natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The French authorities deny any relevance to the assertion by UOP that the alleged belief in the existence of unlimited financial resources available to Axens secures it preferential terms from either its suppliers or the financial markets.
Autoritățile franceze neagă relevanța afirmației societății UOP Limited conform căreia pretinsa convingere legată de existența unor resurse financiare nelimitate în beneficiul Axens i-ar oferi condiții preferențiale atât din partea furnizorilor săi, cât și de pe piețele financiare.
France says that UOP has not provided the slightest proof in support of this allegation.
În opinia Franței, societatea UOP Limited nu ar aduce niciun fel de probe în sprijinul acestei acuzații.
The French authorities consider that the rule described in recital 84, according to which the subsidiary is not to apply for any guarantee from the parent, is sufficient to invalidate the hypothesis put forward by UOP.
Autoritățile franceze consideră că reglementarea descrisă la considerentul 84, conform căreia filiala nu formulează nicio solicitare de garanție către societatea-mamă, este suficientă pentru a infirma ipoteza formulată de societatea UOP Limited.
Furthermore, as regards Axens’s borrowing terms on the financial markets, and the terms available to Beicip-Franlab and Prosernat, the French authorities point out that they are prepared to give the Commission an undertaking that a clause would be included in writing in the financing contract for every transaction stating that ‘Pursuant to French law (in particular the need for express statutory authority for each guarantee), the present financing transaction shall not enjoy any form of direct or indirect State guarantee’ [69].
Mai mult decât atât, în ceea ce privește condițiile de creditare ale Axens, la fel ca cele ale Beicip-Franlab și Prosernat, pe piețele financiare, autoritățile franceze se declară dispuse să se angajeze în fața Comisiei să menționeze, în scris, în orice contract de finanțare, în momentul efectuării fiecărei operațiuni, că „în conformitate cu dreptul francez (în special necesitatea unei autorizații legislative exprese pentru fiecare garanție), prezenta operațiune de finanțare nu va beneficia de niciun fel de garanție, directă sau indirectă, din partea statului” [69].
7 ASSESSMENT
7 EVALUARE
EXISTENCE OF STATE AID WITHIN THE MEANING OF ARTICLE 107(1) TFEU
EXISTENȚA UNUI AJUTOR DE STAT ÎN SENSUL ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (1) DIN TFUE
Article 107(1) TFEU reads: ‘Save as otherwise provided in the Treaties, any aid granted by a Member State or through State resources in any form whatsoever which distorts or threatens to distort competition by favouring certain undertakings or the production of certain goods shall, in so far as it affects trade between Member States, be incompatible with the internal market.’
Articolul 107 alineatul (1) din TFUE prevede următoarele: „Cu excepția derogărilor prevăzute de tratate, sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care afectează schimburile comerciale dintre statele membre”.
To establish the existence of State aid in the present case it must first be considered whether the EPIC status granted by France to IFP on 7 July 2006 involves the use of State resources (7.1.1) to provide an unlimited public guarantee covering economic activities (7.1.2).
În cazul de față, pentru a stabili existența unui ajutor de stat, trebuie mai întâi să se verifice dacă măsura constând în acordarea de către Franța a statutului de IPCI instituției publice IFP la data de 7 iulie 2006 implică resurse de stat (7.1.1) pentru acordarea unei garanții publice nelimitate care acoperă activitățile economice (7.1.2).
The extent of the cover by the State guarantee and the nature of the activities covered will allow the scope of this decision to be defined (7.1.3), and it will then have to be considered whether the measure in question confers a selective advantage on the IFP group (7.1.4) which may affect trade between Member States (7.1.5).
Întrucât dimensiunea acoperirii garanției de stat și natura activităților acoperite vor permite definirea domeniului de aplicare al prezentei decizii (7.1.3), va trebui apoi să se examineze dacă măsura în cauză conferă un avantaj selectiv grupului IFP (7.1.4) care poate afecta schimburile comerciale dintre statele membre (7.1.5).
