natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As Article 82a of the Tax Act constitutes a lex specialis with respect to Article 73 of the same Act, it can be concluded that captive insurance companies do not pay income tax [6].In conclusion, captive insurance companies only pay a reduced capital tax as described in Article 82a(1) of the Tax Act and no income tax.
Întrucât articolul 82 litera (a) din Legea fiscală reprezintă o lex specialis în ceea ce privește articolul 73 din aceeași lege, se poate concluziona că societățile de asigurare captive nu plătesc impozit pe venit [6].În concluzie, societățile de asigurare captive plătesc doar un impozit redus pe capital, descris în secțiunea 82 litera (a) punctul 1 din Legea fiscală, și niciun impozit pe venit.
‘Couponsteuer’ (coupon (withholding) tax)
„Couponsteuer” [impozitul (reținut) pe dobânzile aferente cupoanelor]
Under Liechtenstein legislation, a coupon tax is levied on the coupons of securities or documents equal to securities issued by a ‘national’ at a rate of 4 % on any distribution of dividends or profit shares.
În temeiul legislației din Liechtenstein, se percepe un impozit pe dobânzile aferente cupoanelor titlurilor de valoare sau documentelor echivalente titlurilor emise de o societate „națională” de 4 % pentru orice distribuție de dividende sau cote din profit.
By virtue of Article 88d(3) of the Tax Act, shares or parts of captive insurance companies are exempted from payment of the coupon tax.
În temeiul articolului 88 litera (d) punctul 3 din Legea fiscală, cotele sau părțile din societățile de asigurare captive sunt scutite de la plata impozitului pe dobânzile aferente cupoanelor.
The Liechtenstein authorities have stated that these provisions were introduced in order to attract companies to Liechtenstein and establish and develop the captive insurance sector as a new field of economic activity.
Autoritățile din Liechtenstein au declarat că aceste dispoziții au fost introduse pentru a atrage societăți în Liechtenstein și pentru a crea și dezvolta sectorul de asigurare captivă drept nou domeniu al activității economice.
In its decision opening the formal investigation, the Authority raised doubts regarding the compatibility of the tax classification of captive insurance companies with the State aid rules.
În decizia sa de inițiere a procedurii oficiale de investigare, Autoritatea și-a exprimat îndoiala în ceea ce privește compatibilitatea clasificării fiscale a societăților de asigurare captive cu normele privind ajutoarele de stat.
Contrary to the arguments brought forward by the Liechtenstein authorities, the Authority took the initial view that the provision of insurance is a service which is an economic activity, and that any entity carrying out an economic activity qualifies as undertaking irrespective of its corporate form, subsidiary status or financing.
Contrar argumentelor aduse de autoritățile din Liechtenstein, Autoritatea a adoptat un punct de vedere inițial potrivit căruia furnizarea de servicii de asigurare reprezintă o activitate economică și că orice entitate care desfășoară o activitate economică se califică drept întreprindere, indiferent de persoana juridică, importanța secundară sau finanțarea sa.
Furthermore, the Authority had doubts as to whether the tax exemption in favour of captive insurance companies could be said to fall within the nature and logic of the tax system as argued by the Liechtenstein authorities.
De asemenea, Autoritatea își exprimă îndoiala în ceea ce privește măsura în care scutirea societăților de asigurare captive de la plata impozitului intră sau nu sub incidența sistemului fiscal, după cum susțin autoritățile din Liechtenstein.
On this basis, the Authority could not exclude that the tax rules applicable to captive insurance companies (full exemption from payment of income and coupon tax and a partial exemption from payment of capital tax) constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Pe baza acestor informații, Autoritatea nu ar putea exclude faptul că normele fiscale aplicabile societăților de asigurare captive (scutirea completă de la plata impozitului pe venit și pe dobânzile aferente cupoanelor și o scutire parțială de la plata impozitului pe capital) constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul SEE.
The Authority also had doubts that these measures could be considered compatible with the State aid provisions of the EEA Agreement, in particular Article 61(3)(c).
Autoritatea are, de asemenea, îndoieli cu privire la faptul că aceste măsuri ar putea fi considerate compatibile cu dispozițiile privind ajutoarele de stat din Acordul SEE, în special cu articolul 61 alineatul (3) litera (c).
