natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In order to ensure cross-border access to information and to take account of technical developments in financial markets and in communication technologies, the power to adopt acts in accordance with Article 290 TFEU should be delegated to the Commission to specify minimum standards for dissemination of regulated information, access to regulated information at Union level and the mechanisms for the central storage of regulated information.
Pentru a se asigura accesul transfrontalier la informații și pentru a se lua în calcul progresele tehnice înregistrate de piețele financiare și tehnologiile comunicațiilor, ar trebui delegată Comisiei competența de a adopta acte în conformitate cu articolul 290 din TFUE privind specificarea standardelor minime referitoare la difuzarea informațiilor reglementate, accesul la informații reglementate la nivelul Uniunii și mecanismele de stocare centralizată a informațiilor reglementate.
The Commission, with assistance of ESMA, should also be empowered to take measures to improve the functioning of the network of officially appointed national storage mechanisms and to develop technical criteria for access to regulated information at Union level, in particular, concerning the operation of a central access point for the search for regulated information at Union level.
Comisia, în colaborare cu AEVMP, ar trebui, de asemenea, să fie împuternicită să adopte măsuri de îmbunătățire a funcționării rețelei de mecanisme naționale de stocare desemnate oficial și să elaboreze criterii tehnice de acces la informațiile reglementate la nivelul Uniunii, în special în ceea ce privește funcționarea unui punct de acces central pentru căutarea informațiilor reglementate la nivelul Uniunii.
ESMA should develop and operate a web portal serving as a European electronic access point (‘the access point’).
AEVMP ar trebui să conceapă și să exploateze un portal web care să funcționeze drept punct de acces electronic european („punctul de acces”).
In order to improve compliance with the requirements of Directive 2004/109/EC and following the communication from the Commission of 9 December 2010 entitled ‘Reinforcing sanctioning regimes in the financial sector’, the sanctioning powers should be enhanced and should satisfy certain essential requirements in relation to addressees, criteria to be taken into account when applying an administrative sanction or measure, key sanctioning powers and levels of administrative pecuniary sanctions.
Pentru a îmbunătăți respectarea cerințelor Directivei 2004/109/CE și ca urmare a Comunicării Comisiei din 9 decembrie 2010 intitulate „Consolidarea regimurilor de sancțiuni în sectorul serviciilor financiare”, competențele de a impune sancțiuni ar trebui sporite și ar trebui să îndeplinească anumite cerințe esențiale în ceea ce privește destinatarii, criteriile care trebuie luate în considerare în momentul aplicării unei sancțiuni sau a unei măsuri administrative, principalele competențe de sancționare și nivelurile sancțiunilor administrative pecuniare.
Those sanctioning powers should be available at least in case of breach of key provisions of Directive 2004/109/EC.
Competențele de sancționare menționate ar trebui să fie disponibile cel puțin în cazul încălcării dispozițiilor fundamentale ale Directivei 2004/109/CE.
Member States should also be able to exercise them in other circumstances.
Statele membre ar trebui să aibă de asemenea posibilitatea de a le exercita în alte circumstanțe.
In particular, Member States should ensure that the administrative sanctions and measures that can be applied include the possibility of imposing pecuniary sanctions which are sufficiently high to be dissuasive.
În special, statele membre ar trebui să se asigure că sancțiunile și măsurile administrative care pot fi aplicate includ posibilitatea de a impune sancțiuni pecuniare suficient de mari pentru a fi disuasive.
In the case of breaches by legal entities, Member States should be able to provide for the application of sanctions to members of administrative, management or supervisory bodies of the legal entity concerned or other individuals who can be held liable for those breaches under the conditions laid down in national law.
În cazul încălcărilor comise de entități juridice, statele membre ar trebui să aibă posibilitatea să prevadă aplicarea de sancțiuni membrilor organismelor administrative, de conducere sau de supraveghere ale entității juridice vizate sau altor persoane a căror răspundere poate fi angajată în cazul respectivelor încălcări în condițiile prevăzute de legislația națională.
