natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As regards suppliers, contrary to the view expressed by the French authorities (see recital 65), in order to prevent IFP from drawing any advantage from its EPIC status it is not sufficient that it should be subject, under European Union law or national law, to a competitive procurement obligation: when IFP issues a public call for tenders, every potential supplier drawing up a tender can anticipate the impossibility of a bankruptcy of IFP.
În ceea ce privește furnizorii, contrar celor afirmate de autoritățile franceze (a se vedea considerentul 65), nu este suficient ca instituția publică IFP să fie supusă, prin legislația Uniunii Europene sau prin legislația națională, la o obligație de asigurare a concurenței pentru a elimina orice avantaj în virtutea statutului său de IPIC: în cadrul achizițiilor publice organizate, fiecare candidat-furnizor poate anticipa imposibilitatea falimentului instituției publice IFP atunci când răspunde unei cereri de ofertă.
When considering public procurement, therefore, a distinction has to be drawn between the fall in price resulting from the efficiency gains secured by competition between bidders – which, as the Commission found in the report cited by the French authorities, represent a genuine ‘social benefit’ – and the fall in price resulting from the more favourable assessment by contractors of the risk of default on the part of an entity which they know is protected from the risk of compulsory winding up by its status as a publicly owned establishment.
Prin urmare, în materie de achiziții publice, este necesar să se facă distincție între scăderea prețurilor asociată câștigurilor de eficacitate ca urmare a concurenței existente între ofertanți în cadrul cererilor de ofertă – care reprezintă, după cum Comisia a arătat în raportul citat de autoritățile franceze, un „beneficiu social” real – și scăderea prețurilor rezultată în urma evaluării mai favorabile de către cocontractanții săi a riscului de nerambursare al unei entități despre care știu că este protejată împotriva riscului de lichidare judiciară prin statutul său de instituție publică.
Both of these factors tend to cause the prices of public procurement to fall, but they are of an intrinsically different nature, which means that there can be no question for the Commission of imputing the effects of the second factor to the first.
Acești doi factori, deși tind să aibă un efect de scădere a prețurilor achizițiilor publice, sunt intrinsec diferiți, astfel încât Comisia nu poate imputa efectele celui de-al doilea factor asupra primului.
To estimate the fall in price resulting from the more favourable assessment of the risk of default made by suppliers in the case of an EPIC, the Commission will look at the cost of equivalent risk cover.
Pentru a estima reducerea de preț rezultată din evaluarea mai favorabilă a riscului de nerambursare a unui IPIC de către furnizorii săi, Comisia își propune să gândească în termeni de cost pentru acoperirea riscului echivalent.
In the absence of a State guarantee, a supplier to IFP wishing to benefit from a comparable guarantee (i.e. to cover itself in full against the risk of default of the other party) could have recourse to the services of a specialised credit institution or insurance undertaking.
De fapt, în absența unei garanții de stat, un furnizor al instituției publice IFP care ar dori să beneficieze de o garanție comparabilă (adică, să se protejeze în totalitate împotriva riscului de nerambursare față de cocontractantul său) ar putea apela la serviciile unei instituții de credit sau ale unei instituții specializate de asigurări.
Such cover against the risk of default is commonly offered by specialised factoring companies [199].
Această asumare a riscului de nerambursare este propusă în mod frecvent în special de societățile specializate în factoring [199].
The remuneration for such a factoring service comprises two components:
Comisia remarcă faptul că remunerația pentru un asemenea serviciu de factoring constă în două elemente:
a financing fee (or debit interest) calculated in proportion to the time involved, to cover the funding of the advance granted to the supplier, which depends in particular on the interest rate in force at the time the claims are transferred;
un comision de finanțare (sau dobânzile datorate), calculat prorata temporis pentru a acoperi finanțarea anticipată a avansului acordat furnizorului, care depinde, în special, de rata dobânzii în vigoare la momentul cesiunii creanțelor.
a factoring fee proper, varying between 0,7 % and 2,5 % of the turnover assigned, with an average rate of 1,5 % [200], calculated on the value of the claims transferred, to pay for the accounting management, collection and performance bond services.
Un comision propriu-zis de factoring, care variază [200] între 0,7 % și 2,5 % din cifra de afaceri dată, cu o rată medie de 1,5 %, calculat la valoarea creanțelor transferate pentru plata serviciilor de gestiune contabilă, de recuperare și de garanție de bună execuție.
