natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The Gassled owners each hold an undivided interest, corresponding to their respective participating interest, in all rights and obligations of the joint venture (cf. the Norwegian Government’s notification to the Authority dated 5 November 2012 (Event No 652027, p. 7-8).
Proprietarii Gassled dețin câte o cotă indiviză, corespunzătoare gradului de participare al fiecăruia, din toate drepturile și obligațiile asociației în participațiune [a se vedea notificarea guvernului norvegian către Autoritate din 5 noiembrie 2012 (documentul nr. 652027, p. 7-8)].
See the white paper An industry for the future – Norway’s petroleum activities (Meld. St. 28 (2010–2011) Report to the Norwegian Parliament (Storting), p. 68.
A se vedea cartea albă An industry for the future – Norway's petroleum activities (O industrie pentru viitor - Activitățile petroliere ale Norvegiei) [Meld. St. 28 (2010-2011) Raport adresat Parlamentului norvegian (Storting), p. 68].
In a letter dated 25 January 2013, the Authority requested the Norwegian Government to submit additional information [2].
În scrisoarea sa din 25 ianuarie 2013, Autoritatea a transmis guvernului norvegian o solicitare de a prezenta informații suplimentare [2].
The Norwegian Government submitted its reply to the Authority in a letter dated 15 February 2013 [3].
Guvernul norvegian a transmis răspunsul său către Autoritate prin scrisoarea din 15 februarie 2013 [3].
The notification and the reply from the Norwegian Government were discussed in a telephone conference on 4 March 2013 [4].
Notificarea și răspunsul guvernului norvegian au fost discutate în cadrul unei teleconferințe la 4 martie 2013 [4].
By letters from the Authority of 22 March 2013, the EFTA Public Procurement Committee was consulted and asked to provide its view by written procedure [5].
Prin scrisorile Autorității din 22 martie 2013, Comitetul AELS privind achizițiile publice a fost consultat și invitat să își comunice punctul de vedere prin procedură scrisă [5].
The Norwegian Government notified the Authority of its transposition of this Directive on 18 March 1996.
La 18 martie 1996, guvernul norvegian a notificat Autoritatea cu privire la transpunerea prezentei directive.
A conformity assessment was performed by the Authority, following which Norway made a number of modifications to its legislation.
Autoritatea a efectuat o evaluare a conformității, după care Norvegia a adus o serie de modificări la legislația proprie.
The Norwegian Government notified partial implementation of the Gas Directive on 4 June 2007 and full implementation on 19 February 2008.
Guvernul norvegian a notificat punerea în aplicare parțială a directivei privind gazele naturale la 4 iunie 2007, și aplicarea deplină la 19 februarie 2008.
A conformity assessment was likewise carried out by the Authority for this Directive.
Autoritatea a efectuat și în cazul acestei directive o evaluare a conformității.
Sellers of Norwegian crude oil in 2009.
Vânzători de țiței norvegian în 2009.
The category Others consists of Altinex Oil, Bayerngas, Ruhrgas, Dana, Wintershall, Det Norske Oljeselskap, VNG, Revus Energy, Endeavour and EADS (MPE).
Categoria Alții se referă la Altinex Oil, Bayerngas, Ruhrgas, Dana, Wintershall, Det Norske Oljeselskap, VNG, Revus Energy, Endeavour și EADS (MPE).
None of these players had a market share on the worldwide market for the production of oil in 2011 exceeding 3 % [34].
Niciunul dintre acești operatori nu a deținut în 2011 o cotă pe piața mondială a producției de petrol mai mare de 3 % [34].
The degree of concentration in the relevant market as a whole was therefore low.
Prin urmare, gradul de concentrare pe piața relevantă în ansamblu a fost scăzut.
The EU aims to fully integrate markets by 2014.
UE își propune să integreze pe deplin piețele până în 2014.
With a single market for gas the Norwegian Government takes the view that it is not relevant to consider the market shares for individual EEA States.
