natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The majority report further notes that in cases where the Commission considered that Regulation (EEC) No 1191/69 did not apply for the purpose of assessing public service compensation, it often approved such compensation by applying by analogy the Community framework for state aid in the form of public service obligations.
În raportul majoritar se observă, în plus, că în cazurile în care Comisia a considerat că Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 nu se aplică pentru evaluarea compensației pentru obligația de serviciu public, deseori aceasta a aprobat compensația respectivă aplicând, prin analogie, cadrul comunitar pentru ajutorul de stat acordat sub forma unor obligații de serviciu public.
The main criterion for the Commission was that the amount of compensation did not exceed what was necessary to cover the costs incurred in discharging those obligations.
Criteriul principal folosit de Comisie a fost ca valoarea compensației să nu depășească suma necesară pentru acoperirea costurilor suportate în decursul îndeplinirii obligațiilor respective.
As regards the risk of over-compensation in the present case, the majority report takes the view that since the exercise performed relates to the ex post calculation of the costs actually incurred in the past by the company to provide the required scheduled bus services, its calculations are free from the uncertainty inherent in any prognostic assessment when compensation is determined ex ante.
În ceea ce privește riscul compensării în exces în cazul de față, în raportul majoritar se consideră că, întrucât exercițiul efectuat constă în calcularea ex post a costurilor suportate efectiv în trecut de către societate pentru a presta serviciile regulate de transport cu autocarul solicitate, calculele nu conțin elementul de incertitudine inerent oricărei prognoze de stabilire ex ante a compensației.
Consequently, there is no issue of over-compensation.
Prin urmare, nu se pune problema compensării în exces.
The majority report touches upon the issue of the absence of account separation.
Raportul majoritar abordează și problema lipsei separării conturilor.
It takes the view that separate accounting is applied to those undertakings receiving compensation for the provision of a public service in order to prevent the misuse of such funds for the company’s other activities.
Conform punctului de vedere exprimat în raport, dispozițiile privind contabilitatea separată se aplică întreprinderilor care primesc compensații pentru furnizarea unui serviciu public în vederea prevenirii utilizării necuvenite a fondurilor pentru celelalte activități ale societății.
However, since in the case at hand no public resources have thus far been transferred to Simet as compensation for the provision of a public service, the requirement of account separation should not be considered a reason for refusing payment of the compensation awarded by the Council of State.
Cu toate acestea, întrucât în cazul de față, până în prezent, nu s-au transferat către Simet resurse publice cu titlu de compensație pentru prestarea unui serviciu public, obligația de separare a conturilor nu ar trebui să fie considerată un motiv de a refuza plata compensației aprobate de Consiliul de Stat.
The majority report also notes that for the years 2002 and 2003, when analytical accounting was available, the actual operating loss was largely the same as the losses arrived at on the basis of the methodology used for previous years according to which costs were allocated to inter-regional scheduled bus services on the basis of the percentage of revenue generated by those same services (the figures differed by just 2,6 %).
De asemenea, în raportul majoritar se observă că în anii 2002 și 2003, pentru care a existat contabilitate analitică, pierderea efectivă din exploatare a fost aproximativ similară cu pierderile calculate pe baza metodologiei folosite pentru anii anteriori, conform căreia alocarea costurilor pentru serviciile regulate de transport interregional cu autocarul s-a efectuat în baza procentului reprezentat de veniturile generate de aceleași servicii (cifrele au diferit doar cu 2,6 %).
Therefore, the experts take the view that the unavailability of analytical accounts for the preceding period should not have any practical significance for awarding compensation.
Prin urmare, experții consideră că inexistența contabilității analitice pentru perioada anterioară nu ar trebui să aibă nicio semnificație practică din perspectiva acordării compensației.
As explained in the opening decision, the Commission had several doubts regarding the compatibility of the notified measure with the internal market.
După cum s-a explicat în decizia de inițiere, Comisia a avut o serie de îndoieli cu privire la compatibilitatea măsurii notificate cu piața internă.
First, the Commission had doubts regarding the classification of the notified measure as a non-aid measure.