In their letter dated 26 November 2010, the French authorities said that, in their opinion, the Commission’s arguments on the role of factoring were based on an inaccurate assessment of the reasons for which an undertaking might have recourse to this type of service.
În scrisoarea din 26 noiembrie 2010, autoritățile franceze au precizat că, în opinia lor, considerațiile Comisiei cu privire la rolul serviciului de factoring se bazează pe o evaluare incompletă a motivelor pentru care o întreprindere poate apela la acest tip de serviciu.
They acknowledged that factoring companies could provide three services, i.e. cash advance, collection and guarantee of claims, but said they could offer these services jointly or separately.
Autoritățile franceze recunosc, desigur, că societățile de factoring sunt în măsură să asigure trei servicii de avans de numerar, de recuperare și de garantare de creanțe, însă precizează că pot oferi aceste servicii împreună sau separat.
On the basis of a Banque de France study carried out in 2009 [201], they added that, among these different services, delegated management (i.e. a financial transaction without debt collection) was becoming predominant in the services offered by factors, so that recourse to factoring increasingly amounted to a mere cash transaction for the supplier.
Pe baza unui studiu realizat în 2009 de Banque de France [201], acestea adaugă că, printre aceste diverse servicii, gestionarea delegată (adică o operațiune de finanțare fără acoperirea creanțelor) ar deveni predominantă în cadrul ofertei factorilor, astfel încât utilizarea acestui serviciu s-ar rezuma tot mai des la o simplă operațiune de numerar pentru furnizor.
The Commission takes note of this observation.
Comisia ia notă de această remarcă.
The French authorities have communicated the volume of payments made by IFP to factors [202] since 2004 (to pay for supplies needed for both types of activity, economic and non-economic):
Pe de altă parte, autoritățile franceze au comunicat valoarea plăților efectuate de instituția publică IFP către factori [202] începând cu anul 2004 (pentru decontarea furniturilor necesare pentru ambele tipuri de activități, economice și neeconomice):
Recourse to factoring by IFP’s suppliers over the period 2004-2010
Utilizarea serviciului de factoring de către furnizorii instituției publice IFP în perioada 2004-2010
Number of suppliers concerned
Numărul furnizorilor vizați
Payments to factors
Plăți către factori
(in euros)
(în EUR)
Number of invoices concerned
Numărul facturilor vizate
Period as a whole
Total perioadă
The French authorities observe that since its change of legal form in 2006, the payments made by IFP to factors have increased.
Autoritățile franceze constată, de la schimbarea de statut din 2006, o creștere a plăților efectuate de instituția publică IFP către factori.
They say that this trend invalidates the Commission’s argument concerning the perception of third parties of the risk of default of EPICs.
Acestea deduc de aici că această evoluție ar infirma raționamentul Comisiei cu privire la percepția terților în ceea ce privește riscul de nerambursare de către IPIC.
They consider that if IFP had benefited from cover of its risk of default by the State from 2006, recourse to the services of factors should have become less frequent from that date, if it did not stop altogether.
Acestea consideră că, în cazul în care instituția publică IFP ar fi beneficiat de o acoperire a riscului său de nerambursare din partea statului începând cu 2006, utilizarea serviciilor de factoring ar fi trebuit să fie mai puțin frecventă de la această dată, dacă nu chiar complet inexistentă.
But as the French authorities themselves indicate (see recital 206), recourse to factoring is increasingly associated with a need for cash advances (increase in the delegated management service) and less and less with a need to transfer the risk of non-payment (decline in the collection, financing and guarantee service), and in IFP’s accounts it is not possible to break down the use made of factoring by its suppliers by type of service; in the Commission’s view, therefore, the trend established by IFP does not invalidate the Commission’s arguments, still less does it show that IFP’s suppliers have concluded that since IFP’s change of legal form the risk of a default on its part has increased.
