natgillin/translations-raw huggingface dataset:
An average price of EUR 0,38 per litre was paid for all the must purchased.
Pentru tot mustul achiziționat s-a plătit un preț mediu de 0,38 EUR pe litru.
No finished wine was purchased.
Nu s-a achiziționat vin finit.
The purchase was carried out on the basis of simple, extended or prolonged retention of title (einfache, erweiterte, verlängerte Eigentumsvorbehalte) by the winegrowing enterprises and merchants.
Achiziția s-a realizat pe baza drepturilor de retenție simple, extinse sau prelungite (einfache, erweiterte, verlängerte Eigentumsvorbehalte) ale societăților viticole și ale comercianților.
At the same time these secured assets were agreed as collateral for WAK.
În același timp, s-a convenit ca aceste active gajate să servească drept garanție pentru WAK.
According to the information submitted by Germany, GfW’s business plan was to take advantage of the distillation opportunities in accordance with Regulation (EEC) No 822/87 for 40 % of the must and process 60 % of the must into raw wine for the production of sparkling wine and to sell it to sparkling wine producers.
Potrivit informațiilor furnizate de Germania, planul de afaceri al GfW era acela de a profita de oportunitățile de distilare oferite de Regulamentul (CEE) nr. 822/87 pentru 40 % din must și de a prelucra 60 % din must pentru a obține vin brut, destinat producerii de vin spumant, care urma să fie vândut producătorilor de vin spumant.
In addition, GfW were planning to stock 20 % of the raw wine for nine months to one year in order to take advantage of EU subsidies for stocking of wine in accordance with Regulation (EEC) No 822/87, before it would be sold on the market for raw wine for the production of sparkling wine.
În plus, GfW intenționa să stocheze 20 % din vinul brut timp de 9-12 luni, pentru a profita de subvențiile UE pentru stocarea vinului în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 822/87, înainte ca acesta să fie vândut pe piața vinului brut, pentru producerea de vin spumant.
On 11 November 1999 the winegrowing enterprises and merchants received a down payment of 80 % of the purchase price.
La 11 noiembrie 1999, societățile viticole și comercianții au primit un acont în valoare de 80 % din prețul de vânzare.
A down payment of EUR 0,31 per litre was paid on average.
Acontul a fost, în medie, de 0,31 EUR pe litru.
In 1999, GfW sent 40 % of its stocks to preventive distillation.
În 1999, GfW și-a trimis 40 % din stocuri pentru distilare preventivă.
In view of the fall in prices on the market for raw wine at the end of 1999 GfW decided not to sell any of the raw wine that year but to wait for the market to recover in 2000.
Din cauza scăderii prețurilor de pe piața de vin brut de la sfârșitul anului 1999, GfW a hotărât să vândă vin brut în acel an și să aștepte restabilirea pieței în anul 2000.
In 2000, due to the comparatively large harvests and falling sales of sparkling wine the market in white wine slumped even further (average prices falling in some instances by as much as EUR 0,20).
În anul 2000, din cauza recoltelor relativ mari și a scăderii vânzărilor de vin spumant, piața de vinuri albe a suferit o cădere și mai accentuată (prețurile medii scăzând în anumite cazuri cu până la 0,20 EUR).
Much of the cask wine still in storage had to be sent for another round of distillation.
O mare parte din vinul vărsat aflat încă în depozite a trebuit să fie trimis pentru o nouă rundă de distilare.
As a result of an amendment of the common organisation of the market in wine adopted in 1999 and entered into force on 1 August 2000, preventive distillation in accordance with Regulation (EEC) No 822/87 was replaced by distillation to supply the potable alcohol market in accordance with Regulation (EC) No 1493/1999.
Ca urmare a unei modificări a organizării comune a pieței vitivinicole, adoptată în 1999 și intrată în vigoare la 1 august 2000, distilarea preventivă în conformitate cu Regulamentul (CEE) nr. 822/87 a fost înlocuită cu distilarea pentru aprovizionarea pieței alcoolului alimentar în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1493/1999.
