natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In effect, this ruling concerns the resources of a public bank, which demonstrates well that the resources of a public undertaking allocated to commercial activities can constitute State resources.
Astfel, această hotărâre făcea referire la resursele unei bănci publice, ceea ce demonstrează clar că resursele unei întreprinderi publice alocate activităților comerciale pot constitui, de asemenea, resurse de stat.
The argument that SNCB’s capital is not at the disposal of Belgium, but allocated to the social aims of SNCB cannot be accepted either.
Argumentul potrivit căruia patrimoniul SNCB nu este la dispoziția Belgiei, ci ar fi atribuit obiectului social al SNCB, nu poate fi, de asemenea, acceptat.
The fact that Belgium owns 100 % of SNCB’s capital, that this remains under continuous public control and that the State could at any moment decide to privatise SNCB, demonstrates that the capital of this company is at the disposal of the Belgian State.
Într-adevăr, faptul că Belgia deține 100 % din capitalul SNCB, că acesta se află în mod constant sub control public și că statul poate în orice moment să decidă să privatizeze SNCB demonstrează că patrimoniul acesteia este la dispoziția statului belgian.
Furthermore, the Commission notes that the Belgian State appoints the administrators of the Management Board, together with the Chief Executive, which bestows upon it a certain control over the business.
În plus, Comisia notează că statul belgian numește administratorii consiliului de monitorizare, precum și administratorul delegat, ceea ce îi conferă un anumit grad de control asupra întreprinderii.
The argument that the measures granted to IFB by SNCB do not lead to any loss of the Belgian State’s capital is factually incorrect: as Belgium is the owner of SNCB, any bad investment which diminishes the SNCB’s value also diminishes the Belgian State’s capital.
Argumentul potrivit căruia măsurile acordate IFB de către SNCB nu ar cauza niciun fel de pierdere pentru patrimoniul statului belgian este fals, deoarece: Belgia fiind proprietarul SNCB, orice investiție proastă care scade valoarea SNCB scade, prin urmare, și patrimoniul statului belgian.
The Commission therefore concludes that the measures examined were financed by State resources.
În concluzie, Comisia afirmă că măsurile analizate au fost finanțate din resurse de stat.
Imputability
Imputabilitatea
The Court of Justice then clarifies which criteria may be utilised to demonstrate imputability:
Curtea de Justiție detaliază apoi care criterii ar putea fi utilizate pentru a demonstra imputabilitatea:
‘The imputability to the State of an aid measure taken by a public undertaking may be inferred from a set of indicators arising from the circumstances of the case and the context in which that measure was taken.
„Imputabilitatea statului a unei măsuri de ajutor luate de o întreprindere publică poate fi dedusă dintr-o serie de indicii care rezultă din circumstanțele speței și din contextul în care a fost luată această măsură.
In that respect, the Court has already taken into consideration the fact that the body in question could not take the contested decision without taking account of the requirements of the public authorities (see, in particular, Van der Kooy, paragraph 37) or the fact that, apart from factors of an organic nature which linked the public undertakings to the State, those undertakings, through the intermediary of which aid had been granted, had to take account of directives issued by a Comitato Interministeriale per la Programmazione Economica (CIPE) (Case C-303/88 Italy v Commission, cited above, paragraphs 11 and 12; Case C-305/89 Italy v Commission, cited above, paragraphs 13 and 14).
În această privință, Curtea de Justiție a luat deja în considerare faptul că organismul în cauză nu putea să ia decizia respectivă fără să țină seama de cerințele autorităților publice (a se vedea, în special, hotărârea Van der Kooy e.a./Comisie, menționată anterior, punctul 37) sau că, pe lângă elementele cu caracter organic, care legau întreprinderile publice de stat, aceste întreprinderi, prin intermediul cărora ajutoarele fuseseră acordate, trebuiau să țină seama de directivele adoptate de un comitet interministerial pentru programare economică (CIPE) (hotărârile menționate anterior din 21 martie 1991, Italia/Comisie, C-303/88, punctele 11 și 12, precum și Italia/Comisie, C-305/89, punctele 13 și 14). Alte indicii ar putea fi, după caz, pertinente pentru a concluziona imputabilitatea statului a unei măsuri de ajutor luate de o întreprindere publică, precum, în special, integrarea sa în structurile administrației publice, natura activităților sale și desfășurarea acestor activități pe piață în condiții normale de concurență cu agenții economici privați, statutul juridic al întreprinderii, aceasta aflându-se sub incidența dreptului public sau a legislației comune a societăților, intensitatea tutelei exercitate de autoritățile publice asupra gestionării întreprinderii sau orice alt indiciu care să demonstreze, în cazul respectiv, implicarea autorităților publice sau improbabilitatea neimplicării acestora în adoptarea unei măsuri, având în vedere, de asemenea, amploarea acesteia, conținutul său sau condițiile pe care le presupune.”
