 December 2018.
Autoritatea va aplica principiile enunțate în prezentele orientări de la data adoptării lor până la 31 decembrie 2018.
These Guidelines correspond to the Communication from the European Commission to the Member States on the application of Article 107 and 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union to short-term export-credit insurance, 6.12.2012 (OJ C 392, 19.12.2012, p. 1).
Aceste orientări corespund Comunicării Comisiei către statele membre privind aplicarea articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în cazul asigurării creditelor la export pe termen scurt, 6.12.2012 (JO C 392, 19.12.2012, p. 1).
OJ L 120, 23.4.1998, p. 27 and EEA Supplement No 16, 23.4.1998, p. 1.
JO L 120, 23.4.1998, p. 27 și suplimentul SEE nr. 16, 23.4.1998, p. 1.
OJ L 30, 31.1.2002, p. 52 and EEA Supplement No 7, 31.1.2002, p. 1.
JO L 30, 31.1.2002, p. 52 și suplimentul SEE nr. 7, 31.1.2002, p. 1.
OJ L 228, 16.8.1973, p. 3, cf. Point 2 of Annex IX to the EEA Agreement.
JO L 228, 16.8.1973, p. 3, a se vedea punctul 2 din anexa IX la Acordul privind SEE.
In its judgment in Case C-142/87 Kingdom of Belgium v Commission of the European Communities, the European Court of Justice held that not only aid for intra-Union exports, but also aid for exports outside the Union, can influence intra-Union competition and trade.
În hotărârea sa în cauza C-142/87, Regatul Belgiei/Comisia Comunităților Europene, Curtea Europeană de Justiție a statuat că nu numai ajutoarele pentru exporturile din cadrul Uniunii, ci și ajutorul pentru exporturile în afara Uniunii pot afecta concurența și schimburile comerciale din cadrul Uniunii.
Both types of operation are insured by export-credit insurers and aid for both can therefore affect intra-Union competition and trade.
Ambele tipuri de operațiuni sunt asigurate de asigurătorii creditelor la export, iar ajutorul pentru ambele tipuri de operațiuni poate afecta, prin urmare, concurența și comerțul din cadrul Uniunii.
Council Directive 91/674/EC of 19.12.1991 on the annual accounts and consolidated accounts of insurance undertakings (OJ L 374, 31.12.1991, p. 7), as adapted for the purpose of the EEA Agreement by the EEA Joint Committee Decision No 7/94 (OJ L 160, 28.6.1994; EEA Supplement No 17, 28.6.1994).
Directiva 91/674/CE a Consiliului din 19.12.1991 privind situațiile financiare anuale și situațiile financiare consolidate ale întreprinderilor de asigurare (JO L 374, 31.12.1991, p. 7), astfel cum a fost adaptată în sensul Acordului privind SEE prin Decizia nr. 7/94 a Comitetului mixt al SEE (JO L 160, 28.6.1994; suplimentul SEE nr. 17, 28.6.1994).
For each relevant risk category, the safe-harbour risk premium range was established on the basis of one-year Credit Default Swap (CDS) spreads, based on a composite rating including ratings of all three main credit rating agencies (Standard & Poor, Moody’s and Fitch), for the past five years (2007–11), assuming that average recovery ratios for short-term export-credit insurance are 40 %.
Pentru fiecare categorie de risc relevantă, intervalul de valori al primei de risc safe-harbour a fost stabilit în funcție de spreadurile la swapul pe riscul de credit (CDS) la un an, pe baza unui rating compus, care includea ratingurile tuturor celor trei agenții principale de rating (Standard & Poor, Moody's și Fitch), pentru ultimii cinci ani (2007 – 2011), plecând de la premisa că rata medie a recuperării în cazul asigurării creditului la export pe termen scurt este de 40 %.
The ranges were subsequently made continuous to better cater for the fact that risk premiums do not remain constant over time.
Intervalele de valori au fost definite apoi ca fiind continue pentru a lua mai bine în considerare faptul că primele de risc nu sunt constante în timp.
The buyers’ risk categories are based on credit ratings.
Categoriile de risc ale cumpărătorilor au la bază ratinguri de credit.
Ratings do not need to be obtained from specific rating agencies.
Nu este necesar ca ratingurile să fie obținute de la anumite agenții de rating.
National rating systems or rating systems used by banks are equally acceptable.
Atât sistemele naționale de rating, cât și sistemele de rating utilizate de bănci sunt acceptabile.
For firms without a public rating, a rating based on verifiable information could be applied.
În cazul firmelor fără un rating public, s-ar putea aplica un rating ce are la bază informații verificabile.