The following comments were received from third parties during the course of the formal investigation.
Următoarele observații au fost primite din partea terților în cadrul procedurii oficiale de investigare.
Comments from Company A
Observațiile societății A
Company A commented in two letters dated 22 May and 9 September 2009, received from their legal representatives.
Societatea A și-a prezentat observațiile în două scrisori din data de 22 mai și 9 septembrie 2009, primite din partea reprezentanților lor legali.
Company A RE has operated a captive reinsurance company in Liechtenstein since 1997 through its subsidiary Company A RE Aktiengesellschaft.
Societatea A RE operează o societate de asigurare captivă din Liechtenstein din 1997 prin intermediul filialei sale, societatea A RE Aktiengesellschaft.
It is Company A’s view that the Liechtenstein captive insurance company tax measures do not involve State aid.
În opinia societății A, măsurile fiscale privind societățile de asigurare captive din Liechtenstein nu presupun ajutoare de stat.
In the alternative Company A argued that should the Authority conclude that aid is present it should be considered to be existing aid, failing which the company contends that it had legitimate expectations that the tax legislation was lawful and no recovery of aid should therefore be ordered.
În al doilea rând, societatea A a argumentat că, în cazul în care Autoritatea stabilește existența ajutorului, acesta ar trebui considerat ajutor existent, în caz contrar societatea susținând că s-a așteptat în mod legitim ca legislația fiscală să fie validă și, prin urmare, nu ar trebui să se dispună recuperarea ajutorului.
Company A argued that the tax measures do not involve State aid for the following reasons:
Societatea A a susținut că măsurile fiscale nu implică ajutor de stat din următoarele motive:
its captive insurance company is not an undertaking within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement as it does not operate on an open market [7] and because captive reinsurance operations are distinct from other open market operations as risks covered by the captive are either uninsurable or could be insured only with a prohibitive premium,the tax treatment of captives in Liechtenstein is a general measure as forming a captive does not require a certain economic strength and applies to all forms of company, citing similarities with decisions of the European Commission concerning an Irish Company Holding Regime [8] and a Spanish scheme reducing tax on revenue from certain intangible assets [9],in the alternative Company A argued that if the measure is selective it is nevertheless justified by the nature and logic of the Liechtenstein tax regime as captive reinsurance companies and open market reinsurance companies are in a different legal and factual position; and a differential (lower) tax treatment is merited if the activities are confined within a group of companies, and
societatea sa de asigurare captivă nu este o întreprindere în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul SEE, deoarece nu își desfășoară activitatea pe o piață liberă [7] și deoarece operațiunile de reasigurare captive sunt diferite de alte operațiuni pe piața liberă, deoarece riscurile acoperite de societatea captivă fie nu pot fi asigurate, fie ar putea fi asigurate doar cu o primă prohibitivă;tratamentul fiscal al societăților de asigurare captive din Liechtenstein este o măsură generală, deoarece constituirea unei societăți de asigurare captivă nu necesită o anumită putere economică și se aplică tuturor formelor de societăți, citând asemănări cu deciziile Comisiei Europene privind regimul societăților-mamă din Irlanda [8] și un program spaniol de reducere a impozitului pe venit din anumite active necorporale [9];în al doilea rând, societatea A susține că, în cazul în care măsura este selectivă, aceasta este, cu toate acestea, justificată de natura și logica regimului fiscal din Liechtenstein, deoarece societățile de reasigurare captive și societățile de reasigurare de pe piața liberă sunt într-o poziție de drept și de fapt diferită; iar un tratament fiscal diferențiat (redus) se justifică în cazul în care activitățile se limitează la un grup de societăți; și,
captive reinsurance companies neither distort competition nor affect trade within the EEA as the captive does not compete for market share and the services it provides are not tradable.
societățile de reasigurare captive nu denaturează concurența și nici nu afectează schimburile comerciale în cadrul SEE, deoarece o societate captivă nu intră în concurență pentru cote de piață, iar serviciile pe care le furnizează nu pot fi comercializate.
Company A also argued that the Liechtenstein tax measures on captive insurance companies, introduced in 1997, preceded the evolution of any assessment by the Authority or European Commission that such taxation on intra-group activities could involve State aid.