Member States should also be able to provide for the suspension of, or for the possibility of suspending, the exercise of voting rights for holders of shares and financial instruments who do not comply with the notification requirements.
De asemenea, statele membre ar trebui să prevadă suspendarea sau posibilitatea suspendării exercitării drepturilor de vot pentru deținătorii de acțiuni și instrumente financiare care nu respectă cerințele de notificare.
Member States should be able to provide that the suspension of voting rights is to apply only to the most serious breaches.
Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea de a alege să dispună ca suspendarea drepturilor de vot să se aplice doar celor mai grave încălcări.
Directive 2004/109/EC should refer to both administrative sanctions and measures in order to cover all cases of non-compliance, irrespective of their qualification as a sanction or a measure under national law, and should be without prejudice to any provisions in the law of Member States relating to criminal sanctions.
Directiva 2004/109/CE ar trebui să se refere atât la măsurile, cât și la sancțiunile administrative pentru a include toate cazurile de nerespectare, indiferent de calitatea de sancțiune sau măsură pe care o au în conformitate cu legislația națională, și nu ar trebui să aducă atingere niciunei dispoziții din dreptul statelor membre în ceea ce privește sancțiunile penale.
Member States should be able to provide for additional sanctions or measures and for higher levels of administrative pecuniary sanctions than those provided for in Directive 2004/109/EC, having regard to the need for sufficiently dissuasive sanctions in order to support clean and transparent markets.
Statele membre ar trebui să aibă posibilitatea să prevadă măsuri sau sancțiuni suplimentare și niveluri ale sancțiunilor administrative pecuniare mai ridicate decât cele prevăzute de Directiva 2004/109/CE, având în vedere necesitatea unor sancțiuni suficient de disuasive în vederea sprijinirii piețelor curate și transparente.
The provisions regarding sanctions, and those regarding the publication of administrative sanctions, do not constitute a precedent for other Union legislation, in particular for more serious regulatory breaches.
Dispozițiile privind sancțiunile și cele privind publicarea sancțiunilor administrative nu constituie un precedent pentru alte acte legislative ale Uniunii, în special pentru încălcările mai grave ale reglementărilor.
In order to ensure that decisions imposing an administrative measure or sanction have a dissuasive effect on the public at large, they should normally be published.
Pentru a se asigura faptul că deciziile care impun o măsură sau sancțiune administrativă au un efect disuasiv asupra publicului în ansamblu, acestea ar trebui, în mod normal, să fie publicate.
The publication of decisions is also an important tool to inform market participants of what behaviour is considered to be in violation of Directive 2004/109/EC and to promote wider good behaviour amongst market participants.
Publicarea deciziilor este de asemenea un instrument important pentru a informa participanții pe piață cu privire la tipurile de comportament care sunt considerate a încălca Directiva 2004/109/CE și pentru a promova un comportament adecvat la un nivel mai larg în rândul participanților pe piață.
However if the publication of a decision would seriously jeopardise the stability of the financial system or an ongoing official investigation or would, in so far as can be determined, cause disproportionate and serious damage to the institutions or individuals involved, or where, in the event that the sanction is imposed on a natural person, publication of personal data is shown to be disproportionate by an obligatory prior assessment of the proportionality of such publication, the competent authority should be able to decide to delay such publication or to publish the information on an anonymous basis.
Cu toate acestea, dacă publicarea unei decizii ar periclita grav stabilitatea sistemului financiar sau o anchetă oficială în curs de derulare, ar provoca, în măsura în care se poate determina, daune disproporționate și grave instituțiilor sau persoanelor implicate sau dacă, în cazul în care sancțiunea este impusă unei persoane fizice, se demonstrează printr-o evaluare prealabilă obligatorie a proporționalității acestei publicări că publicarea datelor personale este disproporționată, autoritatea competentă ar trebui să aibă posibilitatea să decidă să amâne respectiva publicare sau să publice informațiile în mod anonim.
In order to clarify the treatment of non-listed securities represented by depository receipts admitted to trading on a regulated market and in order to avoid transparency gaps, the definition of ‘issuer’ should be further specified to include issuers of non-listed securities represented by depository receipts admitted to trading on a regulated market.