The terms were considerably poorer, and only around half the previous price of EUR 0,50-0,55 per litre for preventive distillation could be achieved.
Termenii erau mult mai puțin avantajoși, putându-se obține numai circa jumătate din prețul anterior pentru distilare preventivă, de 0,50-0,55 EUR pe litru.
Following on the slump in prices in 2000 it proved impossible for GfW to achieve the expected profits neither on the wine market nor in distillation to supply the potable alcohol market.
În urma scăderii abrupte a prețurilor din anul 2000, a devenit imposibil pentru GfW să realizeze profiturile preconizate, atât pe piața vinului, cât și prin distilare pentru aprovizionarea pieței alcoolului alimentar.
As a result, the book value of GfW’s stocks had to be reduced significantly and as a result, GfW’s liabilities exceeded its assets.
Drept urmare, valoarea contabilă a stocurilor GfW a trebuit redusă semnificativ, ceea ce a făcut ca pasivele GfW să depășească activele.
In view of the commercial problems described above, an interim statement of account was drawn up for the year until 31 October 2000 and examined by an auditor.
Având în vedere problemele comerciale descrise mai sus, s-a întocmit o situație contabilă intermediară pentru anul încheiat la 31 octombrie 2000, care a fost examinată de un auditor.
On 31 October 2000 GfW’s liabilities (EUR 15670155) exceeded its current assets (EUR 9886856) with EUR 5783299 and GfW had the liabilities as expressed in the table below.
La 31 octombrie 2000, pasivele GfW (15670155 EUR) erau mai mari decât activele curente (9886856 EUR) cu 5783299 EUR. Pasivele GfW sunt detaliate în tabelul de mai jos.
According to a report prepared by Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Falk & Co. GmbH, GfW would very soon be facing insolvency proceedings due to its liabilities exceeding its assets (Überschuldung) if nothing was done to avoid this.
Potrivit unui raport pregătit de Wirtschaftsprüfungsgesellschaft Falk & Co. GmbH, GfW urma să se confrunte în scurt timp cu o procedură de insolvență dacă nu se lua nicio măsură pentru evitarea acestui lucru, din cauză că pasivele aveau o valoare mai mare decât activele (Überschuldung).
Liabilities to
Datorii către
Financial institutions
Instituții financiare
Winegrowing enterprises and merchants
Societăți și comercianți din domeniul viticol
Other
Alții
According to §19 of the German insolvency law (Insolvenzordnung) liabilities exceeding the assets of a company is cause for opening the insolvency proceedings.
În conformitate cu articolul 19 din Legea insolvenței din Germania (Insolvenzordnung), o situație în care pasivele depășesc ca valoare activele unei societăți reprezintă un motiv de deschidere a procedurii de insolvență.
Because of this, the Executive board of GfW was under the obligation in accordance with § 64 GmbHG a.F. i. V. m. § 19 InsO, to within three weeks of entering into the state of its liabilities exceeding its assets (Überschuldung) to apply for the opening of the insolvency proceedings.
Din această cauză, în conformitate cu articolul 64 din Legea societăților comerciale în versiunea anterioară, coroborat cu articolul 19 din Legea insolvenței, comitetul executiv al GfW avea obligația de a solicita deschiderea procedurii de insolvență în termen de trei săptămâni de la apariția situației în care pasivele depășeau ca valoare activele (Überschuldung).
As a result of the impending insolvency, GfW asked some creditors (WAK, the winegrowing enterprises and around 130 merchants involved in the purchase described in recital 18) to waive part of their outstanding claims to enable the company to continue trading.
Ca urmare a insolvenței iminente, GfW a solicitat anumitor creditori (WAK, societățile viticole și circa 130 de comercianți implicați în achiziția descrisă la considerentul 18) să renunțe la o parte din creanțele lor neîncasate, pentru a permite societății să își continue activitatea comercială.