USE OF STATE RESOURCES IN THE FORM OF AN UNLIMITED GUARANTEE
UTILIZAREA RESURSELOR DE STAT SUB FORMĂ DE GARANȚIE NELIMITATĂ
In view of its particular structure as an economic group for purposes of competition law, it is necessary to assess the potential impact of the unlimited State guarantee arising from the EPIC status of the publicly owned establishment IFP on the whole of the IFP group, i.e. on the publicly owned establishment itself and on its subsidiaries, by proceeding in two stages:
Având în vedere structura sa specifică de grup economic în sensul dreptului concurenței, este necesar să se țină seama de impactul potențial al garanției de stat nelimitate care rezultă din statutul de IPIC al instituției publice IFP asupra tuturor entităților grupului IFP, adică asupra instituției publice și a filialelor sale, procedând în două etape:
As regards the publicly owned establishment IFP, the impact of the unlimited guarantee arises directly from its EPIC status: as a legal person governed by public law, IFP is not subject to the ordinary law governing the administration and winding up of firms in difficulty.
în ceea ce privește instituția publică IFP, impactul garanției nelimitate decurge direct din statutul de IPIC: de fapt, instituția publică IFP, ca persoană juridică de drept public, nu se supune dreptului comun în materie de redresare și lichidare judiciară a întreprinderilor aflate în dificultate.
In the light of this particularity, the parent of the IFP group may carry on economic activities itself, under more advantageous conditions than other market participants not benefiting from comparable protection (7.1.1.1).
Având în vedere această particularitate, societatea-mamă a grupului IFP și-ar putea exercita direct activitățile economice în condiții mai avantajoase decât alți actori din piață care nu beneficiază de o protecție comparabilă (7.1.1.1).
As regards the activities carried out directly by the IFP subsidiaries governed by private law, which, for their part, are entirely subject to the ordinary law of bankruptcy, any direct liability of the publicly owned establishment, and therefore of the State, seems impossible.
în ceea ce privește activitățile exercitate direct de filialele de drept privat ale grupului IFP, care se supun, la rândul lor, integral dreptului comun în materie de faliment, o angajare directă a instituției publice și, prin urmare, a statului pare imposibilă.
If a subsidiary’s assets are insufficient, therefore, it has to be considered whether the creditors of Axens, Prosernat and Beicip-Franlab could benefit from an indirect mechanism whereby the parent would be liable for its subsidiaries, equivalent to a guarantee mechanism (7.1.1.2).
Prin urmare, în ipoteza insuficienței activelor unei filiale, este necesar să se analizeze măsura în care creditorii Axens, Prosernat și Beicip-Franlab ar putea beneficia de un mecanism indirect pe baza unei posibile răspunderi a societății-mamă față de filialele sale, echivalentul unui mecanism de garantare (7.1.1.2).
Unlimited State guarantee to IFP conferred by its EPIC status
Acoperirea instituției publice IFP de o garanție de stat nelimitată acordată în virtutea statutului său de IPIC
In decision C 56/2007, the Commission concluded [70] that the special factors intrinsically linked to the legal form of La Poste as a publicly owned establishment [71], and in particular the existence of a guarantee ensuring the payment of individual claims and the continued existence of La Poste or its obligations or both, implied that the State performed the role of guarantor of last resort in respect of the economic activities of the publicly owned establishment.
În Decizia C 56/2007 menționată anterior, Comisia a concluzionat [70] că particularitățile intrinseci ale statutului de instituție publică al La Poste [71] și, în special, existența unei garanții în ceea ce privește rambursarea creanțelor individuale și menținerea existenței La Poste și/sau a obligațiilor sale ar implica faptul că statul joacă rolul de garant în ultimă instanță asupra activităților economice desfășurate de instituția publică.
In the present case, the Commission considers that the arguments set out in decision C 56/2007 can essentially be transposed to the EPIC status of the publicly owned establishment IFP, and that IFP also enjoys a special legal position with regard to the payment of its creditors and its continuation in business in the event of insolvency.
În cazul de față, Comisia consideră că argumentele invocate în Decizia C 56/2007 menționată anterior pot fi, în esență, transpuse statutului de IPIC al instituției publice IFP și că aceasta din urmă beneficiază, de asemenea, de o situație juridică specială, atât în ceea ce privește despăgubirea creditorilor săi, cât și menținerea existenței întreprinderii în caz de insolvabilitate.
For the purposes of the present analysis, therefore, the Commission will refer to the arguments set out in section 4.1, ‘Classification as aid’, of decision C 56/2007.