Pentru a clarifica tratamentul valorilor mobiliare necotate reprezentate de certificate de depozit admise la tranzacționare pe o piață reglementată și a evita lacunele în materie de transparență, definiția „emitentului” ar trebui detaliată pentru a include emitenții de valori mobiliare necotate reprezentate de certificate de depozit admise la tranzacționare pe o piață reglementată.
It is also appropriate to amend the definition of ‘issuer’ taking into account the fact that in some Member States issuers of securities admitted to trading on a regulated market can be natural persons.
De asemenea, este oportună modificarea definiției „emitentului” pentru a se ține cont de faptul că, în anumite state membre, emitenții de valori mobiliare care sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată pot fi persoane fizice.
Under Directive 2004/109/EC, in the case of a third-country issuer of debt securities the denomination per unit of which is less than EUR 1000 or of shares, the issuer’s home Member State is the Member State referred to in point (1)(m)(iii) of Article 2 of Directive 2003/71/EC of the European Parliament and of the Council [9].
În temeiul Directivei 2004/109/CE, în cazul unui emitent de titluri de creanță dintr-o țară terță a căror valoare nominală unitară este mai mică de 1000 EUR sau de acțiuni, statul membru de origine al emitentului este statul membru menționat la articolul 2 alineatul (1) litera (m) punctul (iii) din Directiva 2003/71/CE a Parlamentului European și a Consiliului [9].
To clarify and simplify the determination of the home Member State of such third-country issuers, the definition of that term should be amended to establish that the home Member State is to be the Member State chosen by the issuer from amongst the Member States where its securities are admitted to trading on a regulated market.
În vederea clarificării și a simplificării determinării statului membru de origine al unor astfel de emitenți din țări terțe, definiția termenului respectiv ar trebui modificată pentru a se stabili faptul că statul membru de origine trebuie să fie statul membru ales de emitent din rândul statelor membre în care valorile sale mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată.
All issuers whose securities are admitted to trading on a regulated market within the Union should be supervised by a competent authority of a Member State to ensure that they comply with their obligations.
Toți emitenții ale căror valori mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată în cadrul Uniunii ar trebui să fie supravegheați de către o autoritate competentă a unui stat membru pentru a se asigura faptul că aceștia își respectă obligațiile.
Issuers who, under Directive 2004/109/EC, have to choose their home Member State but who have not done so, can avoid being supervised by any competent authority in the Union.
Emitenții care, în temeiul Directivei 2004/109/CE, trebuie să își aleagă statul membru de origine, dar nu au făcut acest lucru, pot eluda supravegherea de către o autoritate competentă din cadrul Uniunii.
Therefore, Directive 2004/109/EC should be amended to determine a home Member State for issuers that have not disclosed their choice of home Member State to the competent authorities within a three-month period.
Prin urmare, Directiva 2004/109/CE ar trebui modificată pentru a determina un stat membru de origine pentru emitenții care nu și-au comunicat decizia privind alegerea statului membru de origine către autoritățile competente în termen de trei luni.
In such cases, the home Member State should be the Member State where the issuer’s securities are admitted to trading on a regulated market.
Într-un astfel de caz, statul membru de origine ar trebui să fie statul membru unde valorile mobiliare ale emitentului sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată.
Where the securities are admitted to trading on a regulated market in more than one Member State, all those Member States will be home Member States until the issuer chooses, and discloses, a single home Member State.
În cazul în care valorile mobiliare sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată în mai multe state membre, toate acele state membre vor fi state membre de origine până în momentul în care emitentul alege și comunică un stat membru de origine unic.
This would become an incentive for such issuers to choose and disclose their choice of home Member State to the relevant competent authorities, and in the meantime competent authorities would no longer lack the necessary powers to intervene until an issuer has disclosed its choice of home Member State.
