natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the explanations provided by the Norwegian authorities, the three measures were intended to compensate Hurtigruten for: (i) new costs related to the introduction of the NOx tax related to the provision of the public service, and (ii) the general increase of the costs of input factors connected to the provision of the public service.
Conform explicațiilor furnizate de autoritățile norvegiene, cele trei măsuri urmăreau să despăgubească societatea Hurtigruten pentru: (i) noile costuri legate de introducerea taxei NOx asociate furnizării serviciului public, și (ii) creșterea generală a costurilor factorilor de intrare aferenți furnizării serviciului public.
The Authority is of the view that the approach of the Norwegian authorities to cost allocation does not demonstrate that the three measures do not lead to over-compensation of the public service.
Autoritatea este de părere că modul de abordare al autorităților norvegiene cu privire la alocarea costurilor nu demonstrează faptul că cele trei măsuri nu determină o compensare excesivă a serviciului public.
Inconsistent approach to fixed common costs
Abordare inconsecventă privind costurile fixe comune
In cases where public service providers carry out commercial activities next to the public service, the commercial activities must, as a general principle, carry a proportionate share of fixed common costs [75].
În cazurile în care furnizorii de servicii publice realizează activități comerciale pe lângă serviciul public, în general, activitățile comerciale trebuie să dețină o cotă proporțională din costurile fixe comune.
According to the Guidelines on public service compensation:‘The costs to be taken into consideration include all the costs incurred in the operation of the service of general economic interest. Where the activities of the undertaking in question are confined to the service of general economic interest, all its costs may be taken into consideration. Where the undertaking also carries out activities falling outside the scope of the service of general economic interest, only the costs associated with the service of general economic interest may be taken into consideration. The costs allocated to the service of general economic interest may cover all the variable costs incurred in providing the service of general economic interest, an appropriate contribution to fixed costs common to both the service of general economic interest and other activities and an adequate return on the own capital assigned to the service of general economic interest’ [76].
Conform Liniilor directoare privind compensația pentru obligația de serviciu public:„Costurile care trebuie luate în considerare cuprind toate costurile legate de funcționarea serviciului de interes economic general. Atunci când activitățile întreprinderii implicate se limitează la servicii de interes economic general, se pot lua în considerare toate costurile acesteia. Atunci când întreprinderea desfășoară și activități în afara serviciului de interes economic general, se pot lua în considerare numai costurile legate de serviciul de interes economic general. Costurile alocate serviciului de interes economic general pot acoperi toate costurile variabile ocazionate de prestarea serviciului de interes economic general, o cotă corespunzătoare din costurile fixe, comune atât serviciului de interes economic general cât și altor activități și o rentabilitate corespunzătoare a propriilor capitaluri alocate serviciului de interes economic general”. [76]
Only exceptional circumstances can justify deviations from this principle; the Authority’s Guidelines on the application of state aid rules to public service broadcasting states that allocation of common costs between the public service activity and other activities is not mandatory when separation of costs is not ‘possible in a meaningful way’ [77].
Numai circumstanțele excepționale pot justifica abaterile de la acest principiu; conform Liniilor directoare ale Autorității privind aplicarea normelor referitoare la ajutoarele de stat în cazul serviciului public de radiodifuziune, alocarea costurilor comune între activitatea aferentă serviciului public și alte activități nu este obligatorie atunci când separarea costurilor nu este „posibilă în mod semnificativ”.
In those cases however, the net benefits stemming from the activities outside the public service remit that share costs with the public service obligation, must be allocated to the public service side [78].
Totuși, în aceste cazuri, beneficiile nete obținute din activitățile din afara sferei de aplicare a serviciului public, care au costuri comune cu obligația pentru serviciul public, trebuie alocate serviciului public.
The Authority cannot see that Hurtigruten is in such an exceptional position.
Autoritatea nu consideră că societatea Hurtigruten se află în acest caz excepțional.
Even if it may be argued that separating the fixed common costs of Hurtigruten’s activities inside and outside the public service remit may not always be a straightforward task, separation based on i.a. the revenue stemming from the turnover of the two forms of activities is indeed possible [79].On this basis, the Authority concludes that the generally applicable principle of cost sharing applies in the present case.
