natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As explained in recital 28, Germany argues that §8c(1a) KStG does not constitute such a selective advantage, for three reasons:
Germania invocă faptul că articolul 8c alineatul (1a) din KStG, astfel cum este prezentat la considerentul 28, nu reprezintă un astfel de avantaj selectiv. Această argumentație are la bază următoarele trei considerente:
§8c(1a) KStG complies with the private market creditor principle (5.2.1);
articolul 8c alineatul (1a) din KStG ține cont de principiul creditorului privat (5.2.1);
§8c(1a) KStG is not prima facie selective (5.2.2);
articolul 8c alineatul (1a) din KStG nu este, prima facie, selectiv (5.2.2);
§8c(1a) KStG is justified by the nature and the overall structure of the German tax system (5.2.3).
articolul 8c alineatul (1a) din KStG este justificat prin natura și prin structura internă a sistemului fiscal (5.2.3).
Germany also points out the similarities between §8c(1a) KStG and its predecessor, §8(4) KStG (see 5.2.4) and that other Member States have similar rules (see 5.2.5).
În plus, Germania face referire la similitudinile dintre articolul 8c alineatul (1a) din KStG și reglementarea precedentă, articolul 8 alineatul (4) din KStG (a se vedea 5.2.4), cât și la faptul că și în alte state membre există reglementări similare (a se vedea 5.2.5).
Possible application of the private market creditor principle
Posibila aplicare a principiului creditorului privat în economia de piață
Germany argues that §8c(1a) KStG complies with the private market creditor principle, because it corresponds to the behaviour of a private market creditor engaged in a long-term contract with a debtor.
Germania invocă faptul că articolul 8c alineatul (1a) din KStG ar fi compatibil cu principiul creditorului privat, deoarece corespunde comportamentului unui creditor privat care acționează în conformitate cu legile pieței, debitorul aflându-se față de acesta în relații contractuale continue.
The Commission considers that this claim is ill-founded, for several reasons.
În opinia Comisiei, acest punct de vedere nu poate fi susținut din mai multe motive.
According to the case-law of the Court and the General Court, the private market creditor principle is applicable only if the State acts like an economic operator, but not when it exercises its prerogatives as a public authority [21].
Potrivit jurisprudenței Curții de Justiție și a Tribunalului, principiul creditorului privat în economia de piață este aplicabil numai când statul acționează ca operator economic; acest principiu nu poate fi aplicat când statul profită de prerogativele sale de autoritate publică [21].
In this case, the State exercises its monopoly of taxation in its capacity as a public authority.
În cazul de față, statul, în calitate de reprezentant al autorității publice, deține monopolul fiscal.
The Commission takes the view that the case-law cited by Germany does not alter this assessment.
În opinia Comisiei, jurisprudența citată de Germania nu schimbă cu nimic această apreciere.
§8c(1a) KStG concerns the establishment of a tax debt, whereas the facts that gave rise to the judgments of the Court in Spain v Commission [22] and DMT [23] concerned situations where the administration had the possibility to waive existing tax debts.
În cazul articolului 8c alineatul (1a) din KStG este vorba despre producerea unei datorii fiscale, în timp ce, în situațiile care au condus la hotărârile în cauzele Spania/Comisia [22] și DMT [23], este vorba despre situații de fapt în cadrul cărora administrația dispunea de posibilitatea anulării datoriilor fiscale existente.
Therefore, the private market creditor principle is not applicable in this case.
Din acest motiv nu este luată în calcul aplicarea principiului creditorului privat în economia de piață.
Secondly, even if it were applicable, which the Commission disputes, the Commission notes that the tax advantage is granted automatically, without a prior assessment of the total losses (which determine the maximum amount of the future tax reductions), the prospects of the beneficiary returning to viability, or whether the debtor has strategic importance.
În al doilea rând, chiar dacă principiul ar fi aplicabil, aspect contestat de Comisie, Comisia reține că avantajul fiscal este acordat în mod automat fără a se verifica în prealabil valoarea totală a pierderilor (decisivă pentru cuantumul maxim al reducerii viitoare a impozitului), în ce măsură beneficiarul va putea din nou să conducă o afacere rentabilă și dacă debitorul joacă un rol important din punct de vedere strategic.
A private market creditor would not provide, in their general terms and conditions, such an automatic waiver of future debts, without knowing in advance the possible amount of the waiver, the debtor’s financial prospects and its strategic importance.