De asemenea, societatea A susține că măsurile fiscale din Liechtenstein privind societățile de asigurare captive, introduse în 1997, au precedat evoluția oricărei evaluări din partea Autorității sau a Comisiei Europene care să dovedească faptul că o astfel de impozitare a activităților în cadrul grupului poate implica ajutor de stat.
In the alternative, it argued that in light of the principles of legitimate expectations and legal certainty, the Authority should not order recovery if it concludes that State aid has been granted.
În al doilea rând, aceasta susține că, în lumina principiilor așteptărilor legitime și securității juridice, Autoritatea nu trebuie să dispună recuperarea dacă ajunge la concluzia că a fost acordat un ajutor de stat.
In its second submission, Company A expanded upon its contention that captive insurance companies are not in a legally and factually comparable position to that of insurance companies providing services to unrelated companies, and that a differential tax treatment is justified, by making reference to the Commission’s decision concerning the Dutch Groepsrentebox scheme [10].3.2.
În cel de-al doilea document prezentat, societatea A a detaliat afirmația sa conform căreia societățile de asigurare captive nu se află într-o poziție de drept și de fapt comparabilă cu cea a societăților de asigurare care furnizează servicii unor societăți independente, și conform căreia se justifică aplicarea unui tratament fiscal diferențiat, făcând referire la decizia Comisiei privind schema Groepsrentebox din Țările de Jos [10].3.2.
Comments from Company B
Observațiile societății B
Company B is a Liechtenstein based direct writing captive insurance company owned by Company C. Company C makes use not only of its captive, but also purchases both insurance and reinsurance on the international markets.
Societatea B este o societate captivă de asigurare directă cu sediul în Liechtenstein, deținută de societatea C. Societatea C nu se folosește doar de statutul său captiv, ci și încheie asigurări și reasigurări pe piețele internaționale.
It stressed, however, that it is unable to insure all of its risks either because such insurance cover is not available or because it is not financially efficient.
Cu toate acestea, societatea a subliniat că nu poate asigura toate riscurile, fie pentru că această acoperire nu este disponibilă, fie pentru că nu este eficientă din punct de vedere financiar.
Company B was founded in Liechtenstein in 2004 as a reaction to adverse insurance market developments after 2001 when commercial insurers and reinsurers began to demand higher retentions, limited their capacities, and sold insurance and reinsurance at higher prices and at more restrictive terms and conditions.
Societatea B a fost constituită în Liechtenstein în 2004 ca reacție la evoluțiile negative ale pieței asigurărilor după 2001, când asigurătorii și reasigurătorii comerciali au început să solicite rețineri mai mari, și-au limitat capacitățile și au vândut pachete de asigurare și de reasigurare la prețuri mai ridicate și în termeni și condiții mai restrictive.
Company C argued in particular that a commercial risk transfer (to a general insurer) always involves the customer retaining a certain portion of the risk.
Societatea C a susținut în mod special că un transfer al riscului comercial (către un asigurător general) presupune întotdeauna reținerea de către client a unei anumite părți din risc.
It stated that it is considered uneconomic and inefficient to seek risk transfer up to a certain level of risk retention.
Aceasta a declarat că abordarea transferului riscurilor până la un anumit nivel de reținere a riscului este considerată drept neeconomică și ineficientă.
The company contended that there is market consensus on levels of risk that companies keep and that below this level ‘one cannot speak of a liquid insurance market’.
Societatea a invocat faptul că există un consens pe piață cu privire la nivelurile de risc menținute de societăți și că sub acest nivel „nu se poate vorbi de o piață de asigurări lichidă”.
Company C also considered certain risks to be uninsurable and are therefore forcibly retained by companies, and that in this area captive insurance companies do not substitute commercial insurers.
Societatea C a considerat, de asemenea, că anumite riscuri nu pot fi asigurate și, prin urmare, sunt reținute forțat de societăți, și că, în acest domeniu, societățile de asigurare captive nu înlocuiesc asigurătorii comerciali.
Company C explained that in its opinion forming captives is merely one way of formalising and organising retained risk within a company, and that it is not an option limited to large corporations, and does not confer an economic advantage in comparison to companies that do not form captives.