Acest lucru ar deveni un stimulent pentru astfel de emitenți, în sensul alegerii și comunicării alegerii statului membru de origine către autoritățile competente relevante; în acest timp, autoritățile competente nu ar mai fi lipsite de competențele necesare pentru a interveni înainte ca un emitent să își comunice alegerea statului membru de origine.
Under Directive 2004/109/EC, in the case of an issuer of debt securities the denomination per unit of which is EUR 1000 or more, the issuer’s choice of a home Member State is valid for three years.
În temeiul Directivei 2004/109/CE, în cazul unui emitent de titluri de creanță a căror valoare nominală unitară este de 1000 EUR sau mai mult, alegerea de către emitent a unui stat membru de origine este valabilă pentru o perioadă de trei ani.
However, where an issuer’s securities are no longer admitted to trading on the regulated market in the issuer’s home Member State and remain admitted to trading in one or more host Member States, such issuer has no relationship with the home Member State originally chosen by it where that is not the Member State of its registered office.
Cu toate acestea, în cazul în care valorile mobiliare ale emitentului nu mai sunt admise la tranzacționare pe piața reglementată în statul membru de origine al emitentului și rămân admise la tranzacționare în unul sau mai multe state membre gazdă, emitentul respectiv nu întreține nicio relație cu statul membru de origine ales inițial în cazul în care acesta nu este statul membru al sediului său social.
Such issuer should be able to choose one of its host Member States or the Member State where it has its registered office as its new home Member State before the expiration of the three-year period.
Un astfel de emitent ar trebui să aibă posibilitatea să își aleagă unul dintre statele membre gazdă sau statul membru în care își are sediul social drept noul său stat membru de origine înainte de expirarea perioadei de trei ani.
The same possibility of choosing a new home Member State would also apply to a third-country issuer of debt securities the denomination per unit of which is less than EUR 1000 or of shares whose securities are no longer admitted to trading on the regulated market in the issuer’s home Member State but remain admitted to trading in one or more host Member States.
Aceeași posibilitate de a alege un nou stat membru de origine s-ar aplica de asemenea unui emitent dintr-o țară terță de titluri de creanță a căror valoare nominală unitară este mai mică de 1000 EUR sau de acțiuni ale căror valori mobiliare nu mai sunt admise la tranzacționare pe o piață reglementată în statul membru de origine al emitentului, dar sunt în continuare admise la tranzacționare în unul sau mai multe state membre gazdă.
There should be consistency between Directives 2004/109/EC and 2003/71/EC concerning the definition of the home Member State.
Ar trebui să existe o coerență între Directiva 2004/109/CE și Directiva 2003/71/CE în ceea ce privește definiția statului membru de origine.
In this respect, in order to ensure supervision by the most relevant Member State, Directive 2003/71/EC should be amended to provide for greater flexibility for situations where the securities of an issuer incorporated in a third country are no longer admitted to trading on the regulated market in its home Member State but instead are admitted to trading in one or more other Member States.
În această privință, pentru ca supravegherea să fie asigurată de statul membru cel mai relevant, Directiva 2003/71/CE ar trebui modificată pentru a oferi mai multă flexibilitate în situațiile în care valorile mobiliare ale unui emitent înregistrat într-o țară terță nu mai sunt admise la tranzacționare în statul său membru de origine, dar sunt admise la tranzacționare în unul sau mai multe state membre.
Commission Directive 2007/14/EC [10] contains, in particular, rules concerning the notification of the choice of the home Member State by the issuer.
Directiva 2007/14/CE a Comisiei [10] conține în special norme privind notificarea alegerii statului membru de origine de către emitent.
Those rules should be incorporated into Directive 2004/109/EC.
Aceste norme ar trebui încorporate în Directiva 2004/109/CE.
To ensure that competent authorities of the host Member State(s) and of the Member State where the issuer has its registered office, where such Member State is neither home nor host Member State, are informed about the choice of home Member State by the issuer, all issuers should be required to communicate the choice of their home Member State to the competent authority of their home Member State, the competent authorities of all host Member States and the competent authority of the Member State where they have their registered office, where it is different from their home Member State.
