natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following the complaints received about the above ICI exemption, the Commission sent the Italian authorities an initial request for information on 5 May 2006.
Ca urmare a plângerilor primite în legătură cu scutirea de ICI menționată mai sus, la 5 mai 2006 Comisia a transmis autorităților italiene o solicitare inițială de informații.
In the light of the information sent by Italy on 6 June 2006, and following the entry into force of some amendments to the ICI legislation, the Commission informed the complainants by letter of 8 August 2006 that, on the basis of a preliminary analysis, there were no grounds for pursuing the investigation.
Ținând seama de informațiile transmise de Italia la data de 6 iunie 2006 și ca urmare a intrării în vigoare a unor modificări la legislația privind ICI, Comisia a informat reclamanții prin scrisoarea din 8 august 2006 că, în baza unei analize preliminare, nu există motive pentru continuarea investigației.
However, by letter dated 24 October 2006, the complainants again pointed out that the ICI exemption for non-commercial entities was contrary to Article 107(1) of the Treaty.
Cu toate acestea, prin scrisoarea din 24 octombrie 2006, reclamanții au subliniat din nou că scutirea de ICI acordată entităților necomerciale încalcă articolul 107 alineatul (1) din tratat.
By letter of 14 November 2006, the Commission informed them that, on the basis of the information available, there were no grounds for further investigating the ICI exemption.
Prin scrisoarea din 14 noiembrie 2006, Comisia i-a informat că, pe baza informațiilor disponibile, nu există motive pentru continuarea investigației privind scutirea de ICI.
In January and September 2007, the Commission received further letters from the complainants about the ICI exemption.
În ianuarie și în septembrie 2007, Comisia a primit alte scrisori din partea reclamanților în legătură cu scutirea de ICI.
On 5 November 2007, the Commission invited the Italian authorities and the complainants to provide further information about all the alleged preferential provisions cited by the complainants.
La 5 noiembrie 2007, Comisia a invitat autoritățile italiene și reclamanții să furnizeze mai multe informații despre toate presupusele dispoziții preferențiale citate de reclamanți.
On 20 October 2008, the complainants sent a letter of formal notice (Article 265 of the Treaty), asking the Commission to open the formal investigation procedure and to adopt a formal decision on their complaints.
La 20 octombrie 2008, reclamanții au transmis o scrisoare de punere în întârziere (articolul 265 din tratat), solicitând Comisiei să deschidă procedura oficială de investigare și să adopte o decizie oficială cu privire la plângerile lor.
On 24 November 2008, the Commission sent another request for information to the Italian authorities, to which they replied by letter of 8 December 2008.
La 24 noiembrie 2008, Comisia a transmis autorităților italiene o nouă solicitare de informații, la care acestea au răspuns prin scrisoarea din 8 decembrie 2008.
By letter dated 19 December 2008, the Commission informed the complainants that, on the basis of a preliminary analysis, it considered that the measures did not appear to constitute state aid and that accordingly there was no need to pursue the investigation.
Prin scrisoarea din 19 decembrie 2008, Comisia a informat reclamanții că, în urma unei analize preliminare, consideră că măsurile nu par a constitui ajutor de stat și că, în consecință, nu este necesară continuarea investigației.
On 26 January 2009, the Italian Finance Ministry issued ‘Circolare 2/DF’ (hereinafter ‘the Circular’) to clarify further the scope of the ICI exemption for non-commercial entities.
La 26 ianuarie 2009, Ministerul de Finanțe din Italia a emis „Circolare 2/DF” (denumită în continuare „circulara”) pentru a clarifica în continuare sfera de aplicare a scutirii de ICI acordată entităților necomerciale.
On 2 March 2009, the complainants wrote to the Commission expressing their dissatisfaction with the legislation in force and criticising the Circular.
La 2 martie 2009, reclamanții s-au adresat Comisiei în scris exprimându-și nemulțumirea față de legislația în vigoare și criticând circulara.
By e-mail of 11 January 2010, the complainants again asked the Commission to initiate the formal investigation procedure, even in the light of the contents of the Circular.
Prin e-mailul din 11 ianuarie 2010, reclamanții au solicitat din nou Comisiei să inițieze procedura oficială de investigare, ținând seama chiar de conținutul circularei.
On 15 February 2010, the Commission, having taken note of the Circular, sent a letter to the complainants confirming the reasoning set out in their letter of 19 December 2008.
