natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Case E-6/98 Norway v EFTA Surveillance Authority, cited above, paragraph 38; Joined Cases E-5/04, E-6/04 and E-7/04 Fesil and Finnfjord, PIL and others and Norway v EFTA Surveillance Authority, cited above, paragraphs 76-89; Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709, paragraph 16.
Cauza E-6/98 Norvegia/Autoritatea AELS de supraveghere, citată mai sus, punctul 38; Cauzele conexate E-5/04, E-6/04 și E-7/04 Fesil și Finnfjord, PIL și alții și Norvegia/Autoritatea AELS de supraveghere, citate mai sus, punctele 76-89; Cauza 173/73 Italia/Comisia, Rec., 1974, p. 709, punctul 16.
Case E-6/98 Norway v EFTA Surveillance Authority, mentioned above, paragraph 67, Case C-159/01 Netherlands v Commission, ECR [2004] I-4461, paragraph 43.
Cauza E-6/98 Norvegia/Autoritatea AELS de supraveghere, menționată anterior, punctul 67, Cauza C-159/01 Țările de Jos/Comisia, Rec., 2004, p. I-4461, punctul 43.
See for a similar argumentation, Commission Decision of 17 February 2003 on the State aid implemented by the Netherlands for international financing activities, paragraph (95).
A se vedea, pentru argumente similare, Decizia Comisiei din 17 februarie 2003 privind ajutoarele de stat puse în aplicare de Țările de Jos pentru activitățile de finanțare internaționale, punctul 95.
Case T-214/95 Het Vlaamse Gewest v Commission [1998] ECR II-717, Case 730/79 Philip Morris v Commission [1980] ECR 2671, paragraph 11.
Cauza T-214/95 Het Vlaamse Gewest/Comisia, Rec., 1998, p. II-717, Cauza 730/79 Philip Morris/Comisia, Rec., 1980, p. 2671, punctul 11.
Having been enacted on 18 December 1997.
Fiind adoptate la 18 decembrie 1997.
The Liechtenstein authorities and some third parties argued that the Commission had in fact declared that comparable measures relating to intra-group taxation (see below) were not State aid.
Autoritățile din Liechtenstein și unele părți terțe au susținut că, de fapt, Comisia a declarat că măsuri comparabile asociate impozitării în cadrul unui grup (a se vedea mai jos) nu constituie ajutor de stat.
Case 173/73 Italy v Commission [1974] ECR 709.
Cauza 173/73 Italia/Comisia, Rec., 1974, p. 709.
Case 248/84 Germany v Commission [1987] ECR 4013.
Cauza 248/84 Germania/Comisia, Rec., 1987, p. 4013.
Where tax reliefs on industrial production were abolished following a decision of the Authority dated 1 December 1994, No 213/94/COL.
Prin care au fost eliminate reducerile fiscale pentru producția industrială în urma unei decizii a Autorității din 1 decembrie 1994, nr. 213/94/COL.
Authority Decision No 106/95/COL concerning a tax exemption from a basic tax for glass packaging dated 31 October 1995.
Decizia nr. 106/95/COL a Autorității privind o scutire fiscală de la plata unui impozit de bază pentru ambalajele din sticlă din 31 octombrie 1995.
Authority Decision No 145/97/COL of 14 May 1997 concerning appropriate measures regarding regionally differentiated social security taxation.
Decizia nr. 145/97/COL a Autorității din 14 mai 1997 privind măsuri adecvate legate de impozitarea de securitate socială diferențiată în funcție de regiune.
The Commission issued its notice in November 1998 (OJ C 384, 10.12.1998).
Comisia a emis Comunicarea în noiembrie 1998 (JO C 384, 10.12.1998).
A similar notice was incorporated into the Authority’s State Aid Guidelines as Chapter 17B in June 1999.
În luna iunie 1999, în Orientările Autorității privind ajutoarele de stat a fost inclusă o comunicare similară drept Capitolul 17B.
