natgillin/translations-raw huggingface dataset:
On 21 February 2000, 3 November 2000 and 5 February 2001, the Commission sent to the French authorities for comment various documents [4] submitted to the file by the complainants concerning the potential ‘pull effect’ of the Livret bleu (see subsection 7.2.3, recitals 110-118).
La 21 februarie 2000, 3 noiembrie 2000 și 5 februarie 2001, serviciile Comisiei au transmis autorităților franceze, în vederea formulării de observații, diferite documente [4] adăugate la dosar de reclamanți referitoare la eventualul „efect de atracție” al libretului albastru (a se vedea sub-secțiunea 7.2.3, considerentele 110-118).
The French authorities presented their comments on 1 February 2001.
Autoritățile franceze și-au prezentat observațiile la 1 februarie 2001.
On 11 April 2000, the European Banking Federation (EBF) lodged a complaint with the Commission against the aid granted by the French State to Crédit Mutuel in the form of exclusive rights to distribute the Livret bleu.
La 11 aprilie 2000, Comisia a fost sesizată printr-o reclamație depusă de Federația Bancară a Uniunii Europene (denumită în continuare FBE) cu privire la ajutoarele acordate de statul francez în favoarea grupului Crédit Mutuel sub forma exclusivității de distribuție a libretului albastru.
In May 2000 the Confédération nationale du Crédit Mutuel commissioned the Arthur Andersen accountancy firm to review the methodology used in the Crédit Mutuel cost accounts and to draw up the operating statement for the Livret bleu.
În mai 2000, Confederația națională a Crédit Mutuel a mandatat biroul de audit Arthur Andersen cu o misiune ce includea verificarea metodologiei activităților de contabilitate analitică ale grupului Crédit Mutuel și întocmirea contului de exploatare al libretului albastru.
This task was completed in September 2000 with the submission of a detailed report on the Livret bleu operating statement, which assessed the result of the Livret bleu cost accounts at a pre-tax loss of FRF 498 million.
Această misiune s-a încheiat în septembrie 2000, cu elaborarea unui raport detaliat privind contul de exploatare al sistemului libretelor albastre, în care rezultatul contabil înregistrat de libretul albastru a fost evaluat la o pierdere înainte de impozitare de 498 de milioane FRF.
This conclusion was based on the taking into account of ‘adjustments’.
Pentru a ajunge la această concluzie, s-au luat în calcul „factori de corecție”.
A meeting on this report was organised on 2 February 2001 for the Commission and Crédit Mutuel.
La 2 februarie 2001, avut loc o întrevedere pe marginea acestui raport între Comisie și Crédit Mutuel.
Following observations by the Commission, Crédit Mutuel asked Arthur Andersen to forward a memo dated 8 February 2001 justifying the method used, namely ‘correction of the excess weighting granted to the IARD insurance activity (Crédit Mutuel’s general insurance business [5]) ’, which had been criticised by the Commission.
În urma observațiilor formulate de Comisie, Crédit Mutuel a solicitat biroului de audit Arthur Andersen să transmită, la 8 februarie 2001, o notă în care să justifice metoda utilizată, numită „corectarea ponderii excesive a activității IARD [activitatea de asigurare împotriva daunelor [5] a Crédit Mutuel] ”, care făcuse în mod special obiectul criticilor din partea serviciilor Comisiei.
In April 2001 the Commission asked its consultant to identify the differences between its report and that of Arthur Andersen and to determine the changes to data or methodology that could, if necessary, be included in its previous report.
În aprilie 2001, Comisia a solicitat consultantului său să identifice discrepanțele dintre raportul său și cel întocmit de Arthur Andersen și să stabilească modificările de date sau de metodologie care ar putea fi introduse, dacă este cazul, în raportul său anterior.
A new final report from the Commission consultant was handed over on 23 July 2001.
Un nou raport final al consultantului Comisiei a fost transmis la 23 iulie 2001.