Chiar dacă se poate susține că separarea costurilor fixe comune poate să nu fie întotdeauna o sarcină ușoară, separarea bazată pe i.a. veniturile obținute din cifra de afaceri a celor două forme de activitate este, într-adevăr, posibilă. [79]Pe această bază, Autoritatea concluzionează că în cazul de față se aplică principiul general aplicabil al partajării costurilor.
Therefore the Authority cannot accept the approach taken under the third method of the PWC Report, where no distinction is made between the public service and the commercial activities of Hurtigruten.
Prin urmare, Autoritatea nu poate accepta modul de abordare al celei de-a treia metode a Raportului PWC, în care nu se face nicio distincție între serviciul public și activitățile comerciale ale societății Hurtigruten.
Although Hurtigruten carries out activities outside the public service remit, the three reports do not consistently take into consideration the fact that the commercial activities must carry a proportionate share of fixed costs common to the public service and the commercial activities as required by the case-law mentioned above.
Deși societatea Hurtigruten realizează activități în afara sferei de aplicare a serviciului public, cele trei rapoarte nu iau pe deplin în considerare faptul că activitățile comerciale trebuie să dețină o cotă proporțională din costurile fixe comune serviciului public și activităților comerciale, în conformitate cu jurisprudența mai-sus menționată.
In the reports, several categories of such costs are fully allocated to the public service side (i.a. harbour charges, maintenance, fuel (less the Geirangerfjorden consumption)) whilst other categories of fixed common costs, while not fully covered by the public service side, do not appear to be allocated according to the proportions of the public service obligation on the one hand and the commercial activities on the other (the public service side carries 90 % of the NOx cost related to the fuel consumption) [80].Due to the insufficient allocation of fixed common costs, the Authority cannot conclude that the two first methods of the PWC Report or the two BDO Reports demonstrate that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
În rapoarte, câteva categorii din aceste costuri sunt complet alocate serviciului public [i.a. taxele portuare, întreținerea, combustibilul (mai puțin consumul aferent Geirangerfjorden)], în timp ce alte categorii de costuri fixe comune, deși nu sunt pe deplin acoperite de partea serviciului public, nu par să fie alocate, pe de o parte, conform proporțiilor obligației de serviciu public și, pe de altă parte, conform activităților comerciale (partea serviciului public reprezintă 90 % din costul NOx aferent consumului de combustibil). [80]Din cauza alocării insuficiente a costurilor fixe comune, Autoritatea nu poate concluziona că primele două metode ale Raportului PWC sau cele două Rapoarte BDO demonstrează că cele trei măsuri nu implică o compensare excesivă pentru serviciul public.
In sum, based on the inconsistent approach to fixed common costs as described above, the Authority concludes that in none of the three methods of the PWC Report or the methods of the two BDO Reports have the common costs been properly allocated to public service and commercial activities so that only costs associated with the service of general economic interest are taken into consideration.
Pe scurt, pe baza abordării inconsecvente a costurilor fixe comune, așa cum s-a prezentat mai sus, Autoritatea concluzionează că în niciuna dintre cele trei metode ale Raportului PWC Report sau dintre metodele celor două Rapoarte BDO costurile comune nu au fost alocate în mod adecvat serviciului public și activităților comerciale, luându-se în considerare numai costurile aferente serviciului de interes economic general.
Therefore, it cannot be demonstrated that the three measures do not involve over-compensation for the public service.
Prin urmare, nu se poate demonstra că cele trei măsuri nu implică o compensare excesivă pentru serviciul public.
No separation of accounts
Nesepararea conturilor
Although Hurtigruten carries out activities outside the public service remit, it has not implemented a separation of accounts between the public services and the other activities [81].
Deși societatea Hurtigruten realizează activități în afara sferei de aplicare a serviciului public, aceasta nu a pus în aplicare o separare a conturilor între serviciile publice și celelalte activități.
It can thus be established that an essential prerequisite for a transparent system of public service compensation is missing [82].3.2.3.
Astfel, se poate stabili că o condiție esențială pentru un sistem transparent al compensației pentru obligația de serviciu public lipsește. [82]3.2.3.
Based on unrepresentative hypothetical costs and revenues where the real costs and revenues are known
Utilizarea unor costuri și venituri ipotetice nereprezentative când costurile și veniturile reale sunt cunoscute
Hurtigruten’s actual costs and revenues should be used as the basis for the calculation of compensation.