In the case of the winegrowing enterprises and merchants, the waiver was to cover 90 % of their outstanding claims, meaning they would only receive an additional 2 % of the agreed purchase price.
În cazul societăților viticole și al comercianților, era vorba de renunțarea la 90 % din creanțele neîncasate, cu alte cuvinte aceștia urmau să primească în plus numai 2 % din prețul de vânzare convenit.
The remaining deficit was to be eliminated by the necessary subordination of claims and waiver of claims by WAK.
Restul deficitului urma să fie eliminat prin subordonarea necesară a creanțelor și prin renunțarea la creanțe de către WAK.
As principle creditor (see table 1) with a weaker security position, WAK had a considerable interest in avoiding the impending insolvency.
În calitate de creditor principal (a se vedea tabelul 1), cu un rang mai mic al garanțiilor, WAK avea un interes considerabil în evitarea insolvenței iminente.
It therefore tried to convince the winegrowing enterprises and merchants to agree to waive a part of their claims.
Prin urmare, acesta a încercat să convingă societățile viticole și comercianții să fie de acord cu renunțarea la o parte din creanțele acestora.
WAK also signed a written agreement with GfW, dated 4 December 2000, where it agrees to subordinate a part of its outstanding claims — corresponding to GfW’s deficit — in favour of the other creditors.
WAK a semnat, de asemenea, un acord scris cu GfW, datat 4 decembrie 2000, în care convine să își subordoneze o parte din creanțele neîncasate – corespunzând deficitului GfW – în favoarea celorlalți creditori.
The final amount of the subordination of claims was only to be specified once the waiver of claims declarations of the winegrowing enterprises and merchants had been received, so as to minimise the amount subordinated.
Valoarea finală a subordonării creanțelor urma să fie precizată numai după primirea declarațiilor de renunțare la creanțe din partea societăților viticole și a comercianților, pentru a se reduce la minim suma subordonată.
It was also agreed that WAK would, if it would prove necessary at a later stage to avoid insolvency proceedings, waive the same amount of claims as it had subordinated.
S-a convenit, de asemenea, ca în cazul în care acest lucru s-ar dovedi necesar într-un stadiu ulterior pentru evitarea procedurii de insolvență, WAK va renunța la creanțe în sumă egală cu cele subordonate.
1700 out of the 2700 winegrowing enterprises and merchants declared their willingness to waive 90 % of their remaining claims, corresponding to around 60 % of the outstanding claims of the group as a whole.
Un număr de 1700 din cele 2700 de societăți viticole și comercianți și-au declarat disponibilitatea de a renunța la 90 % din creanțele rămase, corespunzând unei proporții de circa 60 % din creanțele neachitate ale întregului grup.
However, the remaining winegrowing enterprises and merchants either specifically refused the offer or did not answer the request.
Cu toate acestea, restul societăților viticole și al comercianților fie au refuzat în mod explicit oferta, fie nu au răspuns solicitării.
It was clear that some of them decided not to waive their claims because of their stronger security position — some had prolonged retention of title and had already received down payment of 80 % of the agreed price.
Era clar că o parte dintre ei au decis să nu renunțe la creanțe, din cauza rangului mai mare al garanțiilor pe care le dețineau – unii dintre aceștia beneficiau de drept de retenție prelungit și primiseră deja aconturi în valoare de 80 % din prețul convenit.
This meant that their returns in case of insolvency proceedings would be higher than the 2 % of the agreed purchase price which was on offer.
Aceasta însemna că în cazul unei proceduri de insolvență, sumele încasate de aceștia ar fi fost mai mari decât oferta de 2 % din prețul de vânzare.
In addition, a number of the winegrowing enterprises and merchants had handed in complaints against GfW and these complaints had been treated by the court who proposed settlements agreements.