It evaluates the result of the Livret bleu cost accounts at a cumulated non-capitalised profit of FRF 1,074 billion (EUR 163,7 million).
Raportul evaluează rezultatul contabil înregistrat de libretul albastru la un beneficiu cumulat necapitalizat de 1,074 miliarde FRF (163,7 milioane EUR).
The report was sent to the French authorities on the same day.
Acest raport a fost transmis în aceeași zi autorităților franceze.
At a meeting on 26 July 2001 between the Commission, the French authorities, Crédit Mutuel and Arthur Andersen, Crédit Mutuel and Arthur Andersen announced that they disagreed with the final conclusions of the Commission’s consultant.
La reuniunea din 26 iulie 2001 dintre Comisie, autoritățile franceze, Crédit Mutuel și Arthur Andersen, Crédit Mutuel și Arthur Andersen și-au exprimat dezacordul cu privire la concluziile finale ale consultantului Comisiei.
The memo sent to the Commission by the French authorities on 26 October 2001 explained why, according to them, (i) the Livret bleu scheme did not constitute State aid; (ii) if the Commission did classify the scheme as aid, it could only be existing aid, and (iii) in any event it was compatible aid.
În nota transmisă Comisiei la 26 octombrie 2001, autoritățile franceze explicau motivele pentru care, în opinia lor, (i) regimul libretelor albastre nu constituie ajutor de stat, (ii) în ipoteza în care Comisia își menține verdictul de ajutor de stat, nu ar putea fi vorba decât de un ajutor existent și (iii) este vorba, în orice caz, de un ajutor compatibil.
By Decision of 15 January 2002 [6] (hereinafter: ‘the annulled Decision’), the Commission declared the State aid granted by France to Crédit Mutuel incompatible with the common market.
Prin decizia din 15 ianuarie 2002 [6] (denumită în continuare „decizia anulată”), Comisia a declarat ajutorul de stat pus în aplicare de Republica Franceză în favoarea Crédit Mutuel drept incompatibil cu piața internă.
The Decision of 15 January 2002 was annulled by judgment of the Court of First Instance on 18 January 2005 [7].
Decizia din 15 ianuarie 2002 a fost anulată printr-o hotărâre a Tribunalului la 18 ianuarie 2005 [7].
The Commission did not appeal against the judgment.
Comisia nu a inițiat un recurs împotriva hotărârii Tribunalului.
In accordance with Article 266(1) TFEU, the Commission is required to take the necessary measures to comply with the judgment.
Conform articolului 266 alineatul (1) din TFUE, Comisia este obligată să adopte măsurile necesare pentru executarea acestei hotărâri.
With regard to State aid, this means that, following the annulment of the Decision, the procedure is returned to the formal investigation stage.
În ceea ce privește ajutorul de stat, aceasta înseamnă că, în urma anulării deciziei, procedura este trimisă spre rejudecare în stadiul de investigație oficială.
By Decision of 7 June 2006 [8] (hereinafter: ‘the extension Decision’), the Commission extended the formal investigation procedure and clarified the purpose of its assessment of potential aid.
Prin decizia din 7 iunie 2006 [8] (denumită în continuare „decizia de prelungire”), Comisia a prelungit procedura oficială de investigare și a precizat obiectul evaluării sale privind un eventual ajutor.
France submitted its comments on the extension Decision to the Commission by letters dated 1 September 2006 and 7 September 2006.
Franța a prezentat Comisiei observațiile sale cu privire la decizia de prelungire prin scrisorile din 1 septembrie 2006 și din 7 septembrie 2006.
On 19 September 2006 the Commission received a complaint from the Association des Victimes du Crédit Mutuel (Association of Victims of Crédit Mutuel).
La 19 septembrie 2006, Comisia Europeană a primit o reclamație de la „Asociația victimelor Crédit Mutuel”.
The Commission received the comments of Crédit Mutuel by letter dated 13 October 2006.
Comisia a primit observațiile Crédit Mutuel prin scrisoarea din 13 octombrie 2006.