La 15 februarie 2010, Comisia, după ce a luat notă de circulară, a transmis reclamanților o scrisoare prin care a confirmat argumentele prezentate în scrisoarea lor din 19 decembrie 2008.
By decision of 12 October 2010 (hereinafter ‘the decision initiating the procedure’) the Commission initiated the formal investigation procedure laid down in Article 108(2) of the Treaty in respect of the municipal real estate tax exemption granted to real estate used by non-commercial entities for specific purposes and in respect of Article 149(4) TUIR [4].
Prin decizia din 12 octombrie 2010 (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”), Comisia a inițiat procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din tratat în legătură cu scutirea de la plata impozitului municipal pe bunuri imobile acordată bunurilor imobile folosite de către entități necomerciale în scopuri specifice și ținând seama de articolul 149 alineatul (4) din TUIR [4].
On 21 December 2010, the decision initiating the procedure was published in the Official Journal of the European Union [5], inviting interested parties to submit their comments.
La 21 decembrie 2010, decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene [5], invitând părțile interesate să prezinte observații.
Between 21 January and 4 April 2011, the Commission received comments on the decision initiating the procedure from 80 interested parties, which are listed in Annex 1 to this Decision.
În perioada 21 ianuarie - 4 aprilie 2011, Comisia a primit observații cu privire la decizia de inițiere a procedurii de la 80 de părți interesate, care sunt enumerate în anexa 1 la prezenta decizie.
By letter of 2 March 2011, the Commission received comments from Italy on the decision initiating the procedure.
Prin scrisoarea din 2 martie 2011, Comisia a primit observațiile Italiei cu privire la decizia de inițiere a procedurii.
The Commission then forwarded the third parties' comments to the Italian authorities, which submitted their reactions on 10 June 2011.
Ulterior, Comisia a înaintat observațiile primite de la terți autorităților italiene, care au transmis răspunsul lor la 10 iunie 2011.
On 19 July 2011, a technical meeting was held between the Italian authorities and the Commission.
La 19 iulie 2011 a avut loc o reuniune cu caracter tehnic între autoritățile italiene și Comisie.
By letter dated 15 February 2012, Italy informed the Commission of its intention to adopt new legislation concerning the municipal real estate tax and announced that ICI had been replaced by the Imposta Municipale Propria (hereinafter ‘IMU’) as of 1 January 2012.
Prin scrisoarea din 15 februarie 2012, Italia a informat Comisia în legătură cu intenția sa de a adopta o nouă legislație privind impozitul municipal pe bunuri imobile și a anunțat că ICI a fost înlocuit de Imposta Municipale Propria (denumit în continuare „IMU”) începând cu 1 ianuarie 2012.
Following Italy’s adoption of Law No 27 of 24 March 2012, which included new provisions on the IMU exemption for non-commercial entities performing specific activities but left a number of aspects to be defined in future implementing legislation, the Commission sent the Italian authorities a request for information on 16 May 2012.
Ca urmare a adoptării de către Italia a Legii nr. 27 din 24 martie 2012, care a inclus dispoziții noi privind scutirea de IMU acordată entităților necomerciale care desfășoară activități specifice, însă a lăsat neclarificate o serie de aspecte care urmau să fie definite în viitoarea legislație de aplicare, Comisia a transmis autorităților italiene o solicitare de informații la 16 mai 2012.
On 27 June 2012, the Commission received additional information from the complainants, including comments on the new IMU legislation.
La 27 iunie 2012, Comisia a primit informații suplimentare de la reclamanți, inclusiv observațiile acestora în legătură cu noua legislație privind IMU.
On 6 July 2012, these observations were forwarded to Italy for comment.
La 6 iulie 2012, acestea au fost înaintate Italiei pentru comentarii.
By letter dated 5 September 2012, Italy provided the Commission with the information requested and also its comments on the third parties’ observations forwarded to it on 6 July 2012.
Prin scrisoarea din 5 septembrie 2012, Italia a prezentat Comisiei informațiile solicitate și comentariile sale privind observațiile terților care i-au fost transmise la 6 iulie 2012.
Subsequently, by letter of 21 November 2012, the Italian authorities sent the Commission a copy of the IMU implementing regulation adopted on 19 November 2012.
Ulterior, prin scrisoarea din 21 noiembrie 2012, autoritățile italiene au transmis Comisiei o copie a regulamentului de aplicare a IMU adoptat la 19 noiembrie 2012.