Other indicators might, in certain circumstances, be relevant in concluding that an aid measure taken by a public undertaking is imputable to the State, such as, in particular, its integration into the structures of the public administration, the nature of its activities and the exercise of the latter on the market in normal conditions of competition with private operators, the legal status of the undertaking (in the sense of its being subject to public law or ordinary company law), the intensity of the supervision exercised by the public authorities over the management of the undertaking, or any other indicator showing, in the particular case, an involvement by the public authorities in the adoption of a measure or the unlikelihood of their not being involved, having regard also to the compass of the measure, its content or the conditions which it contains’ [32].(202) In the letter initiating the procedure (points 140 to 150), as regards the imputability of the measure the Commission distinguished between the period prior to the conclusion of the framework agreement on 7 April 2003 and the period subsequent to this contract.
[32].(202) În scrisoarea de inițiere (punctele 140-150), Comisia a făcut distincția, în ceea ce privește imputabilitatea măsurii, între perioada anterioară încheierii contractului-cadru, la 7 aprilie 2003, și perioada ulterioară încheierii acestui contract.
In view of Belgium’s observations, it would appear more appropriate to distinguish between three different periods:
Având în vedere observațiile Belgiei, pare mai indicat să facem distincția între trei perioade diferite:
the period prior to 19 July 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the granting of a cash advance and to accept that an increase in capital for IFB was ‘probable’),
perioada anterioară datei de 19 iulie 2002 (data deciziei Consiliului de Administrație al SNCB de a aproba acordarea unui avans de trezorerie și de a accepta o majorare de capital a IFB era „probabilă”);
the period between 19 July 2002 and 20 December 2002 (date of the decision by SNCB’s Management Board to approve the principle of an increase in IFB’s capital and authorising the executive committee to negotiate the framework contract of 7 April 2003),
perioada cuprinsă între 19 iulie 2002 și 20 decembrie 2002 (data deciziei Consiliului de Administrație al SNCB de a aproba principiul unei majorări de capital a IFB și de autorizare a Comitetului director de a negocia contractul-cadru din 7 aprilie 2003);
the period subsequent to 20 December 2002.
perioada ulterioară datei de 20 decembrie 2002.
Period prior to the Management Board’s decision of 19 July 2002
Perioada anterioară deciziei Consiliului de administrație din 19 iulie 2002
As regards the period prior to this decision of the Management Board, the question is whether the tolerance demonstrated by SNCB’s management (Management Board) in not requiring payment from IFB for transport services from 2000 onward, is attributable to the Belgian State.
În ceea ce privește perioada anterioară acestei decizii a Consiliului de Administrație, se pune întrebarea dacă toleranța de care a dat dovadă conducerea (Comitetul Director) SNCB, nesolicitându-i IFB să plătească pentru prestarea serviciilor de transport efectuate de SNCB începând cu anul 2000, îi este imputabilă statului belgian.
In its letter initiating the procedure (points 141 to 142), the Commission expressed doubts as to whether the decision to accept the systematic non-payment of invoices during the period from the end of 2000 to the beginning of 2003 had been taken without the intervention of the Belgian authorities.
În scrisoarea sa de inițiere (punctele 141-142), Comisia și-a exprimat unele îndoieli cu privire la faptul că decizia de a accepta neplata sistematică a facturilor în perioada cuprinsă între sfârșitul anului 2000 și începutul anului 2003 a fost luată fără intervenția autorităților belgiene.
According to the Belgian Government’s response, SNCB’s Management Board was not informed of this practice until 19 July 2002; the Government Commissioner was informed at the same time.
În conformitate cu răspunsul guvernului belgian, Consiliul de Administrație al SNCB a fost informat în legătură cu această practică abia la 19 iulie 2002; comisarul guvernului a fost informat în același moment.
The Commission has not received any observations from third parties.
Comisia nu a primit nicio observație din partea terților.
In records of the proceedings in the Chamber of Deputies and the Senate of 6 March 2002, 24 January 2002 and 28 February 2002, the Commission found comments about IFB, within the context of the members’ and senators’ wider debate on the opening up of the rail market and the ABX case.