Un creditor privat care acționează în conformitate cu legile pieței nu ar include în condițiile sale generale o astfel de renunțare automată la creanțe de natura celei în speță pentru datoriile viitoare, exceptând cazul în care acesta analizează în prealabil amploarea renunțării la creanțe, perspectivele financiare ale debitorului și importanța strategică a acestuia.
Thirdly, the Commission notes that, contrary to a long-term contractual relationship, §8c(1a) KStG does not concern a waiver for existing debts, but a reduction of possible future debts, which might arise once the debtor’s financial health has been restored.
În al treilea rând, Comisia constată că articolul 8c alineatul (1a) din KStG, spre deosebire de o relație contractuală continuă, nu face referire la o renunțare la creanțe pentru datoriile existente, ci privește reducerea unor posibile datorii viitoare care pot apărea după reorganizarea financiară a debitorului.
In other words, when the State allows the loss carry-forward, there are no outstanding debts.
Cu alte cuvinte: la momentul aprobării reportării pierderilor de către stat nu există debite restante.
Therefore, a debtor that exits the market will be replaced by another debtor.
Astfel, debitorul care iese de pe piață este înlocuit de un alt debitor.
Contrary to a private market creditor, the concept of an existing customer’s loyalty has no bearing on the decision of the State.
Spre deosebire de principiul creditorului privat în economia de piață, conceptul fidelității unui client existent nu prezintă nicio importanță la adoptarea deciziei de către stat.
The Commission concludes that the private market creditor principle is not applicable in this case because the State has acted using its prerogatives in the public policy remit, and not as an economic operator.
Comisia concluzionează că principiul creditorului privat în economia de piață nu este aplicabil în cauza în speță, deoarece statul își exercită prerogativele sale de autoritate publică și nu acționează ca operator economic.
Even if the private market creditor principle were applicable in this case, the Commission has shown that a private creditor in a long-term contractual relationship, placed in the same position as the State, would not have adopted a measure comparable to §8c(1a) KStG.
Chiar dacă principiul creditorului privat care acționează în conformitate cu legile pieței ar fi aplicabil, Comisia a demonstrat în mod suplimentar că, în cazul unei relații contractuale de lungă durată, un creditor privat aflat în aceeași situație ca statul nu ar fi adoptat nicio măsură similară celei din articolul 8c alineatul (1a) din KStG.
Prima facie selectivity
Selectivitate – prima facie
According to the case-law of the ECJ concerning the selectivity of a tax measure, Article 107(1) TFEU requires assessment of whether, under a particular statutory scheme, a national measure is such as to favour ‘certain undertakings or the production of certain goods’ in comparison with others which, in the light of the objective pursued by the scheme, are in a comparable factual and legal situation [24].
Potrivit jurisprudenței Curții Europene de Justiție, pentru selectivitatea unei măsuri fiscale trebuie să se verifice, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, dacă, în cadrul unui sistem juridic dat, o măsură de stat este de natură să favorizeze „anumite întreprinderi sau sectoare de producție”, față de altele, care, având în vedere obiectivul urmărit de regimul respectiv, s-ar găsi într-o situație de fapt și de drept comparabilă [24].
Consequently, when assessing the selectivity of a tax provision, the Commission must first determine the general or ‘usual’ rules applicable to the field of taxation concerned under the existing tax system (‘system of reference’).
În consecință, la evaluarea efectuată în temeiul normelor în materie de ajutoare de stat a caracterului selectiv al unei reglementări fiscale, Comisia trebuie să determine mai întâi care este reglementarea cu caracter general, respectiv „normal” care vizează domeniul fiscal în cauză în baza sistemului fiscal în vigoare (denumit în continuare „sistem de referință”).
It must then determine whether the measure is an exception to the system of reference by differentiating between economic operators who, in the light of the objective pursued by the tax system of the Member State concerned, are in a comparable factual and legal situation.
În continuare, în cea de-a doua etapă se va verifica și se va constata dacă măsura reprezintă o excepție de la sistemul de referință în contextul în care diferențiază între operatori economici care, având în vedere obiectivul urmărit de regimul fiscal, se găsesc într-o situație de fapt și de drept comparabilă.