By letter dated 31 October 2006, the Commission forwarded the observations by Crédit Mutuel to the French authorities.
Comisia a transmis autorităților franceze observațiile Crédit Mutuel prin scrisoarea din 31 octombrie 2006.
Following two requests for further information from the Commission dated 22 September 2006 and 28 November 2006, France submitted additional comments by letters dated 8 November 2006 and 28 February 2007.
În urma altor două solicitări de informații din partea Comisiei, transmise la 22 septembrie 2006 și 28 noiembrie 2006, Franța a prezentat observații suplimentare prin scrisorile din 8 noiembrie 2006 și 28 februarie 2007.
The Commission met the French authorities on 19 December 2006 and Crédit Mutuel on 15 January 2007.
Comisia s-a întâlnit cu autoritățile franceze la 19 decembrie 2006 și cu Crédit Mutuel la 15 ianuarie 2007.
On 10 May 2007 the Commission adopted a decision pursuant to Article 86(3) of the EC Treaty (now Article 106(3) TFEU) in conjunction with Articles 43 and 49 of the EC Treaty (now Articles 49 and 56 TFEU) requiring France to put an end to the special rights [9] of Crédit Mutuel, Caisses d’Épargne and Banque Populaire for the distribution of the Livret bleu (Crédit Mutuel) and Livret A (Caisses d’Épargne and Banque Postale) [10].
La 10 mai 2007, Comisia a adoptat o decizie în temeiul articolului 86 alineatul (3) din Tratatul CE [în prezent, articolul 106 alineatul (3) din TFUE], coroborat cu articolele 43 și 49 din Tratatul CE [în prezent, articolele 49 și 56 din TFUE], în virtutea căreia Franța trebuia să sisteze drepturile speciale [9] acordate în favoarea Crédit Mutuel, Casei de Economii și Băncii Populare privind distribuția libretelor albastre (în cazul grupului Crédit Mutuel) și a libretelor A (în cazul Casei de Economii și al Poștei) [10].
Since France did not put an end to the special rights for the distribution of the Livret A and Livret bleu within the nine-month deadline set by the Decision of 10 May 2007, the Commission opened infringement proceedings pursuant to Article 226 of the EC Treaty (now Article 258 TFEU) by sending France on 5 June 2008 a letter of formal notice for not complying with the Decision.
Întrucât Franța nu a încetat să acorde drepturile speciale de distribuție a libretelor A și a libretelor albastre în termenul de 9 luni stabilit în decizia din 10 mai 2007, Comisia a declanșat procedura de încălcare prevăzută la articolul 226 din Tratatul CE (în prezent, articolul 258 din TFUE), adresând acesteia, la 5 iunie 2008, o scrisoare de notificare privind nerespectarea deciziei.
On 19 September 2009 the Commission asked France for more information, which was provided on 13 October 2009.
La 19 septembrie 2009, Comisia a solicitat noi informații Franței, aceasta răspunzând solicitării la 13 octombrie 2009.
On 8 October 2009 the Commission terminated the infringement proceedings because France, by adopting the reform of 1 January 2009 liberalising the distribution of the Livret A and Livret bleu [11], had complied with its obligation to put an end to the special rights for the distribution of the livrets [12].
La 8 octombrie 2009, Comisia a pus capăt procedurii de încălcare, deoarece, prin adoptarea reformei din 1 ianuarie 2009 privind liberalizarea distribuției de librete A și albastre [11], Franța s-a conformat obligației de a sista drepturile speciale de distribuție a acestor librete [12].
Over the course of 2010 the Commission sent e-mails with several questions to Crédit Mutuel, to which e-mailed replies were received.
Pe parcursul anului 2010, Comisia a adresat mai multe întrebări grupului Crédit Mutuel prin mesaje electronice, la care aceasta a răspuns tot prin poștă electronică.
This Decision closes, pursuant to Article 13 of Council Regulation (EC) No 659/1999 of 22 March 1999 laying down detailed rules for the application of Article 93 of the EC Treaty [13], the procedure relating to the potential aid contained in the Livret bleu savings vehicle.