Comisia a găsit în rapoartele dezbaterilor care au avut loc în Cameră și în Senat la 6 martie 2002, la 24 ianuarie 2002 și la 28 februarie 2002 o serie de remarci cu privire la IFB, în contextul dezbaterii mai largi a senatorilor și a deputaților pe tema deschiderii pieței de transporturi feroviare și pe tema dosarului ABX.
Consequently, it asked the Belgian Government to send it the studies by Boston Consulting Group and Team Consult which were referred to during these discussions, along with the Belgian Government’s decision of 22 February 2002, which was also discussed.
Prin urmare, Comisia i-a solicitat guvernului belgian să îi transmită studiile efectuate de Boston Consulting Group și de Team Consult, menționate în cursul dezbaterilor, precum și decizia guvernului belgian din 22 februarie 2002, care face, de asemenea, obiectul acestor dezbateri.
Analysis of these documents has not revealed any indication of influence by the Belgian Government on SNCB’s decisions concerning the future of IFB.
Analiza acestor documente nu a scos la iveală vreun indiciu cu privire la influența exercitată de guvernul belgian asupra deciziilor luate de SNCB în legătură cu viitorul IFB.
Therefore, the question is whether the tolerance of the management of a public undertaking, as described in point 203 of this decision, may be imputed to the Belgian State, when there is no evidence of any specific intervention on the part of the administration as the situation emerged.
În consecință, se pune problema dacă toleranța manifestată de conducerea unei companii publice, astfel cum este descrisă la punctul 203 din prezenta decizie, îi poate fi imputată statului belgian, în condițiile în care nu există niciun indiciu privind intervenția specială a administrației în emergența situației respective.
According to the 1993 Act establishing SNCB as a joint stock company under public law, SNCB’s management, that is to say the Chief Executive and the members of the executive committee, manage the business autonomously, without the intervention of the public authorities.
Într-adevăr, potrivit legii din 1993 care instituie SNCB ca societate publică pe acțiuni, conducerea SNCB, mai exact administratorul delegat și membrii Comitetului Director, administrează întreprinderea în mod autonom, fără intervenția autorităților publice.
Therefore, in the absence of concrete evidence of State intervention in the management of the IFB case, the Commission must conclude that the decision by SNCB’s management to tolerate the non-payment of IFB’s invoices during the period from the end of 2000 to July 2002 is not imputable to the Belgian State.
Prin urmare, în lipsa unor indicii concrete privind intervenția statului în gestionarea dosarului IFB, Comisia trebuie să concluzioneze că decizia conducerii SNCB de a tolera neplata facturilor emise către IFB în perioada cuprinsă între sfârșitul anului 2000 și iulie 2002 nu îi poate fi imputată statului belgian.
Period between the Management Board’s decision of 19 July 2002 and the Management Board’s decision of 20 December 2002
Perioada cuprinsă între decizia Consiliului de Administrație din 19 iulie 2002 și decizia Consiliului de Administrație din 20 decembrie 2002
Since 19 July 2002, SNCB’s Management Board, among whom the Government Commissioner who represents Belgium’s interests on SNCB’s Management Board, has known that IFB had not been paying its invoices since the end of 2000, and approved the granting of an advance of EUR 2,5 million to IFB during the second half of 2002.
Începând cu 19 iulie 2002, Consiliul de Administrație al SNCB și, în cadrul său, comisarul guvernului, care reprezintă interesele Belgiei în Consiliul de Administrație al SNCB, a știut că IFB nu își mai plătea facturile începând cu sfârșitul anului 2000 și a aprobat acordarea către IFB a unui avans de 2,5 milioane EUR în cursul celui de al doilea semestru din 2002.
In this respect, the Commission must verify if the criteria established by the Stardust Marine case-law allows this decision by SNCB’s Management Board to be imputed to Belgium.
Comisia trebuie, în această privință, să veridice dacă majoritatea criteriilor stabilite de jurisprudența în cauza Stardust Marine permit să i se impute Belgiei această decizie a Consiliului de Administrație al SNCB.
In other words, it is a question of verifying in this particular case if the presence of the Government Commissioner on the Management Board, despite his lack of any concrete intervention in the measure in question, allows the decision to be imputed to the Belgian State in any case.