În primul rând, Comisia a avut îndoieli cu privire la calificarea măsurii notificate ca măsură care nu constituie ajutor de stat.
In particular, the Commission questioned whether the four conditions laid down by the European Court of Justice in its Altmark judgment [16] had been fulfilled.
În special, Comisia a pus sub semnul întrebării îndeplinirea celor patru condiții prevăzute de Curtea Europeană de Justiție în Hotărârea Altmark [16].
Second, the Commission raised the question as to the applicable legal framework.
În al doilea rând, Comisia a ridicat problema cadrului juridic aplicabil.
As the compensation ordered by the Council of State related to public service obligations allegedly imposed on Simet for the years 1987 to 2003, but not yet paid, the question arose whether Regulation (EEC) No 1191/69 or Regulation (EC) No 1370/2007 was applicable in the present case.
Întrucât compensația dispusă de Consiliul de Stat vizează obligații de serviciu public care ar fi fost impuse societății Simet pentru perioada 1987-2003, dar care nu au fost plătite încă, a apărut întrebarea dacă în cazul de față se aplică Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 sau Regulamentul (CE) nr. 1370/2007.
The Commission considered that Regulation (EEC) No 1191/69 would be applicable in the present case if it could be shown that a public service obligation had in fact been unilaterally imposed on Simet by the Italian authorities and that the compensation proposed complied with all the requirements of that Regulation.
Comisia a considerat că Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 ar fi aplicabil în cazul de față dacă s-ar putea demonstra că autoritățile italiene au impus efectiv și unilateral o obligație de serviciu public societății Simet, iar compensația propusă este în conformitate cu toate dispozițiile regulamentului respectiv.
That is because, under Article 17(2) of Regulation (EEC) No 1191/69, compensation for public service obligations imposed unilaterally on an undertaking which is paid pursuant to the rules of that Regulation is dispensed from prior notification to the Commission.
Motivul este acela că, în temeiul articolului 17 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69, compensațiile pentru obligațiile de serviciu public impuse unilateral unei întreprinderi și plătite în conformitate cu dispozițiile regulamentului respectiv sunt exceptate de la obligația de notificare prealabilă a Comisiei.
If, however, neither of these two conditions was shown to have been satisfied, the compatibility of the notified measure would need to be assessed under Regulation (EC) No 1370/2007.
Cu toate acestea, în cazul în care s-ar demonstra că niciuna dintre aceste două condiții nu este îndeplinită, compatibilitatea măsurii notificate ar trebui să fie evaluată în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1370/2007.
Third, assuming that the compensation ordered by the Council of State had in fact resulted from the unilateral imposition of public service obligations, the Commission nevertheless had doubts, based on the information available to it, that the compensation complied with the requirements of Regulation (EEC) No 1191/69.
În al treilea rând, în ipoteza în care compensația dispusă de Consiliul de Stat rezultă efectiv din impunerea unilaterală a unor obligații de serviciu public, Comisia, pe baza informațiilor avute la dispoziție, a avut totuși îndoieli cu privire la conformitatea compensației cu Regulamentul (CEE) nr. 1191/69.
The Commission also doubted the appropriateness of applying the common compensation procedure laid down in Regulation (EEC) No 1191/69, applicable to unilaterally imposed public service obligations, for the years after 1992, since, as of July 1992, inter-regional bus services could not have been subject to unilaterally imposed public service obligations [17].
De asemenea, Comisia a pus la îndoială pertinența aplicării metodei comune de compensare prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 1191/69, aplicabilă obligațiilor de serviciu public impuse unilateral, pentru perioada ulterioară anului 1992, deoarece începând din iulie 1992 serviciile de transport interregional cu autocarul nu puteau să facă obiectul unor obligații de serviciu public impuse unilateral [17].
Fourth, if further investigation confirmed that at least one of the conditions for exemption from notification pursuant to Regulation (EEC) No 1191/69 was not met and an assessment under Regulation (EC) No 1370/2007 had to be conducted, the Commission had doubts whether the conditions of that Regulation were complied with in the present case.