Costurile și veniturile efective ale societății Hurtigruten ar trebui utilizate ca bază de calcul al compensației.
The Authority notes, firstly, that the PWC Report and the second BDO Report calculate the cost of the public service on the basis of the costs and revenues related to the operation of a hypothetical minimum fleet [83].
Autoritatea remarcă, în primul rând, faptul că Raportul PWC și cel de-al doilea Raport BDO calculează costul serviciului public pe baza costurilor și veniturilor legate de exploatarea unei flote ipotetice minime.
The Norwegian authorities appear to justify the lack of allocation of common cost to the activities outside the public service remit by emphasising that the calculations are not based on the actual costs and revenues of operating the entire Hurtigruten fleet, but rather on the costs and profits of MS Narvik or MS Vesterålen.
Autoritățile norvegiene par să justifice lipsa de alocare a costului comun pentru activitățile din afara sferei de aplicare a serviciului public, subliniind faptul că calculele nu se bazează pe costurile și veniturile efective ale exploatării întregii flote a societății Hurtigruten, ci pe costurile și profiturile aferente MS Narvik sau MS Vesterålen.
The argument appears to be that when the costs of the public service are calculated strictly on the basis of the costs related to operating a hypothetical ‘minimum fleet’, the cost of which is likely to be lower than the cost of operating the actual Hurtigruten fleet, the compensation will not exceed the actual costs incurred in the operation of the public service.
Argumentul pare să fie legat de faptul că atunci când costurile serviciului public sunt calculate strict pe baza costurilor legate de exploatarea unei „flote minime” ipotetice, al cărei cost este probabil mai mic decât costul exploatării flotei efective a societății Hurtigruten, compensația nu va depăși costurile efective ocazionate de exploatarea serviciului public.
However, this method does not take into consideration the fact that the activities outside the public service remit must carry a proportionate share of the common costs.
Totuși, această metodă nu ia în considerare faptul că activitățile din afara sferei de aplicare a serviciului public trebuie să dețină o cotă proporțională din costurile comune.
The Authority assumes that the actual fleet and the hypothetical minimum fleet will not have an identical ratio of public service activity on the one hand, and activities outside the public service remit on the other.
Autoritatea presupune că flota efectivă și flota minimă ipotetică nu vor avea o proporție identică, pe de o parte, din activitatea aferentă serviciului public și, pe de altă parte, din activitățile din afara sferei de aplicare a serviciului public.
The ‘minimum fleet’ method, as the name implies, is based on a minimum capacity fleet.
Metoda aferentă „flotei minime”, așa cum implică numele său, se bazează pe o flotă cu o capacitate minimă.
It is most likely that the actual (higher capacity) fleet carries out a larger part of its activities outside the public service remit than the hypothetical minimum fleet.
Cel mai probabil, flota efectivă (cu o capacitate mai mare) realizează o parte mai mare dintre activitățile sale în afara sferei de aplicare a serviciului public decât flota minimă ipotetică.
If that is the case, the activities outside the public service remit should carry a larger share of the fixed common costs.
În această situație, activitățile din afara sferei de aplicare a serviciului public ar trebui să dețină o cotă mai mare din costurile comune fixe.
On this basis, the Authority rejects the argument that calculations related to the hypothetical minimum fleet demonstrate that Hurtigruten has not been over-compensated.
Pe această bază, Autoritatea respinge argumentul conform căruia calculele legate de flota minimă ipotetică demonstrează faptul că societatea Hurtigruten nu a primit o compensare excesivă.
Secondly, in the context of an ex-post calculation of the compensation for the provision of a public service, the actual fuel costs must be used as a basis for the calculation of the cost of providing the public service.
În al doilea rând, în contextul unui calcul ex-post al compensației pentru furnizarea unui serviciu public, costurile efective ale combustibilului trebuie utilizate ca bază pentru calculul costului furnizării serviciului public.
The Norwegian authorities cannot simply disregard Hurtigruten’s hedging activities, as that could lead to over-compensation whenever the hedging activities prove successful (as a lower price is attained by hedging).