Altfel spus, este vorba de a verifica în speță dacă prezența comisarului guvernului în Consiliul de administrație, în pofida inexistenței unei intervenții concrete din partea sa în legătură cu măsura în cauză permite, totuși, să i se impute decizia statului belgian.
As regards the presence of the Government Commissioner on SNCB’s Management Board, the Commission notes that the commissioner’s role was limited (see also the Audit Office report on this subject [33]:): The Government Commissioner could only intervene with regard to the decision of 19 July 2002 if it was likely to prejudice the implementation of SNCB’s public service duties.
În ceea ce privește prezența comisarului guvernului în Consiliul de Administrație al SNCB, Comisia notează că rolul comisarului era limitat [a se vedea, de asemenea, raportul Curții de Conturi pe această temă [33]]: comisarul guvernului nu putea să se implice în decizia din 19 iulie 2002 decât în cazul în care această decizie risca să aducă atingere punerii în aplicare a obligațiilor de serviciu public ale SNCB.
In view of the amount of the aid (EUR 2,5 million) and the nature of the aid (cash advance, with interest), it has to be concluded that the decision was not such as to prejudice the implementation of SNCB’s public service duties.
Dată fiind valoarea ajutorului (2,5 milioane EUR) și felul ajutorului (avans de trezorerie, cu dobânzi), suntem obligați să constatăm că decizia nu era de natură să afecteze punerea în aplicare a obligațiilor de serviciu public ale SNCB.
The Commission concludes that, in view of these factors, the granting of an advance of EUR 2,5 million to IFB by SNCB to maintain commercial activity without any link to public service is not imputable to the Belgian State.
Comisia concluzionează că, având în vedere aceste aspecte, acordarea de către SNCB a avansului de 2,5 milioane EUR către IFB, în vederea continuării unei activități comerciale fără nicio legătură cu obligațiile de serviciu public nu îi poate fi imputată statului belgian.
The Commission concludes that this case does not contain any evidence in terms of the involvement of the public administration, the nature of the activities concerned or their status which would allow the Management Board’s decision of 19 July 2002 to grant an advance of EUR 2,5 million to IFB to be imputed to the Belgian State.
Comisia conchide că prezentul caz nu prezintă indicii privind integrarea în administrația publică, natura activităților și statutul, care ar putea permite să se stabilească imputabilitatea statului belgian a deciziei Consiliului de Administrație din 19 iulie 2002, prin care societății IFB i se acordă un avans de 2,5 milioane EUR.
Period subsequent to the Management Board’s decision of 20 December 2002
Perioada ulterioară deciziei Consiliului de administrație din 20 decembrie 2002
On 20 December 2002, the Management Board decided to finalise a framework agreement with IFB, which had to include rescue measures as well as restructuring measures and increase IFB’s capital.
La 20 decembrie 2002, Consiliul de Administrație a hotărât să încheie un contract-cadru cu IFB, care trebuia să includă o serie de măsuri de salvare, precum și unele măsuri de restructurare, și să se finalizeze cu o majorare de capital a IFB.
Analysis of the case by the Commission in its letter initiating the procedure (points 143 to 150) revealed three specific indications of the imputability to the Belgian State of these rescue and restructuring measures in support of IFB.
Analiza dosarului de către Comisie în scrisoarea sa de inițiere (punctele 143-150) a scos în evidență trei indicii concrete care dovedesc imputabilitatea statului belgian a acestor măsuri de salvare și restructurare acordate IFB.
These indications were:
Aceste indicii erau:
The submission of the restructuring plan to the Belgian State for approval,
supunerea spre aprobare a planului de restructurare statului belgian;
The press articles demonstrating strong influence of the Belgian Government on SNCB during the year 2003,
articolele de presă care demonstrează o influență puternică a guvernului belgian asupra SNCB în anul 2003;
The scope, contents and conditions of the framework agreement of 7 April 2003.
amploarea, conținutul și condițiile contractului-cadru din 7 aprilie 2003.
In their reply to the letter initiating the procedure, the Belgian authorities contested that these three indications were sufficient to establish the imputability of the measures to the State within the meaning of the Stardust Marine case-law.
În răspunsul lor la scrisoarea de inițiere, autoritățile belgiene contestă faptul că aceste trei indicii ar fi suficiente pentru a stabili imputabilitatea statului belgian a respectivelor măsuri, în sensul jurisprudenței în cauza Stardust Marine.
Below the Commission repeats the contents of the indications, and explains why the Belgian Government’s arguments could not be accepted.