În al patrulea rând, în cazul în care investigațiile suplimentare ar confirma că cel puțin una dintre condițiile de exceptare de la obligația de notificare prevăzute în Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 nu a fost îndeplinită și ar fi necesară o evaluare în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1370/2007, Comisia a avut îndoieli în legătură cu îndeplinirea condițiilor prevăzute în regulamentul respectiv în cazul de față.
In any event, regardless of the legal basis applied, the Commission had doubts whether the compensation ordered by the Council of State excluded the possibility of overcompensation.
În orice caz, oricare ar fi temeiul juridic aplicat, Comisia a avut îndoieli în legătură cu faptul că valoarea compensației dispuse de Consiliul de Stat exclude posibilitatea unei compensări în exces.
The Commission noted the absence of a proper account separation by Simet until at least 2000 [18], and questioned the possibility of precisely establishing ex post the costs related to scheduled bus services.
Comisia a luat notă de lipsa unei separări adecvate a conturilor în cadrul societății Simet cel puțin până în anul 2000 [18] și a pus sub semnul întrebării posibilitatea de a stabili cu precizie ex post costurile serviciilor regulate de transport cu autocarul.
It also questioned the appropriateness of the required return on equity used in the calculations for the compensation.
De asemenea, a contestat pertinența rentabilității financiare preconizate folosită la calcularea compensației.
In their submissions, the Italian authorities considered that the notified measure constituted state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty, specifically because it did not satisfy all the conditions laid down by the European Court of Justice in its Altmark judgment.
În observațiile transmise, autoritățile italiene au considerat că măsura notificată constituie ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat, în special pentru că nu îndeplinește toate condițiile prevăzute de Curtea Europeană de Justiție în Hotărârea Altmark.
The Italian authorities also considered that the compensation awarded by the Council of State neither complied with Regulation (EEC) No 1191/69 nor with Regulation (EC) No 1370/2007.
De asemenea, în opinia autorităților italiene, compensația acordată de Consiliul de Stat nu este în conformitate nici cu Regulamentul (CEE) nr. 1191/69, nici cu Regulamentul (CE) nr. 1370/2007.
The Italian authorities stressed that neither a unilateral nor a contractual imposition of public service obligations existed for inter-regional bus services during the period under review.
Autoritățile italiene au subliniat că în perioada analizată nu a existat nicio obligație de serviciu public, impusă contractual sau unilateral, privind serviciile de transport interregional cu autocarul.
The legal instruments governing the relationship between the public authority and private companies operating passenger transport services were unilateral concessions on the basis of which the public authority transferred to a private body its own legal right to carry out transport services for undifferentiated customers, originally assigned to the State under Law 1822/39.
Instrumentele juridice care au reglementat relația dintre autoritatea publică și întreprinderile private care prestează servicii de transport de călători au fost concesiunile unilaterale în baza cărora autoritatea publică a transferat către un organism privat propriul drept legal de a derula servicii de transport pentru clienți nediferențiați, atribuite inițial statului prin Legea nr. 1822/39.
The Italian authorities further recalled that the concession specifications issued by the Ministry at the request of the company clearly stated that the service was operated entirely at the operating company’s own risk, except for the guarantee of exclusive rights which existed during the period under review.
De asemenea, autoritățile italiene au amintit că specificațiile privind concesiunea emise de minister la cererea societății prevăd în mod clar că prestarea serviciului se realizează exclusiv pe riscul societății prestatoare, cu excepția garantării drepturilor exclusive în perioada analizată.
Operating the service gave rise to no right to receive any kind of subsidy or compensation.
Prestarea serviciului nu a generat niciun drept de a primi subvenții sau compensații.
Such concessions were of a temporary nature and renewed each year at the company’s request.
Aceste concesiuni erau temporare și se reînnoiau anual, la cererea societății.
The licences were subject to various changes from one year to the next with regard to routes, stopping points, numbers of departures, etc., in light of specific requests made by the companies.
Licențele sufereau diverse modificări de la un an la altul în ceea ce privește rutele, punctele de oprire, numărul de plecări etc., în funcție de cerințele specifice exprimate de societăți.
Regarding the cap on fares described in the opening decision and existing until 2001, the Italian authorities noted that this cap applied throughout Italy and not just in one specific geographical location.