Autoritățile norvegiene nu pot pur și simplu să nu țină seama de activitățile de acoperire a riscurilor ale societății Hurtigruten, deoarece acest lucru ar duce la o compensare excesivă ori de câte ori activitățile de acoperire a riscurilor s-ar dovedi a avea succes (prin aceste activități obținându-se un preț mai mic).
Thirdly, the Authority has no reason to believe that the Norwegian authorities do not have access to the actual costs and revenues of Hurtigruten; indeed the second method in the PWC Report and the first BDO Report appears to be based on the costs of the actual fleet.
În al treilea rând, Autoritatea nu are niciun motiv să creadă că autoritățile norvegiene nu au acces la costurile și veniturile efective ale societății Hurtigruten; într-adevăr, a doua metodă din Raportul PWC și primul Raport BDO par să se bazeze pe costurile flotei efective.
As indicated above, it is the actual and representative costs that are relevant in calculating the public service cost.
Așa cum s-a arătat mai sus, costurile efective și reprezentative sunt relevante pentru calculul costului serviciului public.
An assessment of unrepresentative hypothetical costs is not a substitute.
Evaluarea costurilor ipotetice nereprezentative nu reprezintă un substitut.
The absence of separate accounts for public service activities and other commercial activities, the inconsistent approach to cost allocation and the reliance on unrepresentative hypothetical (and not actually incurred) costs, entails that the Authority cannot conclude that the three measures do not involve any over-compensation.
Ca urmare a absenței unor conturi separate pentru activitățile aferente serviciului public și alte activități comerciale, a modului inconsecvent de abordare a alocării costurilor și a utilizării unor costuri ipotetice nereprezentative (și nu a costurilor efectiv suportate), Autoritatea nu poate concluziona că cele trei măsuri nu implică o compensare excesivă.
On this basis, the Authority concludes that the three measures cannot constitute public service compensation compatible with the functioning of the EEA Agreement on the basis of its Article 59(2).
Pe această bază, Autoritatea concluzionează că cele trei măsuri nu pot constitui o compensație pentru obligația de serviciu public, compatibilă cu funcționarea Acordului privind SEE, în baza articolului 59 alineatul (2).
Compatibility of the measures as an ‘emergency measure’ or restructuring aid
Compatibilitatea măsurilor ca „măsură de urgență” sau ajutor de restructurare
The Authority recalls that direct aid aimed at covering operating losses is, in general, not compatible with the functioning of the EEA Agreement.
Autoritatea reamintește faptul că ajutorul direct menit să acopere pierderile de exploatare nu este, în general, compatibil cu funcționarea Acordului privind SEE.
Since the additional compensation under investigation in this decision cover costs related to the day-to-day operation of Hurtigruten, the measures are to be regarded as operating aid [84].Such operating aid may, exceptionally, be approved if the conditions set out in derogation provisions of the EEA Agreement are fulfilled.
Având în vedere că despăgubirea suplimentară analizată în această decizie acoperă costurile legate de funcționarea zilnică a societății Hurtigruten, măsurile trebuie considerate ca fiind un ajutor de funcționare [84].Acest ajutor de funcționare poate fi, în mod excepțional, aprobat, în cazul în care sunt îndeplinite condițiile prevăzute în dispozițiile de derogare ale Acordului privind SEE.
Article 61(3) of the EEA Agreement provides for such exemptions.
Articolul 61 alineatul (3) al Acordului privind SEE prevede aceste derogări.
The Norwegian authorities have, in their reply to the opening decision, invoked the exemption under Article 61(3)(c) and the Rescue and Restructuring Guidelines.
În răspunsul lor la decizia de inițiere a procedurii, autoritățile norvegiene au invocat derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (c) și Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor.
This will be assessed below, but first the Authority will address the submission the Norwegian authorities have made referring to ‘emergency measures’.
Aceasta va fi analizată mai jos, dar mai întâi Autoritatea va aborda mesajul autorităților norvegiene cu privire la „măsurile de urgență”.
Emergency measures – 61(3)(b), or rescue measure under Article 61(3)(c)EEA
Măsuri de urgență – articolul 61 alineatul (3) litera (b), sau măsura de salvare în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) SEE
The Norwegian authorities have referred to the financial situation of Hurtigruten in 2008 and the imminent possibility that Hurtigruten would terminate the contract in order to avoid bankruptcy.