Safe harbour for a 30-day insurance contract can be obtained by dividing the annual risk premium by 12.
Prima safe-harbour pentru un contract de asigurare de 30 de zile se poate obține prin împărțirea primei de risc anuale la 12.
The excellent risk category includes risks equivalent to AAA, AA+, AA, AA-, A+, A, A- in Standard & Poor’s credit ratings.
Categoria de risc „excelent” include riscurile echivalente ratingului de credit AAA, AA+, AA, AA–, A+, A, A– al agenției Standard & Poor’s.
The good risk category includes risks equivalent to BBB+, BBB or BBB- in Standard & Poor’s credit ratings.
Categoria de risc „bine” include riscurile echivalente ratingului de credit BBB+, BBB sau BBB– al agenției Standard & Poor’s.
The satisfactory risk category includes risks equivalent to BB+, BB or BB- in Standard & Poor’s credit ratings.
Categoria de risc „satisfăcător” include riscurile echivalente ratingului de credit BB+, BB sau BB– al agenției Standard & Poor’s.
The weak risk category includes risks equivalent to B+, B or B- in Standard & Poor’s credit ratings.
Categoria de risc „slab” include riscurile echivalente ratingului de credit B+, B sau B– al agenției Standard & Poor’s.
See the Communication from the European Commission to the EU Member States on the application of Article 107 and 108 of the Treaty on the Functioning of the European Union to short-term export-credit insurance, 6.12.2012 (OJ C 392, 19.12.2012, p. 1) para. 37.
A se vedea Comunicarea Comisiei către statele membre UE privind aplicarea articolelor 107 și 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în cazul asigurării creditelor la export pe termen scurt, 6.12.2012 (JO C 392, 19.12.2012, p. 1), punctul 37.
The contacted credit insurers and brokers should be representative in terms of the products offered (for example, specialised providers for single risks) and the size of the market they cover (for example, representing jointly a minimum share of 50 % of the market).
Asigurătorii și brokerii de credite contactați ar trebui să fie reprezentativi în ceea ce privește produsele oferite (de exemplu, furnizori specializați pentru riscuri unice) și dimensiunea pieței pe care o deservesc (de exemplu, reprezentarea în comun a unei cote minime de 50 % din piață).
The 1998 Guidelines were to be applied for a period of almost five years from 1 June 1998.
Orientările din 1998 urmau să se aplice pentru o perioadă de aproape cinci ani, începând cu data de 1 iunie 1998.
They were subsequently amended and their period of application was prolonged in 2001 [3].
Acestea au fost ulterior modificate, iar perioada lor de aplicare a fost prelungită în 2001 [3].
‘whole turnover policy’ means a credit insurance policy other than single risk-cover; that is to say, a credit insurance policy that covers all or most of the credit sales of the insured as well as payment receivables from sales to multiple buyers.
„politica privind cifra de afaceri globală” înseamnă o politică de asigurare a creditelor diferită de acoperirea unui singur risc, și anume o politică de asigurare a creditelor care acoperă totalitatea sau cea mai mare parte a vânzărilor pe credit ale asiguratului, precum și sumele de încasat din vânzările către cumpărători multipli.
Guidelines on the application and interpretation of Articles 61 and 62 of the EEA Agreement and Article 1 of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement, adopted and issued by the Authority on 19 January 1994, published in the Official Journal of the European Union (hereinafter referred to as OJ) L 231 of 3.9.1994 p. 1 and EEA Supplement No 32 of 3.9.1994 p. 1. Hereinafter referred to as the State Aid Guidelines.
Orientările privind aplicarea și interpretarea articolelor 61 și 62 din Acordul privind SEE și a articolului 1 din Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, adoptate și emise de autoritate la 19 ianuarie 1994, publicate în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare JO) L 231 din 3.9.1994 p. 1 și în suplimentul SEE nr. 32 din 3.9.1994 p. 1, denumite în continuare „Orientările privind ajutoarele de stat”.