Comisia reiterează în cele ce urmează conținutul indiciilor și explică de ce nu pot fi acceptate argumentele guvernului belgian.
Approval by public authorities (point 56 of the Stardust Marine ruling)
Aprobarea de către autoritățile publice (punctul 56 din hotărârea în cauza Stardust Marine)
In its rulings on Van der Kooy [34], Italy/Commission [35] and Commission/France [36], the Court of Justice decided as to the imputability of aid from the fact that the granting of aid had been submitted for the approval of the public authorities.
În hotărârile sale în cauzele Van der Kooy [34], Italia/Comisie [35] și Comisia/Franța [36], Curtea de Justiție a dedus imputabilitatea ajutorului în virtutea faptului că acordarea ajutorului fusese supusă spre aprobare autorităților publice.
In the Van der Kooy ruling, this factor alone sufficed to establish imputability; in the Italy/Commission and Commission/France, approval was combined with other elements which showed the influence of central government [37].
În hotărârea în cauza Van der Kooy, acest aspect este de ajuns pentru a stabili imputabilitatea; în hotărârile în cauzele Italia/Comisie și Comisia/Franța, aprobarea este combinată cu alte aspecte care dovedesc influența autorităților publice [37]. Decizia în cauza Space Park Development GmbH, care a fost prima decizie a Comisiei prin care se aplica hotărârea în cauza Stardust Marine, a stabilit, de asemenea, imputabilitatea unui ajutor prin faptul că împrumutul în cauză trebuia să primească aprobarea autorităților din landul Bremen.
The Space Park Development GmbH decision, which was the first decision by the Commission applying the Stardust Marine ruling, equally inferred the imputability of aid from the fact that the loan in question must been approved by the Bremen authorities [38].
Decizia în cauza Space Park Development GmbH, care a fost prima decizie a Comisiei prin care se aplica hotărârea în cauza Stardust Marine, a stabilit, de asemenea, imputabilitatea unui ajutor prin faptul că împrumutul în cauză trebuia să primească aprobarea autorităților din landul Bremen [38].
Consequently, the submission of a measure to the Member State for approval constitutes an indication of imputability.
Prin urmare, supunerea spre aprobare a unei măsuri statului membru constituie un indiciu al imputabilității.
In the case in question, Article 2 of the framework agreement obliges the Boards of Directors of SNCB and the IFB to submit their restructuring plan to the Belgian State for approval [39].
Or, în cazul de față, articolul 2 din contractul-cadru obligă Consiliile de Administrație ale SNCB și IFB să supună planul de restructurare spre aprobare statului belgian [39].
This therefore constitutes initial evidence of imputability to the Belgian State of SNCB’s decision to restructure IFB.
Acest lucru constituie, în concluzie, un prim indiciu al imputabilității statului belgian a deciziei SNCB de a restructura IFB.
The Belgian Government emphasises that, in contrast to the provisions of the framework agreement, SNCB and IFB did not finally submit the restructuring plan for the approval of the Belgian Government, as that would have violated SNCB’s commercial independence.
Guvernul belgian subliniază că, spre deosebire de ceea ce se prevedea în contractul-cadru, SNCB și IFB nu au mai supus, în cele din urmă, planul de restructurare spre aprobare guvernului belgian, deoarece acest fapt ar fi încălcat autonomia comercială a SNCB.
As already explained in the letter initiating the procedure (points 146 and 147), this de facto situation does not render this indication of imputability inoperative: the two parties to the contract, SNCB and IFB, would likely not have included such a clause in the contract, if there was no influence by the Belgian Government to that effect.
După cum s-a explicat deja în scrisoarea de inițiere (punctele 146 și 147), această situație nu are drept consecință transformarea acestui indiciu al imputabilității într-unul inoperant: pare exclus ca cele două părți contractuale, și anume SNCB și IFB, să fi inclus o astfel de clauză în contract, dacă nu exista o influență a guvernului belgian în acest sens.
The fact that the Belgian Government claims that it was not formally consulted about the restructuring does not suffice to exclude any informal influence of the Belgian Government during the preparation of the framework agreement of 7 April 2003, nor to exclude approval.
Faptul că guvernul belgian susține că nu a fost consultat în mod oficial în legătură cu restructurarea nu este de ajuns pentru a exclude o oarecare influență neoficială exercitată de acesta în momentul pregătirii contractului-cadru din 7 aprilie 2003, nici pentru a exclude faptul că a avut loc o aprobare.