See among others Case C-387/92 Banco Exterior de España SA v Ayuntamiento de Valencia, ECR [1994] I-877.
A se vedea, printre altele, Cauza C-387/92 Banco Exterior de España SA/Ayuntamiento de Valencia, Rec., 1994, p. I-877.
Paragraph 18 of the notice.
Punctul 18 din comunicare.
See Section J of the Code of Conduct.
A se vedea secțiunea J din Codul de conduită.
Joined Cases T- T-346/99, T-347/99 and T-348/99, Territorio Histórico de Álava and others v Commission, ECR [2002] paragraph 84.
Cauzele conexate T-346/99, T-347/99 și T-348/99, Territorio Histórico de Álava și alții/Comisia, Rec., 2002, punctul 84.
Case C-5/89, Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14; Case C-169/95, Commission v Spain [1997] ECR I-135, paragraph 51; Case C-24/95, Land Rheinland-Pfalz v Alcan Deutschland GmbH [1997] ECR I-1591, paragraph 25.
Cauza C-5/89, Comisia/Germania, Rec., 1990, p. I-3437, punctul 14; Cauza C-169/95, Comisia/Spania, Rec., 1997, p. I-135, punctul 51; Cauza C-24/95, Land Rheinland-Pfalz/Alcan Deutschland GmbH, Rec., 1997, p. I-1591, punctul 25.
Case C1-09 Centre d'Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication v Société Internationale de Diffusion et d'Édition, judgment of 11.3.2010 (not yet published).
Cauza C1-09 Centre d'Exportation du Livre Français (CELF), Ministre de la Culture et de la Communication/Société Internationale de Diffusion et d'Édition, Hotărârea din 11.3.2010 (nepublicată încă).
See also Case C-91/01 Italy v Commission [2004] ECR I-4355, paragraphs 66 and 67.
De asemenea, a se vedea Cauza C-91/01 Italia/Comisia, Rec., 2004, p. I-4355, punctele 66 și 67.
Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14 and Regione Autonoma della Sardegna v Commission [2005] ECR II-2123, paragraph 64.
Cauza C-5/89 Comisia/Germania, Rec., 1990, p. I-3437, punctul 14 și Regione Autonoma della Sardegna/Comisia, Rec., 2005, p. II-2123, punctul 64.
Case C-5/89 Commission v Germany [1990] ECR I-3437, paragraph 14, Case C-169/95 Spain v Commission [1997] ECR I-135, paragraph 51.
Cauza C-5/89 Comisia/Germania, Rec., 1990, p. I-3437, punctul 14, Cauza C-169/95 Spania/Comisia, Rec., 1997, p. I-135, punctul 51.
Joined Cases C-183/02 P and C-187/02 P Demesa and Territorio Histórico de Álava v Commission [2004] ECR I-10609, paragraph 51.
Cauzele conexate C-183/02 P și C-187/02 P Demesa and Territorio Histórico de Álava/Commission, Rec., 2004, p. I-10609, punctul 51.
Case T-290/97, Mehibas Dordstelaan v Commission [2000] ECR II-15 and cases C-182/03 and C-217/03, Belgium and Forum 187 ASBL v Commission [2006] ECR I-05479, paragraph 147.
Cauza T-290/97, Mehibas Dordstelaan/Comisia, Rec., 2000, p. II-15 și Cauzele C-182/03 și C-217/03, Belgia și Forum 187 ASBL/Comisia, Rec. 2006, p. I-05479, punctul 147.
See footnotes 54 and 55 referring to Authority decisions on tax reliefs on industrial production, a tax exemption from a basic tax for glass packaging and regarding regionally differentiated social security taxation.
A se vedea notele de subsol 54 și 55 care fac referire la deciziile Autorității privind reducerile fiscale pentru producția industrială, o scutire fiscală de la plata unui impozit de bază pentru ambalajele din sticlă și impozitarea de securitate socială diferențiată în funcție de regiune.