Având o piață unică pentru gaze, guvernul norvegian apreciază că nu este relevant să se ia în considerare cotele de piață pentru fiecare stat din SEE.
With respect to the geographic market definition, previous European Commission Decisions under the EU Merger Regulation have concluded that it most likely comprises the EEA, plus Russian and Algerian gas imports, but has left open the geographic market definition.
În ceea ce privește definiția pieței geografice, în deciziile anterioare ale Comisiei Europene adoptate în temeiul Regulamentului UE privind concentrările economice se concluzionează că aceasta, cel mai probabil, cuprinde SEE, plus importurile de gaze din Rusia și Algeria, dar lasă deschisă chestiunea definirii pieței geografice.
In the decision on the merger between Statoil and Hydro the Commission did not find it necessary to decide whether the appropriate relevant geographic area to be considered was: (i) the EEA, (ii) an area comprising those EEA countries in which gas from the NCS is sold (directly by pipelines or via swaps) or (iii) each individual country in which the parties sell gas [40].
În decizia privind fuziunea dintre Statoil și Hydro, Comisia nu a considerat că este necesar să decidă dacă zona geografică relevantă care trebuie luată în considerare este: (i) SEE; (ii) o zonă care cuprinde țările SEE în care se vând gazele provenite de pe platforma continentală norvegiană (direct prin conducte sau prin acorduri de schimb - „swap”); sau (iii) fiecare țară în care gazul este vândut de diferite părți.
Large Norweglan companies
Întreprinderi mari norvegiene
Large companies
Întreprinderi mari
Small and medium-sized companies
IMM-uri Întreprinderi noi
New companies
Întreprinderi noi
Large Norwegian companies
Întreprinderi mari norvegiene
Operators established before 2000
Operatori înființați înainte de 2000
Licencees established before 2000
Titulari de licențe înființați înainte de 2000
Operators established after 2000
Operatori înființați după 2000
Licencees established after 2000
Titulari de licențe înființați după 2000
Act of 19 November 1996 No 72 relating to petroleum activities. (http://www.npd.no/en/Regulations/-Acts/Petroleum-activities-act/).
Legea nr. 72 din 19 noiembrie 1996 privind activitățile petroliere (http://www.npd.no/en/Regulations/-Acts/Petroleum-activities-act/).
% of consumption provided by Norwegian gas
% consum de gaz provenit din Norvegia
See the European Commission Decision of 16 May 2012 declaring a concentration compatible with the common market and the EEA Agreement Case No COMP/M.6477 – BP/CHEVRON/ENI/SONANGOL/TOTAL/JV (paragraph 19). Also see Case No IV/M.4545 – STATOIL/HYDRO (paragraph 12); the Commission Implementing Decision concerning the Netherlands (paragraph 13), and the Commission’s Implementing Decision concerning England, Scotland and Wales (paragraph 15) (see footnote 18 above).
A se vedea Decizia Comisiei Europene din 16 mai 2012 privind declararea unei concentrări ca fiind compatibilă cu piața comună și cu Acordul privind SEE (cazul nr. COMP/M.6477 – BP/CHEVRON/ENI/SONANGOL/TOTAL/JV (punctul 19). De asemenea, a se vedea cazul nr. IV/M.4545 - STATOIL/HYDRO (punctul 12); Decizia Comisiei Europene de punere în aplicare cu privire la Țările de Jos (punctul 13) și Decizia Comisiei Europene de punere în aplicare cu privire la Anglia, Scoția și Țara Galilor (punctul 15) (a se vedea nota de subsol 18 de mai sus).