Prezenta decizie închide, în conformitate cu articolul 13 din Regulamentul (CE) nr. 659/99 al Consiliului din 22 martie 1999 privind modalitățile de aplicare a articolului 93 din tratat [13], procedura referitoare la posibilele elemente de ajutor conținute în sistemul libretelor albastre.
DESCRIPTION OF THE LIVRET BLEU SAVINGS VEHICLE
DESCRIEREA SISTEMULUI LIBRETELOR ALBASTRE
Description of Crédit Mutuel
Descrierea grupului Crédit Mutuel
Crédit Mutuel is a decentralised banking and insurance group consisting of a national network of branches with the status of cooperative companies with open-ended capital.
Crédit Mutuel este un grup bancar și de asigurări descentralizat, constituit dintr-o rețea națională de case de economii având statutul de societăți cooperatiste cu capital variabil.
Crédit Mutuel is governed by the law of 10 September 1947, which laid down the principles of cooperation.
Crédit Mutuel este reglementat de legea din 10 septembrie 1947 prin care au fost stabilite principiile cooperației.
It is organised on three levels: local, regional and national.
Grupul este organizat pe trei niveluri: local, regional și național.
Crédit Mutuel is a group with a single management that pursues a global policy.
Crédit Mutuel este, de asemenea, un grup cu o conducere unică ce urmărește o politică globală.
It maintains internal financial solidarity at the level of the confederation, which ensures the liquidity of the regional federations.
Acesta menține o solidaritate financiară internă la nivelul confederației, care asigură lichiditatea federațiilor regionale.
The group has the features of a single undertaking from the perspective of competition law because is has a single decision-making body at central level.
Grupul prezintă caracteristicile unei întreprinderi unice din punct de vedere al dreptului concurenței, deoarece dispune de un centru decizional unic la nivel central.
Description of the Livret bleu
Descrierea libretului albastru
The Livret bleu was a savings product regulated by the State and distributed exclusively by Crédit Mutuel.
Libretul albastru era un produs de economisire reglementat de stat, distribuit în exclusivitate de Crédit Mutuel.
The product was partially tax-exempt under the terms of the Amending Finance Act for 1975 [14].
Acest produs beneficia de o defiscalizare parțială în condițiile legii rectificative a finanțelor pentru 1975 [14].
The interest on sums deposited paid to savers qualified for a tax exemption to the tune of two thirds.
Dobânzile acordate deponenților la sumele depuse beneficiau de o scutire fiscală de până la două treimi.
The State set the gross interest rate on the Livret bleu for savers in such a way that, after deduction of tax [15], the net rate was identical to that earned on the Livret A, which was fully tax-exempt.
Statul stabilea o rată brută de remunerare a libretului albastru pentru deponenți, astfel încât, după deducerea impozitului [15], rata netă să fie identică cu cea libretului A, care era scutit integral de impozit.
The State set the interest rate on the Livret bleu at a level above inflation, indexed to the money market.
Statul stabilea rata de remunerare a libretului albastru la un nivel superior inflației, indexat în funcție de rata dobânzii de pe piața monetară.
The last net rate of remuneration on the Livret bleu before this savings product was discontinued by the reform of 1 January 2009 (see recital 41) was 4 % [16].
Ultima rată netă de remunerare a libretului albastru, înainte de a se renunța la acest produs de economisire odată cu reforma din 1 ianuarie 2009 (a se vedea considerentul 41), era de 4 % [16].
The maximum amount that savers could deposit in their Livret bleu account was EUR 15300. The amount invested in the Livret bleu rose from EUR 13 billion (FRF 85 billion) in 1991 to EUR 22 billion in 2008.
Suma maximă care putea fi acordată deponenților pe libretul albastru era de 15300 EUR. Valoarea fondurilor aferente libretului albastru a crescut de la 13 miliarde EUR (85 miliarde FRF) în 1991 la 22 miliarde EUR în 2008.