Autoritățile norvegiene au făcut referire la situația financiară a societății Hurtigruten din 2008 și la posibilitatea iminentă ca societatea Hurtigruten să rezilieze contractul pentru a evita falimentul.
According to the Norwegian authorities, these circumstances forced them to take emergency measures to ensure the continuation of the service.
Conform autorităților norvegiene, aceste circumstanțe le-au forțat să ia măsuri de urgență pentru a asigura continuarea serviciului.
The Norwegian authorities have argued that the emergency measures may be regarded as legitimate in order to ensure the continuation of the service.
Autoritățile norvegiene au susținut că măsurile de urgență pot fi considerate legale, pentru a asigura continuarea serviciului.
However, they have not referred to an exemption provided for under Article 61(3) or any other provision of the EEA Agreement.
Totuși, acestea nu au făcut referire la o derogare prevăzută la articolul 61 alineatul (3) sau la orice altă dispoziție a Acordului privind SEE.
In the Authority's view, this argument cannot be assessed as rescue aid under Article 61(3)(c) and the Rescue and Restructuring Guidelines, as rescue aid under the guidelines is by nature a temporary and reversible assistance.
În opinia Autorității, acest argument nu poate fi considerat un ajutor de salvare în conformitate cu articolul 61 alineatul (3) litera (c) din Liniile directoare privind salvarea și restructurarea întreprinderilor, deoarece ajutorul de salvare în conformitate cu liniile directoare este, prin natura sa, un ajutor temporar și reversibil.
The three measures are not.
Nu este și cazul celor trei măsuri.
Furthermore, the Authority has examined whether the situation described by the Norwegian authorities could be regarded as a serious disturbance within the meaning of Article 61(3)(b), even though not invoked by the Norwegian authorities, and therefore compatible aid.
Mai mult, Autoritatea a analizat dacă situația descrisă de către autoritățile norvegiene ar putea fi considerată o perturbare gravă în sensul articolului 61 alineatul (3) litera (b), deși neinvocat de autoritățile norvegiene, și prin urmare un ajutor compatibil.
It is clear from case-law that the exemption in Article 61(3)(b) of the EEA Agreement needs to be applied restrictively and it must tackle a disturbance in the entire economy of a Member State (and not a sector or a region) [85].There is nothing in the information submitted by the Norwegian authorities indicating that the aid was aimed at tackling a disturbance in the entire economy of Norway.
Jurisprudența indică clar faptul că derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (b) al Acordului privind SEE trebuie aplicată în mod restrictiv și trebuie să se refere la o perturbare a întregii economii a unui stat membru (și nu a unui sector sau a unei regiuni) [85].Nimic din informațiile transmise de autoritățile norvegiene nu indică faptul că ajutorul era menit să soluționeze o perturbare a întregii economii a Norvegiei.
Even in the worst case scenario that Hurtigruten would have stopped providing the service and the State would have been compelled to sign a new contract for the whole or parts of the route, a temporary discontinuation of providing this transport service cannot be considered a serious disturbance in the entire economy of Norway, even taking into account the cultural, social and economic importance of the Hurtigruten service.
Chiar și în cel mai rău caz în care societatea Hurtigruten nu ar mai fi furnizat serviciul și statul ar fi fost obligat să semneze un nou contract pentru întreaga rută sau pentru părți ale acesteia, o întrerupere temporară în furnizarea acestui serviciu de transport nu poate fi considerată o perturbare gravă a întregii economii a Norvegiei, chiar dacă se ia în considerare importanța culturală, socială și economică a serviciului oferit de societatea Hurtigruten.
Therefore, the Authority does not consider the derogation under Article 61(3)(b) to be applicable in this case.
Prin urmare, Autoritatea nu consideră derogarea prevăzută la articolul 61 alineatul (3) litera (b) ca fiind aplicabilă în acest caz.
However, the Authority will address this argument put forward by the Norwegian authorities also under Article 61(3)(c) of the EEA Agreement, discussed below.
Cu toate acestea, Autoritatea va face referire și la argumentul autorităților norvegiene prevăzut la articolul 61 alineatul (3) litera (c) al Acordului privind SEE, prezentat mai jos.