Societatea C a explicat că, în opinia sa, constituirea de societăți de asigurare captive este un simplu mod de oficializare și de organizare a riscului reținut în cadrul unei societăți, nu este o opțiune limitată la marile societăți și nu conferă un avantaj economic, spre deosebire de societățile care nu înființează societăți de asigurare captive.
Although Company C stated that it is not an option limited to large companies, it also accepted, however, that larger companies have a lower cost of risk (due to economies of scale, capital structure and risk diversification) than smaller ones, and are more likely to own captive insurance companies.
Deși societatea C a susținut că aceasta nu este o opțiune limitată la societățile mari, aceasta a acceptat, totuși, că societățile mari au costuri de risc mai scăzute (datorate economiilor de scară, structurii capitalului și diversificării riscurilor) decât societățile de dimensiuni mai mici, și prezintă probabilitatea cea mai crescută de a deține societăți de asigurare captive.
Company C emphasised that Company B is only able to operate within its group of companies, and that it does not participate in the commercial direct insurance market.
Societatea C a subliniat că societatea B poate funcționa doar în cadrul grupului de societăți și nu participă pe piața asigurărilor comerciale directe.
Finally, Company C contended that its captive does not compete with other market recipients, and, as Company C is unable to procure the services offered by its captive from other market recipients, there is no effect on cross-border competition.
În final, societatea C a invocat faptul că societatea sa de asigurare captivă nu este în concurență cu alți asigurători de pe piață și că, deoarece societatea C nu poate achiziționa serviciile oferite de societatea sa de asigurare captivă de la alți asigurători de pe piață, nu este afectată concurența transfrontalieră.
Comments from Company D
Observațiile societății D
Company D described itself as the leading captive manager in Liechtenstein, providing management services to six of the 12 captive insurance companies currently located in the principality.
Societatea D s-a descris drept principalul administrator de societăți de asigurare captive din Liechtenstein, oferind servicii de management unui număr de 6 din cele 12 societăți de asigurare captive care își au, în prezent, sediul în principat.
In its letter received on 11 May 2009, Company D stated that in its opinion the tax measures to which captive insurance companies are subject do not distort competition as the companies do not have competitors and there is, therefore, no market.
În scrisoarea sa primită la 11 mai 2009, societatea D a susținut că, în opinia sa, măsurile fiscale care reglementează activitatea societăților de asigurare captive nu denaturează concurența, deoarece societățile nu au concurenți și, prin urmare, nu există o piață.
Company D acknowledged that in terms of supply-side substitution, ‘many commercial insurers can insure the risks captives insure’, but contended that in terms of demand-side substitution, buyers of insurance do not view captives and commercial insurers as alternatives, but as separate products.
Societatea D a recunoscut că, în ceea ce privește substituția din perspectiva ofertei, „numeroși asigurători comerciali pot asigura riscurile asigurate de societățile captive”, însă a invocat faptul că, în ceea ce privește substituția din perspectiva cererii, cei care achiziționează pachete de asigurări nu consideră societățile de asigurare captive și asigurătorii comerciali drept alternative, ci produse separate.
This is because commercial insurance is considered not to be as effective a risk management tool as using a captive; as the insurable risks are different (the products being complementary rather than interchangeable); and because in some countries commercial insurers and captives face different licence and regulatory requirements (Company D was of the view that it is unreasonable to classify captives as operating in the same market as commercial insurers when they do not have the same opportunity to participate in that market).
Aceasta se datorează faptului că asigurarea comercială nu este considerată a fi un instrument de gestionare a riscurilor la fel de eficace ca asigurarea la o societate captivă; deoarece riscurile care pot fi asigurate sunt diferite (produsele fiind mai degrabă complementare decât substituibile); și deoarece în anumite țări, asigurătorii comerciali și societățile de asigurare captive satisfac condiții de autorizare și reglementare diferite (societatea D a considerat că este ilogic ca societățile de asigurare captive să fie clasificate ca operând pe aceeași piață cu asigurătorii comerciali, de vreme ce nu au aceleași posibilități de a participa pe acea piață).
Company D also argued that any decision by the Authority ordering recovery of unlawful State aid from captives in Liechtenstein would be contrary to general principles of law, as it would be retrospective and in breach of the legitimate expectation of the companies that they would not be subject to an increased tax burden.
