natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This theory has the advantage of making it easier to demonstrate the existence of a legal attribute or legal effect not expressly and explicitly affirmed by any legislation.
Această teorie prezintă avantajul de a facilita demonstrarea existenței unui atribut juridic sau a unui efect de drept atunci când acesta nu este prevăzut în mod expres și explicit în legislație.
Distinction drawn on the basis of the arguments in the thesis of S. Carpi-Petit, Les successions en droit administratif, PUR, 2006.
Distincție realizată pornind de la îmbunătățirile aduse tezei lui S. Carpi-Petit, Succesiunea în dreptul administrativ, PUR, 2006.
To the Commission’s knowledge, there are no instances of legal texts envisaging the extinction of the debts.
Conform informațiilor Comisiei, nu există niciun exemplu de text legislativ care să constate dispariția datoriilor.
According to Cornu’s Vocabulaire juridique, by ‘assets’ ( patrimoine) is meant a ‘collection of the property and obligations of one and the same person (that is to say of his duties and charges assessable in monetary terms)’.
Potrivit Vocabularului juridic al lui Cornu, patrimoniul reprezintă „totalitatea bunurilor și obligațiilor unei persoane (adică a drepturilor și obligațiilor sale evaluate în bani)”.
The Commission expert in the postal case refers to the only known example of a publicly owned establishment which reached the end of its life: the winding up of the Université thématique d’Agen (Decree of 15 July 2002, Journal Officielle de la République Française, 23 July 2002).
Expertul Comisiei în cauza serviciilor poștale face trimitere la singurul exemplu cunoscut de dispariție a unei instituții publice al cărei mandat a expirat: lichidarea universității tematice din Agen (decretul din 15 iulie 2002, JORF 23 iulie 2002).
Article 1 of this Decree provides that the liquidator is responsible for ‘proposing to the Minister for Higher Education that the assets, claims, debts and balance of the liquidation account remaining at the end of the winding-up period be distributed between Bordeaux I and Bordeaux IV universities’.
Articolul 1 din decretul menționat anterior prevede că lichidatorul are competența „de a propune ministrului responsabil cu învățământul superior împărțirea între universitățile Bordeaux I și Bordeaux IV a patrimoniului, a creanțelor, a datoriilor și a soldului contului de lichidare existent la expirarea perioadei de lichidare”.
It is thus expressly provided that the debts of the publicly owned establishment which has been wound up are to be transferred to other legal persons governed by public law.
Prin urmare, se prevede în mod explicit ca datoriile instituției publice dizolvate să fie transferate altor persoane juridice de drept public.
See recitals 25 (third indent) and 45, and footnote 20.
A se vedea considerentele 25 (a treia liniuță) și 45, precum și nota de subsol nr. 20.
General Court, Joined Cases T-204/97 and T-270/97 EPAC v Commission [2000] ECR II-2267, paragraphs 80 and 81.
Hotărârea Tribunalului, Cauzele conexe T-204/97 și T-270/97, EPAC/Comisia, Rec. 2000 p. II-2267, punctele 80 și 81.
Section 7.1 of decision C 51/2005.
Secțiunea 7.1 din decizia C 51/2005.
Articles 3-1, c) of the industrial research agreement between IFP and Axens and the industrial research agreement between IFP and Prosernat, and Article III.2 of the agreement between IFP and Beicip-Franlab.
Articolele 3-1 litera c) din convenția de cercetare industrială între instituția publică IFP și Axens și din convenția de cercetare industrială între instituția publică IFP și Prosernat, articolul III.2 din convenția între instituția publică IFP și Beicip-Franlab.
It may be worth recalling that Article 2 of the Law of 25 January 1985, which has become Article L. 620-2 of the Commercial Code, provides that: ‘Administration and winding-up procedures shall apply to traders, persons registered with the craftsmen’s register, farmers and legal persons governed by private law’ (emphasis added).
