natgillin/translations-raw huggingface dataset:
When the assessment needs to start at a relatively small spatial scale to be ecologically meaningful (for instance because pressures are localised), it could be necessary to scale up assessments at broader scales, such as at the levels of subdivisions, sub-regions and regions.
Atunci când evaluarea trebuie începută la o scară spațială relativ redusă pentru a avea semnificație din punct de vedere ecologic (de exemplu, din cauza faptului că presiunile sunt localizate), ar putea fi necesară extrapolarea evaluărilor la scări mai largi, cum ar fi la nivel de subdiviziune, subregiune sau regiune.
A combined assessment of the scale, distribution and intensity of the pressures and the extent, vulnerability and resilience of the different ecosystem components including where possible their mapping, allows the identification of areas where marine ecosystems have or may have been adversely affected.
O evaluare combinată a amplorii, distribuției și intensității presiunilor și a întinderii, vulnerabilității și rezistenței diferitelor componente ecosistemice, inclusiv, acolo unde este posibil, cartografierea acestora, permite identificarea zonelor în care ecosistemele marine au fost sau este posibil să fi fost afectate.
It is also a useful basis to assess the scale of the actual or potential impacts marine ecosystems.
De asemenea, constituie o bază utilă pentru evaluarea amplorii impacturilor reale sau potențiale asupra ecosistemelor marine.
This approach, which takes into account risk-based considerations, also supports the selection of the most appropriate indicators related to the criteria for assessment of progress towards good environmental status.
Această abordare, care ține seama de considerații referitoare la riscuri, permite de asemenea alegerea celor mai adecvați indicatori asociați criteriilor pentru evaluarea progresului către o stare ecologică bună.
It also facilitates the development of specific tools that can support an ecosystem-based approach to the management of human activities required to achieve good environmental status through the identification of the sources of pressures and impacts, including their cumulative and synergetic effects.
De asemenea, facilitează dezvoltarea de instrumente specifice capabile să sprijine o abordare ecosistemică a managementului activităților umane, necesară pentru a atinge o stare ecologică bună, prin identificarea surselor presiunilor și impacturilor, inclusiv a efectelor cumulative și sinergetice ale acestora.
Such tools include spatial protection measures and measures in the list in Annex VI to Directive 2008/56/EC, notably spatial and temporal distribution controls, such as maritime spatial planning.
Printre aceste instrumente se numără măsuri de protecție adoptate la scară spațială și măsurile din lista cuprinsă în anexa VI la Directiva 2008/56/CE, în special măsuri de control a distribuției spațiale și temporale, precum planificarea spațiului maritim.
There is a diversity of environmental conditions at sea and of human activities having an impact on it.
Condițiile de mediu ale mediului marin și activitățile umane cu impact asupra acestuia sunt diferite.
In particular, diversity exists between regions and even within marine regions, sub-regions and subdivisions.
În special, există diversitate între regiuni și chiar în cadrul regiunilor, subregiunilor și subdiviziunilor marine.
For this reason, the applicability of specific indicators related to the criteria may require considering whether they are ecologically relevant to each situation being assessed.
Din acest motiv, pentru determinarea aplicabilității indicatorilor specifici asociați acestor criterii poate fi necesară analizarea din punct de vedere ecologic a acestora pentru fiecare situație supusă evaluării.
Member States need to consider each of the criteria and related indicators listed in this Annex in order to identify those which are to be used to determine good environmental status.
Statele membre trebuie să analizeze fiecare criteriu și indicatorii asociați enumerați în prezenta anexă pentru a identifica pe cei care trebuie utilizați la determinarea stării ecologice bune.
On the basis of the initial assessment, when a Member State considers that it is not appropriate to use one or more of the criteria, it needs to provide the Commission with a justification in the framework of the notification made pursuant to Article 9(2) of Directive 2008/56/EC, when relevant in relation to consistency and comparison between regions and sub-regions.
Pe baza evaluării inițiale, atunci când un stat membru consideră că nu este adecvat să folosească unul sau mai multe criterii, statul membru în cauză trebuie să prezinte Comisiei o justificare în cadrul notificării făcute în temeiul articolului 9 alineatul (2) din Directiva 2008/56/CE, atunci când este relevant pentru coerența și comparația între regiuni și subregiuni.
In this context, Member States are subject to the obligation of regional cooperation laid down in Articles 5 and 6 of Directive 2008/56/EC, and in particular to the requirement to ensure that the different elements of the marine strategies are coherent and coordinated across the marine region or sub-region concerned.
În acest context, statele membre sunt supuse obligației de cooperare regională prevăzută de articolele 5 și 6 din Directiva 2008/56/CE, în special a cerinței de a se asigura că diferitele elemente ale strategiilor marine sunt coerente și coordonate la nivelul regiunii sau subregiunii marine în cauză.