În ceea ce privește plafonul tarifar descris în decizia de inițiere și care a existat până în 2001, autoritățile italiene au precizat că acest plafon s-a aplicat pe întreg teritoriul Italiei și nu doar într-o zonă geografică specifică.
They also noted that, according to Article 2(5) of Regulation (EEC) No 1191/69, this was a measure of price policy, but did not constitute a tariff obligation subject to mandatory compensation within the meaning of that Regulation.
De asemenea, acestea au precizat că, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69, plafonul a reprezentat o măsură de politică a prețurilor, însă nu a constituit o obligație tarifară care să facă obiectul unei compensații obligatorii în sensul regulamentului respectiv.
Furthermore, according to the Italian authorities, as of July 1992 [19], unilateral public service impositions for inter-regional bus services were not even allowed under Regulation (EEC) No 1191/69.
În plus, potrivit autorităților italiene, începând cu iulie 1992 [19] Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 nici nu permitea impunerea unilaterală a unor obligații de serviciu public pentru serviciile de transport interregional cu autocarul.
Article 1(5) of that Regulation allows unilateral impositions only for urban, suburban and regional services.
Articolul 1 alineatul (5) din acest regulament permite o astfel de impunere unilaterală doar pentru serviciile urbane, suburbane și regionale.
In any event, the Italian authorities noted that Simet never applied for the termination of public service obligations as required by Article 4 of Regulation (EEC) No 1191/69, which it considers a prerequisite for maintaining that the obligations in question existed.
În orice caz, autoritățile italiene au remarcat că Simet nu a solicitat niciodată încetarea obligațiilor de serviciu public în conformitate cu articolul 4 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69, fapt pe care îl consideră o premisă obligatorie pentru a susține existența obligațiilor respective.
Simet’s 1999 request addressed to the Ministry [20] was a generic request for compensation for public service obligations allegedly imposed by the concessions issued from 1987 onwards.
Cererea din 1999 adresată de către Simet ministerului [20] a fost o cerere generală de compensații pentru pretinsele obligații de serviciu public impuse prin concesiunile emise începând din 1987.
The Italian authorities pointed out that that request did not indicate which public service obligations were to be terminated to ensure appropriate profitability of the inter-regional scheduled bus services.
Autoritățile italiene au semnalat că cererea respectivă nu preciza obligațiile de serviciu public care trebuiau să înceteze pentru a asigura rentabilitatea adecvată a serviciilor regulate de transport interregional cu autocarul.
Consequently, the Italian authorities concluded that Simet had not shown that it took responsibility for public service obligations (as defined in Article 2(2) of Regulation (EEC) No 1191/69) and had, in particular, not shown to which specific and precise obligations to operate or to carry, and to which fare obligations, it had been subject.
Prin urmare, autoritățile italiene au concluzionat că societatea Simet nu a demonstrat că și-a asumat responsabilitatea pentru obligațiile de serviciu public [astfel cum sunt definite la articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69] și mai ales nu a demonstrat care sunt obligațiile specifice și precise de exploatare sau de transport și obligațiile tarifare care i-au fost impuse.
According to Italy, Simet had demonstrated only that it carried out various universal transport services on the basis of state concessions granted by the responsible authorities, issued at the company’s request.
În opinia autorităților italiene, Simet a demonstrat doar faptul că a prestat diferite servicii universale de transport pe baza concesiunilor publice acordate de autoritățile competente la cererea societății.
The entrusting of universal transport services to Simet did not in itself show that Simet took on any public service obligation within the meaning of Regulation (EEC) No 1191/69.
Simplul fapt că societății Simet i s-au încredințat servicii universale de transport nu arată că aceasta și-a asumat o obligație de serviciu public în sensul Regulamentului (CEE) nr. 1191/69.
The Italian authorities further noted that, for the largest part of the period under review (1987-2001), Simet did not implement proper accounting separation as required by Article 1(5) of Regulation (EEC) No 1191/69 [21].
De asemenea, autoritățile italiene au remarcat că, în cea mai mare parte a perioadei analizate (1987-2001), Simet nu a practicat o separare corespunzătoare a conturilor în conformitate cu articolul 1 alineatul (5) din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69 [21].