According to the report to the Liechtenstein Parliament regarding the EEA Agreement (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum vom 2. Mai 1992) the Liechtenstein authorities acknowledge that in principle tax reductions constitute State aid within the meaning of Article 61(1) of the EEA Agreement and that a notification of tax measures in Liechtenstein may be necessary under certain circumstances (p. 134).
Conform Raportului Parlamentului din Liechtenstein privind Acordul SEE (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend das Abkommen über den Europäischen Wirtschaftsraum vom 2. Mai 1992), autoritățile din Liechtenstein admit că, în principiu, reducerile fiscale constituie ajutor de stat în sensul articolului 61 alineatul (1) din Acordul SEE și că, în anumite condiții, poate fi necesară notificarea măsurilor fiscale din Liechtenstein (pagina 134).
See also explanations in the report to the Liechtenstein Parliament regarding the participation in the European Economic Area (Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend die Teilnahme am Europäischen Wirtschaftsraum (EWR) 2. Teil, Nr. 1995/1), p. 168.
A se vedea, de asemenea, explicațiile din raportul adresat Parlamentului din Liechtenstein privind participarea la Spațiul Economic European [Bericht und Antrag der Regierung an den Landtag des Fürstentums Liechtenstein betreffend die Teilnahme am Europäischen Wirtschaftsraum (EWR) 2. Teil, Nr. 1995/1], pagina 168.
The code, adopted on 1 December 1997, was described as a ‘landmark accord’ on preventing unfair tax competition.
Codul, adoptat la 1 decembrie 1997, a fost prezentat drept „acord de referință” privind eliminarea concurenței fiscale neloiale.
EU Member States agreed to freeze corporate tax rules at the beginning of 1998 and to consult with the Commission before implementing new corporate tax legislation.
Statele membre UE au convenit să suspende normele referitoare la impozitul pe profit la începutul anului 1998 și să consulte Comisia înaintea punerii în aplicare a noii legislații privind impozitul pe profit.
Although the 1984 decision was not published, it was referred to in the 14th Competition Report.
Deși decizia din 1984 nu a fost publicată, s-a făcut referire la aceasta în cel de-al 14-lea Raport privind concurența.
The Code of Conduct states (at Section J) that ‘the Commission intends to examine or re-examine existing tax arrangements and proposed new legislation by Member States case by case, thus ensuring that the rules and objectives of the Treaty are applied consistently and equally to all’ ( OJ C 2, 6.1.1998).
Codul de conduită prevede (la secțiunea J) că „Comisia intenționează să examineze sau să reexamineze măsurile fiscale existente și noua legislație propusă de statele membre, de la caz la caz, asigurând astfel aplicarea consecventă și uniformă a normelor și obiectivelor Tratatului” ( JO C 2, 6.1.1998).
OJ L 282, 30.10.2003, p. 25.
JO L 282, 30.10.2003, p. 25.
On the same day, the Commission reached the same conclusion regarding the Dutch International Financing Activities regime (C(2003) 568 on State aid implemented by the Netherlands for international finance activities (OJ L 180, 18.7.2003, p. 52)).
În aceeași zi, Comisia a ajuns la aceeași concluzie privind regimul activităților de finanțare internaționale din Țările de Jos [C(2003) 568 privind ajutorul de stat acordat de Țările de Jos în favoarea activităților de finanțare internaționale (JO L 180, 18.7.2003, p. 52)].
See not only the Belgian coordination centres decision (OJ L 282, 30.10.2003, p. 25), but also other cases involving preferential tax treatment that were deemed to be similar, including Commission decisions C(2002) 3740 on coordination centres implemented by Luxembourg (OJ L 170, 9.7.2003, p. 20) and C(2003) 568 on State aid implemented by the Netherlands for international finance activities (OJ L 180, 18.7.2003, p. 52).