It is important that the application of the criteria takes into account the results of the initial assessment, required under Article 8 and Annex III to Directive 2008/56/EC, and that they are not carried out in isolation.
Este important ca aplicarea criteriilor să țină seama de rezultatele evaluării inițiale, impusă în temeiul articolului 8 și al anexei III la Directiva 2008/56/CE, și ca acestea să nu se realizeze izolat.
The initial assessment is the main process for identifying the essential features and characteristics as well as the predominant pressures and impacts on the marine environment, subject to its regular updates and to monitoring programmes.
Evaluarea inițială este principalul proces prin care se identifică trăsăturile și caracteristicile esențiale, precum și presiunile și impacturile asupra mediului marin și este supusă unor actualizări regulate și unor programe de monitorizare.
This first assessment needs to be finalised by the date specified in Article 5(2) of Directive 2008/56/EC on the basis of the indicative lists of elements contained in Annex III to that Directive and taking account of existing data where available.
Această primă evaluare trebuie finalizată până la data specificată la articolul 5 alineatul (2) din Directiva 2008/56/CE, pe baza listelor orientative de elemente cuprinse în anexa III la directiva respectivă și ținând seama de datele existente, dacă acestea sunt disponibile.
Consideration needs to be given to the fact that some criteria and related indicators are acknowledged as being still under development during this initial period.
Trebuie să se ia în considerare faptul că unele criterii și indicatorii asociați sunt recunoscuți ca fiind încă în curs de dezvoltare pe parcursul acestei perioade inițiale.
Progress towards good environmental status is taking place in the context of continuous broader changes in the marine environment.
Evoluția către o stare ecologică bună are loc în contextul unor schimbări continue și de amploare mai largă din mediul marin.
Climate change is already having an impact on the marine environment, including on ecosystem processes and functions.
Schimbările climatice afectează deja mediul marin, inclusiv procesele și funcțiile ecosistemice.
In developing their respective marine strategies, Member States need to specify, where appropriate, any evidence of climate change impacts.
În cadrul elaborării strategiilor lor marine respective, statele membre trebuie să includă, acolo unde este cazul, orice dovadă de impact al schimbărilor climatice.
Adaptive management on the basis of the ecosystem-based approach includes the regular update of the determination of good environmental status.
Managementul adaptiv pe baza unei abordări ecosistemice include actualizarea regulată a determinării stării ecologice bune.
Criteria for good environmental status relevant to the descriptors of Annex I to Directive 2008/56/EC
Criterii privind determinarea stării ecologice bune corespunzătoare pentru descriptorii din anexa I la Directiva 2008/56/CE
Descriptor 1:
Descriptorul 1:
Biological diversity is maintained.
Se menține diversitatea biologică.
The quality and occurrence of habitats and the distribution and abundance of species are in line with prevailing physiographic, geographic and climate conditions.
Calitatea și incidența habitatelor, precum și distribuția și abundența speciilor sunt în concordanță cu condițiile fiziografice, geografice și climatice predominante.
Assessment is required at several ecological levels: ecosystems, habitats (including their associated communities, in the sense of biotopes) and species, which are reflected in the structure of this section, taking into account point 2 of Part A. For certain aspects of this descriptor, additional scientific and technical support is required [5].
Evaluarea trebuie realizată la mai multe niveluri ecologice: ecosisteme, habitate (inclusiv comunitățile asociate ale acestora, adică biotopii) și specii, care se reflectă în structura prezentei secțiuni, ținând seama de punctul 2 din partea A. Anumite aspecte ale acestui descriptor necesită un sprijin științific și tehnic suplimentar [5].
To address the broad scope of the descriptor, it is necessary, having regard to Annex III to Directive 2008/56/EC, to prioritise among biodiversity features at the level of species, habitats and ecosystems.
Pentru a aborda sfera largă a descriptorului, este necesar să se stabilească, ținând seama de anexa III la Directiva 2008/56/CE, o ordine prioritară a caracteristicilor de biodiversitate la nivelul speciilor, habitatelor și ecosistemelor.
This enables the identification of those biodiversity features and those areas where impacts and threats arise and also supports the identification of appropriate indicators among the selected criteria, adequate to the areas and the features concerned [6].
Aceasta permite identificarea acelor caracteristici de biodiversitate și a acelor zone în care apar amenințări și impacturi și, de asemenea, ajută la identificarea de indicatori corespunzători în rândul criteriilor selectate, potriviți zonelor și caracteristicilor în cauză [6].
The obligation of regional cooperation contained in Articles 5 and 6 of Directive 2008/56/EC is directly relevant to the process of selection of biodiversity features within regions, sub-regions and subdivisions, including for the establishment, where appropriate, of reference conditions pursuant to Annex IV to Directive 2008/56/EC.