System of reference
Sistem de referință
The Commission is of the opinion that the system of reference is the German corporate income tax system in its present form, and in particular the rules on tax loss carry-forward for companies subject to change in their shareholding, which are laid down in §8c(1) KStG.
Potrivit Comisiei, versiunea curentă a sistemului german de impozitare pe profit, în special prevederile articolului 8c alineatul (1) din KStG privind deducerea pierderilor reprezintă sistemul de referință în cazul entităților la care se ajunge la o achiziționare de părți sociale.
As described above in recital 10, under this rule unused losses are forfeited entirely if more than 50 % of the ownership rights are transferred to an acquirer; they are forfeited pro rata if, within a period of five years, more than 25 % but less than 50 % of the ownership rights is transferred.
Conform explicațiilor de la considerentul 10, pierderile nevalorificate în temeiul acestei reglementări nu mai sunt deductibile dacă peste 50 % din drepturile de participare în cadrul unei entități sunt transferate unui cumpărător; acestea sunt pierdute proporțional dacă în decursul a cinci ani se transferă mai mult de 25 %, însă maximum 50 % din drepturile de participare.
The Commission therefore concludes that forfeiture of losses is the general rule, i.e. the system of reference, in the case of a change of ownership of a company.
În baza acestei reglementări, Comisia concluzionează că nevalorificarea pierderilor constituie regula generală, adică sistemul de referință în cazul unei modificări a acționariatului.
The Commission notes that it had already used §8c(1) KStG as a system of reference in a previous case [25].
Comisia subliniază că într-o cauză anterioară a considerat deja că articolul 8c alineatul (1) din KStG constituie sistem de referință [25].
There, the Commission declared incompatible with the internal market an exception to §8c(1) KStG allowing companies acquired by venture capital companies to carry forward losses despite the change in ownership.
La momentul respectiv, Comisia apreciase ca incompatibilă cu piața comună o excepție de la articolul 8c alineatul (1) din KStG prin care se admitea o reportare a pierderilor pentru întreprinderile preluate de către societăți cu capital de risc, în pofida modificării acționariatului.
The reasoning developed in that decision also applies to this case.
Motivarea hotărârii este aplicabilă și pentru cauza de față.
Differentiation between companies in a comparable factual and legal situation in the light of the objective of the tax system
Diferențiere între întreprinderi care, având în vedere obiectivul urmărit de sistemul fiscal, se găsesc într-o situație de fapt și de drept comparabilă
By way of departure from the reference scenario, §8c(1a) KStG enables companies that are, or are at risk of being, insolvent or over-indebted at the time of their acquisition for the purpose of restructuring to carry forward their losses, provided that certain conditions are met (see recital 14).
Spre deosebire de scenariul de referință, în temeiul articolului 8c alineatul (1a) din KStG, este posibil ca întreprinderile care, la momentul achiziționării de părți sociale în scopul restructurării, sunt insolvabile sau au datorii excesive, respectiv care sunt amenințate de incapacitate de plată sau au datorii excesive, să reporteze pierderile înregistrate în măsura în care sunt îndeplinite anumite condiții (a se vedea considerentul 14).
Germany argues that the objective of §8c(1a) KStG is to remove a tax obstacle to the restructuring of undertakings in difficulty.
Germania susține că, prin articolul 8c alineatul (1a) din KStG, se urmărește eliminarea unui obstacol fiscal în calea restructurării întreprinderilor în dificultate.
In the light of the objective of the tax system, only undertakings in difficulty are in a comparable factual and legal situation.
Din acest motiv, din perspectiva scopului sistemului fiscal, numai întreprinderile în dificultate s-ar găsi într-o situație de fapt și de drept comparabilă.
Since §8c(1a) KStG applies to all undertakings in difficulty, it is not selective.
Având în vedere aplicabilitatea articolului 8c alineatul (1a) din KStG pentru toate întreprinderile în dificultate, articolul 8c alineatul (1a) din KStG nu ar fi selectiv.
Germany takes the view that the judgments in DMT [26] and HAMSA [27] support this position.
În opinia Germaniei, hotărârile pronunțate în cauzele DMT [26] și HAMSA [27] susțin acest punct de vedere.
Germany contends that the Court and the General Court concluded that the measures in these cases were selective because they required discretionary decisions by the public authorities.
În situațiile respective, Tribunalul și Curtea au ajuns la concluzia că măsurile sunt selective deoarece erau vizate decizii discreționare ale autorității.