The Livret bleu’s features — immediate availability of funds, minimum initial deposit authorised from EUR 15, no costs (in particular on opening the account), etc. — led to great liquidity.
Caracteristicile libretului albastru – disponibilizarea imediată a fondurilor, plăți autorizate începând de la suma de 15 EUR, absența comisioanelor (în special la deschiderea contului), etc. – determinau un nivel ridicat de lichiditate.
In addition, it was possible to set up direct debits from the Livret bleu account to the national exchequer or public companies such as EDF or France Télécom.
De asemenea, era posibilă instituirea pe libretul albastru a debitării automate în favoarea Trezoreriei publice sau a altor întreprinderi de stat, precum EDF sau France Télécom.
The Livret bleu, which was a savings product aimed at the general public, was therefore similar in some respects to a current account.
Așadar, libretul albastru, produs de economisire destinat persoanelor fizice, era, sub anumite aspecte, similar unui cont curent.
The obligations associated with the use of the funds collected through the Livret bleu changed over time.
Obligațiile legate de utilizarea resurselor încasate prin intermediul libretelor albastre au evoluat de-a lungul timpului.
Initially Crédit Mutuel was obliged to allocate 50 % of the resources (in 1983 [17] this proportion was increased to 65 % of the resources and 80 % for new deposits) to general-interest uses (notably the financing of local authorities and other public bodies), with the balance being left to the bank to dispose of freely (hereinafter: ‘non-earmarked uses’).
Într-o primă fază, Crédit Mutuel era obligat să aloce 50 % din resurse (cotă majorată în 1983 [17] la 65 % din resurse și la 80 % din noile fonduri încasate) așa-numitelor activități „de interes general” (în special finanțarea colectivităților locale și a altor organisme publice), soldul fondurilor rămânând la libera dispoziție a băncii (în continuare, „activități libere”).
Moreover, this radical reform of the system was reflected in a gradual reallocation of existing deposits [20].
De asemenea, această reformă profundă a sistemului s-a concretizat în realocarea progresivă a stocului de fonduri existent [20].
Since the Decree of 27 September 1991 until the end of the first half of 1999, the share of existing ‘general-interest uses’ and ‘non-earmarked uses’ fell until all the deposits were allocated to the CDC.
De la hotărârea din 27 septembrie 1991 până la sfârșitul primului semestru al anului 1999, cota aferentă „activităților de interes general” și „activităților libere” existente s-a diminuat astfel încât aceste fonduri au ajuns să fie în totalitate transferate la CDC.
Source: Littlejohn Frazer.
Sursă: Littlejohn Fraser
FRF billion and %
În miliarde FRF și în %
Annual average deposits
Fonduri medii anuale
Centralised allocation CDC
Activități centralizate CDC
General-interest uses
Activități de interes general
Non-earmarked uses
Activități libere
On 1 January 2009 a reform of the Livret A and Livret bleu came into force that granted all banking institutions the right to distribute Livret A accounts and ended the distinction between the Livret A and Livret bleu accounts.
La 1 ianuarie 2009 a intrat în vigoare o reformă a libretelor A și albastre, care a permis tuturor băncilor să distribuie librete A și care a eliminat diferența care se făcea între libretele A și libretele albastre.
Since 1 January 2009, the Crédit Mutuel Livret bleu has simply been a Livret A marketed under a different name.
Începând de la 1 ianuarie 2009, „libretul albastru” oferit de Crédit Mutuel nu este altceva decât un libret A comercializat sub o altă denumire.
On that date the Livret bleu ceased to exist, and so did the exclusive right of distribution by the Crédit Mutuel.
Existența libretului albastru și, în consecință, dreptul exclusiv de distribuție al grupului Crédit Mutuel au încetat la această dată.
Reasons for initiating the procedure/extending the procedure
Descrierea motivelor care au condus la inițierea/prelungirea procedurii
As set out in the extension Decision [21], the Commission took the view that it was possible that France had granted aid to Crédit Mutuel through the brokerage commission.
