natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It is possible, therefore, for the specific tax rules applicable to captive insurance companies to not be selective if justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Prin urmare, este posibil ca normele fiscale specifice aplicabile societăților de asigurare captive să nu fie selective dacă pot fi justificate prin natura și regimul general al sistemului fiscal din Liechtenstein.
The Authority must assess whether the different treatment of undertakings as regards advantages or burdens introduced by the tax measure in question arise from the nature or general system of the overall scheme which applies.
Autoritatea trebuie să evalueze dacă tratamentul diferit al întreprinderilor în ceea ce privește avantajele sau sarcinile introduse de măsura fiscală în cauză decurg din natura sau din sistemul general al regimului global care se aplică.
Where such a differentiation is based on objectives other than those pursued by the overall scheme, the measure in question would in principle be considered selective.According to established case-law, it is for the EFTA State that has introduced different treatment between undertakings to prove that it is justified by the nature and general scheme of the system in question [48].
În cazul în care o astfel de diferențiere se bazează pe obiective altele decât cele urmărite de regimul global, măsura în cauză ar fi, în principiu, considerată selectivă.Potrivit unei jurisprudențe constante, statul AELS care a introdus tratamentul diferit al întreprinderilor este cel care trebuie să demonstreze că este justificat prin natura și regimul general al sistemului în cauză [48].
The Authority must thereafter consider whether the special tax rules applicable to captive insurance companies meet the objectives inherent in the tax system itself, or whether it pursues other objectives.The Liechtenstein authorities have stated that this tax concession was introduced in order to establish and develop the captive insurance sector as a new field of economic activity in Liechtenstein.
Prin urmare, Autoritatea trebuie să analizeze măsura în care normele fiscale speciale aplicabile societăților de asigurare captive îndeplinesc obiectivele inerente sistemului fiscal în sine sau urmăresc alte obiective.Autoritățile din Liechtenstein au declarat că acest avantaj fiscal a fost introdus în vederea instituirii și dezvoltării sectorului asigurărilor captive ca nou domeniu de activitate economică în Liechtenstein.
In the view of the Authority, this is clearly an economic and political purpose not inherent to a revenue tax which, therefore, does not fall within the logic of a tax system [49].The Liechtenstein authorities have further argued, in line with certain third parties, that differential treatment of captives in comparison to other insurance companies is recognised by EEA law through secondary legislation concerning insurance companies, in particular, the Reinsurance Directive 2005/68/EC and the new Solvency II Directive 2009/138/EC of the European Parliament and of the Council [50].
În opinia Autorității, acesta este în mod evident un obiectiv politic și economic care nu este inerent unui impozit pe venit, prin urmare, nu se integrează în logica unui sistem fiscal [49].Autoritățile din Liechtenstein au susținut în continuare, în consens cu anumite părți terțe, că tratamentul diferențiat al societăților captive în raport cu alte societăți de asigurare este recunoscut de dreptul SEE prin legislația secundară privind societățile de asigurare, în special, Directiva 2005/68/CE privind reasigurarea și noua Directivă 2009/138/CE a Parlamentului European și a Consiliului [50] (Solvabilitate II).
It is said that the EU Reinsurance Directive and the Solvency II Directive distinguish captive insurance companies from traditional or commercial insurance businesses, and contend that this is consistent with the differential tax treatment under Liechtenstein law.The Authority acknowledges that there may be valid reasons to differentiate between captive and other insurance companies in so far as internal market regulatory requirements ensuring retention, for example, of a certain level of capital, are concerned.
Se consideră că Directiva UE privind reasigurarea și Directiva Solvabilitate II fac diferența între societățile de asigurare captive și societățile de asigurare tradiționale sau comerciale și invocă faptul că aceasta este în conformitate cu tratamentul fiscal diferențiat în temeiul dreptului din Liechtenstein.Autoritatea admite că pot exista motive solide de diferențiere a societăților de asigurare captive de alte societăți de asigurare, în măsura în care este vorba de cerințe de reglementare a pieței interne care asigură, de exemplu, reținerea unui anumit nivel de capital.
However, it fails to see how such requirements could justify a difference in taxation of the capital gains and income generated by the economic activity of providing an insurance service.
Cu toate acestea, autoritatea nu vede cum astfel de cerințe ar putea justifica o diferență în impozitarea profiturilor realizate din capital și a venitului generat de activitatea economică de furnizare a unui serviciu de asigurare.