Pentru a se asigura faptul că autoritățile competente ale statului membru (statelor membre) gazdă și ale statului membru în care emitentul își are sediul social, în cazul în care statul membru respectiv nu este nici stat membru de origine, nici stat membru gazdă, sunt informate în legătură cu alegerea statului membru de origine de către emitent, toți emitenții ar trebui să aibă obligația de a comunica alegerea privind statul lor membru de origine către autoritatea competentă din statul lor membru de origine, către autoritățile competente din toate statele membre gazdă și către autoritatea competentă din statul membru în care își au sediul social, în cazul în care acesta diferă de statul lor membru de origine.
The rules concerning notification of the choice of home Member State should therefore be amended accordingly.
Prin urmare, normele privind notificarea alegerii statului membru de origine ar trebui modificate în consecință.
The requirement under Directive 2004/109/EC regarding disclosure of new loan issues has led to many implementation problems in practice and its application is considered to be complex.
Cerința prevăzută de Directiva 2004/109/CE cu privire la publicarea noilor emisiuni de împrumuturi a ocazionat, în practică, numeroase probleme de transpunere, aplicarea acesteia fiind considerată complexă.
Furthermore, that requirement overlaps partially with the requirements laid down in Directive 2003/71/EC and Directive 2003/6/EC of the European Parliament and of the Council of 28 January 2003 on insider dealing and market manipulation (market abuse) [11] and it does not provide much additional information to the market.
De asemenea, cerința respectivă se suprapune parțial cu cerințele prevăzute în Directiva 2003/71/CE și în Directiva 2003/6/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind utilizările abuzive ale informațiilor confidențiale și manipulările pieței (abuzul de piață) [11] și nu oferă pieței prea multe informații suplimentare.
Therefore, and in order to reduce unnecessary administrative burdens for issuers, that requirement should be abolished.
Din acest motiv și în vederea reducerii sarcinii administrative inutile pentru emitenți, cerința în cauză ar trebui eliminată.
The requirement to communicate any amendment of an issuer’s instruments of incorporation or statutes to the competent authorities of the home Member State overlaps with the similar requirement under Directive 2007/36/EC of the European Parliament and of the Council of 11 July 2007 on the exercise of certain rights of shareholders in listed companies [12] and can result in confusion regarding the role of the competent authority.
Cerința privind comunicarea modificărilor aduse actelor constitutive sau statutelor emitentului către autoritățile competente din statul membru de origine se suprapune cu cerința similară prevăzută de Directiva 2007/36/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 iulie 2007 privind exercitarea anumitor drepturi ale acționarilor în cadrul societăților comerciale cotate la bursă [12] și poate cauza confuzie cu privire la rolul autorității competente.
A harmonised electronic format for reporting would be very beneficial for issuers, investors and competent authorities, since it would make reporting easier and facilitate accessibility, analysis and comparability of annual financial reports.
Un format electronic de raportare armonizat ar fi foarte util pentru emitenți, investitori și autorități competente, întrucât ar facilita raportarea, precum și accesibilitatea, analiza și comparabilitatea rapoartelor financiare anuale.
Therefore, the preparation of annual financial reports in a single electronic reporting format should be mandatory with effect from 1 January 2020, provided that a cost-benefit analysis has been undertaken by ESMA.
Prin urmare, întocmirea rapoartelor financiare anuale într-un format de raportare electronic unic ar trebui să aibă un caracter obligatoriu începând cu data de 1 ianuarie 2020, cu condiția ca AEVMP să fi realizat o analiză cost-beneficiu.
ESMA should develop draft technical regulatory standards, for adoption by the Commission, to specify the electronic reporting format, with due reference to current and future technological options, such as eXtensible Business Reporting Language (XBRL).
AEVMP ar trebui să elaboreze proiecte de standarde tehnice de reglementare care să fie adoptate de Comisie, pentru a specifica formatul de raportare electronic, cu trimitere corespunzătoare la opțiunile tehnologice actuale și viitoare, ca de exemplu eXtensible Business Reporting Language (XBRL).