Recommendation No 93/13/COL of the EFTA Surveillance Authority
Recomandarea nr. 93/13/COL a Autorității AELS de Supraveghere
concerning a coordinated control plan with a view to establish the prevalence of fraudulent practices in the marketing of certain foods
privind un plan coordonat de control pentru stabilirea prevalenței unor practici frauduloase în comercializarea anumitor produse alimentare
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular Article 109 and Protocol 1 thereof,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 109 și Protocolul 1 la acord,
Having regard to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice, and in particular Article 5(2)(b) and Protocol 1 thereof,
având în vedere Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție, în special articolul 5 alineatul (2) litera (b) și Protocolul 1 la acord,
Having regard to the Act referred to at point 54zzzi of Chapter XII of Annex II to the EEA Agreement (Regulation (EC) No 882/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 on the official controls performed to ensure the verification of compliance with feed and food law, animal health and animal welfare rules), as corrected and amended, and in particular Article 53 thereof,
având în vedere actul menționat la capitolul XII punctul 54zzzi din Anexa II la Acordul privind SEE [Regulamentul (CE) nr. 882/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind controalele oficiale efectuate pentru a asigura verificarea conformității cu legislația privind hrana pentru animale și produsele alimentare și cu normele de sănătate animală și de bunăstare a animalelor], astfel cum a fost corectat și modificat, și în special articolul 53,
Having regard to Decision 75/13/COL of the EFTA Surveillance Authority of 19 February 2013 empowering the competent College Member to adopt the final Recommendation as approved by the EFTA Veterinary and Phytosanitary Committee (Event No 663341),
având în vedere Decizia 75/13/COL a Autorității AELS de Supraveghere din 19 februarie 2013 prin care membrul competent al Colegiului este autorizat să adopte recomandarea finală, astfel cum a fost aprobată de către Comitetul AELS pentru chestiuni veterinare și fitosanitare (evenimentul nr. 663341),
Article 53 of Regulation (EC) No 882/2004 empowers the EFTA Surveillance Authority (the Authority) to recommend coordinated plans where considered necessary, organised on an ad hoc basis, in particular with a view to establishing the prevalence of hazards in feed, food or animals.
Articolul 53 din Regulamentul (CE) nr. 882/2004 conferă Autorității AELS de Supraveghere (denumită în continuare „Autoritatea”) competența de a recomanda, atunci când consideră că este necesar, planuri coordonate, organizate în scopuri specifice, în special pentru a se stabili prevalența riscurilor asociate cu hrana pentru animale, cu produsele alimentare sau cu animalele.
Directive 2000/13/EC of the European Parliament and of the Council of 20 March 2000 on the approximation of the laws of the Member States relating to the labelling, presentation and advertising of foodstuffs [1] sets out EEA rules on food labelling applicable to all foods.
Directiva 2000/13/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 20 martie 2000 privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la etichetarea și prezentarea produselor alimentare, precum și la publicitatea acestora [1] stabilește normele SEE privind etichetarea produselor alimentare aplicabile tuturor produselor alimentare.
According to Directive 2000/13/EC, the labelling and methods used should not mislead the consumer, particularly as to the characteristics of the food, including its true nature and its identity.
Potrivit Directivei 2000/13/CE, etichetarea și metodele utilizate nu ar trebui să inducă în eroare consumatorul, mai ales în ceea ce privește caracteristicile produselor alimentare, inclusiv în privința adevăratei naturi și a identității acestora.
Furthermore, in the absence of specific EEA or national rules, the name under which a food is sold should be the name customary in the EEA State in which it is sold, or a description of the food which is clear enough to let the purchaser know its true nature.
Mai mult decât atât, în absența unor norme specifice la nivelul SEE sau la nivel național, denumirea sub care este vândut un produs alimentar trebuie să fie denumirea obișnuită în statul SEE în care este vândut produsul sau o descriere a produsului alimentar care să fie destul de clară pentru a permite cumpărătorului să cunoască adevărata natură a produsului.
If an ingredient is mentioned in the name of the food, its quantity expressed as a percentage must also be provided in the list of ingredients in order to avoid the consumer being misled as regards the identity and the composition of the food.
Dacă în denumirea produsului alimentar este menționat un ingredient, atunci cantitatea ingredientului respectiv, exprimată ca procentaj, trebuie să fie indicată în lista ingredientelor, pentru a se evita inducerea în eroare a consumatorului în privința identității și a compoziției produsului alimentar.
Regulation (EC) No 853/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific hygiene rules for food of animal origin [2] provides for additional labelling requirements applicable to specific foods.
Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală [2] prevede cerințe suplimentare de etichetare aplicabile anumitor produse alimentare.
In particular, it provides that packages intended for supply to the final consumer containing minced meat, amongst others, from solipeds are to bear a notice indicating that such products should be cooked before consumption, if, and to the extent that, national rules in the Member State in the territory of which the product is placed on the market so require.
În special, regulamentul menționat prevede că ambalajele destinate consumatorului final care conțin, printre altele, carne tocată provenită de la solipede trebuie să poarte un aviz care să indice faptul că produsele respective trebuie să fie gătite înainte de a fi consumate, dacă și în măsura în care normele naționale ale statului membru pe teritoriul căruia este comercializat produsul impun acest lucru.