Obligația de cooperare regională cuprinsă la articolele 5 și 6 din Directiva 2008/56/CE este direct relevantă pentru procesul de selectare a caracteristicilor de biodiversitate în cadrul regiunilor, subregiunilor și subdiviziunilor, inclusiv pentru stabilirea, acolo unde este cazul, de condiții de referință în temeiul anexei IV la Directiva 2008/56/CE.
Modelling using a geographic information system platform may provide a useful basis for mapping a range of biodiversity features and human activities and their pressures, provided that any errors involved are properly assessed and described when applying the results.
Modelarea prin folosirea unei platforme de sistem de informații geografice poate oferi o bază utilă pentru cartografierea unui set de caracteristici de biodiversitate și activități umane, inclusiv presiunile aferente, cu condiția ca orice erori apărute să fie evaluate și descrise în mod corespunzător în momentul aplicării rezultatelor.
This type of data is a prerequisite for ecosystem-based management of human activities and for developing related spatial tools [7].
Acest tip de date constituie o condiție prealabilă pentru managementul activităților umane bazat pe noțiunea de ecosistem și pentru crearea de instrumente spațiale asociate [7].
Species level
La nivel de specie
For each region, sub-region or subdivision, taking into account the different species and communities (e.g. for phytoplankton and zooplankton) contained in the indicative list in Table 1 of Annex III to Directive 2008/56/EC, it is necessary to draw up a set of relevant species and functional groups, having regard to point 2 of Part A. The three criteria for the assessment of any species are species distribution, population size and population condition.
Pentru fiecare regiune, subregiune sau subdiviziune este necesar ca, luând în considerare diferitele specii și comunități (de exemplu, pentru fitoplancton și zooplancton) cuprinse în lista orientativă din tabelul 1 din anexa III la Directiva 2008/56/CE, să se identifice un set de grupuri funcționale și de specii relevante, ținând seama de punctul 2 din partea A. Cele trei criterii pentru evaluarea oricărei specii sunt distribuția speciei, dimensiunea populației și starea populației.
As to the later, there are cases where it also entails an understanding of population health and inter- and intra-specific relationships.
În privința ultimului criteriu, există cazuri în care aceasta presupune și o înțelegere a stării de sănătate a populației, precum și a relațiilor inter- și intraspecifice.
It is also necessary to assess separately subspecies and populations where the initial assessment, or new information available, identifies impacts and potential threats to the status of some of them.
De asemenea, este necesar să se evalueze separat subspeciile și populațiile în cazul în care evaluarea inițială sau noi informații disponibile identifică impacturi și posibile amenințări la adresa situației unora dintre ele.
The assessment of species also requires an integrated understanding of the distribution, extent and condition of their habitats, coherent with the requirements laid down in Directive 92/43/EEC [8] and Directive 2009/147/EC, to make sure that there is a sufficiently large habitat to maintain its population, taking into consideration any threat of deterioration or loss of such habitats.
Evaluarea speciilor necesită, de asemenea, o abordare integrată a distribuției, răspândirii și stării habitatelor lor, în concordanță cu cerințele stabilite în Directiva 92/43/CEE [8] și în Directiva 2009/147/CE, pentru a se asigura faptul că există un habitat suficient de mare pentru menținerea populației sale, luând în considerare orice amenințare cu privire la deteriorarea sau pierderea acestor habitate.
In relation to biodiversity at the level of species, the three criteria for assessing progress towards good environmental status, as well as the indicators related respectively to them, are the following:1.1.
În legătură cu biodiversitatea, la nivelul speciilor, cele trei criterii pentru evaluarea progresului către starea ecologică bună, precum și indicatorii respectivi asociați acestora sunt după cum urmează:1.1.
Species distribution
Distribuția speciilor
Distributional range (1.1.1)
Aria de distribuție (1.1.1)
Distributional pattern within the latter, where appropriate (1.1.2)
Modelul de distribuție în cadrul ariei respective, dacă este cazul (1.1.2)
Area covered by the species (for sessile/benthic species) (1.1.3)
Aria acoperită de specie (pentru speciile sesile/bentonice) (1.1.3)
Population size
Dimensiunea populației
Population abundance and/or biomass, as appropriate (1.2.1)
Abundența și/sau biomasa populației, după caz (1.2.1)
Population condition
Starea populației
Population demographic characteristics (e.g. body size or age class structure, sex ratio, fecundity rates, survival/mortality rates) (1.3.1)
Caracteristicile demografice ale populației (de exemplu, structura în funcție de dimensiunea corporală sau de categorii de vârstă, raportul sexelor, rata de reproducere, ratele de supraviețuire/mortalitate) (1.3.1)
Population genetic structure, where appropriate (1.3.2).