New companies Number of companies on the NCS:
Numărul companiilor prezente pe platforma continentală norvegiană:
No 258/13/COL
nr. 258/13/COL
to close the formal investigation procedure into the sale of Narvik municipality’s entitlement to concession power to Narvik Energi AS (‘NEAS’) (Norway)
de închidere a procedurii oficiale de investigare privind vânzarea către întreprinderea Narvik Energi AS („NEAS”) a drepturilor la energia electrică din concesiune deținute de municipalitatea Narvik (Norvegia)
HAVING REGARD to the Agreement on the European Economic Area (‘the EEA Agreement’), in particular to Articles 61 to 63 and Protocol 26,
AVÂND ÎN VEDERE Acordul privind Spațiul Economic European („Acordul privind SEE”), în special articolele 61 și 63 și Protocolul 26,
HAVING REGARD to the Agreement between the EFTA States on the Establishment of a Surveillance Authority and a Court of Justice (‘the Surveillance and Court Agreement’), in particular to Article 24,
AVÂND ÎN VEDERE Acordul între statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție („Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție”), în special articolul 24,
HAVING REGARD to Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement (‘Protocol 3’), in particular to Articles, 7(2) and 13(1) of Part II,
AVÂND ÎN VEDERE Protocolul 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție („Protocolul 3”), în special articolul 7 alineatul (2) și articolul 13 alineatul (1) din partea a II-a,
HAVING called on interested parties to submit their comments pursuant to those provisions [1], and having regard to their comments,
DUPĂ CE părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate anterior [1] și ținând seama de observațiile acestora,
By letter dated 7 January 2009, a complaint was filed against Narvik municipality (‘Narvik’) regarding the sale of Narvik’s entitlement to concession power to Narvik Energi AS (‘NEAS’).
Prin scrisoarea din 7 ianuarie 2009, împotriva municipalității Narvik (denumită în continuare „Narvik”) a fost depusă o plângere având ca obiect vânzarea către întreprinderea Narvik Energi AS (denumită în continuare „NEAS”) a drepturilor la energia electrică din concesiune deținute de Narvik.
The letter was received and registered by the Authority on 14 January 2009 [2].
Scrisoarea a fost primită și înregistrată de Autoritate la 14 ianuarie 2009 [2].
By letter dated 16 July 2009 [3], the Authority requested additional information from the Norwegian authorities.
Prin scrisoarea din 16 iulie 2009 [3], Autoritatea a solicitat informații suplimentare din partea autorităților norvegiene.
By letter dated 2 October 2009 [4], the Norwegian authorities replied to the information request.
Prin scrisoarea din 2 octombrie 2009 [4], autoritățile norvegiene au răspuns la solicitarea de informații.
On 14 December 2011, the Authority initiated the procedure provided for in Article 1(2) of Part I of Protocol 3 to the Surveillance and Court Agreement by adopting Decision No 393/11/COL (‘Decision 393/11/COL’).
La 14 decembrie 2011, Autoritatea a inițiat procedura prevăzută la articolul 1 alineatul (2) din partea I a Protocolului 3 la Acordul privind Autoritatea de Supraveghere și Curtea de Justiție, prin adoptarea Deciziei nr. 393/11/COL (denumită în continuare „Decizia 393/11/COL”).
By letter dated 23 February 2012 [5], the Norwegian authorities provided comments to the Decision.
Prin scrisoarea din 23 februarie 2012 [5], autoritățile norvegiene au furnizat observații privind decizia.
On 26 April 2012, the Decision was published in the Official Journal of the European Union and in the EEA Supplement to it [6].
La 26 aprilie 2012, Decizia a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene și în suplimentul SEE la acesta [6].
By email of 25 May 2012 [7], the Authority received comments from an interested party.
Prin e-mailul din 25 mai 2012 [7], Autoritatea a primit observații de la o parte interesată.
By email of 28 June 2012 [8], the Authority forwarded these to the Norwegian authorities.
Prin e-mailul din 28 iunie 2012 [8], Autoritatea a înaintat observațiile respective autorităților norvegiene.
By letter dated 30 November 2012 [9], the Norwegian authorities submitted further information.
Prin scrisoarea din 30 noiembrie 2012 [9], autoritățile norvegiene au prezentat informații suplimentare.