În plus, o serie de societăți viticole și comercianți înaintaseră plângeri împotriva GfW, în urma cărora instanța a propus acorduri de soluționare a litigiilor.
According to the settlement agreements GfW should pay 70 % of the remaining claims and 30 % should be waived.
Potrivit acordurilor de soluționare a litigiilor, GfW trebuia să plătească 70 % din creanțele rămase, iar la restul de 30 % trebuia să se renunțe.
The court also decided that GfW would have to carry 80 % of the court fees.
Instanța a stabilit, de asemenea, că GfW urma să suporte 80 % din cheltuielile de judecată.
Similar settlement agreements were proposed by other courts and, with this in mind, it was no longer possible for GfW to expect that the other winegrowing enterprises and merchants would agree to waiving 90 % of their remaining claims.
Alte instanțe au propus acorduri similare de soluționare a litigiilor și, având în vedere acest lucru, GfW nu se mai putea aștepta ca celelalte societăți viticole și ceilalți comercianți să fie de acord cu renunțarea la 90 % din creanțele rămase.
In addition, several winegrowing enterprises and merchants now declared that they would demand 100 % repayment of the remaining 20 %.
În plus, mai multe societăți viticole și mai mulți comercianți au declarat în acest stadiu că vor solicita plata integrală a restului de 20 %.
§ 305a of the German insolvency law states that an out of court settlement (außergerichtliche Einigung) to avoid settlement of debts fails when one single creditor decides to proceed to enforcement after the out of court settlement negotiations have started.
Articolul 305a din Legea insolvenței din Germania prevede că soluționarea pe căi extrajudiciare pentru evitarea plății datoriilor eșuează dacă un creditor hotărăște să inițieze recuperarea creanțelor după începerea negocierilor pentru soluționarea pe căi extrajudiciare.
Therefore, contrary to its original intention, GfW could no longer ask the winegrowing enterprises and merchants to waive any of their claims.
Prin urmare, GfW nu a mai fost în măsură să pună în aplicare planul inițial de a solicita societăților viticole și comercianților să renunțe la creanțele lor.
Instead, GfW signed an agreement with WAK dated 21 February 2001 stating that WAK agrees to fully cover GfW’s deficit of year 2000 by waiving EUR 5005441,60 of its claims.
În schimb, GfW a semnat un acord cu WAK, datat 21 februarie 2001, care preciza că WAK este de acord să acopere integral deficitul GfW din anul 2000, prin renunțarea la suma de 5005441,60 din creanțele sale.
On the remaining debt for the time period of 1 January 2001 to 31 December 2001, no interest would be charged.
Pentru restul datoriei aferente perioadei 1 ianuarie 2001-31 decembrie 2001, urma să nu se perceapă nicio dobândă.
The agreement also stated that the winegrowing enterprises and merchants remaining claims would be settled in full.
Acordul prevedea, de asemenea, că restul creanțelor societăților viticole și ale comercianților vor fi plătite integral.
This way, the security of WAK’s non-subordinated claims was guaranteed, the deficit situation was remedied, insolvency proceedings were avoided for the time being and GfW could continue trading.
În acest fel se garanta siguranța creanțelor nesubordonate ale WAK, se rezolva problema deficitului, procedura de insolvență era deocamdată evitată, iar GfW își putea continua activitatea comercială.
All the proceeds were used to repay WAK.
Sumele obținute au fost utilizate integral pentru plata datoriilor către WAK.
By 31 December 2005 EUR 9897154,65 of the loan had been repaid and EUR 793994,99 in interest payments had been made.
Până la 31 decembrie 2005, se rambursase suma de 9897154,65 EUR și se efectuaseră plăți aferente dobânzilor în valoare de 793994,99 EUR. După lichidarea activelor rămase ale GfW (în valoare de 87079,79 EUR), restul de creanțe neachitate ale WAK, în valoare de circa 313000 EUR, au fost declarate irecuperabile și au fost anulate.