De asemenea, în sensul prezentei analize, Comisia va face referire la argumentele dezvoltate în secțiunea 4.1 („Calificarea drept ajutor”) din Decizia C 56/2007 menționată anterior.
It is first necessary to consider the argument of the French authorities that the existence of a State guarantee in favour of EPICs is ruled out by the legislation or the case-law, before showing that in the event that IFP were in default its creditors would benefit from a more favourable procedure than the creditors of undertakings governed by ordinary law.
Este necesar, mai întâi, să se analizeze argumentul autorităților franceze conform căruia existența unei garanții de stat în favoarea IPIC ar fi exclusă de legislație sau de jurisprudență (a), înainte de a dovedi că, în ipoteza în care instituția publică IFP s-ar afla în situația de încetare a plăților, creditorii săi ar beneficia de o procedură mai favorabilă decât creditorii întreprinderilor relevante de drept comun.
Rejection of the arguments of the French authorities
Respingerea argumentelor autorităților franceze
Contrary to the French authorities’ affirmation, the Commission is able to conclude that French law does acknowledge the existence of implied guarantees, and in particular the existence of a State guarantee deriving from the status of publicly owned establishment.
Contrar celor afirmate de autoritățile franceze, Comisia este în măsură să concluzioneze că dreptul francez admite existența garanțiilor implicite și, mai precis, existența unei garanții de stat în virtutea statutului de instituție publică.
The Commission rejects the arguments of the French authorities for the following reasons.
Comisia respinge argumentele autorităților franceze din următoarele motive.
Firstly, where the French authorities assert that there is no legislation or decision laying down the principle that the State is to guarantee the debts of EPICs, the Commission refers to recitals 120 and 121 of decision C 56/2007, mutatis mutandis.
În primul rând, Comisia face trimitere la considerentele 120 și 121 din Decizia C 56/2007 menționată anterior, mutatis mutandis, unde autoritățile franceze afirmă că nicio lege sau decizie nu prevede principiul conform căruia statul ar garanta datoriile IPIC.
The Commission considers, on the contrary, that although it is true that there is no legislation or decision confirming or excluding the existence of an express State guarantee in favour of EPICs, this absence does not mean that there can be no implied guarantee.
Comisia consideră, din contră, că, dacă, într-adevăr, nu există legi sau decizii care să confirme sau să excludă existența unei garanții de stat explicite în favoarea IPIC, aceasta nu permite excluderea existenței unei garanții implicite.
Secondly, where the French authorities consider that the courts have held that there is no such guarantee, notably in the judgments in Société de l’hôtel d’Albe [72] and Campoloro [73], the Commission refers to recitals 122 to 124 of decision C 56/2007, mutatis mutandis.
În al doilea rând, Comisia face trimitere la considerentele 122-124 din Decizia C 56/2007 menționată anterior, mutatis mutandis, atunci când autoritățile franceze consideră că ar exista o jurisprudență în ceea ce privește inexistența garanțiilor, în mod special, în hotărârea privind Société de l'hôtel d'Albe [72] și în hotărârile privind Campoloro [73].
In Société de l’hôtel d’Albe, as the Commission expert pointed out in the postal case, the judgment did not refer to the precise situation in which the guarantee would come into play [74].
În ceea ce privește prima cauză, așa cum a subliniat expertul Comisiei în cauza serviciilor poștale, hotărârea privind Société de l'hôtel d'Albe nu se referă exact la situația în care garanția poate interveni [74].
In Campoloro [75], the Commission considers, on the contrary, that the judgments establish a scheme of State liability in proceedings for the recovery of the debts of publicly owned establishments which displays all the characteristics of a guarantee mechanism.
În ceea ce privește cea de-a doua cauză [75], Comisia consideră, dimpotrivă, că ea demonstrează că regimul de răspundere a statului în aplicarea procedurii de recuperare a datoriilor instituțiilor publice prezintă toate trăsăturile unui mecanism de garantare.