The complainant alleges that Narvik by entering into a contract with NEAS for the sale of 128 GWh of annual concession power for a period of 50,5 years, has sold its rights to buy the concession power significantly below the market price and thereby granted illegal state aid to NEAS.
Reclamantul susține că Narvik, prin încheierea unui contract cu NEAS pentru vânzarea anuală a 128 GWh de energie electrică din concesiune pe o perioadă de 50,5 ani, și-a vândut drepturile de cumpărare a energiei electrice din concesiune la un preț semnificativ inferior prețului de piață, acordând astfel întreprinderii NEAS ajutor de stat ilegal.
The complainant further alleges that the decision to enter into the contract was adopted by Narvik Municipal Council on the basis of incorrect and/or incomplete information.
De asemenea, reclamantul afirmă că decizia de a încheia contractul a fost adoptată de consiliul municipal Narvik pe baza unor informații incorecte și/sau incomplete.
Allegedly expert reports critical of the duration of the contract and the inherent difficulty in establishing a market price for electricity were not disclosed to the Municipal Council prior to taking the decision to enter into the contract.
Se afirmă că rapoartele experților care critică durata contractului și dificultățile inerente în stabilirea unui preț de piață pentru energia electrică nu au fost comunicate consiliului municipal înainte de adoptarea deciziei de încheiere a contractului.
The Norwegian concession power regime
Regimul norvegian al energiei electrice din concesiune
In Norway, a concession is generally required for the operation of larger hydro power plants.
În Norvegia, în general, pentru exploatarea hidrocentralelor mai mari este necesară o concesiune.
The plants holding concessions for waterfall exploitation is obliged to sell a certain volume of their annual production to the municipality within which they are located.
Centralele care dețin concesiuni pentru exploatarea cascadelor au obligația de a vinde un anumit volum din producția lor anuală municipalității pe raza căreia sunt situate.
The volume of electricity that the municipality is entitled to purchase is referred to as concession power.
Volumul de energie electrică pe care are dreptul să îl cumpere municipalitatea este denumit energie electrică din concesiune.
This system is laid down in Section 2(12) of the Industrial Licensing Act [10] and Section 12(15) of the Waterfalls Regulation Act [11].
Sistemul energiei electrice din concesiune este prevăzut în secțiunea 2 punctul 12 din Legea privind acordarea licențelor industriale [10] și în secțiunea 12 punctul 15 din Legea privind reglementarea cascadelor [11].
The legislative rationale is that the municipalities should be ensured a sufficient supply of electricity at a fair price, thus the volume of the concession power is determined on the basis of the general electric power supply needs of each individual municipality [12] and can be up to ten per cent of a plant’s annual production.
Argumentul legislativ este că ar trebui să se asigure alimentarea suficientă a municipalităților cu energie electrică la un preț echitabil; astfel, volumul de energie electrică din concesiune este determinat pe baza necesităților generale de alimentare cu energie electrică ale fiecărei municipalități [12] și poate atinge zece la sută din producția anuală a unei centrale.
There are, however, no restrictions imposed on the municipalities’ exploitation of concession power.
Cu toate acestea, nu există restricții impuse exploatării energiei electrice din concesiune de către municipalități.
Thus, the municipalities may use, sell or otherwise deploy it as they see fit.
Prin urmare, municipalitățile pot utiliza, vinde sau distribui energia, după cum consideră adecvat.
The entitlement does not entail that the municipalities are under an obligation to buy concession power.
Drepturile la energia electrică din concesiune nu presupun că municipalitățile au obligația de a cumpăra energia electrică din concesiune.
For concessions pre-dating 1983, the caveat generally applies that once a municipality has decided not to exercise its right to concession power, it loses its right to concession power for the future.
În general, pentru concesiunile anterioare anului 1983, se aplică avertismentul conform căruia, atunci când decide să nu își exercite dreptul la energia electrică din concesiune, municipalitatea pierde acest drept pe viitor.
