natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For the purposes of automated searching and comparison of DNA data, Latvia has fully implemented the general provisions on data protection of Chapter 6 of Decision 2008/615/JHA and is entitled to receive and supply personal data pursuant to Articles 3 and 4 of that Decision as from the day of the entry into force of this Decision.
În scopul căutării automate și al comparării datelor ADN, Letonia a pus în aplicare pe deplin dispozițiile generale privind protecția datelor incluse în capitolul 6 din Decizia 2008/615/JAI și poate primi și furniza date cu caracter personal în temeiul articolelor 3 și 4 din respectiva decizie începând cu data intrării în vigoare a prezentei decizii.
on State aid to certain Greek casinos C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09) implemented by the Hellenic Republic
privind ajutorul de stat acordat de Grecia în favoarea anumitor cazinouri grecești [măsura de ajutor de stat C 16/10 (ex NN 22/10, ex CP 318/09)]
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular the first subparagraph of the Article 108(2) thereof,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE), în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,
Having regard to the Agreement on the European Economic Area, and in particular to the Article 62(1)(a) thereof,
având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),
Having called upon interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1] and having regard to their comments,
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu dispozițiile menționate mai sus [1] și ținând seama de aceste observații,
On 8 July 2009 the Consortium Loutraki SA – Club Hotel Loutraki SA [2] (the ‘complainant’ or ‘Loutraki’) lodged with the European Commission (the ‘Commission’) a complaint concerning Greek legislation on a system of levies on admissions to casinos, alleging that such system provided State aid to three operators, namely Regency Casino de Mont Parnès, Corfu Casino and Casino Thessaloniki [3].
La 8 iulie 2009, consorțiul Loutraki SA-Club Hotel Loutraki SA („reclamantul” sau „Loutraki”) [2] a înaintat Comisiei o reclamație referitoare la legislația elenă care stabilește un sistem de taxe de intrare în cazinouri, susținând că sistemul respectiv oferă ajutor de stat unui număr de trei operatori, respectiv Regency Casino din Mont Parnès, cazinoul din Corfu și Regency Casino din Salonic [3].
By e-mail message of 7 October 2009 the complainant stated that it did not object to the disclosure of its identity.
În mesajul transmis prin poștă electronică la 7 octombrie 2009, reclamantul arăta că nu are nicio obiecție față de divulgarea identității sale.
On 14 October 2009 the Commission services met representatives of the complainant.
La 14 octombrie 2009, a avut loc o întâlnire între personalul Comisiei și reprezentanții reclamantului.
By letter of 26 October 2009 the complainant provided further elements in support of its complaint.
Prin scrisoarea din 26 octombrie 2009, reclamantul a furnizat detalii suplimentare în sprijinul reclamației depuse.
On 21 October 2009 the Commission communicated the complaint to Greece and invited Greece to clarify the issues it brought forward.
La 21 octombrie 2009, Comisia a transmis reclamația Greciei, cerându-i să clarifice problemele sesizate.
On 15 December 2009 the Commission forwarded the reply of Greece to the complainant.
La 15 decembrie 2009, Comisia a transmis reclamantului răspunsul prezentat de Grecia.
The complainant replied on 29 December 2009 with observations on the reply of Greece.
Reclamantul a comunicat observațiile sale pe marginea răspunsului Greciei la 29 decembrie 2009.
On 25 February, 4 and 23 March and 13 April 2010, the Commission requested further information from Greece, to which Greece replied on 10 March, 1 and 21 April 2010.
La 25 februarie, 4 și 23 martie și, respectiv, 13 aprilie 2010, Comisia a solicitat Greciei informații suplimentare, solicitare căreia Grecia i-a dat curs la 10 martie și la 1 și 21 aprilie 2010.
By decision of 6 July 2010 (hereinafter the ‘Opening Decision’), the Commission informed Greece that it initiated the formal investigation procedure set forth in Article 108(2) of the Treaty on the Functioning of the European Union in regard of the measure implemented by Greece, specifically the charging of lower tax on admissions in certain casinos.
Prin decizia din 6 iulie 2010 („decizia de inițiere a procedurii”), Comisia a informat Grecia cu privire la inițierea procedurii oficiale de investigare prevăzute la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene în legătură cu o măsură pe care Grecia o pusese în aplicare, respectiv, perceperea unei taxe mai mici de intrare în anumite cazinouri.
The Opening Decision was published in the Official Journal of the European Union [4], inviting interested parties to submit their comments.
Decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene, iar părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile [4].
On 12 October 2010 the Greek authorities submitted additional information regarding the contested measure.
Autoritățile elene au prezentat, la 12 octombrie 2010, informații suplimentare referitoare la măsura contestată.
Following the opening of the procedure, the Commission received observations from two interested parties: the representatives of the beneficiary casino of Mont Parnès, reacted to the opening by letter of 4 August 2010; the representatives of the private Loutraki casino reacted to the opening by letters of 8 and 25 October 2010.
După inițierea investigației, Comisiei a primit observații de la două părți interesate: reprezentanții cazinoului din Mont Parnès, unul dintre beneficiari în temeiul măsurii, prin scrisoarea din 4 august 2010, și reprezentanții cazinoului proprietate privată din Loutraki, prin scrisorile din 8 și, respectiv, 25 octombrie 2010.
By letter of 29 October 2010, the Commission forwarded the abovementioned observations to the Greek authorities, in order to give them with the opportunity to react.
Prin scrisoarea din 29 octombrie 2010, Comisia a transmis aceste observații autorităților elene, pentru a le oferi posibilitatea de a răspunde.
By letter of 6 December 2010 the Greek authorities presented their comments to third parties’ observations, in order to clarify, inter alia, certain aspects of the application of the subject-scheme and the interpretation of the Greek legislation relevant to the analysis of the case.
În scrisoarea din 6 decembrie 2010, autoritățile elene și-au prezentat propriile observații pe marginea celor transmise de părțile terțe, observații care, printre altele, urmăreau să clarifice anumite aspecte legate de aplicarea schemei în cauză și de interpretarea legislației elene relevante pentru analizarea cazului.
THE MEASURE CONCERNED
MĂSURA SUPUSĂ EVALUĂRII
The measure under assessment is the fiscal discrimination that the Greek authorities have put into place in favour of certain casinos through the implementation of several simultaneous partially mandatory legal provisions [5] concerning:
Măsura care urmează a fi evaluată constă în discriminarea fiscală în favoarea anumitor cazinouri, pe care autoritățile elene au pus-o în practică prin aplicarea concomitentă a unui număr de dispoziții legale parțial obligatorii care:
the fixing of a uniform 80 % levy on the price of admission tickets, and
stabilesc o taxă uniformă de 80 % pe prețul biletelor de intrare; și
the setting of two unequal regulated prices of admission tickets at EUR 6 and EUR 15 respectively for publicly and privately owned casinos,
stabilesc prețuri reglementate diferite pentru cazinourile proprietate de stat și cazinourile proprietate privată, de 6 EUR și, respectiv, de 15 EUR,
The measure under assessment concerns public casinos and one private casino (Thessaloniki), which was exceptionally allowed to benefit from the treatment of public casinos, as further described herein below.
Măsura în curs de evaluare se adresează cazinourilor proprietate de stat și unui singur cazinou proprietate privată, cel din Salonic, care, în mod excepțional, a primit același tratament ca și cazinourile de stat, astfel cum se explică în prezenta decizie.
The beneficiaries of the measure under analysis are the following Greek casinos: Mont Parnès [6], Thessaloniki [7], Corfu [8] and Rhodes [9].
Beneficiarii măsurii în curs de analizare sunt următoarele cazinouri grecești: Mont Parnès [6], cel din Salonic [7], cel din Corfu [8] și cel din Rodos [9].
At the time of the Opening Decision, the lower regulated price of admission tickets of EUR 6 only applied to three Greek casinos: Mont Parnès Casino (casino privatised by 49 %, whereas 51 % of shares are still held by the State), Thessaloniki Casino (private casino, but assimilated to public casinos) and Corfu Casino (public casino).
La momentul adoptării deciziei de inițiere a procedurii, prețul de intrare mai mic, de 6 EUR, conform reglementării, se aplica doar unui număr de trei cazinouri grecești: cazinoul din Mont Parnès, care era privatizat în proporție de 49 %, restul de 51 % din acțiuni rămânând sub controlul statului; cazinoul din Salonic, care era proprietate privată, dar era considerat drept un cazinou proprietate de stat, și cazinoul din Corfu, care era un cazinou proprietate de stat.
The Commission notes that the Rhodes Casino and the Corfu Casino ceased benefiting from the measure in April 1999 [10] and August 2010 [11] respectively, since they stopped charging the lower price for admission tickets at that respective moment in time when they were fully privatised.
Cazinourile din Rodos și Corfu nu au mai beneficiat de măsură începând din aprilie 1999 [10] și, respectiv, din august 2010 [11], deoarece, atunci când au fost privatizate în totalitate, au încetat să mai perceapă prețul mai mic de intrare.
The relevant national provisions
Dispozițiile relevante ale legislației elene
Before the opening of the market in 1994, only three casinos operated in Greece, namely the casinos of Mont Parnès, Corfu, and Rhodes.
Înainte de liberalizarea pieței în 1994, în Grecia funcționau doar trei cazinouri, respectiv, în Mont Parnès, Corfu și Rodos.
At that time, these casinos were public undertakings and operated as State-owned service-clubs of the Greek Tourism Office (EOT) [12].
La acea dată, cazinourile erau întreprinderi de stat și erau exploatate de Oficiul de Turism al Greciei (EOT) [12] în regim de cluburi aflate în proprietatea statului.
The price of admission tickets in these casinos was set by way of decisions of the General Secretary of the EOT [13], as follows:
Taxa de intrare în aceste cazinouri a fost stabilită prin decizia Secretarului General al EOT, după cum urmează [13]:
Mont Parnès – in 1991 EOT set the price of admission tickets at 2000 drachmas (approximately EUR 6 [14]);
pentru cazinoul din Mont Parnès: în 1991, EOT a stabilit taxa de intrare la 2000 GRD [aproximativ 6 EUR [14]];
Corfu – in 1992 EOT set the price of admission tickets at 1500 drachmas and it 1997 it adjusted it to 2000 drachmas;
pentru cazinoul din Corfu: în 1992, EOT a stabilit taxa de intrare la 1500 GRD, iar în 1997 a majorat-o până la 2000 GRD;
Rhodes – in 1992 EOT set the price of admission tickets at 1500 drachmas.
pentru cazinoul din Rodos: în 1992, EOT a stabilit taxa de intrare la 1500 GRD.
The market was opened in 1994, when 6 newly created private casinos joined the existing State owned casinos based on the Law 2206/1994 [15].
Piața s-a liberalizat în 1994, în temeiul Legii nr. 2206/1994, când cazinourilor proprietate de stat existente li s-au alăturat șase cazinouri proprietate privată nou înființate [15].
The Law of 1994 provided for the granting of a total of 14 licenses aimed at the existing 3 State owned casinos of Rhodes, Mont Parnès and Corfu, and 11 newly created private casinos [16].
Legea din 1994 stipula acordarea unui număr total de 14 licențe, pentru cele trei cazinouri de stat existente din Rodos, Mont Parnès și Corfu și cele 11 cazinouri particulare care urmau să fie înființate [16].
However only 6 of the 11 new private casinos were licensed and began operating, namely the casinos in Chalcidice, Loutraki, Thessaloniki, Achaia (Rio), Xanthi (Thrace) and Syros (during 1995-96), and the remaining 5 licenses were abolished.
Însă dintre cele 11 cazinouri noi proprietate privată prevăzute a fi înființate, doar șase au obținut licență și au început să funcționeze, respectiv, cazinourile din Halkidiki, Loutraki, Salonic, Rio (Achaia), Xanthi (Tracia) și Syros (în 1995 și 1996); restul de cinci licențe au fost anulate.
Law 2206/1994 (Article 2(10)) provided that the price of admission tickets to the casinos in certain areas would be set by Ministerial Decision, and that the same Decision would determine the percentage of the price that would represent revenue to the Greek State.
Articolul 2 alineatul (10) din Legea nr. 2206/1994 prevedea că taxa de intrare la cazinourile din anumite zone va fi stabilită prin decizie ministerială; aceeași decizie va determina și procentul din preț care va constitui venit la bugetul statului grec.
Indeed on 16.11.1995 a Ministerial Decision [17] of the Minister for Finance established that, from 15 December 1995 all operators of casinos under Law 2206/1994 [18] must charge a price for admission tickets of 5000 drachmas [19] (approximately EUR 15 [20]).
La 16 noiembrie 1995, o decizie a Ministrului de finanțe [17] stabilea că, începând cu data de 15 decembrie 1995, toți operatorii cazinourilor reglementate prin Legea nr. 2206/1994 trebuie să perceapă o taxă de intrare [18] de 5000 GRD [19] [aproximativ 15 EUR [20]].
According to this Ministerial Decision, these casino enterprises are further subject to a legal obligation to pay 80 % of the face value of each ticket as public levy to the State, while the remaining 20 %, including the appropriate VAT, constitute revenue for the casino [21].
Potrivit acestei decizii, operatorii cazinourilor sunt obligați să plătească 80 % din valoarea nominală a fiecărui bilet ca impozit la bugetul statului, restul de 20 %, inclusiv TVA-ul corespunzător, constituind venit pentru cazinou [21].
The Ministerial Decision provides that casinos may grant free entrance [22].
Decizia prevede posibilitatea oferirii de către cazinouri a intrării gratuite [22].
Nevertheless in all cases, all casinos are under the obligation to pay the respective 80 % of the regulated price to the State, regardless of what they actually charge consumers [23].
Indiferent de suma percepută efectiv consumatorilor, cazinourile trebuie să verse la buget 80 % din prețul reglementat [23].
According to the Ministerial Decision, the payments of ‘public fees’ are performed by each casino on a monthly basis [24].
Decizia obligă cazinourile să verse aceste impozite lunar [24].
The Ministerial Decision also provides for specified discounts for tickets valid for 15 or 30 days [25].
De asemenea, aceasta prevede reduceri specificate ale prețului biletelor, valabile pe o perioadă de 15 sau 30 de zile [25].
All the new private casinos created (since 1995) under the Law 2206/1994 implemented the Ministerial Decision of 1995 and applied– in principle, as described in the previous paragraph – the EUR 15 price for admission tickets, with the only exception of the Thessaloniki Casino (as further described below).
Toate cazinourile noi proprietate privată, înființate după 1995 în temeiul Legii nr. 2206/1994, au aplicat decizia ministerială din 1995 și au perceput taxa de 15 EUR la intrare – ca regulă generală, astfel cum s-a explicat la considerentul precedent – excepție făcând doar cazinoul din Salonic, după cum se explică mai detaliat în continuare.
However, the State owned casinos of Mont Parnès, Corfu and Rhodes continued to operate as service clubs of EOT [26] and did not implemented the acts of 1994-95 until the later granting of the licence provided by the Law 2206/1994.
Cu toate acestea, cazinourile din Mont Parnès, Corfu și Rodos, aflate în proprietatea statului, au continuat să funcționeze în regim de cluburi ale EOT [26] și nu au aplicat legislația din 1994 și 1995 până la acordarea licențelor prevăzute de Legea nr. 2206/1994.
According to the various observations and descriptions of the national provisions presented by the Greek authorities, the Commission understands that the system worked in practice as follows:
Din observațiile și explicațiile normelor naționale prezentate de autoritățile elene, Comisia înțelege că, în practică, sistemul a funcționat după cum se descrie în continuare.
The Greek authorities explained that the operation of casinos in Greece is governed, generally, by Law 2206/1994.
Autoritățile elene au explicat că funcționarea cazinourilor din Grecia este, în general, reglementată de Legea nr. 2206/1994.
The special provisions applicable to the public casinos which existed prior to this Law are considered exceptions from the application of the general provisions of the Law 2206/1994 (and the implementing Ministerial Decision of 1995), pending the privatisation of these public casinos and the issuance of the licenses envisaged in the Law.
Dispozițiile speciale aplicabile cazinourilor de stat existente anterior adoptării Legii nr. 2206/1994 sunt considerate derogări de la aplicarea dispozițiilor generale ale legii (și ale deciziei ministeriale de punere în aplicare din 1995), în așteptarea privatizării acestor cazinouri și a emiterii licențelor prevăzute de lege.
Consequently, the Ministerial Decision of 1995 was not deemed to apply to the public casinos until the date they were licensed under Law 2206/1994 – either as concerns the standard admission price of EUR 15, or as concerns the requirement to remit to the State 80 % of that price.
Prin urmare, până la data la care au obținut licența în temeiul Legii nr. 2206/1994, s-a considerat că decizia ministerială din 1995 nu este aplicabilă cazinourilor de stat, nici din punct de vedere al prețului de intrare standard de 15 EUR și nici din cel al obligației de a ceda statului 80 % din acesta.
The public casinos began paying the relevant 80 % only upon the later granting of the license under the Law 2206/1994 (as described below – paragraphs 23 and following).
Cazinourile proprietate de stat au început să plătească această cotă de 80 % numai după obținerea licențelor prevăzute de Legea nr. 2206/1994 (a se vedea considerentele 23 și următoarele de mai jos).
It is only further to that that the casinos then passed to the standard price of admission tickets of EUR 15 and the obligation to pay 80 % of EUR 15 as levy to the State.
Numai din acel moment aceste cazinouri au început să perceapă prețul de intrare standard de 15 EUR și au devenit pasibile de plata unei cote 80 % din 15 EUR ca impozit la bugetul de stat.
An exception to what appears that it should have been the rule is the partial privatisation of the Mont Parnès casino, confirmed by the Law 3139/2003 (which also provided for the later foreseen privatisation of Corfu) that explicitly stipulated that the price of admission tickets in Mont Parnès casino would remain at EUR 6.
Cu toate că, în aparență, aceasta ar fi trebuit să fie regula, a existat o excepție la privatizarea parțială a cazinoului din Mont Parnès, confirmată prin Legea nr. 3139/2003 (care, de asemenea, prevedea privatizarea cazinoului din Corfu la o dată ulterioară): această lege prevedea în mod expres ca taxa de intrare la cazinoul din Mont Parnès să rămână la 6 EUR.
In 2000 EOT was succeeded in the operation of the casinos of Mont Parnès and Corfu by the Hellenic Tourism Company (ETA), fully owned by the Greek State, and from the end of 2000 and until their licensing under Law 2206/1994 in 2003, ETA started [27], voluntarily in the beginning and later by virtue of Article 24 of Law 2919/2001, to adapt gradually to the obligations set for casinos by Law 2206/1994, in order to prepare both these formerly State owned casino clubs to be fully licensed as casinos and be privatised.
În 2000, EOT a fost înlocuită ca operator al cazinourilor din Corfu și Mont Parnès cu societatea Elliniki Etaireia Touristikis Anaptyxis (compania elenă de dezvoltare a turismului, „ETA”), deținută în întregime de statul grec, iar de la sfârșitul anului 2000 până în 2003, când cazinourile acesteia au primit licență în temeiul Legii nr. 2206/1994, ETA a început, mai întâi voluntar și apoi în conformitate cu articolul 24 din Legea nr. 2919/2001, să se adapteze treptat la cerințele privind cazinourile prevăzute de Legea nr. 2206/1994, pentru a pregăti două cluburi aflate anterior în proprietatea statului în vederea autorizării și privatizării complete [27].
During this transition period ETA, inter alia, remitted to the State 80 % of the EUR 6 price of admission tickets in Mont Parnès and Corfu.
Pe parcursul acestei perioade de tranziție, ETA a vărsat la bugetul de stat 80 % din prețul de 6 EUR al biletelor de intrare la cazinourile din Mont Parnès și Corfu.
In particular, in 2003 the State owned casino of Mont Parnès was converted into a limited company and 49 % of its capital disposed to the private sector [28].
În 2003, cazinoul din Mont Parnès, aflat în proprietatea statului, a fost transformat în societate cu răspundere limitată, 49 % din capitalul acesteia fiind vândut către sectorul privat [28].
The license for the Casino Mont Parnès provided for in Law 2206/1994 was finally granted in 2003 under Law 3139/2003 (Article 1(1)).
Licența pentru cazinoul din Mont Parnès, prevăzută de Legea nr. 2206/1994, a fost în cele din urmă acordată în 2003 în temeiul Legii nr. 3139/2003 [articolul 1 alineatul (1)].
The same law kept the admission price in Mont Parnès at EUR 6 (Article 1(1)(vii)).
Aceeași lege menținea taxa de intrare la cazinoul din Mont Parnès la valoarea de 6 EUR [articolul 1 alineatul (1) punctul (vii)].
In the case of Corfu casino, the license provided for in Law 2206/1994 was initially granted to ETA in 2003 under Law 3139/2003 (Article 1(3)) in order for ETA to contribute it upon its later privatisation.
Pentru cazinoul din Corfu, licența prevăzută de Legea nr. 2206/1994 a fost acordată inițial societății ETA în 2003 în temeiul Legii nr. 3139/2003 [articolul 1 alineatul (3)], astfel încât ETA l-a putut include într-o privatizare ulterioară.
The same provision stated that the admission price to the casino of Corfu would be set by a new ministerial decision, implying in other words that the Ministerial Decision of 1995 was not applicable.
Aceeași dispoziție prevedea că taxa de intrare la cazinoul din Corfu va fi stabilită printr-o nouă decizie ministerială, sugerând astfel că decizia ministerială din 1995 nu era aplicabilă.
According to the Commission’s information, no new ministerial decision has been issued and the casino of Corfu continued to charge EUR 6 until its privatisation in August 2010 [29], when it started applying the EUR 15 price of admission tickets.
Potrivit informațiilor deținute de Comisie, nu a mai fost emisă nicio altă decizie ministerială, iar cazinoul din Corfu a continuat să perceapă 6 EUR până la momentul privatizării sale, în august 2010, când a început să aplice taxa de 15 EUR [29].
The privately owned Thessaloniki casino was incorporated and licensed in 1995 under Law 2206/1994 [31].
Cazinoul din Salonic, proprietate privată, a fost înființat și autorizat în temeiul Legii nr. 2206/1994 în 1995 [31].
Until the present date, it has been applying the reduced EUR 6 price of admission tickets applied by the State-owned casinos (in Mont Parnès and Corfu) by virtue of the Law 2687/1953 [32] providing that enterprises constituted with foreign investment enjoy treatment at least as favourable as the one applicable to other similar enterprises in the country [33].
Acesta a practicat întotdeauna taxa de intrare redusă de 6 EUR, aplicată de cazinourile aflate în proprietatea statului (din Mont Parnès și Corfu), în baza Decretului legislativ nr. 2687/1953 [32], care prevede că întreprinderile constituite cu investiții străine se bucură de un tratament cel puțin la fel de favorabil ca cel aplicabil altor întreprinderi similare din țară [33].