It was therefore not possible to calculate the additional net costs resulting from the fulfilment of the public service obligations, which meant that the conditions as laid down in Article 10 of Regulation (EEC) No 1191/69 were not met.
Prin urmare, nu a fost posibil să se calculeze costurile nete suplimentare rezultate din îndeplinirea obligațiilor de serviciu public, ceea ce înseamnă că nu au fost îndeplinite condițiile prevăzute la articolul 10 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69.
Finally, the Italian authorities pointed out that the Ministry did not establish any compensation amounts in advance, as required by Article 13 of Regulation (EEC) No 1191/69, since it did not impose any public service obligations on Simet.
În sfârșit, autoritățile italiene au semnalat că ministerul nu a stabilit în avans nicio valoare a compensației, în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (CEE) nr. 1191/69, deoarece nu a impus societății Simet nicio obligație de serviciu public.
In the present case, the compensation owed to Simet had been exclusively calculated on the basis of an ex post assessment.
În cazul de față, compensația datorată societății Simet a fost calculată exclusiv pe baza unei evaluări ex post.
The Italian authorities considered that an assessment under Regulation (EC) No 1370/2007 raised largely the same issues as an assessment under Regulation (EEC) No 1191/69 (including absence of a clearly defined public service obligations, absence of the objective compensation parameters decided in advance, absence of account separation, etc.) With regard to the concept of ‘reasonable profit’, as set out in the Annex to Regulation (EC) No 1370/2007, the Italian authorities considered the rate of return proposed by Simet in the initial report to be inflated for a situation where compensation was determined ex post and eliminated the risk of unforeseen costs/losses.
Autoritățile italiene au considerat că evaluarea în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1370/2007 ar ridica în mare măsură aceleași probleme ca evaluarea în temeiul Regulamentului (CEE) nr. 1191/69 (de exemplu, lipsa unor obligații de serviciu public clar definite, lipsa unor parametri obiectivi stabiliți în prealabil pentru calcularea compensației, lipsa unei separări a conturilor etc.). În ceea ce privește noțiunea de „profit rezonabil”, prevăzută în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1370/2007, autoritățile italiene au considerat că rata de rentabilitate propusă de Simet în raportul inițial este exagerată în situația în care compensația se stabilește ex post și elimină riscul costurilor/pierderilor neprevăzute.
The Italian authorities fully endorsed the findings of the minority report, which concluded that the amount of the compensation could not be calculated.
Autoritățile italiene au fost întru totul de acord cu constatările cuprinse în raportul minoritar, conform căruia valoarea compensației nu poate fi calculată.
At the same time, they considered that the majority report contained certain material and methodological errors.
În același timp, ele au considerat că raportul majoritar conține anumite erori semnificative și metodologice.
For example, the Italian authorities doubted the appropriateness of the assumption-based method used in that report for estimating the net operating costs of the alleged public service obligations.
De exemplu, autoritățile italiene au contestat pertinența metodei ipotetice folosite în raportul respectiv pentru estimarea cheltuielilor de funcționare nete aferente presupuselor obligații de serviciu public.
They also contested the fact that that report:
De asemenea, autoritățile au contestat faptul că raportul:
does not limit the sum of capital employed to the capital attributable to the public service obligations, but takes the entire capital employed for the purposes of calculating the compensation; that is, the capital used for other business activities of the company, such as travel agencies, international services, bus hire with driver, is not excluded from those calculations;
nu limitează suma capitalului angajat la capitalul care poate fi atribuit obligațiilor de serviciu public, ci ia în considerare întregul capital angajat la calcularea compensației; cu alte cuvinte, nu se exclude din calcul capitalul folosit pentru alte activități comerciale ale societății, precum activitățile specifice unei agenții de voiaj, serviciile internaționale sau închirierea de autocare cu șofer;
includes a risk premium going beyond 100 basis points when determining the required return on capital; this does not appear appropriate for a compensation calculated ex post; and
include o primă de risc care depășește 100 de puncte de bază la stabilirea rentabilității preconizate a capitalului; aceasta nu pare a fi adecvată pentru o compensație calculată ex post; și