Astfel cum se descrie în decizia de prelungire [21], Comisia a considerat că este posibil ca un ajutor de stat să fi fost oferit de Franța în favoarea Crédit Mutuel prin acordarea comisionului de intermediere.
The Altmark case-law of the Court of Justice holds that public-service compensation does not constitute State aid within the meaning of Article 107 TFEU if it satisfies certain cumulative conditions referred to in the Altmark judgment of 24 July 2003 [22].
Din jurisprudența Altmark a Curții de Justiție, rezultă că, în cazul în care îndeplinesc anumite condiții cumulative menționate în hotărârea Altmark din 24 iulie 2003 [22], compensațiile pentru servicii publice nu constituie ajutoare de stat în înțelesul articolului 107 din TFUE.
In its extension Decision, the Commission took the view that the fourth condition under the Altmark case-law might not be satisfied where the State did not assign this public-service task of collecting deposits intended for social rented housing to the highest bidder in a tendering procedure, but entrusted it directly through negotiations with Crédit Mutuel, which does not allow for any guarantee, by deduction, that the remuneration awarded to Crédit Mutuel is not higher than the amount required by a well-run undertaking.
În decizia sa de prelungire, Comisia a considerat că a patra condiție stabilită de jurisprudența Altmark ar putea să nu fie îndeplinită, deoarece statul nu a atribuit misiunea de serviciu public, respectiv, colectarea de depozite destinate sectorului locuințelor sociale, printr-o procedură de achiziții publice, ci direct prin negocieri cu Crédit Mutuel, ceea ce nu oferă nicio garanție a priori că remunerarea acordată grupului Crédit Mutuel nu este mai mare decât nivelul solicitat de o întreprindere bine administrată.
The Commission also took the view that the French authorities had not demonstrated that the level of compensation had been determined by reference to the costs of a typical, well-run undertaking in the banking sector.
De asemenea, Comisia a considerat că autoritățile franceze nu au demonstrat că nivelul de compensare a fost stabilit ținând seama de costurile unei întreprinderi medii, bine administrate, din sectorul bancar.
It is not enough for the French authorities to highlight that Crédit Mutuel is a well-run undertaking to establish that the level of compensation has been determined on the basis of an analysis of the costs which a typical undertaking, within the meaning of the Altmark case-law, would have incurred.
Astfel, faptul că autoritățile franceze subliniază că grupul Crédit Mutuel este o întreprindere bine administrată nu este suficient pentru a concluziona că nivelul compensării a fost stabilit pe baza unei analize a costurilor pe care le-ar suporta o întreprindere bine administrată în înțelesul jurisprudenței Altmark.
The Commission’s view is that the brokerage commission was a state resource that could constitute a selective advantage likely to distort competition and affect trade between Member States, which had not been notified.
Potrivit Comisiei Europene, comisionul de intermediere a reprezentat o resursă de stat care putea constitui un avantaj selectiv susceptibil să denatureze concurența și să afecteze schimburile comerciale între statele membre, fapt ce nu a fost notificat Comisiei.
The brokerage commission could therefore contain elements of unlawful aid.
Prin urmare, comisionul de intermediere putea să includă elemente de ajutor ilegal.
In its extension Decision, the Commission thought it possible that the measure was not compatible with Article 86(2) of the EC Treaty (now Article 106(2) TFEU) and took the view that none of the exceptions referred to in Article 87(2) and (3) of the EC Treaty (now Article 107(2) and (3) TFEU) seemed to apply.
În decizia sa de prelungire, Comisia a apreciat că este posibil ca această măsură să nu fie compatibilă cu articolul 86 alineatul (2) din Tratatul CE [în prezent, articolul 106 alineatul (2) din TFUE] și consideră că niciuna dintre excepțiile menționate la articolul 87 alineatele (2) și (3) din Tratatul CE [în prezent, articolul 107 alineatele (2) și (3) din TFUE] nu pare să se aplice.