Thirdly, in the postal case the French authorities argued that the debts contracted by EPICs since the entry into force of the Organic Law governing the Finance Act on 1 January 2005 did not qualify for an implied guarantee: the Commission considers that this argument cannot hold:
În al treilea rând, Comisia consideră că argumentul prezentat de autoritățile franceze în cauza serviciilor poștale, conform căruia datoriile contractate de IPIC de la intrarea în vigoare a LOLB la 1 ianuarie 2005 nu pot beneficia de o garanție implicită, nu poate fi susținut:
The Commission emphasises that the change of legal form of the publicly owned establishment IFP occurred on 7 July 2006, i.e. after the entry into force of the Organic Law governing the Finance Act.
Comisia subliniază că schimbarea statutului instituției publice IFP a intervenit la 7 iulie 2006, adică ulterior intrării în vigoare a LOLB.
Under such circumstances, it is not necessary to examine the arguments put forward by the French authorities’ expert in the postal case regarding debts contracted before 1 January 2005, despite the fact that the French authorities refer to this mutatis mutandis in their comments.
În aceste condiții, nu este necesar să se analizeze argumentele avansate de expertul autorităților franceze în cauza serviciilor poștale privind posibilele datorii contractate înainte de 1 ianuarie 2005, deși autoritățile franceze fac referire la acest aspect mutatis mutandis în observațiile lor.
Debts contracted by IFP before 1 January 2005 were contracted by a trade body within the meaning of Law No 43-612 of 17 November 1943 on the management of trade interests, and therefore by a legal person governed by private law, and consequently could not be covered, at the time they were entered into [76], by the unlimited guarantee conferred by the EPIC status.
Într-adevăr, datoriile contractate de instituția publică IFP înainte de 1 ianuarie 2005 au fost contractate de o instituție profesională în sensul actului de lege nr. 43-612 din 17 noiembrie 1943 privind gestionarea intereselor profesionale (și, deci, de o persoană juridică de drept privat) și, prin urmare, nu au putut fi acoperite, în momentul subscrierii lor [76], de garanția nelimitată conferită prin prisma statutului de IPIC.
The Commission nevertheless notes, as its expert pointed out in the postal case, and as it explained in recital 130 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that the obligation to enter State guarantees in a Finance Act is confined to the ‘giving’ (octroi) of such guarantees. To ‘give’ a guarantee the State must confer a guarantee on an organisation or an operation by an express manifestation of its intention. The scope of the obligation to enter guarantees in the Finance Act does not extend to guarantees that arise out of the legal form of an organisation, or out of an obligation established in case-law, which are guarantees of an implied and automatic character. This category is not the result of a decision of the State, but of the fact that the State places itself in an existing legal framework, the guarantee being only one effect of that framework [77].
Cu toate acestea, Comisia notează, așa cum, de altfel, a relevat și expertul său în cauza serviciilor poștale și cum aceasta a explicat deja la considerentul 130 din Decizia C 56/2007 menționată anterior, la care face trimitere mutatis mutandis, că sfera de aplicare a obligației de a include garanțiile de stat în legea bugetului se limitează la „acordarea” acestor garanții; că, prin urmare, acordarea unei astfel de garanții acoperă cazurile în care, prin manifestarea explicită a voinței, statul decide să garanteze pentru un organism sau o operațiune; că sfera de aplicare a obligației de a include garanțiile în legea bugetului nu acoperă, așadar, garanțiile născute dintr-un statut sau o obligație jurisprudențială, caracterizate prin natura lor implicită și automată; și că această din urmă categorie nu rezultă dintr-o decizie a statului, ci din faptul că statul se situează într-un cadru juridic preexistent în care garanția nu este decât un efect [77].
The Commission concludes, as it did in recital 131 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that the argument put forward by the French authorities on the basis of the Organic Law governing the Finance Act is not convincing, because the fact that it is not stated in any Finance Act that the State extends a guarantee to IFP by virtue of its legal form does not mean that there is no implied guarantee. The Commission is not in any event bound by the description of the measure as a ‘guarantee’ for purposes of French law, or by the fact that a guarantee is or is not caught by the Organic Law governing the Finance Act. The only relevant consideration is how the measure is to be described for purposes of Union law. Union law recognises the existence of an implied guarantee once a Member State legally has to repay a claim on another person in the event of that person’s defaulting [78].