Municipal real estate tax exemption for non-commercial entities
Scutirea de la plata impozitului municipal pe bunurile imobile acordată entităților necomerciale
In 1992 the Italian authorities introduced a municipal tax on real estate (ICI).
În 1992, autoritățile italiene au introdus un impozit municipal pe bunurile imobile (ICI).
As laid down in Legislative Decree No 504 of 30 December 1992, all physical and legal persons that were in possession of real estate (for reasons of ownership, right of usufruct, use, occupancy or leasehold) were liable for the tax.
După cum prevede Decretul legislativ nr. 504 din 30 decembrie 1992, toate persoanele fizice și juridice care dețin bunuri imobile (pe baza unui drept de proprietate, de uzufruct, de folosință, de ocupare sau de utilizare în sistem leasing) au obligația de a plăti acest impozit.
The tax was payable by both residents and non-residents, irrespective of the use made of the real estate, and it was calculated on the basis of the cadastral value.
Impozitul trebuie plătit atât de către rezidenți, cât și de către nerezidenți, indiferent de utilizarea dată bunului imobil, și se calculează pe baza valorii cadastrale.
According to Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92, real estate used by non-commercial entities exclusively for social assistance, welfare, health, educational and accommodation services and cultural, recreational, sports and religious activities was exempted from ICI.
În temeiul articolului 7 alineatul (1) litera (i) din Decretul legislativ nr. 504/92, sunt scutite de plata ICI bunurile imobile folosite de către entitățile necomerciale exclusiv pentru servicii de asistență socială, bunăstare, sănătate, educație și cazare și pentru activități culturale, de agrement, sportive și religioase.
According to Article 7(2a) of Decree Law No 203 of 30 September 2005 [6], the exemption provided for by Article 7(1)(i) of Legislative Decree No 504/92 was applicable to the activities listed there, even if they were of a commercial nature.
În temeiul articolului 7 alineatul (2a) din Decretul-lege nr. 203 din 30 septembrie 2005 [6], scutirea prevăzută la articolul 7 alineatul (1) litera (i) din Decretul legislativ nr. 504/92 se aplică activităților enumerate în acesta, chiar dacă sunt de natură comercială.
According to Article 39 of Decree Law No 223 of 4 July 2006 [7], this exemption applied only if the activities in question were not exclusively of a commercial nature.
În temeiul articolului 39 din Decretul-lege nr. 223 din 4 iulie 2006 [7], această scutire se aplică doar dacă activitățile respective nu sunt exclusiv de natură comercială.
The Italian authorities explained that the municipal real estate tax exemption provided for by Article 7(1)(i) applied only if two cumulative conditions were met:
Autoritățile italiene au explicat că scutirea de la plata impozitului municipal pe bunurile imobile prevăzută la articolul 7 alineatul (1) litera (i) se aplică doar în cazul îndeplinirii cumulative a două condiții:
i. the real estate must be used by non-commercial entities [8].
i. bunul imobil trebuie să fie folosit de către entități necomerciale [8].
The law defines non-commercial entities as public and private entities that are not companies and whose activities are not exclusively or primarily commercial;
Legea definește entitățile necomerciale drept entități publice și private care nu sunt societăți și ale căror activități nu sunt exclusiv sau în principal comerciale;
the real estate must be used exclusively for performing the activities listed in Article 7(1)(i).
bunul imobil trebuie folosit exclusiv pentru desfășurarea activităților enumerate la articolul 7 alineatul (1) litera (i).
In Circular 2/DF of 26 January 2009, the Italian authorities clarified which entities could be considered non-commercial and the characteristics required of the activities performed by these entities for entitlement to the exemption.
În Circulara 2/DF din 26 ianuarie 2009, autoritățile italiene au clarificat ce entități pot fi considerate necomerciale, precum și caracteristicile pe care trebuie să le aibă activitățile derulate de către aceste entități pentru a avea dreptul la scutire.
The Circular stated that non-commercial entities could be both public and private.
Circulara a precizat că entitățile necomerciale pot fi atât publice, cât și private.
Specifically, the following were considered to be public non-commercial entities: the State, regions, provinces, municipalities, chambers of commerce, health agencies, public bodies set up exclusively for welfare, assistance and health purposes, non-economic public entities, welfare and assistance bodies, universities and research institutes, and special public service bodies (the former ‘IPAB’).