After winding-up GfW’s remaining assets (EUR 87079,79), WAK’s remaining outstanding claims of around EUR 313000 were declared irrecoverable and were written off. The part of the loan that was never repaid therefore totalled EUR 5318441,60 (the original waiver of claims of EUR 5005441,60 plus the outstanding claims after liquidation of EUR 313000).
Partea nerambursată din împrumut s-a ridicat, prin urmare, la 5318441,60 EUR (constând în declarația inițială de renunțare la creanțe în valoare de 5005441,60 plus creanțele neachitate în urma lichidării, în valoare de 313000 EUR).
Nature and intensity of the aid
Natura și intensitatea ajutorului
WAK’s EUR 15302696,25 loan to GfW was granted in several instalments in 1999 for a term of 12 to 18 months:
Împrumutul în valoare de 15302696,25 EUR al WAK către GfW a fost acordat în anul 1999 în mai multe tranșe, pe termen de 12-18 luni.
The interest rates charged was as follows:
Ratele dobânzii au fost următoarele:
4th quarter 1999
Al patrulea trimestru 1999
1st quarter 2000
Primul trimestru 2000
2nd quarter 2000
Al doilea trimestru 2000
3rd quarter 2000
Al treilea trimestru 2000
4th quarter 2000
Al patrulea trimestru 2000
On 11 November 1999 the suppliers received a down payment of 80 % of the agreed price.
La 11 noiembrie 1999, furnizorii au primit un acont de 80 % din prețul convenit.
In addition, as a result of the prolonged retention of title awarded some of the suppliers, which would not come to an end on processing, blending or mixing, part of the stock was used to secure these suppliers’ remaining claim of 20 %.
În plus, ca urmare a dreptului de retenție prelungit acordat unora dintre furnizori, care nu ar lua sfârșit cu ocazia prelucrării sau a amestecării, o parte din acest stoc a fost utilizat drept garanție pentru creanțele rămase ale acestor furnizori (20 %).
The stocks were also agreed as collateral for WAK.
S-a convenit, de asemenea, ca aceste stocuri să reprezinte garanții pentru WAK.
However, due to the retention of title WAK had only a secondary claim on part of the stock as long as the claims with prolonged retention of title were not settled.
Cu toate acestea, din cauza dreptului de retenție, WAK a avut numai calitate de creditor secundar pentru o parte din stocuri, atâta timp cât nu au fost achitate creanțele cu drept de retenție prelungit.
The larger share of the risk of fluctuations in prices consequently lay with GfW and its creditors of which WAK was the main one.
Prin urmare, partea mai mare a riscului unor fluctuații de prețuri era suportată de GfW și creditorii săi, dintre care WAK era creditorul principal.
On the loan granted by WAK to GfW only limited interest was paid: from 11 November 1999 to 31 December 1999 (at a rate of 3,28 %), from 1 January 2000 to 31 December 2000 (3,51-5,15 %) and from 1 January 2001 to 31 December 2001 (4,55-5,25 %).
Pentru împrumutul acordat de WAK către GfW s-a plătit numai o dobândă limitată: între 11 noiembrie 1999 și 31 decembrie 1999 (la o rată de 3,28 %), între 1 ianuarie 2000 și 31 decembrie 2000 (3,51 %-5,15 %) și între 1 ianuarie 2001 și 31 decembrie 2001 (4,55 %-5,25 %).
No further interest was claimed after 31 December 2001.
După 31 decembrie 2001 nu s-a mai reclamat plata niciunei dobânzi.
Considering the risk that WAK took when lending the money to GfW, a substantial risk premium should have been charged on top of the regular interest rate.
Având în vedere riscul asumat de WAK la acordarea unui împrumut către GfW, ar fi trebuit percepută o primă de risc considerabilă, care să se adauge ratei obișnuite a dobânzii.
As there was no such risk premium added to the interest rate an aid element was present at the time of granting of the loan.