In the Authority’s view, these considerations, no matter how valid they are, do not relate to the logic of the income and capital tax system and cannot therefore be considered as a justification for the total or partial exemption from taxation applicable only to captive insurance companies.
În opinia Autorității, aceste considerente, indiferent de soliditatea lor, nu au legătură cu logica sistemului de impozitare pe capital și pe venit și, prin urmare, nu pot fi considerate ca justificând scutirea parțială sau totală de la impozitare, aplicabilă doar societăților de asigurare captive.
The logic of income and capital tax systems is to gain revenue from capital and income generated by an economic activity.
Logica sistemelor de impozitare pe capital și pe venit presupune realizarea de profituri din capitalul și veniturile generate de o activitate economică.
Whether this activity is subject to more or less strict regulatory requirements is irrelevant in this context.
În acest context, este irelevant dacă această activitate intră sub incidența unor cerințe de reglementare mai mult sau mai puțin stricte.
For these reasons, the Authority considers that the tax exemptions applicable to captive insurance companies in Liechtenstein are not justified by the nature and general scheme of the Liechtenstein tax system.
Din aceste motive, Autoritatea consideră că scutirile fiscale aplicabile societăților de asigurare captive din Liechtenstein nu sunt justificate prin natura și regimul general al sistemului fiscal din Liechtenstein.
In order to fall under Article 61(1) of the EEA Agreement, the measure must distort or threaten to distort competition and affect trade between the Contracting Parties.
Pentru a intra sub incidența articolului 61 alineatul (1) din Acordul SEE, măsura trebuie să denatureze sau să amenințe să denatureze concurența, sau să afecteze schimburile comerciale dintre părțile contractante.
For a measure to distort competition it is sufficient that the recipient of the aid competes with other undertakings on markets open to competition, and that the measure concerned affects intra-Community trade by financially strengthening the position of an undertaking compared with other undertakings competing in intra-Community trade [51].
Pentru ca o măsură să denatureze concurența, este suficient ca beneficiarul ajutorului să concureze cu alte întreprinderi pe piețele deschise concurenței și ca măsura vizată să afecteze schimburile intracomunitare prin consolidarea din punct de vedere financiar a poziției unei întreprinderi în raport cu alte întreprinderi concurente în cadrul schimburilor intracomunitare [51].
As stated above, the Authority considers that captive insurance companies carry out an economic activity consisting in offering insurance services as an alternative to commercial insurance.
Astfel cum s-a menționat anterior, Autoritatea consideră că societățile de asigurare captive desfășoară o activitate economică constând în furnizarea de servicii de asigurare ca alternativă la asigurarea comercială.
The insurance market is open to competition and therefore any advantage offered to captive insurance companies has a distortive effect.
Piața asigurărilor este deschisă concurenței, așadar, orice avantaj oferit societăților de asigurare captive are un efect de denaturare.
It constitutes an incentive for certain groups of undertakings to establish their own insurance companies to insure risks which had otherwise been insured in the open market.Since the insurance services which the eligible companies carry out are activities which are the subject of trade between the Contracting Parties, intra-EEA trade is equally deemed to be affected [52].
Acesta reprezintă un stimulent pentru anumite grupuri de întreprinderi în sensul înființării propriilor societăți de asigurare pentru asigurarea unor riscuri care, în caz contrar, ar fi asigurate pe piața liberă.Întrucât serviciile de asigurare pe care le furnizează societățile eligibile sunt activități care fac obiectul unor schimburi comerciale între părțile contractante, se consideră că și schimburile din cadrul SEE sunt afectate [52].
In addition, trade is deemed to be affected as the measure could also benefit the groups to which the captive insurers belong, and which may be active in markets open to cross-border competition.1.4.
În plus, se consideră că schimburile sunt afectate deoarece măsura ar putea avantaja, de asemenea, grupurile din care fac parte societățile de asigurare captive și care își pot desfășura activitatea pe piețele deschise concurenței transfrontaliere.1.4.
The Authority concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies in Liechtenstein constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement.
Autoritatea concluzionează că normele fiscale speciale aplicabile societăților de asigurare captive din Liechtenstein constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul SEE.