The legislation sets out two pricing regimes for concession power;
Legislația definește două regimuri de stabilire a prețurilor pentru energia electrică din concesiune;
the first for concessions granted prior to 10 April 1959, the other for concessions granted on 10 April 1959 or later.
primul se aplică pentru concesiunile acordate înainte de 10 aprilie 1959, iar al doilea pentru concesiunile acordate la 10 aprilie 1959 sau mai târziu.
For concessions granted before 10 April 1959, the concession power price is calculated as a function of the individual power plant’s cost-price, plus a premium of 20 %.
Pentru concesiunile acordate înainte de 10 aprilie 1959, prețul energiei electrice din concesiune se calculează ca funcție a prețului de cost caracteristic fiecărei centrale electrice, la care se adaugă o primă de 20 %.
This model is still applied to concessions granted prior to 10 April 1959, and is in the following referred to as the ‘cost price’ model.
Acest model încă se aplică concesiunilor acordate înainte de 10 aprilie 1959 și este denumit în continuare modelul „prețului de cost”.
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘cost price concession power’.
Energia electrică din concesiune vândută în conformitate cu acest model de stabilire a prețurilor este denumită în continuare „energia electrică din concesiune vândută la prețul de cost”.
For concessions granted after 10 April 1959, the concession price is set by the Ministry of Energy and Petroleum on the basis of the average cost for a representative sample of hydroelectric plants throughout the country.
Pentru concesiunile acordate după 10 aprilie 1959, prețul de concesiune este stabilit de Ministerul Energiei și Petrolului pe baza costului mediu pentru un eșantion reprezentativ de hidrocentrale din întreaga țară.
This pricing method is in the following referred to as the ‘ministry price’ method.
Această metodă de stabilire a prețurilor este denumită în continuare metoda „prețului stabilit de minister”.
Concession power sold according to this pricing model is in the following referred to as ‘ministry price concession power’.
Energia electrică din concesiune vândută în conformitate cu acest model de stabilire a prețurilor este denumită în continuare „energia electrică din concesiune vândută la prețul stabilit de minister”.
The Industrial Licensing Act provides that the municipalities entitlement to concession power may be brought up for review by Norwegian Water Resources and Energy Directorate (‘NVE’) 20 years after the concession was granted [13].
Legea privind acordarea licențelor industriale prevede că drepturile municipalităților la energia electrică din concesiune pot fi aduse în atenția Direcției pentru Resurse de Apă și Energie din Norvegia („NVE”) pentru a fi reevaluate după o perioadă de 20 de ani de la acordarea concesiunii [13].
The Norwegian authorities have explained that while the review process can lead to a fine-tuning, by NVE, of the volume of concession power, it cannot lead to substantial changes of the municipality’s entitlement to concession power.
Autoritățile norvegiene au explicat că, deși procesul de reevaluare poate conduce la o ajustare de către NVE a volumului de energie electrică din concesiune, acesta nu poate determina modificări substanțiale ale drepturilor municipalităților la energia electrică din concesiune.
The majority of Narvik’s concession power entitlements are due for review in 2019.
Termenul de reevaluare pentru majoritatea drepturilor la energia electrică din concesiune deținute de municipalitatea Narvik este anul 2019.
The municipalities carry the cost of feeding the concession power into the grid.
Municipalitățile suportă costurile de alimentare a rețelei cu energia electrică din concesiune.
Narvik’s concession power
Energia electrică din concesiune deținută de municipalitatea Narvik
Per year, Narvik is entitled to a total of approximately 128 GWh of concession power, of which approximately 116,3 GWh is priced according to the ministry price method and the remaining approximately 11,7 GWh is priced according to the cost price method.
Anual, Narvik are dreptul la o cantitate totală de energie electrică din concesiune de aproximativ 128 GWh, din care aproximativ 116,3 GWh este evaluată conform metodei prețului stabilit de minister, iar restul de aproximativ 11,7 GWh este evaluată conform metodei prețului de cost.