Având în vedere lipsa unei astfel de prime de risc adăugate la rata dobânzii, a existat la momentul acordării împrumutului o componentă de ajutor.
This aid element can be calculated as the difference between the interest rate charged and the market interest rate plus the risk premium which should have been charged.
Această componentă de ajutor poate fi calculată ca diferență între rata percepută a dobânzii, pe de o parte, și rata dobânzii de pe piață plus prima de risc care ar fi trebuit percepută, pe de alta.
According to the Commission notice on the method for setting the reference and discount rates [8] as amended by Commission notice on technical adaptation to the method for setting the reference and discount rates [9], applicable for the period in question, the base reference rate for Germany lay between 5,23 % and 6,33 %.
În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind metoda de stabilire a ratelor de referință și de actualizare [8], modificată prin Comunicarea Comisiei privind adaptările tehnice ale metodei de stabilire a ratelor de referință și de scont [9], aplicabilă pentru perioada în cauză, rata de referință de bază pentru Germania se situa între 5,23 % și 6,33 %.
According to the notice, the reference rate determined is a floor rate which may be increased in situations involving particular risk (for example, an undertaking in difficulty, or where the security normally required by banks is not provided).
Potrivit comunicării, rata de referință stabilită reprezintă un plafon minim care poate fi majorat în situații care implică riscuri speciale (de exemplu, o întreprindere în dificultate sau absența garanțiilor solicitate, în mod normal, de bănci).
In such cases, the premium may amount to 400 basis points or more if no private bank would have agreed to grant the relevant loan.
În asemenea situații, prima se poate ridica la 400 de puncte de bază sau mai mult în cazul în care nicio bancă privată nu ar accepta acordarea creditului respectiv.
According to Germany, interest rates charged by German banks during the same period for similar credits lay between 5,25 % and 6,50 % (VR-Bank Südliche Winstrasse e.G.) and 5,40 % and 6 % (Die Kreissparkasse Bad Dürkheim).
Potrivit informațiilor comunicate de Germania, ratele dobânzilor percepute de băncile din Germania în aceeași perioadă pentru credite similare se situau între 5,25 % și 6,50 % (VR-Bank Südliche Winstrasse e.G.) și între 5,40 % și 6 % (Die Kreissparkasse Bad Dürkheim).
Duration of measure
Durata măsurii
One-off measure.
Măsură unică.
Reasons for initiating the formal investigation procedure
Motivele inițierii procedurii oficiale de investigare
The Commission initiated the formal investigation procedure provided for under Article 108(2) of the TFEU because it suspected that the subordination and waiver of claims could constitute State aid in the meaning of Article 107 of the TFEU.
Comisia a inițiat procedura oficială de investigare prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din TFUE din cauză că a suspectat că subordonarea creanțelor și renunțarea la creanțe ar putea constitui ajutor de stat în înțelesul articolului 107 din TFUE.
In particular, the Commission had, based on the information available at the time of the initial opening of the formal investigation procedure, examined whether the subordination and waiver of claims were carried out pursuant to the private creditor test.
În particular, pe baza informațiilor disponibile la momentul deschiderii inițiale a procedurii oficiale de investigare, Comisia a examinat dacă subordonarea și renunțarea la creanțe s-au efectuat după aplicarea testului creditorului privat.
The private creditor test assesses whether, under the same market conditions, a private creditor would have acted or has acted in the same way as the public creditor.
Testul creditorului privat constă în verificarea măsurii în care un creditor privat ar fi acționat sau a acționat, în condiții de piață similare, în același fel cu creditorul public.
As regards the case at hand, private creditors had claims on GfW totalling EUR 5,5 million on 31 October 2000, but none of them waived their claims.
În cazul în speță, creditorii privați dețineau creanțe față de GfW în sumă totală de 5,5 milioane EUR la 31 octombrie 2000, dar niciunul dintre aceștia nu a renunțat la creanțe.