Mai exact, următoarele entități se consideră a fi necomerciale și publice: statul, regiunile, provinciile, municipalitățile, camerele de comerț, agențiile din domeniul sănătății, organismele publice înființate exclusiv în scopuri legate de bunăstarea socială, asistența socială și sănătate, entitățile publice ce desfășoară activități de natură neeconomică, organismele de bunăstare și asistență, universitățile și institutele de cercetare, precum și organismele speciale din domeniul serviciilor publice (fostele „IPAB”).
Examples of private non-commercial bodies given in the Circular include the following: associations, foundations, committees, NGOs, amateur sports clubs, voluntary service organizations, bodies classified for tax purposes as non-profit organisations (‘ONLUS’) and ecclesiastical bodies belonging to the Catholic Church and other religious denominations.
Exemplele de organisme private necomerciale enumerate în circulară includ următoarele: asociațiile, fundațiile, comitetele, ONG-urile, cluburile sportive de amatori, organizațiile de voluntariat, organismele clasificate în scop fiscal ca organizații non-profit („ONLUS”) și organismele ecleziastice aparținând Bisericii Catolice și altor ordine religioase.
The Circular also specified that the activities performed in the real estate exempt from ICI should not be available on the market [9] - i.e. they should be carried on to satisfy social needs that were not always met by public structures or private commercial operators.
De asemenea, circulara a precizat că activitățile derulate într-un bun imobil scutit de ICI nu trebuie comercializate [9] - respectiv trebuie derulate doar pentru a răspunde unor nevoi sociale care nu sunt îndeplinite întotdeauna de structurile publice sau de operatorii comerciali privați.
The Circular contained a number of criteria for each of the activities listed in Article 7(1)(i), which helped to establish when each of them should be considered not exclusively of a commercial nature [10].
Circulara a cuprins mai multe criterii pentru fiecare dintre activitățile enumerate la articolul 7 alineatul (1) litera (i), ceea ce a contribuit la stabilirea momentului în care fiecare dintre acestea ar trebui considerată ca nefiind exclusiv de natură comercială [10].
The ICI was replaced by the IMU as of 1 January 2012.
ICI a fost înlocuit cu IMU începând cu 1 ianuarie 2012.
The rules on the municipal real estate tax for non-commercial entities were also amended in the course of 2012, as explained in Section 5.
Normele privind impozitul municipal pe bunurile imobile aplicat entităților necomerciale a fost modificat și pe parcursul anului 2012, după cum se explică în secțiunea 5.
Article 149 of the Income Tax Code
Articolul 149 din Codul privind impozitul pe venit
Article 149 comes under Title II, Chapter III of the Income Tax Code (TUIR).
Articolul 149 este cuprins în titlul II, capitolul III din Codul privind impozitul pe venit (TUIR).
Title II lays down the rules on corporate tax and Chapter III lays down the tax provisions applicable to non-commercial entities, such as the rules for calculating the taxable base and the rules on the rates of taxation [11].
Titlul II prevede normele privind impozitul pe profit, iar capitolul III cuprinde dispozițiile fiscale aplicabile entităților necomerciale, precum regulile de calcul al bazei impozabile și normele privind rata impozitării [11].
Article 149 identifies the conditions that can trigger the loss of an entity’s ‘non-commercial status’.
Articolul 149 identifică acele condiții ce pot antrena pierderea „statutului de entitate necomercială”.
In particular, Article 149(1) TUIR states that a non-commercial body will lose that status if it carries on chiefly commercial activities during an entire tax period.
În special, articolul 149 alineatul (1) din TUIR prevede că un organism necomercial își va pierde statutul dacă derulează în principal activități comerciale pe parcursul unei perioade fiscale complete.
Article 149(2) TUIR defines an entity’s ‘commercial status’ in terms of more income being derived from commercial activities than from institutional revenue and in terms of higher value of fixed assets related to commercial activities than to other activities [12].
Articolul 149 alineatul (2) din TUIR definește „statutul comercial” al unei entități în funcție de măsura în care venitul obținut din activități comerciale este mai mare decât cel venitul obținut din activități instituționale și în funcție de măsura în care valoarea activelor fixe aferente activităților comerciale este mai ridicată decât valoarea activelor fixe aferente altor activități [12].
The legal form adopted by the entities in question has no influence on the loss of their ‘non-commercial status’.
Forma juridică adoptată de către entitățile respective nu are nicio influență asupra pierderii „statutului necomercial”.
Article 149(4) TUIR states that the above provisions (i.e. Article 149(1) and (2) TUIR) do not apply to ecclesiastical bodies that have been granted civil law status or to amateur sports clubs.