The Norwegian authorities have explained that the ministry price in 2000 was approximately NOK 0,10 and the relevant cost price for Håkvik and Nygård in 2000 was in the range of NOK 0,14 to NOK 0,178.
Autoritățile norvegiene au explicat că, în 2000, prețul stabilit de minister a fost de aproximativ 0,10 NOK, iar prețul de cost relevant pentru Håkvik și Nygård în același an s-a situat în intervalul 0,14 – 0,178 NOK.
Plant owner at time of the transaction
Proprietarul centralei la momentul efectuării tranzacției
Plant
Centrala
Approx. GWh/year
Cantitatea aproximativă în GWh/an
Price method
Metoda de stabilire a prețului
Håkvik and Nygård
Håkvik și Nygård
Cost price
Prețul de cost
Ministry price
Prețul stabilit de minister
Skjomen, Båtsvann and Norddalen
Skjomen, Båtsvann și Norddalen
Narvik Energi AS (‘NEAS’)
Narvik Energi AS („NEAS”)
Until 2001, NEAS was 100 per cent owned by Narvik municipality.
Până în 2001, NEAS a fost deținută în proporție de 100 % de către municipalitatea Narvik.
In 2001, Narvik sold off 49,99 % of its shares to two power companies, Vesterålskraft AS and Hålogalandskraft AS.
În 2001, Narvik a vândut un procent de 49,99 % din acțiunile sale către două întreprinderi care furnizează energie electrică, Vesterålskraft AS și Hålogalandskraft AS.
After a merger in 2006 and a name change in 2009, NEAS is now part of the company Nordkraft AS (‘Nordkraft’).
Ca urmare a fuziunii din 2006 și a schimbării denumirii din 2009, în prezent, NEAS face parte din întreprinderea Nordkraft AS („Nordkraft”).
Events leading up to the sale of concession power
Evenimentele care au condus la vânzarea energiei electrice din concesiune
Until the end of 1998, Narvik sold its annual entitlement of approximately GWh 128 of concession power to NEAS under short- or longer-term contracts.
Până la sfârșitul anului 1998, Narvik a vândut întreprinderii NEAS dreptul său anual la o cantitate aproximativă de 128 GWh de energie electrică din concesiune în temeiul contractelor pe termen scurt sau pe termen lung.
However, at the beginning of 1999, after failing to reach an agreement with NEAS, Narvik sold its concession power on a power exchange at spot prices.
Cu toate acestea, la începutul anului 1999, deoarece nu a ajuns la un acord cu NEAS, Narvik și-a vândut energia electrică din concesiune la bursa de energie electrică la prețul pe piața la vedere.
The price was NOK 109,50 per MWh.
Prețul a fost de 109,50 NOK/MWh.
Since it paid NOK 111,10 per MWh plus feeding costs of NOK 20 per MWh for the concession power, Narvik incurred a loss of approximately NOK 2,3 million under this contract.
Având în vedere că a plătit 111,10 NOK/MWh plus costuri de alimentare de 20 NOK/MWh pentru energia electrică din concesiune, Narvik a înregistrat pierderi de aproximativ 2,3 milioane de NOK în temeiul contractului respectiv.
Narvik had initially expected a surplus of NOK 3,5 million.
Inițial, Narvik preconizase un excedent de 3,5 milioane NOK.
On 19 October 1999, the Municipal Council Executive Committee (‘Executive Committee’) recommended to the Municipal Council that the overall goal for handling the municipality’s concession power should be to maximize return on a long-term basis in order to obtain a stable planning horizon.
La 19 octombrie 1999, comitetului executiv al consiliului municipal („comitetul executiv”) a recomandat consiliului municipal ca obiectivul general pentru manipularea energiei electrice din concesiune deținute de municipalitate să fie maximizarea randamentului pe termen lung pentru a obține un orizont de planificare stabil.
The proposed strategy for achieving this goal had four elements:
Strategia propusă pentru realizarea acestui obiectiv a cuprins patru elemente: