natgillin/translations-raw huggingface dataset:
VAT Circular No 78 of 15 December 1970, point 9.
Circulara privind TVA nr. 78 din 15 decembrie 1970, punctul 9.
See the VAT handbook published by the VAT authorities, p. 1116, point 530.
A se vedea Manualul TVA publicat de administrația TVA, p. 1116, punctul 530.
If a taxable person initially invoices an amount of 100 plus VAT of 21, giving a total of 121, and the person acquiring the goods pays only 100, the possible refund will not cover an amount of 21, but 21 × (21/121) = 3,64.
În cazul în care o persoană impozabilă facturează inițial o sumă de 100 plus TVA de 2, cu alte cuvinte o sumă totală de 121, iar achizitorul nu plătește decât suma de 100, eventuala restituire nu va viza o sumă de 21, ci una de 21 × (21/121) = 3,64.
There are no precise instructions on how to calculate the refund in the case of partial loss on the purchase price.
Nu există instrucțiuni precise privind modalitatea de a se calcula restituirea în cazul pierderii parțiale la preț.
However, there is nothing to stop a refund being applied in cases where the VAT is invoiced subsequently by the taxable person (even several years after the event giving rise to the tax).
Cu toate acestea, nimic nu se opune posibilității de a aplica o astfel de restituire în cazul în care valoarea TVA este facturată ulterior de persoana impozabilă (inclusiv după mai mulți ani de la faptul care a generat taxa).
See income tax comment No 53/88.
A se vedea Com.I.R. nr. 53/88.
See income tax comments Nos 53/97 and 53/97.1.
A se vedea Com.I.R, nr. 53/97 și nr. 53/97.1.
See judgment of the Court of Justice in Case C-241/94 France v Commission [1996] ECR I-4551; judgment of the Court of First Instance in Joined Cases T-127/99 Diputación Foral de Álava, T-128/99 Comunidad Autónoma del País Vasco and Gasteizko Industria Lurra and T-148/99 Daewoo Electronics Manufacturing España [2002] ECR II-1275, paragraphs 151 and 154.
A se vedea în special hotărârea din 26 septembrie 1996, Franța/Comisia, C-241/94, Rec., p. I-4551; hotărârea din 6 martie 2002 în cauzele conexe Diputación Foral de Álava, T-127/99, Comunidad Autónoma del País Vasco et Gasteizko Industria Lurra, T-129/99, și Daewoo Electronics Manufacturing España, T-148/99, Rec., p. II-1275, punctele 151 și 154.
Article 85, VAT Code.
Articolul 85 din CTVA.
In its letter (SG(99) 3364) of 10 May 1999, the Commission indicated that, although the Belgian provisions appear reasonable and proportionate, the Commission had received a number of complaints from which it was apparent, in particular, that if the purchaser transports the goods acquired itself, the authorities require documents that the vendor cannot provide, inter alia, the freight papers.
În scrisoarea respectivă [SG(99) 3364] din 10 mai 1999, Comisia precizează că, deși prevederile din Belgia par rezonabile și proporționate, Comisia a fost sesizată prin mai multe reclamații din care reiese că, în special în cazul în care cumpărătorul transportă el însuși bunul achiziționat, administrația solicită documente pe care vânzătorul nu le poate furniza, în special documente de transport.
In this respect, Belgium refers to Belgian case law according to which taxation must be based on the facts of the case and the principle of sound administration.
În cazul în speță, Belgia invocă jurisprudența națională conform căreia impozitul trebuie să se bazeze atât pe situația de facto, cât și pe principiul bunei administrări.
On the basis of these principles, the tax authorities believe that they must take account of evidence furnished by the authorities of other countries in granting any exemption from VAT for intra-Community supplies.
În baza acestor principii, administrația estimează că trebuie să se țină cont de elementele de probă furnizate de autoritățile altei țări pentru acordarea unei eventuale scutiri de TVA pentru livrările intracomunitare.
In this instance, the Swiss company which purchased the goods had appointed a representative in the United Kingdom, who was registered for VAT and discharged his tax obligations in the United Kingdom.
În cazul în speță, societatea elvețiană care a achiziționat bunurile a agreat numirea unui reprezentant responsabil în Regatul Unit, înregistrat ca plătitor de TVA și îndeplinindu-și obligațiile fiscale în țara respectivă.
Article 2 of the VAT Code stipulates that the supply of goods or services effected for consideration is subject to VAT if it takes place within Belgium. And Article 53(2) of the VAT Code makes it compulsory to issue an invoice for the supply of any goods or services, irrespective of whether or not it is actually taxed in Belgium.
Articolul 2 din CTVA prevede că livrările de bunuri și prestările de servicii efectuate cu titlu oneros se supun taxei dacă au avut loc în Belgia, însă articolul 53 punctul 2 din CTVA impune emiterea unei facturi pentru toate livrările sau prestările de servicii, indiferent dacă sunt sau nu impozitate efectiv în Belgia.
Article 70(2) of the VAT Code would thus apply when invoices which are required to be issued under Articles 53, 53 octies and 54 of the Code, have not been drawn up or have not been drawn up correctly.
Articolul 70 alineatul (2) din CTVA se aplică, de altfel, atunci când facturile a căror emitere este prevăzută la articolele 53, 53 octies și 54 din CTVA nu au fost întocmite sau nu au fost întocmite corect.
See VAT comment No 70/60 to 70/62.
A se vedea comentariile referitoare la TVA nr. 70/60-70/62.
See press release of 9 July 2004, IP/04/882.
A se vedea comunicatul de presă din 9 iulie 2004, IP/04/882.
See paragraph 55 of the opening decision.
A se vedea considerentul 55 din decizia de inițiere.
See the Opinion of the Advocate-General in Case C-353/95 Schmid [1997] ECR I-7007, paragraph 30.
A se vedea concluziile avocatului general în cauza C-353/95 P, Rec., 1997, p. I-7007, punctul 30.
Umicore mentions statistical data from the Special Tax Inspectorate according to which 22 % of the additional VAT charged for increases in turnover in the period 2000-02 was determined pursuant to an agreement concluded with the taxable person.
Umicore citează statisticile ISI conform cărora 22 % din surplusul de TVA datorat unei majorări a cifrei de afaceri în perioada 2000-2002 a fost stabilit ca urmare a unui acord cu persoana obligată la plată.
In its judgment of 10 January 1991, in case FJ.F 91/204, the Namur General Court stated that ‘tax authorities and the taxpayer may validly compromise on the VAT taxable base.
Trib. Namur, 10.01.91, FJ.F, 91/204: „Administrația fiscală și contribuabilul pot să convină o înțelegere valabilă referitoare la baza impozabilă în materie de TVA.
Under the applicable legal and regulatory provisions, by accepting the transaction concerning the taxable base, the taxpayer also requests the benefit of a reduction in fines.
Dispozițiile legale și de reglementare aplicabile prevăd că, prin exprimarea acordului său în favoarea tranzacției referitoare la baza impozabilă, contribuabilul solicită, de asemenea, avantajul reducerii amenzilor.
The operation thus corresponds, by its very nature, to the definition of a transaction whose main feature is the existence of mutual concessions between the parties.
Astfel, operațiunea răspunde, prin natura sa, definiției privind tranzacția, a cărei caracteristică esențială este existența unor concesii pe care și le acordă părțile.
In the case in question, the concession made by the taxpayer is the acceptance of the taxable base resulting from the adjustment notice following the check.
Concesia acordată de contribuabil constă, în speță, în acordul exprimat pentru baza impozabilă rezultată din deciziile de rectificare în urma efectuării controlului.
The concession made by the tax authorities is the reduction in the legal fines linked to the agreement on the taxable base.’
Concesia acordată de administrația fiscală se referă la reducerea amenzilor legale privind acordul referitor la stabilirea bazei impozabile”.
Under Belgian law, an employer that does not pay the contributions in time is subject, among other things, to surcharges and criminal penalties.
În temeiul dreptului belgian, angajatorul care nu plătește cotizațiile la timp este pasibil, printre altele, de majorări și sancțiuni penale.
It is recognised, however, that the NOSS may grant grace periods.
Cu toate acestea, este permis ca ONSS să poată acorda termene de grație.
Considering that the payment facilities enabled the insolvent company to survive in an artificial manner, the Brussels Commercial Court made a referral for a preliminary ruling to the Court with a view to establishing whether such payment facilities could constitute State aid.
Considerând că facilitățile de plată au permis întreprinderii insolvabile să supraviețuiască în mod artificial, Tribunalul comercial din Bruxelles a adresat o întrebare preliminară Curții în vederea determinării măsurii în care aceste facilități de plată ar putea constitui ajutoare de stat.
National Office for Social Security in Belgium.
Oficiul național de securitate socială din Belgia.
Judgment in Case T-127/99 Diputación Foral de Álava and Others v Commission of the European Communities [2002] ECR II-1275, paragraphs 164-166.
Hotărârea din 6 martie 2002, Diputación Forai de Álava e.a., T-127/99, Rec., p. II-1275, punctele 164-166.
In this respect, Umicore refers to paragraph 26 of the Commission notice on the application of the State aid rules to measures relating to direct business taxation (OJ C 384, 10.12.1998, p. 3), according to which the purpose of a tax system is ‘to collect revenue to finance State expenditure’.
În această privință, Umicore face referire la punctul 26 din Comunicarea Comisiei privind aplicarea normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor referitoare la impozitarea directă a activităților economice – JO C 384, 10.12.1998, p. 3 – conform căruia scopul unui sistem fiscal este „de a colecta venit pentru finanțarea cheltuielilor de stat”.
See, for instance, judgment of the Court of Justice in Case C-387/92 Banco de Crédito Industrial, now Banco Exterior de España SA v Ayuntamiento de Valencia [1994] ECR I-877, paragraph 13; judgment in Case C-143/99 Adria Wien Pipeline GmbH and Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke GmbH v Finanzlandesdirektion für Kärnten [2001] ECR I-8365, paragraph 38; judgment in Case C-53/00 Ferring SA v Agence centrale des organismes de sécurité sociale (ACOSS) [2001] ECR I-9067, paragraph 15; judgment in Case C-172/03 Wolfgang Heiser v Finanzamt Innsbruck [2005] ECR I-1627, paragraph 36; judgment in Joined Cases C-182/03 and C-217/03 Kingdom of Belgium and Forum 187 ASBL v Commission of the European Communities [2003] ECR I-6887, paragraph 86.
A se vedea, în special, hotărârile din 15 martie 1994, Banco Exterior de España, C-387/92, Rec., p. I-877, punctul 13; din 8 noiembrie 2001, Adria Wien Pipeline GmbH, C-143/99, Rec., p. I-8365, punctul 38; din 22 noiembrie 2001, Ferring, C-53/00, Rec., p. I-9067, punctul 15; din 3 martie 2005, Heiser, C-172/03, Rec., p. I-1627, punctul 36; din 22 iunie 2006, Forum 187 ASBL, cauzele conexe C-182/03 și C-217/03, Rec., p. I-6887, punctul 86.
See paragraph 9 of the 1998 notice cited in footnote 46.
A se vedea punctul 9 din Comunicarea din 1998 menționată la nota de subsol nr. 46.
‘Company B’ is actually a reference to two separate Italian companies.
„B” se referă, de fapt, la două societăți italiene diferite.
See Section II.2.
A se vedea secțiunea II.2.
Cassation, judgments of 12.9.2009, cited above.
Casație, hotărârile din 12.9.2009, citate anterior.
The Court confirmed that a fine of 200 % was disproportionate given the circumstances and that the Court of Appeal had quite rightly reduced it to 50 %.
Curtea a confirmat că o amendă de 200 % era disproporționată, având în vedere circumstanțele cazului și că pe bună dreptate Curtea de Apel a redus valoarea amenzii la 50 %.
‘Company B’ actually refers to two companies established in Switzerland.
B se referă, de fapt, la două societăți cu sediul în Elveția.
‘C’ in fact refers to the same companies as ‘B’ in the third example described in the next recital.
„C” se referă, de fapt, la aceleași societăți ca „B” în al treilea caz descris la considerentul următor.
In the cases to which Article 70(1) applies, the 10 % rate is the minimum applied by the tax authorities.
În cazurile aplicării articolului 70 alineatul (1), procentul de 10 % ar constitui valoarea minimă aplicată de autoritățile fiscale.
Company C in fact refers to the same Swiss companies as were involved in the second example.
C se raportează, în realitate, la aceleași societăți elvețiene implicate în al doilea caz.
On the pro forma invoices drawn up by Umicore, company C is given as the ‘owner’ in the description of the goods.
Pe facturile pro forma întocmite de Umicore se menționează la descrierea mărfurilor denumirea societății C în calitate de „proprietar”.
The waybills were initially addressed to Swiss company C and generally state that the goods were being transported to Italy on behalf of Swiss company C.
În ceea ce privește documentele de transport, acestea sunt adresate inițial societății elvețiene C și menționează, în general, că destinația mărfurilor este Italia, iar transportul este efectuat în numele societății elvețiene C.
21 % of the amounts invoiced: (29595944 + 34744972 + 32355113 + 73803950 + 130531237) × 21 % = BEF 63216555.
21 % din sumele facturate: (29595944 + 34744972 + 32355113 + 73803950 + 130531237) × 21 % = 63216555 BEF.
Rate of corporate tax applicable when the agreement was concluded.
Procentul impozitului pe profit aplicabil la data încheierii acordului.
See Article 218 CIR92 in conjunction with Articles 157 to 168 CIR92.
A se vedea articolul 218 din CIR92 în legătură cu articolele 157-168 din CIR92.
Rate applied by the Belgian tax authorities to calculate interest on late payments.
Procent aplicat de administrația fiscală belgiană pentru calculul dobânzilor de întârziere.
Date set down in the adjustment notice in accordance with the tax authorities’ usual practice.
Data stabilită în decizia de rectificare în baza practicii curente a administrației fiscale.
(3 × 12 months) + 11 months = 47 months × 0,8 % = 37,6 %.
(3 × 12 luni) + 11 luni = 47 luni × 0,8 % = 37,6 %.
The Commission’s decision to initiate the procedure was published in the Official Journal of the European Union [3] on 7 September 2004.
Decizia Comisiei de inițiere a procedurii a fost publicată la data de 7 septembrie 2004 în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene [3].
The Commission called on interested parties to submit their comments on the aid in question.
Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la ajutorul în cauză.
By e-mail dated 21 January 2009 the Commission asked the Belgian authorities to keep it informed of the action taken in response to its letter dated 17 October 2008.
Prin e-mailul din 21 ianuarie 2009, Comisia a solicitat autorităților belgiene să o informeze periodic cu privire la cursul dat scrisorii sale din 17 octombrie 2008.
By letter dated 29 January 2009 the Belgian authorities replied that the Special Tax Directorate was taking steps to answer the Commission’s questions.
Acestea din urmă au răspuns, prin scrisoarea din 29 ianuarie 2009, că ISI a inițiat demersurile necesare pentru formularea unui răspuns la întrebările adresate de Comisie.
As part of investigations by tax authorities in several Member States into transactions involving precious metals, the Brussels Regional Directorate of the Special Tax Inspectorate carried out checks on Umicore SA covering the period 1995 to 1999.
În cadrul unor anchete desfășurate de autoritățile fiscale din mai multe state membre în ceea ce privește tranzacțiile având ca obiect metalele prețioase, Direcția Regională Bruxelles din cadrul ISI a procedat la verificarea activității UMICORE SA din perioada 1995-1999.
Following these checks the Special Tax Inspectorate addressed to Umicore, on 30 November 1998 and 30 April 1999 respectively, two adjustment notices concerning the irregular application of VAT exemptions to sales of silver granules to undertakings established in Italy, Switzerland and Spain.
După încheierea acestor verificări, ISI a notificat Umicore la 30 noiembrie 1998 și, respectiv, la 30 aprilie 1999, cu privire la două decizii de rectificare, constatând aplicarea nereglementară a scutirilor de TVA la vânzările de argint sub formă de granule către societăți cu sediul în Italia, Elveția și Spania.
In a judgment of 24 February 1999 [16] the Belgian Court of Arbitration [17] decided that a judge must be able to verify whether ‘a decision of a punitive nature is justified by fact and by law and respects all legislative provisions and general principles incumbent on the authorities, including the principle of proportionality.’
Prin Hotărârea din 24 februarie 1999 [16], Curtea de Arbitraj din Belgia [17] stabilea faptul că judecătorul trebuie să aibă posibilitatea de a verifica dacă „decizia cu caracter represiv este justificată de fapt și de drept și dacă aceasta respectă totalitatea prevederilor legislative și a principiilor generale impuse administrației, printre care principiul proporționalității”.
In the same judgment, the Court of Arbitration also found that administrative fines in the field of VAT are punitive in nature.
Cu această ocazie, Curtea de Arbitraj a estimat, de asemenea, că amenzile administrative în materie de TVA prezentau un caracter represiv.
On 21 December 2000 the Special Tax Inspectorate accepted a proposal for an agreement submitted by Umicore regarding its VAT liabilities for the years 1995 to 1998.
La 21 decembrie 2000, ISI a acceptat o propunere de acord prezentată de Umicore în legătură cu situația sa în materie de TVA în perioada 1995-1998.
In the proposed agreement it was indicated that Umicore disputed the validity of the adjustments claimed by the Special Tax Inspectorate but accepted the settlement put forward in the interests of conciliation.
În propunerea de acord se precizează că Umicore contestă temeiul rectificărilor cerute de ISI, dar acceptă, în schimb, acordul propus în vederea unei concilieri.
Given the fact that Umicore wished to bring this deduction forward, so to speak, in order to put an end to its dispute with the Special Tax Inspectorate before the end of the 2000 financial year, the authorities reportedly accepted to included the effect of bringing the deduction forward in the settlement of 21 December 2000.
Ținând cont de faptul că societatea Umicore urmărea în oarecare măsură anticiparea acestei deduceri în vederea încheierii definitive a contenciosului cu ISI înainte de încheierea exercițiului contabil 2000, administrația ar fi acceptat luarea în calcul a acestei anticipări în cadrul tranzacției din 21 decembrie 2000.
Belgium further emphasises that accepting this request fell entirely within the Ministry’s powers to reduce or waive fines.
Belgia precizează în continuare că luarea în calcul a acestei cereri este parte integrantă a competenței ministeriale de reducere sau de anulare a amenzilor.
A 10 % rate can be regarded as acceptable with reference to the 10 % rate provided for in table G of the annex to Royal Decree No 41 for infringements covered by Article 70(1) of the VAT Code and with reference to the 10 % fine referred to in the adjustment notice of 30 November 1998.
Pe de o parte, procentul de 10 % poate fi considerat ca fiind acceptabil în raport cu procentajul de 10 % prevăzut în tabelul G din anexa la DG nr. 41 pentru infracțiunile vizate la articolul 70 alineatul (1) din CTVA, precum și în raport cu amenda de 10 % menționată în decizia de rectificare din 30 noiembrie 1998.
In addition, the 50 % rate could be regarded as the maximum rate applicable in line with the principle of proportionality and the context of a settlement agreement.
Pe de altă parte, procentul de 50 % ar putea fi considerat drept procent maxim aplicabil, ținând seama de principiul proporționalității și de contextul unui acord tranzacțional.
Case C-256/97 DM Transport [1999] ECR I-3913.
Hotărârea din 29 iunie 1999, DM Transport, C-256/97, Rec., p. I-3913.
DM Transport was liable to pay BEF 18,1 million to the Belgian National Office for Social Security (NOSS) as amounts withheld from salaries and as employer’s contributions.
DM Transport datora 18,1 milioane BEF Oficiului național de securitate socială din Belgia („ONSS”) reprezentând rețineri salariale și redevențe patronale.
They are generally possible only when both parties make concessions [12] (not on the amount of the tax that may arise from the established facts, but on points of fact, the setting of fines, etc.).
În general, acestea sunt luate în considerare numai atunci când se fac concesii (nu în ceea ce privește cuantumul taxei ce poate rezulta din faptele stabilite, ci cu privire la chestiuni de fapt, impunerea de amenzi etc.) de către ambele părți [12].
By letter dated 9 August 2002 the Commission requested further information to complete its assessment of the measure. This information was communicated by the Belgian Government by letter dated 18 September 2002.
Prin scrisoarea din 9 august 2002, Comisia a solicitat informații mai detaliate pentru a finaliza evaluarea măsurii, acestea fiind transmise de guvernul belgian prin scrisoarea din 18 septembrie 2002.
When they were obtained, however, it was up to the authorities to assess, on the basis of all the information at its disposal, whether they could refuse the exemption and whether they would have a reasonable chance of success in defending such a decision before the courts. Belgium adds that, on the basis of a risk analysis similar to that of any private creditor, the Special Tax Inspectorate preferred an immediate, tangible and undisputed result rather than engaging in long and costly litigation the outcome of which was less than certain.
În schimb, atunci când au fost obținute, administrației îi revenea responsabilitatea de a evalua, pe baza tuturor informațiilor de care dispunea, dacă putea refuza scutirea și dacă era în măsură să justifice cu succes acest refuz în fața instanțelor judecătorești.. Belgia adaugă că, pe baza unei evaluări a riscului similare celei ale oricărui creditor privat, ISI ar fi preferat un rezultat imediat, real și de necontestat în locul unui litigiu de durată și costisitor cu un rezultat mai mult decât incert.
Belgium disputes ever having granted aid to Umicore. It also emphasises that the settlement under consideration did not bear any special feature or advantage for Umicore and it did not strengthen the position of the company in relation to competitors in trade between Member States in any way.
Belgia contestă acordarea vreunui ajutor către Umicore, subliniind, de asemenea, că tranzacția analizată nu prezenta nicio specificitate sau avantaj pentru Umicore și nu a întărit în niciun fel poziția societății în raport cu alte societăți concurente în cadrul schimburilor dintre statele membre.
Umicore’s arguments are similar to those made by Belgium in respect of the legality and validity of VAT agreements concluded between the authorities and taxable persons. The interested party recalls that such agreements may apply only to factual questions such as the proof of transport for intra-Community supplies (and the resulting tax base).
Umicore avansează argumente similare celor invocate de Belgia în ceea ce privește legalitatea și valabilitatea acordurilor încheiate între administrație și persoanele impozabile în domeniul TVA, societatea interesată amintind că aceste acorduri pot face referire numai la chestiuni factuale precum dovada transportului în materie de livrări intracomunitare (și baza impozabilă care rezultă de aici).
amending Annex II to Decision 93/52/EEC as regards the recognition of certain regions in Italy as officially free of brucellosis (B. melitensis) and amending the Annexes to Decision 2003/467/EC as regards the declaration that certain regions of Italy, Poland and the United Kingdom are officially free of bovine tuberculosis, bovine brucellosis and enzootic bovine leukosis
de modificare a anexei II la Decizia 93/52/CEE privind recunoașterea anumitor regiuni din Italia ca oficial indemne de bruceloză (B. melitensis) și de modificare a anexelor la Decizia 2003/467/CE privind declararea anumitor regiuni din Italia, Polonia și Regatul Unit ca oficial indemne de tuberculoză, bruceloză și leucoză enzootică bovină