În măsura în care, după cum precizează însăși autoritățile franceze la considerentul 206, utilizarea serviciilor de factoring este din ce în ce mai mult legată de nevoi de avans de numerar (creșterea serviciului de gestiune delegată), și tot mai puțin de asumarea riscului de neplată (scăderea serviciului de recuperare, finanțare și garantare) și în care, în conturile instituției publice IFP, nu se poate distinge utilizarea de către furnizorii săi a serviciului de factoring în funcție de tipul de serviciu, Comisia consideră, dimpotrivă, că evoluția observată de instituția publică IFP nu invalidează raționamentul său și nici nu demonstrează că furnizorii instituției publice IFP au constatat o creștere a riscului de nerambursare în cazul acesteia din urmă ulterior schimbării sale de statut.
The Commission acknowledges that it is unable to provide a precise estimate of the amount of the premium which would be necessary to cover IFP’s suppliers against the risk of default if IFP did not already enjoy a State guarantee.
Comisia recunoaște că nu este în măsură să ofere o estimare exactă a cuantumului primei necesare pentru a acoperi furnizorii împotriva riscului de nerambursare de către instituția publică IFP, în cazul în care aceasta nu ar beneficia deja de o garanție de stat.
The Commission points out, however, that since the factoring fee referred to in recital 205.b in fact covers three separate services (collection, financing and guarantee against the risk of unpaid invoices), the maximum amount of 2,5 % of the guaranteed turnover which is mentioned there must in any event be an upper bound to the premium which would be required to cover the risk of default only.
Cu toate acestea, Comisia observă că, în măsura în care comisionul de factoring menționat la considerentul 205.b) acoperă, în realitate, trei servicii diferite (recuperare, finanțare și garantare împotriva riscului de neplată), cuantumul maxim menționat de 2,5 % din cifra de afaceri garantată constituie, în orice caz, limita superioară a primei necesare pentru a acoperi doar riscul de nerambursare.
In any event, the French authorities are still free to notify a more precise methodology for estimating the advantage conferred by the guarantee on IFP in its dealings with suppliers.
În orice caz, autoritățile franceze își păstrează posibilitatea de a comunica o metodologie mai precisă pentru estimarea avantajului conferit instituției publice prin intermediul garanției în relațiile acesteia cu furnizorii.
Such a methodology could be based on an economic report by an expert, which would be debated by the two sides in the context of the appraisal, and if found appropriate could be the subject of a positive decision by the Commission and could be used by France to meet the information requirements laid down in the operative part of this decision.
Bazată pe o expertiză economică dezbătută în contradictoriu în cadrul directivei, această metodologie ar putea face, dacă este cazul, obiectul unei decizii pozitive a Comisiei și ar putea fi utilizată de Franța pentru îndeplinirea obligațiilor de informare prevăzute în partea dispozitivă a prezentei decizii.
As regards the amounts in question, the French authorities indicated in their letter dated 26 November 2010 that the cost of these goods and services was incorporated directly into the ratios for the use made of the staff allocated to the activities to which the acquisition of these goods and services related [204].
În ceea ce privește cuantumurile în cauză, autoritățile franceze au indicat, în scrisoarea lor din 26 noiembrie 2010, că cheltuielile de achiziție a acestor bunuri și servicii sunt direct incluse în rata de valorificare a personalului alocat pentru activitățile în cauză prin achiziția bunurilor și serviciilor respective [204].
Moreover, the invoicing of seconded staff and of premises did not give rise to any significant specific expenditure, since all the relevant costs were already integrated into the structural costs of the establishment.
Pe de altă parte, în ceea ce privește activitățile de refacturare pentru personalul detașat și spații, acestea din urmă nu determină cheltuieli specifice considerabile, toate cheltuielile fiind deja incluse în cheltuielile generale ale instituției.
Finally, with regard to the goods and services specifically acquired for the pursuit solely of economic activities, the French authorities submit that the average annual value of such supplies represents only a small fraction of IFP’s annual average turnover [205].
În final, referitor la bunurile și serviciile achiziționate special de a desfășura exclusiv activități economice, valoarea medie anuală a acestor bunuri nu reprezintă, în opinia autorităților franceze, decât o mică parte [205] din cifra de afaceri medie anuală realizată de instituția publică IFP.
For contract research, on the basis of the information obtained by IFP via its analytical accounting system, the average value of supplies acquired by IFP to provide its services between 2006 and 2009 comes to EUR […] (*) per year.
Pentru cercetarea contractuală, pe baza informațiilor colectate de instituția publică IFP prin sistemul său de contabilitate analitică, valoarea medie anuală a bunurilor achiziționate de instituția publică IFP pentru prestarea serviciilor sale în perioada 2006-2009 se ridică la […] (*) EUR pe an.
The Commission considers that, for the performance of its economic activities, IFP has enjoyed a real economic advantage, consisting in a reduction in the prices charged by its suppliers, and resulting from a more favourable assessment by the latter of the risk of default of the establishment.
Comisia consideră că, pentru exercitarea activităților sale economice, instituția publică IFP a beneficiat de un avantaj economic real constând într-o reducere a prețurilor practicate de furnizorii săi și rezultând dintr-o evaluare mai favorabilă de către aceștia din urmă a riscului de nerambursare de către întreprindere.
The Commission cannot quantify this advantage precisely, but considers that, in any case, it would not have exceeded a sum in the order of EUR […] (*) per year on average over the period under review (2006-2009) [206].
Fără a putea cuantifica cu precizie valoarea exactă a acestui avantaj, Comisia consideră că, în orice caz, acesta nu poate depăși o sumă de aproximativ […] (*) EUR pe an [206], în medie, în cursul perioadei vizate (2006-2009).
Finally, the Commission points out that such an advantage in dealings between IFP and its suppliers is selective, because its competitors, which remain subject to compulsory administration and winding-up procedures under ordinary law, do not enjoy a comparable guarantee conferred by the State, which is intrinsically linked to IFP’s status as a publicly owned establishment.
În final, Comisia notează că un astfel de avantaj în relația instituției publice IFP cu clienții săi este selectiv, în măsura în care concurenții săi, care se supun în continuare procedurilor judiciare de redresare și de lichidare de drept comun, nu beneficiază de o garanție comparabilă acordată de stat și intrinsec legată de statutul de instituție publică al IFP.
Advantage in dealings with customers
Avantaj la nivelul relațiilor cu clienții
As regards the research services provided by the publicly owned establishment IFP, the Commission notes the comments made by UOP, which indicates that in technology transfer, a field which is risky by nature, acquirers are particularly sensitive to the guarantees that their providers are able to give them in terms of cover of both contractual and non-contractual liability.
În ceea ce privește serviciile de cercetare furnizate de instituția publică IFP, Comisia ia notă de observațiile societății UOP Limited, care afirmă că, în materie de transfer de tehnologii, un domeniu riscant prin natura sa, cumpărătorii sunt deosebit de sensibili la garanțiile pe care prestatorii lor sunt în măsură să le ofere în termeni de acoperire a răspunderii contractuale, precum și extracontractuale.
As regards non-contractual liability, the French authorities stated in their letter dated 13 January 2010 that in France companies governed by private law and publicly owned establishments were both subject to ordinary law (Article 1382 of the Civil Code, relating in particular to tortious liability) [207].
Cu toate acestea, în ceea ce privește răspunderea extracontractuală, autoritățile franceze au precizat, în scrisoarea lor din 13 ianuarie 2010, că societățile de drept privat și instituțiile publice din Franța sunt supuse laolaltă unui regim de drept comun (articolul 1382 din Codul civil privind, în special, regimul răspunderii delictuale [207]).
They added that IFP’s activities presented specific characteristics, in that they required the use of laboratory apparatus and inflammable, explosive or toxic products, which were potential sources of a significant ‘industrial’ risk [208], within the meaning of the term customarily used by insurers.
Acestea au adăugat că activitățile instituției publice IFP prezintă caracteristici speciale, în sensul că presupun utilizarea de instrumente de laborator și de produse inflamabile, explozive sau toxice, surse potențiale de risc „industrial” important [208], în sensul termenului întrebuințat în mod curent de asigurători.
Consequently, IFP had entered into various insurance contracts to cover not only the traditional risks (civil liability), but also specific risks, such as those associated with sources of ionising radiation or with breakdown of machinery in the areas surrounding wells.
Prin urmare, instituția publică IFP a subscris diferite contracte de asigurare pentru a acoperi nu doar riscurile tradiționale (răspundere civilă), ci și riscuri specifice, precum cele asociate surselor ionizante sau cele asociate defectării utilajelor din vecinătatea puțurilor.
As regards civil liability cover, IFP’s insurance contract covered four risks: civil liability for its operations, civil liability after delivery, professional liability and environmental damage.