It follows a contrario from these judgments that a measure applicable to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, is not selective.
A contrario, în temeiul acestor hotărâri, s-ar putea concluziona că o măsură aplicabilă pentru toate întreprinderile în dificultate și care nu oferă autorităților o marjă decizională nu este selectivă.
The Commission would point out first that the objective of the tax system must be established at the level of the system of reference rather than at the level of the exception [28].
În primul rând, Comisia menționează faptul că scopul sistemului fiscal se definește la nivelul sistemului de referință și nu la nivelul excepției [28].
The objective of the corporate income tax system is to generate revenue for the budget.
Sensul și scopul sistemului impozitului pe profit este acela de a genera venituri la buget.
The question arises whether this objective is taken into account where companies unduly reduce their tax base by using loss carry-forwards from shell companies.
Se pune întrebarea dacă acest scop este respectat în cazul în care întreprinderile își reduc excesiv baza de impozitare prin valorificarea pierderilor reportate ale societăților fictive.
§8c(1) KStG is intended to prevent companies which change ownership from carrying forward their losses.
Scopul articolului 8c alineatul (1) din KStG este acela de a evita reportarea pierderilor de către întreprinderile care își modifică asociații.
This is clear from the explanatory memorandum to the law which introduced §8c(1) KStG and repealed §8(4) KStG [29].
Această concluzie rezultă clar din motivarea adoptării articolului 8c alineatul (1) KStG și a abrogării articolului 8 alineatul (4) din KStG [29].
Therefore, all companies which change ownership are, in the light of the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
În consecință, toate întreprinderile care își modifică acționariatul sunt într-o situație de fapt și de drept comparabilă din punct de vedere al scopului sistemului fiscal.
The Commission points out that only companies in difficulty are eligible for the exception provided for by §8c(1a) KStG.
Comisia arată că numai întreprinderile în dificultate sunt avute în vedere pentru aplicarea excepției conform articolului 8c alineatul (1a) din KStG.
However, companies which are not insolvent or over-indebted, or at risk thereof at the time of acquisition, might also be loss-making, but are not eligible for loss carry-forward.
Este posibil ca întreprinderile care, la momentul achiziționării, nu sunt insolvabile sau îndatorate excesiv sau nu sunt amenințate de insolvabilitate, respectiv de îndatorare excesivă, să înregistreze de asemenea pierderi, fără a putea reporta pierderile.
The Commission therefore concludes that §8c(1a) KStG differentiates between loss-making companies that are otherwise healthy and those that are insolvent or over-indebted, or at risk thereof, by benefiting the latter.
Din acest motiv, Comisia concluzionează că articolul 8c alineatul (1a) din KStG diferențiază între întreprinderi care înregistrează pierderi, dar sunt stabile, și întreprinderi insolvabile sau cu datorii excesive, respectiv amenințate de insolvabilitate sau îndatorare excesivă, acestea din urmă fiind privilegiate.
§8c(1a) KStG thus differentiates between companies that are, with regard to the objective of the tax system, in a comparable factual and legal situation.
Articolul 8c alineatul (1a) din KStG diferențiază astfel între întreprinderi aflate într-o situație de fapt și de drept comparabilă din perspectiva obiectivului urmărit de sistemul fiscal.
Secondly, the Commission stresses that, contrary to the German view, the case-law of the Court and the General Court has never regarded a measure applicable to all undertakings in difficulty and which does not leave any discretion to the public authorities as, by definition, not selective.
În al doilea rând, Comisia susține că jurisprudența Tribunalului și a Curții, contrar punctului de vedere exprimat de Germania, nu a susținut niciodată că o măsură care poate fi avută în vedere pentru toate întreprinderile în dificultate și care nu conferă autorităților o marjă discreționară nu ar fi selectivă prin definiție.
With regard to DMT, it should be noted that, in response to the observation by the French government, which corresponds to the view held by Germany in this case, the Court concludes in recital 28 that even if the national authorities enjoyed no discretion, it was still for the national court to determine whether the national measure in question was general in nature or selective.
În ceea ce privește cauza DMT se reține că, referitor la argumentul guvernului francez, care corespunde punctului de vedere al Germaniei, Curtea concluzionează la punctul 28 că și în situația în care autoritățile individuale ale statului nu ar dispune de o marjă discreționară, instanțele naționale ar avea obligația de a verifica dacă măsura națională respectivă are un caracter general sau selectiv.