A se vedea, nu doar decizia privind centrele de coordonare din Belgia (JO L 282, 30.10.2003, p. 25), dar și alte cazuri considerate similare, care implică tratament fiscal preferențial, inclusiv deciziile Comisiei C(2002) 3740 privind centrele de coordonare aplicate de Luxemburg (JO L 170, 9.7.2003, p. 20) și C(2003) 568 privind ajutorul de stat acordat de Țările de Jos în favoarea activităților de finanțare internaționale (JO L 180, 18.7.2003, p. 52).
OJ C 309, 6.11.2001, p. 4.
JO C 309, 6.11.2001, p. 4.
And indeed the Liechtenstein authorities.
Și, într-adevăr, autoritățile din Liechtenstein.
Company K provided comments in December 2008 and April 2009.
Societatea K a prezentat observații în decembrie 2008 și aprilie 2009.
It expressed its surprise that the tax legislation applicable in Liechtenstein for the last 10 years would entail the grant of incompatible State aid.
Aceasta și-a exprimat surpriza cu privire la faptul că legislația fiscală aplicabilă în Liechtenstein în ultimii 10 ani ar putea avea drept rezultat acordarea de ajutoare de stat incompatibile.
The Liechtenstein authorities forego revenue corresponding to the non-payment of income tax, the payment of a reduced capital tax rate as well as the non-payment of coupon taxes.
Autoritățile din Liechtenstein renunță la veniturile corespunzătoare neplății impozitului pe venit, plății unui impozit redus pe capital, precum și neplății impozitelor pe dobânzile aferente cupoanelor.
For these reasons, the Authority considers that the special tax rules applicable to captive insurance companies are granted through State resources.
Din aceste motive, Autoritatea consideră că normele fiscale speciale aplicabile societăților de asigurare captive sunt acordate prin intermediul resurselor de stat.
By reference to the European Court of Justice’s conclusions in the GIL Insurance case [39], ‘Article 87(1) EC requires it to be determined whether, under a particular statutory scheme, a State measure is such as to favour “certain undertakings or the production of certain goods” in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the system in question, are in a comparable legal and factual situation’.
Prin referire la concluziile Curții Europene de Justiție din Cauza GIL Insurance case [39], „Articolul 87 alineatul (1) din TCE impune să se determine dacă, în cadrul unui anumit regim statutar, o măsură de stat este de natură să favorizeze «anumite întreprinderi sau producerea anumitor bunuri» în raport cu altele care se află, în lumina obiectivului urmărit de regimul respectiv, într-o situație de fapt și de drept comparabilă”.
The Authority concludes that the undertakings in the same legal and factual position in this case are those who pay the (full) income, capital and coupon taxes in Liechtenstein — and in comparison to those, captive insurance companies in Liechtenstein receive a selective advantage.
Autoritatea concluzionează că întreprinderile aflate în aceeași situație de fapt și de drept în acest caz sunt cele care plătesc impozitul (integral) pe venit, pe capital și pe dobânzile aferente cupoanelor în Liechtenstein – și, față de acestea, societăților de asigurare captive din Liechtenstein li se conferă un avantaj selectiv.
The Commission also considered (in the Åland decision) that the conditions under which the measure applied (the ability to form a captive) implicitly required a certain economic strength, and therefore could apply only to sufficiently large companies [41].
De asemenea, Comisia a considerat (în decizia Åland) că respectivele condiții în care a fost aplicată măsura (capacitatea de a înființa o societate captivă) au necesitat implicit o anumită putere economică și, prin urmare, au putut fi aplicate doar societăților suficient de mari [41].
The Authority is of the view, therefore, that the measure is available and applicable only to undertakings that have sufficient resources to form a captive insurance company, and notes that a restriction of this nature led the Court of First Instance to conclude that tax exemptions in the Territorio Histórico de Álava case [42] were selective.Reference was also made during the investigation to the European Commission’s Decision on the Irish Company Holding Regime.
În consecință, Autoritatea consideră că măsura este disponibilă și aplicabilă doar întreprinderilor care dispun de resurse suficiente pentru a înființa o societate de asigurare captivă și observă că o restricție de acest tip a determinat Tribunalul de Primă Instanță să ajungă la concluzia că scutirile fiscale din Cauza Territorio Histórico de Álava [42] au fost selective.În cursul investigației, s-a făcut, de asemenea, trimitere la decizia Comisiei Europene privind regimul societăților-mamă din Irlanda.
