natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Both Union and national law leave the regional and local authorities entrusted with the disposal of category 1 and 2 material free to choose either to find a supplier on the market and entrust it with the task via a procurement procedure or to carry out disposal themselves through an in-house solution [41].
Atât Uniunea Europeană, cât și legislația națională încredințează autorităților regionale și locale sarcina eliminării materialelor din categoriile 1 și 2, acestea având libertatea de a alege fie să găsească un furnizor de pe piață căruia să îi încredințeze sarcina printr-o procedură de achiziții, fie să asigure ele însele eliminarea printr-o soluție la nivel intern [41].
Despite Germany’s claim that the ZT complies with the criteria for an in-house award [42], the annual contributions strengthen the ZT’s financial position vis-à-vis other potential suppliers.
În pofida afirmației Germaniei potrivit căreia ZT îndeplinește criteriile de atribuire la nivel intern [42], contribuțiile anuale consolidează poziția financiară a ZT în comparație cu alți potențiali furnizori.
Since suppliers from all the Member States can take part in procurement procedures, the contribution is also liable to affect trade between the Member States.
Întrucât la procedurile de achiziții publice pot participa furnizori din toate statele membre, contribuția este, de asemenea, de natură să afecteze schimburile comerciale dintre statele membre.
The economic advantages from the annual contributions are also liable to strengthen ZT’s position on markets where it is in direct competition with other suppliers (disposal of category 3 material, procurement procedure for the disposal of category 1 and 2 material in Northern and Central Hessen).
Avantajele economice din contribuțiile anuale sunt, de asemenea, de natură să consolideze poziția ZT pe piețele pe care se află în concurență directă cu alți furnizori (eliminarea materialului de categoria 3, procedura de achiziții pentru eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 din Hessa de Nord și Centrală).
Provisional conclusion on the existence of aid
Concluzie provizorie cu privire la existența ajutorului
The annual contributions satisfy the conditions for the existence of aid within the meaning of Article 107(1) TFEU.
Contribuțiile anuale îndeplinesc condițiile pentru existența unui ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
The following section will examine in detail Germany’s claim that the four conditions of the Altmark judgment are met.
Următoarea secțiune va analiza în detaliu afirmația Germaniei că cele patru condiții ale hotărârii Altmark sunt îndeplinite.
ASSESSMENT OF THE ALTMARK CRITERIA IN THE CONTEXT OF ARTICLE 107(1) TFEU
EVALUAREA CRITERIILOR ALTMARK ÎN CONTEXTUL ARTICOLULUI 107 ALINEATUL (1) DIN TFUE
The first Altmark criterion states that the recipient undertaking must actually have public service obligations to discharge, and the obligations must be clearly defined.
Primul criteriu Altmark prevede că întreprinderea beneficiară trebuie să aibă efectiv obligații de serviciu public de îndeplinit, iar obligațiile trebuie să fie definite în mod clar.
First it should be noted that a distinction has to be made between the period from 1979 to 2008 and the period from 2009 to 2011.
În primul rând, ar trebui remarcat faptul că este necesar să se facă distincție între perioada 1979-2008 și perioada 2009-2011.
Before the Verbandsordnung was amended on 2 February 2010 with retroactive effect from 1 January 2009 the ZT was only generally entrusted with the disposal of category 1 and 2 material.
Înainte de modificarea Verbandsordnung la 2 februarie 2010, cu efect retroactiv de la 1 ianuarie 2009, eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 era încredințată doar în mod general ZT.
The old Verbandsordnung did not specify any obligation to maintain an epidemic reserve.
Vechea versiune a Verbandsordnung nu specifica nicio obligație de a menține o rezervă pentru epidemii.
There was thus no clearly defined obligation to maintain an epidemic reserve within the meaning of the first Altmark criterion.
Așadar, nu exista nicio obligație definită în mod clar de a menține o rezervă pentru epidemii în sensul primului criteriu Altmark.
With the amended Verbandsordnung there is now besides the obligation to dispose of category 1 and 2 material also an explicit obligation for the ZT to maintain an epidemic reserve.
În versiunea modificată a Verbandsordnung, există acum, pe lângă obligația de eliminare a materialelor din categoriile 1 și 2, și o obligație explicită pentru ZT de a menține o rezervă pentru epidemii.
The Commission show in what follows that neither the ZT’s obligation to dispose of category 1 and 2 material nor its obligation to maintain an epidemic reserve can justify the annual contributions as State compensation payments within the meaning of the first Altmark criterion.
În continuare, Comisia arată că nici obligația ZT de eliminare a materialelor din categoriile 1 și 2, nici obligația sa de a menține o rezervă pentru epidemii nu pot justifica statutul contribuțiilor anuale de plăți compensatorii din partea statului în sensul primului criteriu Altmark.
Obligation to dispose of category 1 and 2 material
Obligația de eliminare a materialelor din categoriile 1 și 2
Not a service of general economic interest
Nu constituie un serviciu de interes economic general
The BVerwG held that under Regulation (EC) No 1069/2009 and § 3(1) TierNebG the disposal of category 1 and 2 material is a public service obligation and hence a service of general economic interest.
BVerwG a susținut că, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 și articolul 3 alineatul (1) din TierNebG, eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 constituie o obligație de serviciu public și, prin urmare, un serviciu de interes economic general.
The BVerwG attached particular importance to the fact that under German law the disposal of the material is an obligatory public task, and proceeded from the assumption that to that extent the ZT is exercising public powers.
BVerwG a atribuit o importanță deosebită faptului că, în temeiul dreptului german, eliminarea materialelor este o sarcină publică obligatorie, și a pornit de la ipoteza că, în acest sens, ZT exercită puteri publice.
The BVerwG held that the public service obligation also included the provision of an epidemic reserve [43].
BVerwG a considerat că obligația de serviciu public includea, de asemenea, asigurarea unei rezerve pentru epidemii [43].
Germany shares this view and also argues that the disposal of category 1 and 2 material and providing the epidemic reserve serve to protect human health.
Germania împărtășește acest punct de vedere și susține că eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 și asigurarea rezervei pentru epidemii au drept scop protejarea sănătății umane.
As the disposal of category 1 and 2 material is a public service obligation, the BVerwG and Germany considered the annual contributions justified as they represented State compensation for the costs that the ZT incurred as a result of the obligation.
Deoarece eliminarea materialului din categoriile 1 și 2 constituie o obligație de serviciu public, BVerwG și Germania au considerat contribuțiile anuale ca fiind justificate, deoarece au reprezentat compensații din partea statului pentru costurile suportate de ZT ca urmare a obligației.
As explained in paragraph 13 of the Union guidelines on State aid that is granted as compensation for performing public services [44] (‘Union SGEI guidelines’), the Court of Justice has consistently held that Member States have a wide margin of discretion regarding the nature of services that can be classified as services of general economic interest, except in sectors where there are specific Union rules governing this.
Astfel cum s-a explicat la punctul 13 din Orientările Uniunii privind ajutoarele de stat acordate drept compensații pentru prestarea de servicii publice [44] („Orientările Uniunii privind SIEG”), Curtea de Justiție a afirmat în mod constant că statele membre dispun de o marjă largă de apreciere în ceea ce privește natura serviciilor care pot fi clasificate drept servicii de interes economic general, cu excepția sectoarelor în care există reglementări specifice ale Uniunii în acest sens.
The Court of Justice has emphasised that an activity is of general economic interest only if it exhibits special characteristics as compared with the general economic interest of other economic activities [45].
Curtea de Justiție a subliniat că o activitate este de interes economic general numai în cazul în care prezintă caracteristici speciale în comparație cu interesul economic general al altor activități economice [45].
In GEMO the Court of Justice then had to deal with the question of whether farmers and slaughterhouses should bear the full disposal costs of fallen stock and slaughterhouse waste or whether the State could bear the costs on the grounds that this was a service of general economic interest.
În GEMO, Curtea de Justiție a fost nevoită ofere un răspuns la întrebarea dacă costurile de eliminare a animalelor moarte și a deșeurilor de abator ar trebui să fie suportate de către agricultori și abatoare sau dacă statul ar putea suporta costurile pe motiv că acesta constituie un serviciu de interes economic general.
In its ruling the Court held that farmers and slaughterhouses should bear the entire costs [46].
În hotărârea sa, Curtea a susținut că agricultorii și abatoarele ar trebui să suporte integral costurile [46].
The Court of Justice found that the financial burden entailed by the disposal of fallen stock and slaughterhouse waste is a cost item that is inevitably bound up with the economic activity of farmers and slaughterhouses.
Curtea de Justiție a constatat că sarcina financiară generată de eliminarea animalelor moarte și a deșeurilor de abator este un element de cost inevitabil asociat activității economice a agricultorilor și abatoarelor.
Their activities generate products and residues that are unusable and above all harmful for the environment, and disposal is incumbent on the polluters.
Activitățile acestora generează produse și reziduuri inutilizabile și, mai presus de toate, dăunătoare pentru mediu, iar eliminarea este sarcina poluatorilor.
Intervention by State bodies with the aim of releasing farmers and slaughterhouses from this burden creates an economic advantage that is liable to distort competition.
Intervenția organismelor de stat cu scopul de a elibera agricultorii și abatoarele de această sarcină creează un avantaj economic, care poate denatura concurența.
Even if the State were pursuing a health policy objective by taking over responsibility for the disposal costs, that would not change the fact that it constituted an economic advantage for farmers and slaughterhouses, as it is established case-law that Article 107(1) TFEU does not make distinctions according to the reasons for and goals of State intervention measures but defines them by their effects [47].
Chiar dacă statul ar urmări un obiectiv de politică în domeniul sănătății prin preluarea responsabilității pentru costurile de eliminare, aceasta nu ar schimba faptul că s-a creat un avantaj economic pentru agricultori și abatoare, având în vedere că jurisprudența constantă a stabilit că articolul 107 alineatul (1) din TFUE nu face distincții în funcție de motivele și obiectivele măsurilor de intervenție a statului, ci le definește prin efectele lor [47].
The Community guidelines for State aid concerning TSE-Tests, fallen stock and slaughterhouse waste (2002/C324/02) (until 2006), paragraphs 27 and 37, and the Community guidelines on State aid in the agricultural and forestry sector 2007–2013 (2006/C319/01), section V.B.4, also confirm that it is the owners or producers of animal by-products who are responsible for the proper disposal and therefore have to bear the costs under the polluter-pays principle.
Orientările comunitare privind ajutoarele de stat acordate pentru testele EST, animalele moarte și deșeurile de abator (2002/C324/02) (până în 2006), punctele 27 și 37, precum și Orientările comunitare privind ajutoarele de stat în sectorul agricol și forestier 2007-2013 (2006/C319/01), secțiunea V.B.4, confirmă, de asemenea, că proprietarii sau producătorii de subproduse de origine animală sunt responsabili pentru eliminarea adecvată și, prin urmare, sunt obligați să suporte costurile în temeiul principiului „poluatorul plătește”.
Under these guidelines State aid is an exception to the rule that is permissible only in special situations (especially for fallen stock).
În conformitate cu aceste orientări, ajutorul de stat constituie o excepție de la regula potrivit căreia acesta este admisibil numai în situații speciale (în special pentru animale moarte).
The fact that the polluter-pays principle applies generally is also confirmed by Rhineland-Palatinate law, where § 4(1) of the TierNebGAG states that the costs of disposal and related processes can be imposed on the owners.
Aplicabilitatea la nivel general a principiului „poluatorul plătește” este, de asemenea, confirmată de legislația landului Renania-Palatinat, unde articolul 4 alineatul (1) din TierNebGAG prevede că costurile de eliminare și costurile proceselor conexe pot fi impuse proprietarilor.
For the case at issue the following conclusions flow from the case-law of the Court, Regulation (EC) No 1069/2009, the TSE guidelines and the agricultural aid guidelines 2007-20013:
Pentru cazul de față, din jurisprudența Curții și liniile directoare și orientările comunitare decurg următoarele concluzii:
Firstly for there to be a service of general economic interest it is not decisive whether the Member State defines the service in question as a communal obligation.
În primul rând, pentru a exista un serviciu de interes economic general, nu este hotărâtor dacă statul membru definește serviciul în cauză ca fiind o obligație comună.
The definition of a service as a communal obligation is equivalent to granting an exclusive right.
Definirea unui serviciu ca o obligație a unei comunități echivalează cu acordarea unui drept exclusiv.
Were the BVerwG to be correct in its view, a Member State could declare any service to be a communal obligation, so making it a service of general economic interest.
Dacă opinia BVerwG ar fi corectă, un stat membru ar putea declara orice serviciu ca fiind o obligație a unei comunități, făcându-l, astfel, un serviciu de interes economic general.
However, this interpretation would deprive Article 106 TFEU of all effectiveness: its purpose is precisely to ensure that compensation payments may only be granted where a service of general economic interest warrants it.
Totuși, această interpretare ar face articolul 106 din TFUE ineficace: scopul acestuia este tocmai de a garanta că plățile compensatorii pot fi acordate doar atunci când acest lucru se impune deoarece există serviciu de interes economic general.
The Commission takes the view that a distinction must be made between granting an exclusive right and classing a service as a service of general economic interest.
Comisia consideră că este necesar să se facă distincție între acordarea unui drept exclusiv și clasificarea unui serviciu ca serviciu de interes economic general.
Granting an exclusive right for the disposal of category 1 and 2 material may constitute a restriction of the freedom to provide services under Article 56 TFEU.
Acordarea unui drept exclusiv pentru eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 poate constitui o limitare a libertății de a presta servicii în temeiul articolului 56 din TFUE.
Under Article 52 in conjunction with Article 62 TFEU may be justified on the grounds of protecting public health.
În conformitate cu articolul 52 coroborat cu articolul 62 din TFUE poate fi justificată pe motive de protecție a sănătății publice.
When Germany and Rhineland-Palatinate lay down that only one undertaking is responsible for the disposal of category 1 and 2 material in a certain region, they are seeking to ensure that the undertaking is subject to very intensive supervision, so guaranteeing the protection of public health.
Atunci când autoritățile germane și din Renania-Palatinat stabilesc că o singură întreprindere este responsabilă pentru eliminarea materialului din categoriile 1 și 2 într-o anumită regiune, acestea urmăresc să garanteze că întreprinderea face obiectul unei supravegheri intense, protejând, astfel, sănătatea publică.
However, a measure aimed at protecting public health does not automatically constitute a service of general public interest — contrary to the view taken by Germany and the BVerwG.
Cu toate acestea, o măsură care vizează protejarea sănătății publice nu constituie în mod automat un serviciu de interes public general – contrar punctului de vedere adoptat de Germania și BVerwG.
The Commission therefore does not question that the disposal of category 1 and 2 material involves the disposal of waste which, by its nature, poses a particular threat to health.
Astfel, Comisia nu contestă faptul că eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 implică eliminarea unor deșeuri care, prin natura lor, reprezintă o amenințare deosebită pentru sănătate.
That is why Regulation (EC) No 1069/2009 provides for a strict system of controls for establishments disposing of such waste.
De aceea, Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 prevede un sistem strict de controale pentru unitățile care elimină astfel de deșeuri.
These provisions certainly entail extra costs for the disposal undertakings, but those costs have to be included in the fees and charges.
Aceste dispoziții presupun în mod cert costuri suplimentare pentru întreprinderile de eliminare, însă aceste costuri trebuie să fie incluse în taxe și tarife.
In this respect the disposal of category 1 and 2 material is no different from the disposal of other waste that, by its nature, poses a particular threat to health.
În acest sens, eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 nu diferă de eliminarea altor deșeuri care, prin natura lor, reprezintă o amenințare deosebită pentru sănătate.
The cost of disposing of such waste normally has to be borne by whoever caused it and not by the public.
Costul eliminării acestor deșeuri trebuie să fie suportat, în mod normal, de persoana care le-a generat, și nu de public.
In the present case the service comprises the disposal of category 1 and 2 material.
În cazul de față, serviciul cuprinde eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2.
The Commission must therefore examine whether this service is especially different in essence from other economic activities so that it is in the general interest, and not only in the interest of the economic operators that profit from it.
Comisia trebuie, prin urmare, să examineze dacă acest serviciu este diferit în esență de alte activități economice, astfel încât să fie în interesul general, și nu numai în interesul operatorilor economici care beneficiază de acesta.
In the Commission’s view the disposal of category 1 and 2 material is not fundamentally different in terms of content from other economic activities.
În opinia Comisiei, eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 nu este fundamental diferită în ceea ce privește conținutul de alte activități economice.
For this reason it cannot be classed as a service of general economic interest.
Din acest motiv, nu poate fi calificată ca fiind un serviciu de interes economic general.
Contrary to the view of the BVerwG, the strict control prescribed by Regulation (EC) No 1069/2009 does not mean that the disposal of category 1 and 2 material has to be regarded as a service of general economic interest.
Contrar opiniei BVerwG, controlul strict prevăzut de Regulamentul (CE) nr. 1069/2009 nu înseamnă că eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 trebuie să fie considerată drept serviciu de interes economic general.
Furthermore, the sector in question is regulated by provisions of Union law.
Mai mult decât atât, sectorul în cauză este reglementat de dispozițiile dreptului Uniunii.
In particular, those provisions require that the polluter bears cost for the disposal of category 1 and 2 material.
Aceste dispoziții impun în special ca poluatorul să suporte costul pentru eliminarea materialului din categoriile 1 și 2.
It follows that there is no scope for the public purse to take on part of the cost, as the Court of Justice found in GEMO [48].
Prin urmare, nu există domeniu de aplicare pentru ca bugetul public să suporte o parte din cost, astfel cum a constatat Curtea de Justiție în hotărârea GEMO [48].
Because of these specific provisions of Union law there is no longer any room for national provisions seeking classify the disposal of category 1 and 2 material as a service of general economic interest, depart from Union law.
Din cauza acestor dispoziții specifice ale dreptului Uniunii, nu mai există posibilitatea ca dispozițiile naționale de clasificare a eliminării materialului din categoriile 1 și 2 ca un serviciu de interes economic general să se îndepărteze de la litera dreptului Uniunii.
Classing it as a service of general economic interest is therefore ruled out.
Clasificarea ca serviciu de interes economic general este, prin urmare, exclusă.
Lastly as regards Germany’s claim that the disposal of category 1 and 2 material serves to protect human health, the Commission would refer to the GEMO judgment, where the Court of Justice held that Article 107(1) TFEU does not distinguish between measures of State intervention by reference to their causes or aims but defines them in relation to their effects.
În cele din urmă, în ceea ce privește afirmația Germaniei că eliminarea materialului din categoriile 1 și 2 are drept scop protejarea sănătății umane, Comisia face referire la hotărârea GEMO, în care Curtea de Justiție a hotărât că articolul 107 alineatul (1) din TFUE nu face distincție între măsurile de intervenție a statului prin referire la cauzele sau obiectivele acestora, ci le definește în funcție de efecte.
It follows that in principle an economic operator must bear the costs entailed by regulatory provisions governing the performance of his activity, such as the strict rules on the disposal of category 1 and 2 material in the present case.
Astfel, în principiu, un operator economic trebuie să suporte costurile generate de dispozițiile de reglementare privind desfășurarea activității sale, cum ar fi normele stricte cu privire la eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 în cazul de față.
The objective of protecting human health is taken into account for justifying granting an exclusive right with respect to the freedom to provide services and at the level of the compatibility of aid for farmers with the internal market.
Obiectivul protejării sănătății umane este luat în considerare pentru a justifica acordarea unui drept exclusiv cu privire la libertatea de a presta servicii și la nivelul de compatibilitate a ajutoarelor pentru agricultori cu piața internă.
For these reasons the Commission considers that the disposal of category 1 and 2 material cannot be classed by Germany as a service of general economic interest.
Din aceste motive, Comisia consideră că eliminarea materialelor din categoriile 1 și 2 nu poate fi clasificată de Germania drept un serviciu de interes economic general.
In the alternative: compensation payments are not a requirement in any case
În subsidiar: plățile compensatorii nu sunt o cerință în niciun caz
All the costs of the disposal of category 1 and 2 material must be borne by those responsible for producing them, as they are inherent costs of the economic activities of farmers and slaughterhouses.
Toate costurile de eliminare a materialelor din categoriile 1 și 2 trebuie suportate de cei responsabili pentru producerea lor, dat fiind că este un cost inerent al activităților economice ale agricultorilor și abatoarelor.
The Court of Justice held that State compensation for the costs arising from this obligation is not justified, as the costs have to be borne by those responsible.
Curtea de Justiție a susținut că o compensație de stat pentru costurile care decurg din această obligație nu este justificată, deoarece costurile trebuie suportate de cei responsabili.