Societatea D a argumentat, de asemenea, că orice decizie a Autorității care dispune recuperarea ajutoarelor de stat ilegale de la societățile de asigurare captive din Liechtenstein ar fi contrară principiilor generale de drept, pentru că ar fi retroactivă și ar încălca așteptările legitime ale societăților că nu vor fi supuse unei sarcini fiscale crescute.
Comments from Company E
Observațiile societății E
Company E is a captive insurance company located in Liechtenstein.
Societatea E este o societate de asigurare captivă cu sediul în Liechtenstein.
In its letter received by the Authority on 12 May 2009, Company E claimed that the Authority had made incorrect assumptions in its decision to open the formal procedure.
În scrisoarea sa, primită de Autoritate la 12 mai 2009, societatea E a susținut că Autoritatea a făcut presupuneri incorecte în decizia sa de inițiere a procedurii oficiale de investigare.
Company E argued that a captive insurance company does not offset risk through the purchase of reinsurance as stated by the European Commission (and referred to by the Authority) in its decision concerning aid for captive insurance companies in Åland (Finland) [11] explaining that a captive carries all of the risks of its parent.
Societatea E a susținut că o societate de asigurare captivă nu compensează riscul prin achiziția de reasigurări, astfel cum a subliniat Comisia Europeană (afirmație la care a făcut referire Autoritatea) în decizia sa privind ajutoarele acordate societăților de asigurare captive din Åland (Finlanda) [11], explicând că o societate de asigurare captivă își asumă toate riscurile societății-mamă.
Company E also argued that insurance through a captive is not an alternative to obtaining insurance on the ‘general market’, and indeed that captives are at a disadvantage compared to general insurers as they are unable to pool risks, and should be compared not with general insurers but with the uninsured risks that companies carry.
De asemenea, societatea E a susținut că asigurarea prin intermediul unei societăți de asigurare captive nu este o alternativă la obținerea unei asigurări pe „piața generală”, și că, într-adevăr, societățile de asigurare captive sunt dezavantajate comparativ cu asigurătorii generali pentru că nu pot mutualiza riscurile, și nu ar trebui comparate cu asigurătorii generali, ci cu riscurile neasigurate asumate de societăți.
Company E stated that it does not currently provide insurance to its group that cannot be bought on the international market.
Societatea E susține că, în prezent, nu furnizează asigurări grupului de societăți din care face parte care nu pot fi introduse pe piața internațională.
Company E stated that establishing a captive involves substantial costs and can only be justified on commercial grounds.
Societatea E susține că înființarea unei societăți de asigurare captive implică costuri substanțiale și poate fi justificată doar prin motive comerciale.
One of the reasons, it informed the Authority, that the company was formed in Liechtenstein was that the principality was ‘not disadvantageous’ in tax terms in comparison to other locations, and a change to the tax regime ‘will adversely affect the viability of Liechtenstein as a captive location’.
Aceasta a informat Autoritatea că unul dintre motivele pentru care societatea a fost constituită în Liechtenstein a fost acela că principatul „nu era nefavorabil” din punct de vedere fiscal spre deosebire de alte locații, iar o schimbare a regimului fiscal „va afecta negativ viabilitatea Liechtenstein ca locație pentru constituirea de societăți de asigurare captive”.
Comments from Company F
Observațiile societății F
Company F firstly explained how captive insurance and reinsurance companies, and in particular Company F as part of the […] Holding, are organised.
Societatea F a explicat în primul rând modul în care sunt organizate societățile captive de asigurare și reasigurare, în special societatea F, parte a […] Holding.
It stressed the fact that captives constitute a pooling of risks within a company group to allow for efficient risk management and financing.
Aceasta a subliniat faptul că societățile de asigurare captive constituie o mutualizare a riscurilor în cadrul unui grup de societăți pentru a permite o finanțare și o gestionare a riscurilor eficientă.
It also considered that the establishment of a captive creates greater transparency of risks within the group.
De asemenea, aceasta a considerat că înființarea unei societăți de asigurare captive oferă o mai mare transparență a riscurilor în cadrul grupului.
Company F referred to the lesser requirements of market integration that exist among the EFTA States of the EEA compared to the EU.
Societatea F a făcut referire la numărul mai mic de cerințe de integrare pe piață care există în statele AELS din SEE față de UE.