As part of the agreement reached, the Commission undertook to contribute to the objective of tackling harmful tax competition by implementing a notice [61] on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation, and committed itself ‘to the strict application of the aid rules concerned’.
Ca parte la acordul convenit, Comisia s-a angajat să contribuie la obiectivul legat de tratarea concurenței fiscale dăunătoare prin punerea în aplicare a unei comunicări [61] de aplicare a normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor legate de impozitarea directă a întreprinderilor și s-a angajat „la stricta aplicare a normelor privind ajutoarele în cauză”.
When published in December 1998, the notice stated that ‘According to well-established practice and case-law [62], a tax measure whose main effect is to promote one or more sectors of activity constitutes aid.’ [63] The Commission, therefore, committed itself to the stricter application of rules which already existed [64].
La data publicării în decembrie 1998, comunicarea a constatat că „Potrivit unei practici și unei jurisprudențe bine stabilite [62], o măsură fiscală al cărei efect principal constă în promovarea unuia sau mai multor sectoare de activitate constituie ajutor” [63]. În consecință, Comisia s-a angajat să aplice într-o manieră și mai strictă normele deja existente [64].
The principles only apply, however, in exceptional circumstances and an undertaking cannot normally entertain legitimate expectations that aid is lawful unless it has been granted in accordance with the procedure for notifying the aid to the Authority (or the European Commission as the case may be [66]).
Cu toate acestea, principiile se aplică doar în circumstanțe excepționale, iar o întreprindere nu poate avea așteptări legitime că ajutorul este legal decât dacă a fost acordat în conformitate cu procedura de notificare a ajutorului către Autoritate [sau Comisia Europeană, după caz [66]].
This is a principle recently reaffirmed by the Court of Justice as follows: ‘In a situation such as that in the main proceedings, the existence of an exceptional circumstance also cannot be upheld in the light of the principle of legal certainty, since the Court has already held, essentially, that, so long as the Commission has not taken a decision approving aid, … the recipient cannot be certain as to the lawfulness of the aid, with the result that neither the principle of the protection of legitimate expectations nor that of legal certainty can be relied upon.’ [67].In principle, the case-law of the Court of Justice has stated that a legitimate expectation that aid is lawful cannot be invoked unless that aid has been granted in compliance with the procedure laid down in Article 1(3) in Part I of Protocol 3 [68], remarking that a diligent business man should normally be able to determine whether that procedure has been followed [69].Notwithstanding this the Court has also accepted that in exceptional circumstances a recipient of aid which is granted unlawfully because it was not notified may rely on legitimate expectations that the aid was lawful in order to oppose its repayment [70].
Acesta este un principiu reafirmat recent de Curtea de Justiție după cum urmează: „Într-o situație precum cea din acțiunea principală, existența unei împrejurări excepționale nu poate fi confirmată în lumina principiului securității juridice, întrucât Curtea s-a pronunțat deja, în esență, că, atâta vreme cât Comisia nu a adoptat o decizie de aprobare a ajutorului, […] beneficiarul nu are certitudinea legalității ajutorului, astfel încât nu pot fi invocate nici principiul așteptărilor legitime, nici cel al securității juridice” [67].În principiu, jurisprudența Curții de Justiție a precizat că așteptarea legitimă asupra legalității ajutorului nu poate fi invocată decât dacă ajutorul a fost acordat în conformitate cu procedura prevăzută la articolul 1 alineatul (3) din partea I a Protocolului 3 [68], observând că un operator economic perseverent ar putea, în mod normal, să stabilească dacă procedura a fost respectată [69].Fără a aduce atingere celor de mai sus, Curtea a acceptat, de asemenea, că, în circumstanțe excepționale, beneficiarul unui ajutor acordat ilegal deoarece nu a fost notificat poate invoca așteptările legitime că ajutorul a fost legal, pentru a se opune restituirii acestuia [70].