În ceea ce privește acoperirea răspunderii sale civile, contractul de asigurare al instituției publice IFP acoperă patru riscuri: răspunderea civilă pentru exploatare, răspunderea civilă ulterior livrării, răspunderea civilă profesională și daunele aduse mediului.
It appears from the above that IFP has not shifted its non-contractual liability to the State by taking the risk that in the event of a claim it would be able to rely on the guarantee it derives from its EPIC status, but that, on the contrary, it has covered the risk by entering into the necessary insurance contracts on the market.
Din cele de mai sus reiese că instituția publică IFP nu a fost, sub nicio formă, eliberată de răspunderea extracontractuală față de stat prin asumarea riscului de intervenție a garanției obținute în virtutea statutului său de IPIC în cazul producerii unui dezastru, ci, din contră, a subscris în piață contractele de asigurare necesare acoperirii acestui risc.
As regards contractual liability, it is clear from the information supplied by the French authorities in response to UOP’s comments, in particular those set out in recital 91, that with respect to the provision of services IFP’s liability towards its customers (whether they are its own subsidiaries or third parties) ‘is limited to […] (*) % of the remuneration actually received, with a maximum which may reach up to […] (*) % depending on the case’, so that if the customer considers that the work carried out by IFP is defective, the latter cannot under any circumstances be obliged to repeat the work ad infinitum.
În ceea ce privește răspunderea contractuală, din informațiile furnizate de autoritățile franceze în răspunsul la observațiile societății UOP Limited, în special cele retranscrise la considerentul 91, rezultă că, în materie de prestări de servicii, răspunderea instituției publice IFP față de clienții săi (fie că este vorba despre propriile filiale, fie de terți) „este limitată la […] (*) % din remunerația efectiv încasată, cu un plafon care poate ajunge, eventual, până la […] (*) %, în funcție de caz”, astfel încât, în cazul în care clientul consideră că lucrările realizate de instituția publică IFP sunt defectuoase, aceasta din urmă nu poate fi, în niciun caz, obligată să refacă lucrarea pe termen nelimitat.
Moreover, the Commission takes note of the French authorities’ observation that, on account of the principle of non-combination of liabilities, a contracting party cannot invoke non-contractual liability to seek compensation for damage suffered under a contractual relationship [209].
Pe de altă parte, Comisia ia notă de observația autorităților franceze care constată că, din cauza principiului necumulării răspunderilor, o parte contractantă nu poate invoca o răspundere extracontractuală pentru a urmări compensarea daunelor suferite în temeiul unei relații contractuale [209].
The fact remains that, in view of the State guarantee granted to IFP, its customers are assured that IFP will never be subjected to compulsory winding up and therefore will always be able to fulfil its contractual obligations, or failing that that they will be compensated for any such breach.
Cert rămâne, cu toate acestea, faptul că, având în vedere garanția adusă de stat instituției publice IFP, clienții acesteia sunt asigurați că instituția publică nu se va afla niciodată într-o situație de lichidare judiciară și că va fi întotdeauna în măsură să își îndeplinească obligațiile contractuale sau, în cazul în care nu o va face, că vor fi despăgubiți pentru această încălcare.
By analogy with the arguments it set out in recitals 204 et seq. with regard to dealings with suppliers, the Commission considers that in the absence of a State guarantee, a customer wishing to enjoy the same level of protection would take out a performance bond from a financial intermediary (a bank or insurance company, for example) to ensure the completion of the contract between it and IFP.
La fel ca raționamentul expus la considerentele 204 și următoarele în ceea ce privește relațiile cu furnizorii, Comisia consideră că, în absența unei garanții de stat, un client care ar dori să beneficieze de același nivel de protecție ar trebui să subscrie la un intermediar financiar (o instituție bancară sau o societate de asigurări, de exemplu) o garanție de bună execuție (în limba engleză „performance bond”) pentru a asigura desfășurarea contractului încheiat cu instituția publică IFP.
The purpose of such protection would be to guarantee financial compensation for the customer for loss caused by (total or partial) breach of contract.
Scopul acestei protecții ar fi acela de a garanta acelui client o compensație financiară în caz de prejudiciu cauzat de neexecutarea (integral sau parțial) a contractului.