Trebuie amintit că articolul 2 din Legea din 25 ianuarie 1985, devenit articolul L. 620-2 din Codul comercial prevede că: „Procedurile judiciare de redresare și lichidare se aplică oricărui comerciant, oricărei persoane înregistrate în nomenclatorul de meserii, oricărui agricultor și oricărei persoane juridice de drept privat.” (Subliniere adăugată).
Cf. Article L. 640-1, subparagraph 1 of the Commercial Code.
A se vedea articolul L. 640-1 paragraful (1) din Codul comercial.
The simplified procedure introduced by the Law of 26 July 2005 would not be applicable to the subsidiaries Axens, Beicip-Franlab and Prosernat.
Procedura simplificată instituită prin Legea din 26 iulie 2005 nu s-ar aplica filialelor Axens, Beicip-Franlab și Prosernat.
As specified in Article L. 641-2 of the Commercial Code, this simplified procedure is applicable if the debtor’s assets include no immovable property, if the enterprise has employed no more than five employees during the six months prior to the commencement of the proceedings and if its turnover excluding tax is no more than EUR 750000. In the case of compulsory winding up, these subsidiaries would therefore be subject to the ordinary-law procedure, which is summarised in recitals 143 and 144.
De fapt, după cum se specifică la articolul L.641-2 din Codul comercial, această procedură simplificată se aplică în cazul în care activele debitorului nu includ bunuri imobiliare, întreprinderea nu a deținut mai mult de cinci angajați în cursul celor șase luni anterioare inițierii procedurii, iar cifra de afaceri excluzând impozitele pentru întreprinderi este mai mică sau egală cu 750000 EUR. În caz de lichidare judiciară, aceste filiale ar fi, prin urmare, supuse procedurii de „drept comun”, rezumată la considerentele 143 și 144.
Cf. Article L. 640-4 of the Commercial Code.
A se vedea articolul L. 640-4 din Codul comercial.
Cf. Article L. 640-1 of the Commercial Code.
A se vedea articolul L. 640-1 din Codul comercial.
Cf. Article L. 641-1, second subparagraph, of the Commercial Code.
A se vedea articolul L. 641-1 paragraful (2) din Codul comercial.
Cf. Article L. 641-4, first subparagraph, of the Commercial Code.
A se vedea articolul L. 641-4 paragraful (1) din Codul comercial.
The second subparagraph of the same Article specifies that unsecured claims (i.e. those not covered by any particular guarantee) are not verified in principle if it is clear that the proceeds of the asset sales will be totally absorbed by legal fees and preferential claims.
Al doilea paragraf al aceluiași articol afirmă că creanțele subordonate (adică cele care nu beneficiază de nicio garanție specială) nu fac, în principiu, obiectul verificării dacă reiese că activele vor fi absorbite integral de taxele judiciare și de creanțele privilegiate.
All creditors of the IFP subsidiary concerned whose claims predated the decision to open the proceedings have to send a statement of their claims to the representative of the creditors within a period of two months of the publication of the decision ordering the winding up in the Official Bulletin of Civil and Commercial Announcements (BODACC).
De la publicarea deciziei de lichidare, toți creditorii filialei instituției publice IFP implicate, a cărei creanță s-a născut anterior deciziei de inițiere, ar trebui să adreseze reprezentantului creditorilor o situație a creanțelor lor în termen de două luni de la publicarea deciziei de inițiere în Bulletin Officiel des Annonces Civiles et Commerciales (Buletinul Oficial al Anunțurilor Civile și Comerciale) (BODACC).
Cf. Articles L. 643-9 and following of the Commercial Code.
A se vedea articolele L.643-9 și următoarele din Codul comercial.
There are a few exceptions to the principle that proceedings against the debtor may not be resumed, in particular in the case of 1) personal bankruptcy of the debtor (faillite personnelle); 2) the debtor being found guilty of fraudulent or negligent bankruptcy (banqueroute); 3) previous compulsory winding up proceedings closed for lack of assets, less than five years before the opening of the current proceedings; 4) fraud in dealings with one or more creditors (the court then authorises the resumption of individual proceedings by any creditor against the debtor).
Există o serie de excepții de la principiul necontinuării urmăririi împotriva debitorului, în special în caz de 1) faliment personal al debitorului; 2) condamnare a debitorului la faliment; 3) procedură anterioară de lichidare judiciară (închisă pe motiv de insuficiență a activelor), cu mai puțin de cinci ani înainte de inițierea procedurii în cauză; 4) fraudă în ceea ce privește unul sau mai mulți creditori (instanța autorizează reluarea acțiunilor individuale ale oricărui creditor împotriva debitorului).
Finally, proceedings may be resumed after closure on the grounds of insufficiency of assets if it appears that assets were not realised or that actions in the interests of the creditors were not taken during the proceedings.
În cele din urmă, procedura, după încheierea pe motiv de insuficiență a activelor, poate fi reinițiată dacă reiese că activele nu au fost realizate sau dacă acțiunile în interesul creditorilor nu au fost angajate în cursul procedurii.
According to Mestre (Lamy Sociétés Commerciales, 2003, No 1914), a letter of intent is defined as ‘a document sent by a parent company to its subsidiary’s creditor bank in which the parent company, in any of a number of ways, provides the bank with assurances regarding commitments given to the bank by the subsidiary’.
Potrivit lui Mestre (Lamy Sociétés Commerciales, 2003, nr. 1914), scrisoarea de intenție este definită ca fiind „documentul adresat de o societate-mamă băncii creditoare a filialei sale, prin care societatea-mamă garantează, în termeni variabili, destinatarului angajamentele asumate de filială pe seama sa”.
According to Cozian, Viandier, and Deboissy, Droit des Sociétés, Litec, 16th edition, No 1992 et seq.), ‘by signing the letter of intent, the parent company promises the creditor to ensure that the subsidiary is in a position to meet its commitments’.16with assurances regarding commitments given to the bank by the subsidiary’.
Potrivit lui Cozian, Viandier și Deboissy [Droit des Sociétés (Dreptul societar), Litec ediția a 16-a, nr. 1992 și urm.), „prin semnarea scrisorii de intenție, societatea-mamă se angajează în fața creditorului să asigure că filiala este în măsură să își onoreze angajamentele”.
According to the information sent by the French authorities, the commitments of IFP’s private-law subsidiaries are not explicitly g uaranteed by the publicly owned establishment IFP.
Potrivit informațiilor transmise de autoritățile franceze, angajamentele filialelor de drept privat ale grupului IFP nu sunt garantate în mod explicit de instituția publică IFP.
Grimonprez, ‘Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales’, Revue des sociétés, 2009, p. 715, point 8.
Grimonprez, 2009, „Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales” (Pentru răspunderea societăților-mamă pentru filialele lor) , Revue des Sociétés (Revista societăților), p. 715, punctul 8.
This is the general provision according to which a person must repair any damage caused through that person’s fault to another.
Acest articol prevede: „Orice faptă a unui individ, care aduce prejudicii altei persoane, îl obligă pe cel în culpă la reparație.”
Cf. Article L. 651-2 of the Commercial Code.
A se vedea articolul L. 651-2 din Codul comercial.
Court of Conflicts of Jurisdiction, Commissaire de la République du Loiret v TGI d’Orléans, 2 July 1984, Recueil, p. 449; AJDA 1984.562, concl.
TC, 2 iulie 1984, Commissaire de la République du Loiret/TGI d'Orléans, Culegere, p. 449; AJDA (Actualité juridique du droit administratif – Actualitatea juridică – Drept administrativ) 1984.562, concl.
Court of Conflicts of Jurisdiction, 8 February 1873, Rec. 1er supplt 61, concl.
TC, 8 februarie 1873, Culegere, rec. 1, suplimentul 61, concl.
David; GAJA, 15th edition, No 1.15isdiction, 8 February 1873, Rec. 1er supplt 61, concl.
David; GAJA, ediția a 15-a., nr. 1.
Court of Conflicts of Jurisdiction, SEM Olympique d’Alès en Cévennes, 20 November 2006, Rec., concl.
TC, 20 noiembrie 2006, SEM Olympique d'Alès en Cévennes, Culegere, concl.
The object of SEM Olympique d’Alès en Cévennes was in particular to organise sports events for which an admission fee would be charged, the recruitment and training of players, and the promotion, by any appropriate means, of the town’s professional team.
Obiectul SEM Olympique Alès Cévennes îl reprezenta în special organizarea de evenimente sportive cu plată, recrutarea și formarea de jucători și promovarea, prin orice mijloace, a echipei profesioniste din oraș.
The financing of SEM Olympique d’Alès en Cévennes was ensured largely from the proceeds of spectators’ entry tickets, advertising, sponsoring and subsidies from the National Football League and the French Football Federation.
Finanțarea SEM Olympique d'Alès en Cévennes era asigurată din veniturile din exploatare obținute în mare parte din taxele de intrare pentru spectatori, din publicitate, din „sponsorizări” și din subvențiile acordate de Liga Națională de Fotbal, precum și de Federația franceză de fotbal.
In the case of Axens, marketing of catalysts and technologies for the refining and petrochemicals industries; in the case of Beicip-Franlab, publication and distribution of specialised software and consultancy and advisory services; and in the case of Prosernat, marketing of gas treatment and sulphur recovery plants and related services.
Comercializarea catalizatorilor și tehnologiilor pentru industriile de rafinare și petrochimice pentru Axens; editarea și difuzarea de programe informative specializate și realizarea de studii și consiliere pentru Beicip-Franlab; comercializarea de echipamente destinate tratării gazelor naturale și recuperării sulfului și servicii conexe pentru Prosernat.
As a trade body, IFP did not have the character of a publicly owned establishment, but of a legal person governed by private law (Council of State, 5/3 SSR, 7 December 1984, 16900 22572, published in Recueil Lebon).
Ca instituție profesională, instituția publică IFP nu prezenta caracterul unei instituții publice, ci al unei persoane juridice de drept privat (CE, 5/3 SSR, 7 decembrie 1984, 16900 22572, publicat în culegerea Lebon).
This interpretation was confirmed by an opinion delivered by the Finance Section of the Council of State in 1997, following a referral by the Minister for the Economy, Finance and Industry (Finance Section – Opinion No 360 991 of 26 August 1997).
Această interpretare a fost confirmată cu ocazia unui aviz emis de Secția Finanțe a Consiliului de Stat în 1997, ca urmare a unei sesizări a ministrului economiei, finanțelor și industriei (Secția Finanțe – Avizul nr. 360 991 din 26 august 1997).
Cf. Article L. 621-2, second subparagraph, of the Commercial Code: ‘At the request of the administrator (court-registered or otherwise) or the public prosecution service, or by the court’s own motion, proceedings that have commenced may be extended to one or more other persons where their assets are inseparable from those of the debtor or where the legal person is fictitious. The court that has commenced the initial proceedings shall remain competent for this purpose’ (emphasis added).
A se vedea articolul L. 621-2 alineatul 2 din Codul comercial: „La solicitarea administratorului, mandatarului judiciar, ministerului public sau din oficiu, procedura inițiată poate fi extinsă la una sau mai multe alte persoane în caz de confuziune a patrimoniului lor cu cel al debitorului sau de natură fictivă a persoanei juridice. În acest scop, competența revine tot instanței care a deschis procedura inițială.” (Subliniere adăugată).
See in particular recital 158.
A se vedea în special considerentul 158.
Court of Cassation, Commercial Division, Metaleurop, 19 April 2005, No 05-10094, D. 2005.
Curtea de Casație, Secția comercială, 19 aprilie 2005, nr. 05-10094 (Metaleurop), D. 2005.
1225, comments A. Lienhard and summary 2013, comments F.-X.
1225, obs. A. Lienhard și sinteză. 2013, obs. F.-X.
721, note B. Rolland and chron.
721, notă B. Rolland și cronol.
See footnote 117.
A se vedea nota de subsol nr. 117.
Roussel Galle, note cited above; P. Delmotte, ‘Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation’, RJDA 2006-6.
Roussel Galle, notă prec.; P. Delmotte, Criteriile confuziunii de patrimonii în jurisprudența Curții de Casație, RJDA (Revue de Jurisprudence de Droit des Affaires – Revista de jurisprudență în dreptul afacerilor) 2006-6.
Cf. recital 132 of Decision C 51/2005.
A se vedea considerentul 132 din decizia C 51/2005 menționată anterior.
And hence the fact, mentioned by UOP in its comments, that the staff of Axens and IFP sometimes visit their customers together.
Prin urmare, a fortiori, faptul menționat de societatea UOP Limited în observațiile sale, că angajații Axens și ai instituției publice IFP efectuează uneori vizite împreună la clienții lor.
Com. 13 October 1998, Bull. Joly 1999.
Com. 13 octombrie 1998, Buletinul Joly 1999.
58, note P. Seerlooten.
58, notă P. Seerlooten.
Therefore, according to the authors of the parliamentary report cited in recital 165, a company established for the purpose of settling the debts of another company which is the subject of collective proceedings, whose activity it has continued in the same premises, with the same managers, the same clientele and the same franchise contract, constitutes under the case-law a fictitious company, which justifies the extension of the compulsory administration procedure.
Astfel, autorii raportului parlamentar citat la considerentul 165, o societate creată cu scopul de a reglementa pasivul unei alte societăți care face obiectul unei proceduri colective, a cărei activitate o continuă în același spațiu, cu aceeași administratori, aceiași clienți și același contract de franciză, constituie, în perspectiva jurisprudenței, o societate fictivă, justificând extinderea procedurii de redresare.
In particular from the following Internet sites: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr; http://www.axens.net/; http://www.beicip.com/index.php/eng; http://www.prosernat.com/en/, consulted on 28 June 2011.
În special pe următoarele site-uri: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr; http://www.axens.net/; http://www.beicip.com/index.php/eng; http://www.prosernat.com/en/ la data de 28 iunie 2011.
Address: 1 & 4, avenue de Bois-Préau, 92852 Rueil-Malmaison Cedex – France.
Adresa: 1 & 4, avenue de Bois-Préau, 92852 Rueil-Malmaison Cedex – France.
Address: Rond-point de l’échangeur de Solaize, BP 3, 69360 Solaize – France.
Adresa: Rond-point de l'échangeur de Solaize, BP 3, 69360 Solaize – France.
Address: Hélioparc Pau-Pyrénées, 2, avenue du Président Pierre Angot, 64000 Pau – France.
Adresa: Hélioparc Pau-Pyrénées, 2, avenue du Président Pierre Angot, 64000 Pau – France.
Address: 89, boulevard Franklin Roosevelt – BP 50802, 92508 Rueil-Malmaison Cedex – France.
Adresa: 89, boulevard Franklin Roosevelt – BP 50802, 92508 Rueil-Malmaison Cedex – France.
Address: 232, Avenue Napoléon Bonaparte – P.O. Box 213, 92502 Rueil-Malmaison – France.
Adresa: 232, Avenue Napoléon Bonaparte – P.O. BOX 213, 92502 Rueil-Malmaison – France.
Address: 100 -101, Terrasse Boieldieu, 92800 Puteaux – France.
Adresa: 100 -101, Terrasse Boieldieu, 92800 Puteaux – France.
Information consulted on 28 June 2011 on the following Internet site: http://www.prosernat.com/en/contactus/zoom_image_img20080715219.php.
Informații disponibile la 28 iunie 2011 pe site-ul următor: http://www.prosernat.com/en/contactus/zoom_image_img20080715219.php.
Court of Cassation, Commercial Division, 18 December 2007, No 06-14093.
Curtea de Casație, Secția comercială, 18 decembrie 2007, nr. 06-14093.
Delebecque, ‘Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe’, Rev. proc. coll.
Delebecque, „Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe” (Grupurile de societăți și procedurile colective: confuziunea de patrimonii și responsabilitățile membrilor grupului ), Rev. proc. coll.
1998/2, p. 129, see in particular No 14.
1998/2, p. 129, spec. nr. 14.
Parliamentary report cited above, p. 63.
Raportul parlamentar menționat anterior, p. 63.
Grimonprez, ‘Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales’, cited above, point 10.
Grimonprez, „Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales” (Pentru răspunderea societăților-mamă pentru filialele lor ), menționat anterior, punctul 10.
Ibid., point 11.
Ibidem, punctul 11.
Schmidt, ‘La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés’, Rev. sociétés 1981, p. 725.
Schmidt, Răspunderea civilă în relațiile grupurilor de societăți, Rev. sociétés (Revista societăților) 1981, p. 725.
Liability in relation to third parties can in theory be incurred on the basis of Articles L. 223-22 and L. 225-251 of the Commercial Code.
Răspunderea față de terți poate fi, teoretic, angajată în temeiul articolelor L. 223-22 și L. 225-251 din Codul comercial.
As regards de facto management, it should be pointed out that a parent company will not systematically be considered a de facto manager, and the court considering the particular case will require precise actions which can be imputed to the parent company and which show that, without legal entitlement, it has directly or indirectly carried out a positive and independent activity in the administration of the subsidiary; see in particular Com. 9 May 1978, D. 1979.
În ceea ce privește administrarea de fapt, trebuie remarcat faptul că o calificare a societății-mamă ca administrator de drept nu este sistematică, iar instanța, care o apreciază in concreto, solicită acte specifice care pot fi imputate societății-mamă și care arată că, fără titlu legitim, aceasta a exercitat în mod direct sau indirect o activitate pozitivă și independentă în administrarea filialei; a se vedea în special: Com. 9 mai 1978, D. 1979.
419, note M. Vasseur.
419, notă M. Vasseur.
Rives-Langes, ‘La notion de dirigeant de fait’, D. 1975. chron.
Rives-Langes, Noțiunea de administrator de fapt, D. 1975. cronol.
Apart from the law on collective procedures, the Court of Cassation, Commercial Division, 26 March 2008, No 07-11.619, Ademe v. Elf Aquitaine, recently found that while a parent company that acted alongside its subsidiary might incur fault-based liability, a parent was not obliged, by the mere fact of its participation in its subsidiary, to finance the subsidiary in order to enable it to meet its obligations (even supposing the subsidiary was responsible for a public service, so that there might be a threat to the public interest).
În afara dreptului procedurilor colective, Curtea de Casație, Secția comercială, 26 martie 2008, nr. 07-11.619, Ademe/Elf Aquitaine, a estimat recent că dacă ar putea fi cercetată o răspundere subiectivă în cadrul intervenției unei societăți-mamă pe lângă filiala sa, o societate-mamă nu ar fi obligată, prin simplul fapt al participării sale în cadrul filialei, să o finanțeze pe aceasta pentru a-i permite să își îndeplinească obligațiile (chiar dacă filiala ar avea în sarcină un serviciu public care ar putea prezenta un risc pentru interesul general)
The authors of the parliamentary report cited above state, for example, that at the time of the Metaleurop judgment, handed down by the Court of Cassation on 19 April 2005, the Court’s Documentation and Study Service indicated that ‘certain conduct … on the part of a parent company in relation to its subsidiary could as a matter of fact constitute mismanagement such as to result in insufficient assets at the subsidiary’.
Autorii raportului parlamentar indică, de exemplu, că, prin hotărârea Metaleurop pronunțată de Curtea de Casație la 19 aprilie 2005, serviciul de documentare și studii al Curții ar fi precizat că „anumite comportamente (…) ale unei societăți-mamă în ceea ce privește filiala sa ar putea constitui, în fapt, erori de gestionare, putând crea insuficiență de active în cadrul filialei sale”.