Articolul 149 alineatul (4) din TUIR prevede că dispozițiile de mai sus [respectiv articolul 149 alineatele (1) și (2) din TUIR] nu se aplică organismelor ecleziastice care au primit statut juridic civil sau cluburilor sportive de amatori.
The Commission initiated the formal investigation procedure into the municipal real estate tax exemption (ICI exemption) for real estate used by non-commercial entities for specific purposes because it seemed to qualify as state aid within the meaning of Article 107(1) of the Treaty.
Comisia a inițiat procedura oficială de investigare privind scutirea de la plata impozitului municipal pe bunuri imobile (scutirea de ICI) acordată bunurilor imobile folosite de către entități necomerciale în scopuri specifice, deoarece aceasta părea că îndeplinește criteriile pentru a fi considerată ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat.
The Commission likewise initiated the formal investigation procedure into Article 149(4) TUIR, according to which the provisions on loss of non-commercial status do not apply to ecclesiastical bodies and amateur sports clubs.
De asemenea, Comisia a inițiat procedura oficială de investigare în legătură cu articolul 149 alineatul (4) din TUIR, conform căruia dispozițiile privind pierderea statutului necomercial nu se aplică organismelor ecleziastice și cluburilor sportive de amatori.
To assess whether the measures at issue were selective, in line with established case law [13], the Commission first identified the reference tax system for each measure and then considered whether the measure departed from that system and, if so, whether it was justified by the nature and general structure of the tax system.
Pentru a evalua dacă măsurile în cauză au fost selective, conform jurisprudenței constante [13], Comisia a identificat mai întâi regimul fiscal de referință pentru fiecare măsură, iar apoi a analizat dacă măsura se abate de la regimul respectiv, iar în acest caz, dacă abaterea este justificată de natura și structura generală a regimului fiscal.
As regards the ICI exemption, the Commission concluded that the reference system for assessing the measure in question was ICI itself.
În ceea ce privește scutirea de ICI, Comisia a concluzionat că regimul de referință pentru evaluarea măsurii respective este chiar ICI.
By granting an exemption to non-commercial entities using their real estate for specific activities, some of them deemed to be economic, the measure departed from the reference system (according to which every legal person in possession of real estate must pay the corresponding municipal tax, irrespective of what it was used for).
Prin acordarea unei scutiri pentru entitățile necomerciale care își folosesc bunurile imobile pentru activități specifice, unele dintre acestea fiind considerate economice, măsura se abate de la regimul de referință (conform căruia fiecare persoană juridică ce posedă bunuri imobile trebuie să plătească un impozit municipal corespunzător, indiferent de destinația acestora).
Granting an exemption only to non-commercial entities that performed specific activities with a certain social value was not considered to be justified by the nature and general structure of the Italian system for municipal real estate tax.
Acordarea unei scutiri doar entităților necomerciale care desfășoară activități specifice cu o anumită valoare socială nu se consideră a fi justificată de natura și structura generală a regimului italian al impozitului municipal pe bunuri imobile.
As regards Article 149(4) TUIR, the Commission identified income tax as the reference system.
În ceea ce privește articolul 149 alineatul (4) din TUIR, Comisia a identificat impozitul pe venit ca regim de referință.
The Commission concluded that the measure was, at first sight, selective, since it seemed to offer the possibility – but only to ecclesiastical bodies and amateur sports clubs - to maintain their non-commercial status, even though they were no longer considered to be non-commercial entities.
Comisia a concluzionat că, la prima vedere, măsura este selectivă, întrucât pare să ofere doar organismelor ecleziastice și cluburilor sportive de amatori posibilitatea de a-și menține statutul necomercial, chiar dacă nu mai sunt considerate entități de acest fel.
Such a measure could not be justified on the basis of the underlying principles of the Italian tax system.
O astfel de măsură nu poate fi justificată pe baza principiilor ce stau la baza regimului fiscal italian.
The Italian authorities had not provided information showing that the measures in question met the conditions of the Altmark case law [14].
Autoritățile italiene nu au furnizat informații care să indice că măsurile respective îndeplinesc condițiile din jurisprudența Altmark [14].
Since all the other criteria under Article 107(1) of the Treaty seemed to be met, the measures appeared to involve state aid.
Deoarece toate celelalte criterii prevăzute la articolul 107 alineatul (1) din tratat par a fi întrunite, măsurile par să implice un ajutor de stat.