Comisia concluzionează, așa cum a făcut-o și la considerentul 131 din Decizia C 56/2007, la care face trimitere mutatis mutandis, că argumentul autorităților franceze, bazat pe LOLB, nu este convingător și că faptul că nicio lege a bugetului nu prevede că statul asigură garanția sa instituției publice IFP în virtutea statutului acesteia nu exclude existența unei garanții implicite; că, în orice caz, Comisia nu este influențată de calificarea în dreptul francez a măsurii ca garanție, nici de faptul că este vorba de o garanție care intră sub incidența LOLB; că singura calificare pertinentă a acestei măsuri este cea în temeiul dreptului Uniunii Europene; și că acesta din urmă recunoaște existența unei garanții implicite atunci când un stat membru este obligat juridic să ramburseze o creanță a unei alte persoane în caz de faliment al acesteia [78].
Fourthly, the Commission rejects the argument of the French authorities that, if a State guarantee does exist in favour of EPICs, any establishment of a new EPIC (including by change of legal form) would necessitate measures to preserve the rights of creditors arising before the change, and that conversely (modus tollens), since no such mechanism has ever been set up [79], no guarantee exists in favour of the publicly owned establishment IFP:
În al patrulea rând, Comisia respinge argumentul autorităților franceze conform căruia, în cazul existenței unei garanții de stat în favoarea IPIC, orice constituire a unui nou IPIC (inclusiv prin schimbarea statutului) ar necesita aplicarea unor măsuri de garantare de natură să mențină drepturile creditorilor apărute anterior acestei transformări, și contrapoziția sa (modus tollens) conform căreia, cum un astfel de mecanism nu a fost niciodată instituit [79], nu ar exista nicio garanție în favoarea instituției publice IFP:
As pointed out by the Commission’s expert in the postal case, and as recalled in recital 133 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the Commission considers that this assertion is based on too broad an interpretation of the constitutional protection of the right of property.
Așa cum a arătat expertul Comisiei în cauza serviciilor poștale și după cum s-a amintit la considerentul 133 din Decizia C 56/2007 menționată anterior, la care aceasta face trimitere mutatis mutandis, Comisia consideră că o asemenea afirmație ar conduce la o interpretare prea largă a protecției constituționale a dreptului de proprietate.
The Commission takes the view, as it did in recital 134 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, that in the same way, when an EPIC is converted into a company that can be made the subject of court proceedings for administration or winding up, the right of property does not require that a specific measure be taken to preserve the entitlements of creditors, and that the fact that no such measure has been taken does not constitute evidence that there is no implied guarantee.
Comisia ține să precizeze, cum, de altfel, a făcut-o deja la considerentul 134 din Decizia C 56/2007 menționată anterior, la care face trimitere mutatis mutandis, că dreptul de proprietate nu impune prevederea unei măsuri specifice pentru garantarea drepturilor creditorilor în momentul transformării unui IPIC într-o societate supusă procedurilor judiciare de redresare și lichidare și că lipsa acestor măsuri nu constituie un indiciu al inexistenței unei garanții implicite.
The Commission adds that, as explained in recitals 135 and 136 of decision C 56/2007, to which it refers mutatis mutandis, the fact that the French authorities decided to give an express guarantee to La Poste when it obtained a legal form equivalent to that of an EPIC in 1990 [80] does not mean that there was no implied guarantee before that date.
Comisia adaugă, după cum s-a explicat la considerentele 135 și 136 din Decizia C 56/2007 menționată anterior, la care face trimitere mutatis mutandis, că decizia autorităților franceze de a acorda o garanție explicită întreprinderii La Poste [80] atunci când a obținut un statut asimilat unui IPIC în 1990 nu demonstrează inexistența unei garanții implicite în favoarea sa.
Finally, as regards the article by Mr Labetoulle cited by the French authorities [81], and its analysis of the Campoloro case-law [82], the Commission refers to the part of the present decision relating to the liability of the State and to section 4.1.1 A(b)(3) of decision C 56/2007
În ultimul rând, Comisia face trimitere la secțiunea din prezenta decizie privind angajarea răspunderii statului, precum și la secțiunea 4.1.1 A litera b) punctul 3) din Decizia C 56/2007 menționată anterior în ceea ce privește articolul domnului Labetoulle citat de autoritățile franceze [81], precum și analiza sa asupra jurisprudenței Campoloro [82].