Thus, the Court recognises implicitly that a national measures open to all undertakings in difficulty, and which does not leave any discretion to the public authorities, may still be selective.
Curtea confirmă astfel implicit că o măsură națională aflată la dispoziția tuturor întreprinderilor în dificultate și care nu acordă autorităților o marjă discreționară poate fi cu toate acestea selectivă.
With regard to HAMSA, the Commission observes that the obiter dictum in paragraph 157 refers to the general Spanish insolvency legislation.
În ceea ce privește cauza HAMSA, Comisia susține că obiter dictum exprimat de Curte se referă la punctul 157 la legislația spaniolă generală în materie de insolvență.
The measure at issue in HAMSA, however, was not a measure under insolvency law, but a debt waiver granted by the Spanish authorities on a voluntary basis, without there being any legal obligation, and which was much higher than the debt waivers agreed by private investors.
Cauza HAMSA nu are însă ca obiect o măsură legată de insolvență, ci o renunțare la creanțe din partea autorităților spaniole, cu caracter voluntar, fără ca autoritățile să fie obligate legal să procedeze în acest mod și care, prin volumul acesteia, a depășit cu mult renunțările la creanțe ale creditorilor privați.
The case is therefore not relevant to the assessment of the measure in question.
Din acest motiv, speța respectivă nu prezintă relevanță pentru aprecierea măsurii în cauza de față.
Advocate General Fennelly, in his opinion in Ecotrade, confirms that rules which are applicable to all undertakings in difficulty may be selective and constitute State aid [30].
Avocatul general Fennelly a confirmat în concluziile referitoare la cauza Ecotrade că prevederile aplicabile tuturor întreprinderilor în dificultate sunt selective, putând reprezenta un ajutor de stat [30].
Therefore, contrary to the position of Germany, the Commission’s analysis of the measure in question is in line with the case-law of the Court and the General Court.
Din acest motiv – spre deosebire de punctul de vedere al Germaniei – evaluarea de către Comisie a măsurii în cauză este în acord cu jurisprudența Curții și a Tribunalului.
The Commission therefore considers §8c (1a) KStG to be prima facie selective.
Din acest motiv, Comisia consideră că articolul 8c alineatul (1a) din KStG este selectiv prima facie.
Justification on the basis of the nature or the general scheme of the tax system of which it is part
Justificare prin natura, respectiv structura internă a sistemului fiscal din care face parte măsura
According to the case-law of the Court, a measure which, although conferring an advantage on its recipient, is justified by the nature or general scheme of the system of which it is part, does not fulfil that condition of selectivity [31].
În sensul jurisprudenței Curții, această condiție a selectivității nu este aplicabilă însă pentru o măsură care constituie un avantaj pentru beneficiar, dar care este justificată prin natura sau structura internă a sistemului din care face parte [31].
Therefore, where, as in the present case, the Commission comes to the conclusion that the measure in question prima facie appears to be selective, it must assess whether the differentiation is justified by the nature or general scheme of the tax system of which it forms part.
În cazul în care Comisia concluzionează, ca în cauza în discuție, că măsura pare să fie prima facie selectivă, trebuie să verifice dacă natura, respectiv structura internă a sistemului fiscal din care face parte măsura justifică o asemenea diferențiere.
The Commission notes that it is settled case-law of the Court that it is for the Member State to provide such justification [32].
Comisia reține că, în sensul jurisprudenței constante a Curții, statul membru în cauză trebuie să prezinte dovada pentru o astfel de justificare [32].
The Court has further clarified that a distinction must be made between, on the one hand, the objectives attributed to a particular tax scheme which are extrinsic to it and, on the other, the mechanisms inherent in the tax system itself which are necessary to achieve such objectives.
În sensul explicațiilor Curții, se face o distincție între obiectivele urmărite prin intermediul unei anumite reglementări fiscale, care nu sunt incluse în reglementarea respectivă, și mecanismele inerente sistemului fiscal în sine, destinate atingerii acestor obiective.
Only the second mechanisms qualify for a justification by the nature or the general scheme of the tax system of which it is part.
Numai mecanismele menționate la final sunt avute în vedere ca justificare cu referire la natura, respectiv la structura internă a sistemului fiscal din care face parte măsura.