Section III of Annex II to Regulation (EC) No 853/2004 requires the food business operators operating slaughterhouses to request, receive, check and act upon food chain information in respect of all animals, other than wild game, sent or intended to be sent to the slaughterhouse.
Secțiunea III din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 853/2004 impune operatorilor din sectorul produselor alimentare care administrează abatoare să solicite, să primească și să verifice informațiile privind lanțul alimentar referitoare la toate animalele, cu excepția vânatului sălbatic, care sunt trimise sau destinate trimiterii la abator, și să acționeze în mod corespunzător.
Regulation (EC) No 854/2004 of the European Parliament and of the Council of 29 April 2004 laying down specific rules for the organisation of official controls on products of animal origin intended for human consumption [3] requires inter alia the official veterinarian to perform auditing and inspection tasks.
Regulamentul (CE) nr. 854/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a normelor specifice de organizare a controalelor oficiale privind produsele de origine animală destinate consumului uman [3] impune, printre altele, ca veterinarul oficial să îndeplinească sarcini de auditare și inspecție.
In particular, the official veterinarian is to check and analyse relevant information from the records of the holding of provenance of animals intended for slaughter, including food chain information and to take account of the documented results of this check and analysis when carrying out ante- and post-mortem inspection.
În special, veterinarul oficial trebuie să verifice și să analizeze informațiile relevante din registrele exploatației din care provin animalele destinate sacrificării, inclusiv informațiile privind lanțul alimentar, și să țină cont de rezultatele documentate ale acestor verificări și analize atunci când desfășoară inspecțiile ante și post-mortem.
Following official controls being carried out since December 2012 in a number of European Union Member States, it appeared that certain pre-packaged products contained horse meat, which was not declared in the list of ingredients appearing directly on the package or on a label attached thereto.
În urma controalelor oficiale care se desfășoară din decembrie 2012 în mai multe state membre ale Uniunii Europene, s-a constatat că anumite produse preambalate conțineau carne de cal, fapt care nu era indicat în lista de ingrediente care apărea direct pe ambalaj sau pe o etichetă aplicată pe acesta.
Instead, the name of certain such foods and/or the accompanying list of ingredients misleadingly referred solely to the presence of beef.
Denumirea anumitor produse alimentare de acest fel și/sau lista de ingrediente care însoțea produsul făceau referire însă, în mod înșelător, numai la prezența cărnii de vită.
In accordance with Article 17 of Regulation (EC) No 178/2002 of the European Parliament and the Council of 28 January 2002 laying down the general principles and requirements of food law, establishing the European Food Safety Authority and laying down procedures in matters of food safety [4], food business operators at all stages of production, processing and distribution within their businesses under their control must ensure that foods satisfy the requirements of food law which are relevant to their activities and must verify that such requirements are met.
În conformitate cu articolul 17 din Regulamentul (CE) nr. 178/2002 al Parlamentului European și al Consiliului din 28 ianuarie 2002 de stabilire a principiilor și a cerințelor generale ale legislației alimentare, de instituire a Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară și de stabilire a procedurilor în domeniul siguranței produselor alimentare [4], operatorii din sectorul produselor alimentare trebuie să se asigure, în toate etapele producerii, prelucrării și distribuției din unitatea aflată sub controlul lor, că produsele alimentare îndeplinesc cerințele legislației alimentare care sunt relevante pentru activitățile pe care le desfășoară și trebuie să verifice dacă aceste cerințe sunt respectate.
Horses are animal species that can be 'food producing' or 'non-food producing'.
Caii sunt o specie animală „de la care se obțin produse alimentare” sau „care nu este destinată producției de alimente”.
Phenylbutazone is a veterinary drug whose use is allowed only in non-food producing animals pursuant to Commission Regulation (EU) No 37/2010 of 22 December 2009 on pharmacologically active substances and their classification regarding maximum residue limits in foodstuffs of animal origins [5].
Fenilbutazona este un medicament de uz veterinar care poate fi administrat doar animalelor care nu sunt destinate producției de alimente, în temeiul Regulamentului (UE) nr. 37/2010 al Comisiei din 22 decembrie 2009 privind substanțele active din punct de vedere farmacologic și clasificarea lor în funcție de limitele reziduale maxime din produsele alimentare de origine animală [5].
Considering the fraudulent practices relating to the unlabelled presence of horse meat in certain food products, it is appropriate, for preventive purposes, to ascertain whether non-food producing horses treated with phenylbutazone have entered the food chain.
Având în vedere practicile frauduloase legate de prezența neetichetată a cărnii de cal în anumite produse alimentare, este adecvat, din motive de prevenție, să se verifice dacă în lanțul alimentar au intrat cai care nu erau destinați producției de alimente și care au fost tratați cu fenilbutazonă.