The Court of Justice has held that an entity may rely on the principle of the protection of legitimate expectations where a Community authority has caused it to entertain expectations which are justified [71].
Curtea de Justiție a susținut că o entitate se poate baza pe principiul protecției așteptărilor legitime în cazul în care a primit asigurări întemeiate din partea unei autorități comunitare [71].
This means in this context that a State or beneficiary must have relied on the previous actions of the Authority in, for example, approving the same or a similar aid measure.
În acest context, aceasta presupune că un stat sau un beneficiar s-a bazat pe acțiunile precedente ale Autorității, de exemplu, în aprobarea aceleiași măsuri de ajutor sau a unei măsuri similare.
Captive insurance companies in Liechtenstein may, therefore, have been entitled to expect that taxation of the intra-group service they provide (insurance) could be taxed differently without this involving State aid. Further, the Authority is of the view that in the wider EEA context, it is possible that beneficiaries in the EFTA States could have relied on the actions of the European Commission or on the case-law of the Court of Justice.
În continuare, Autoritatea consideră că, în contextul SEE mai extins, este posibil ca beneficiarii din statele AELS să se fi bazat pe măsurile Comisiei Europene sau pe jurisprudența Curții de Justiție.
Business insurance sector inquiry — Inquiry into the European business insurance sector pursuant to Article 17 of Regulation (EC) No 1/2003 — Interim report January 2007.
Investigația sectorială privind asigurările pentru persoanele juridice – Investigație în sectorul european al asigurărilor pentru persoanele juridice, în sensul articolului 17 din Regulamentul 1/2003 – Raport intermediar ianuarie 2007.
Available under: http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/inquiries/interim_report_24012007.pdf
Disponibil la adresa: http://ec.europa.eu/competition/sectors/financial_services/inquiries/interim_report_24012007.pdf
Reference is made to the FSA report which stated that: ‘Evidence from interviews with clients made clear that the use of captives and alternative risk transfer products was limited to large corporate customers. Self-insurance was also more common among large corporate customers although around 33 % of firms in the GBP 20 million to GBP 100 million range use self-insurance to cover some risks’, and ‘Competitive discipline on intermediation from alternatives to insurance such as self-insurance, captive insurance companies and alternative risk transfer products is limited to large companies.’ The Authority also considers it significant that the Commission’s Report on the business insurance market found that there were only approximately 5200 captive insurance companies in existence worldwide in 2005.
Se face referire la raportul FSA care prevede următoarele: „Probele obținute în urma interviurilor cu clienții au clarificat faptul că utilizarea societăților captive și a produselor de transfer alternativ al riscului s-a limitat la clienții corporativi mari. De asemenea, auto-asigurarea a fost frecventă în rândul clienților corporativi mari, deși aproximativ 33 % dintre firmele al căror capital se situează între 20 de milioane și 100 de milioane GBP recurg la auto-asigurare pentru a acoperi anumite riscuri”, iar „Disciplina concurențială privind intermedierea de la alternative la asigurare, precum auto-asigurarea, societățile de asigurare captive și produsele de transfer alternativ al riscului se limitează la societățile mari”. Autoritatea consideră, de asemenea, semnificativ faptul că Raportul Comisiei privind piața asigurărilor pentru persoanele juridice a constatat că, în 2005, la nivel mondial existau doar aproximativ 5200 de societăți de asigurare.
This figure, compared to the number of companies worldwide, is obviously very low and supports the Authority’s conclusion that the establishment of a captive insurance company is not an option for most undertakings.
Această cifră, în comparație cu numărul societăților din întreaga lume, este, evident, extrem de scăzută și susține concluzia Autorității conform căreia înființarea unei societăți de asigurare captive nu este o opțiune la îndemâna majorității întreprinderilor.
See paragraph 52 of the Åland decision.
A se vedea punctul 52 din decizia Åland.