PROCEDURAL REQUIREMENTS
CERINȚE DE PROCEDURĂ
Pursuant to Article 1(3) of Part I of Protocol 3, ‘the EFTA Surveillance Authority shall be informed, in sufficient time to enable it to submit its comments, of any plans to grant or alter aid. […]. The State concerned shall not put its proposed measures into effect until the procedure has resulted in a final decision’.
În temeiul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3, „Autoritatea AELS de supraveghere este informată, în timp util pentru a prezenta observații, cu privire la orice proiecte de acordare sau modificare a ajutoarelor. […]. Statul membru în cauză nu poate pune în aplicare măsurile propuse înainte de adoptarea unei decizii finale”.
The special rules regarding the capital, income and coupon taxes applicable to captive insurance undertakings were introduced into the Tax Act in December 1997, i.e. after the entry into force of the EEA Agreement.
Normele speciale referitoare la impozitele pe capital, pe venit și pe dobânzile aferente cupoanelor aplicabile societăților de asigurare captive au fost introduse în Legea fiscală în decembrie 1997, adică după intrarea în vigoare a Acordului SEE.
The Liechtenstein authorities did not notify this amendment of the Tax Act to the Authority.
Autoritățile din Liechtenstein nu au notificat Autorității această modificare a Legii fiscale.
The Liechtenstein authorities and certain third parties have argued that the Liechtenstein tax regime in favour of captive insurance companies constitutes existing aid.
Autoritățile din Liechtenstein și unele părți terțe au susținut că regimul fiscal din Liechtenstein în favoarea societăților de asigurare captive constituie ajutor existent.
They claim that the tax measures only became aid as a result of the evolution of EEA law since at the time they entered into force, 1 January 1998 [53], there were no rules or precedents indicating any relationship between the grant of State aid and the tax measures [54].
Acestea afirmă că măsurile fiscale au devenit ajutoare doar ca urmare a evoluției dreptului SEE, deoarece în momentul intrării lor în vigoare, la 1 ianuarie 1998 [53], nu existau norme sau precedente care să indice vreo legătură între acordarea ajutoarelor de stat și măsurile fiscale [54].
Article l(b)(v) of Part II of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement states that aid is deemed to be an existing aid if it can be established that at the time it was put into effect it did not constitute an aid, but subsequently became aid due to the evolution of the EEA; and if the measure has not been subsequently amended by the EFTA State.
Articolul l litera (b) punctul (v) din partea a II-a a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție prevede că ajutorul este considerat ajutor existent dacă se poate dovedi că, în momentul intrării sale în vigoare, nu a constituit ajutor, ci a căpătat acest statut ulterior datorită evoluției dreptului SEE, și dacă măsura nu a fost modificată ulterior de statul AELS.
The Authority is of the view, however, that the European Court of Justice had made it clear as far back as the 1970s that tax exemptions of the nature of those under assessment could be State aid.
Autoritatea este, totuși, de părere că, încă din anii ’70, Curtea Europeană de Justiție a indicat clar că scutirile de natura celor care fac obiectul investigării ar putea reprezenta ajutoare de stat.
The Court held in 1974 [55] that any measures intended to exempt firms in a particular sector from the charges arising from the normal application of a tax system (without there being any justification for this exemption on the basis of the nature or general scheme of this system) constituted State aid.
Curtea a declarat în 1974 [55] că orice măsură care vizează scutirea firmelor dintr-un anumit sector de la plata obligațiilor care rezultă din aplicarea normală a unui sistem fiscal (fără a exista o justificare pentru această exceptare pe baza naturii sau a regimului general al acestui sistem) constituie ajutor de stat.
In 1987 [56] the Court explicitly stated that a loss of tax revenue was equivalent to consumption of State resources in the form of fiscal expenditure.This approach is also reflected in decisions of the Authority prior to the implementation of the Liechtenstein Tax Act, where it concluded that exemptions from the tax payable by undertakings was (incompatible) State aid in Finland in 1994 [57] and in Norway in 1995 [58] and 1997 [59].
În 1987 [56] Curtea a declarat în mod explicit că o pierdere a veniturilor fiscale este echivalentă cu consumul resurselor de stat sub formă de cheltuieli fiscale.Această abordare se reflectă și în deciziile Autorității anterioare punerii în aplicare a Legii fiscale în Liechtenstein, în care s-a ajuns la concluzia că scutirile de la plata impozitului de către întreprinderi au fost ajutor de stat (incompatibil) în Finlanda în 1994 [57] și în Norvegia în 1995 [58] și 1997 [59].
Furthermore, on 1 December 1997, following a wide-ranging discussion on the need for coordinated action at Community level to tackle harmful tax competition, the European Council of Ministers adopted a series of conclusions and agreed a resolution on a code of conduct for business taxation [60].
De asemenea, la 1 decembrie 1997, în urma unei discuții mai ample referitoare la necesitatea unei acțiuni coordonate la nivel comunitar pentru abordarea problemei concurenței fiscale dăunătoare, Consiliul European de Miniștri a adoptat o serie de concluzii și a convenit asupra unei hotărâri privind un cod de conduită pentru impozitarea întreprinderilor [60].
The Authority does not accept that the arguments put forward by the Liechtenstein authorities and third parties show that the criteria for establishing selectivity applied by the Commission (or the Authority) in its assessment of tax issues has changed since the adoption of the tax measures under investigation.
Autoritatea nu acceptă ideea că argumentele prezentate de autoritățile din Liechtenstein și părțile terțe demonstrează că criteriile privind stabilirea selectivității aplicate de Comisie (sau de Autoritate) în evaluarea sa cu privire la aspectele fiscale s-au schimbat de la adoptarea măsurilor fiscale care fac obiectul investigării.
The Commission’s notice on business taxation, and the Authority’s corresponding guidelines, are based on the long-established case-law of the Court of Justice and of the Court of First Instance, and confirm that Articles 107 and 108 TFEU and Article 61(1) EEA (respectively) apply to tax measures.
Comunicarea Comisiei privind impozitarea întreprinderilor și orientările corespunzătoare ale Autorității se bazează pe jurisprudența îndelungată a Curții de Justiție și a Tribunalului de Primă Instanță și confirmă că articolele 107 și 108 din TFUE și (respectiv) articolul 61 alineatul (1) din Acordul SEE se aplică măsurilor fiscale.
Further, in line with case-law, even if it could be established that there had been such a change of practice, the argument that the tax measures are existing aid still could not be accepted, for it fails to show that any change in the criteria for ascertaining selectivity applied by either the Commission or the Authority is attributable to the ‘evolution of the European Economic Area’ within the meaning of Article 1(b)(v) of Part II of Protocol 3 [65].The Authority does not accept, therefore, that the measures can be defined as existing aid implemented prior to an evolution of the EEA Agreement.
De asemenea, în conformitate cu jurisprudența, deși s-ar putea stabili că a existat o modificare a practicii, argumentul potrivit căruia măsurile fiscale reprezintă ajutor existent tot nu poate fi acceptat, pentru că nu demonstrează că orice modificare a criteriilor privind stabilirea selectivității aplicate de Comisie sau de Autoritate se datorează „evoluției Spațiului Economic European” în sensul articolului 1 alineatul (b) punctul (v) din partea II a Protocolului 3 [65].Prin urmare, Autoritatea nu acceptă ideea că măsurile pot fi definite ca ajutor existent pus în aplicare înaintea unei evoluții a Acordului SEE.
The measure is therefore new aid which was not notified to the Authority.
Măsura constituie, așadar, ajutor nou care nu a fost notificat Autorității.
The Liechtenstein authorities did not, therefore, comply with their obligations under Article 1(3) of Part I of Protocol 3.
În consecință, autoritățile din Liechtenstein nu și-au îndeplinit obligațiile în sensul articolului 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3.
Support measures designated as State aid under Article 61(1) of the EEA Agreement are generally incompatible with the functioning of the EEA Agreement, unless one of the exemptions in Article 61(2) or (3) of the EEA Agreement applies.
Măsurile de sprijin considerate drept ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul SEE sunt, în general, incompatibile cu funcționarea Acordului SEE, cu excepția cazului în care se aplică una dintre exceptările prevăzute la articolul 61 alineatele (2) sau (3) din Acordul SEE.
The derogation of Article 61(2) is not applicable to the aid in question, which is not designed to achieve any of the aims listed in this provision.
Derogarea de la dispozițiile articolului 61 alineatul (2) nu se aplică ajutorului în cauză, care nu este menit să atingă niciunul dintre obiectivele enumerate în această dispoziție.
Nor do Article 61(3)(a) or Article 61(3)(b) of the EEA Agreement apply.
Nu se aplică nici articolul 61 alineatul (3) litera (a), nici articolul 61 alineatul (3) litera (b) din Acordul SEE.
Operating aid is normally not considered suitable to facilitate the development of certain economic activities or of certain regions as provided for in Article 61(3)(c) of the EEA Agreement.
În general, ajutorul de operare nu este considerat ca fiind corespunzător pentru facilitarea dezvoltării anumitor activități economice sau a anumitor regiuni, astfel cum se prevede la articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Acordul SEE.
Operating aid is only allowed under special circumstances (for example for certain types of environmental or regional aid), when the Authority’s Guidelines provide for such an exemption.
Ajutorul de operare se acordă doar în circumstanțe speciale (de exemplu, pentru anumite tipuri de ajutoare de mediu sau regionale), în cazul în care orientările Autorității prevăd o astfel de exceptare.
None of these Guidelines apply to the aid in question.
Niciuna dintre aceste orientări nu se aplică ajutorului în cauză.
The Authority therefore concludes that the special tax rules applicable to captive insurance companies are not compatible with the EEA Agreement.
În consecință, Autoritatea concluzionează că normele fiscale speciale aplicabile societăților de asigurare captive nu sunt compatibile cu Acordul SEE.
LEGITIMATE EXPECTATIONS AND LEGAL CERTAINTY
AȘTEPTĂRILE LEGITIME ȘI SECURITATEA JURIDICĂ
The fundamental legal principles of legitimate expectations and legal certainty can be invoked by beneficiaries of aid to challenge an order for recovery of unlawfully granted State aid.
Principiile juridice fundamentale ale așteptărilor legitime și securității juridice pot fi invocate de beneficiarii ajutorului pentru a contesta un ordin de recuperare a ajutorului de stat acordat ilegal.
The Authority is also conscious of the approach taken by the European Commission in the early 2000s on the issue of legitimate expectations when disallowing similar tax measures [78].
De asemenea, Autoritatea este conștientă de abordarea Comisiei Europene de la începutul anilor 2000 a aspectului așteptărilor legitime atunci când respinge măsuri fiscale similare [78].
In view of the Commission’s practice, therefore, and in order to ensure a uniform approach to this issue across the EEA, the Authority concludes that beneficiaries may have had legitimate expectations that the tax measures did not constitute State aid when they were introduced.Any such expectations could not, however, have continued indefinitely given the developments in the State aid assessment of tax measures during this period.
Prin urmare, având în vedere practicile Comisiei și în vederea abordării uniforme a acestei chestiuni în cadrul SEE, Autoritatea concluzionează că este posibil ca beneficiarii să fi avut așteptări legitime în ceea ce privește faptul că măsurile fiscale nu au constituit ajutor de stat în momentul introducerii.Aceste așteptări nu puteau, cu toate acestea, continua la nesfârșit, date fiind evoluțiile înregistrate în evaluarea măsurilor fiscale din perspectiva ajutoarelor de stat în cursul acestei perioade.
The Commission opened the formal investigation procedure into tax exemptions in favour of captive insurance companies in Åland, Finland, on 11 July 2001 [79], communicating its doubts that the measures could be compatible with the State aid rules.
Comisia a inițiat o procedură oficială de investigare referitoare la scutirile fiscale în favoarea societăților de asigurare captive din Åland, Finlanda, la 11 iulie 2001 [79], exprimându-și rezervele cu privire la compatibilitatea măsurilor cu normele privind ajutoarele de stat.
This investigation resulted from the notification of the measure by the Finnish authorities on 15 July 1998 — seven months after the implementation of the Liechtenstein measures.
Această investigație s-a desfășurat în urma notificării măsurii de către autoritățile finlandeze la 15 iulie 1998 – la 7 luni după punerea în aplicare a măsurilor în Liechtenstein.
The Finnish authorities put the introduction of the tax measures on hold pending the Commission’s decision.
Autoritățile finlandeze au suspendat introducerea măsurilor fiscale până la adoptarea deciziei Comisiei.
A decision specifically concluding that tax exemptions to captive insurance companies were incompatible State aid followed on 10 July 2002.
La 10 iulie 2002, a fost adoptată o decizie care constata în mod specific că scutirile fiscale acordate societăților de asigurare captive au constituit ajutor de stat incompatibil.