Structura genetică a populației, acolo unde este cazul (1.3.2)
Habitat level
La nivel de habitat
For the purpose of Directive 2008/56/EC, the term habitat addresses both the abiotic characteristics and the associated biological community, treating both elements together in the sense of the term biotope.
În scopul Directivei 2008/56/CE, termenul „habitat” cuprinde atât caracteristicile abiotice, cât și comunitatea biologică asociată, tratând ambele elemente împreună în sensul noțiunii de „biotop”.
A set of habitat types needs to be drawn up for each region, sub-region or subdivision, taking into account the different habitats contained in the indicative list in Table 1 of Annex III and having regard to the instruments mentioned in point 2 of Part A. Such instruments also refer to a number of habitat complexes (which means assessing, where appropriate, the composition, extent and relative proportions of habitats within such complexes) and to functional habitats (such as spawning, breeding and feeding areas and migration routes).
Pentru fiecare regiune, subregiune sau subdiviziune trebuie elaborat un set de tipuri de habitate, luând în considerare diferitele habitate cuprinse în lista orientativă din tabelul 1 din anexa III și ținând seama de instrumentele menționate la punctul 2 din partea A. Aceste instrumente se referă, de asemenea, la o serie de complexe de habitate (ceea ce înseamnă evaluarea, atunci când este cazul, a compoziției, întinderii și proporțiilor relative ale habitatelor din cadrul acestor complexe) și la habitate funcționale (precum zone de depunere a icrelor, de reproducere și de hrănire și rute de migrație).
Additional efforts for a coherent classification of marine habitats, supported by adequate mapping, are essential for assessment at habitat level, taking also into account variations along the gradient of distance from the coast and depth (e.g. coastal, shelf and deep sea).
Pentru evaluarea la nivel de habitat este esențial să se depună eforturi suplimentare pentru clasificarea coerentă a habitatelor marine, cu ajutorul unei cartografieri adecvate, ținând seama și de variațiile în funcție de gradientul distanței de la mal și adâncimii (de exemplu, ape costiere, platou continental și ape de adâncime).
The three criteria for the assessment of habitats are their distribution, extent and condition (for the latter, in particular the condition of typical species and communities), accompanied with the indicators related respectively to them.
Cele trei criterii pentru evaluarea habitatelor sunt distribuția, întinderea și starea acestora (pentru criteriul din urmă, în special starea speciilor și a comunităților tipice), însoțite de indicatorii respectivi asociați lor.
The assessment of habitat condition requires an integrated understanding of the status of associated communities and species, coherent with the requirements laid down in Directive 92/43/EEC [9] and Directive 2009/147/EC, including where appropriate an assessment of their functional traits.
Evaluarea stării habitatului necesită o înțelegere integrată a situației comunităților și speciilor asociate, în concordanță cu cerințele stabilite în Directiva 92/43/CEE [9] și în Directiva 2009/147/CE, inclusiv, acolo unde este cazul, o evaluare a trăsăturilor lor funcționale.
Habitat distribution
Distribuția habitatelor
Distributional range (1.4.1)
Aria de distribuție (1.4.1)
Distributional pattern (1.4.2)
Modelul de distribuție (1.4.2)
Habitat extent
Gradul de extindere a habitatelor
Habitat area (1.5.1)
Mărimea habitatului (1.5.1)
Habitat volume, where relevant (1.5.2)
Volumul habitatului, dacă este cazul (1.5.2)
Habitat condition
Starea habitatelor
Condition of the typical species and communities (1.6.1)
Starea speciilor și comunităților caracteristice (1.6.1)
Relative abundance and/or biomass, as appropriate (1.6.2)
Biomasa și/sau abundența relativă, după caz (1.6.2)
Physical, hydrological and chemical conditions (1.6.3).
Condițiile fizice, hidrologice și chimice (1.6.3)
Ecosystem level
La nivel de ecosistem
Ecosystem structure
Structura ecosistemului
Composition and relative proportions of ecosystem components (habitats and species) (1.7.1).
Compunerea și proporțiile relative ale componentelor ecosistemului (habitate și specii) (1.7.1)
In addition, the interactions between the structural components of the ecosystem are fundamental for assessing ecosystem processes and functions for the purpose of the overall determination of good environmental status, having regard, inter alia, to Articles 1, 3(5) and 9(1) of Directive 2008/56/EC.
În plus, interacțiunile dintre componentele structurale ale ecosistemului sunt fundamentale pentru evaluarea proceselor și funcțiilor ecosistemului în vederea determinării la nivel general a stării ecologice bune, ținând seama, între altele, de articolul 1, de articolul 3 alineatul (5) și de articolul 9 alineatul (1) din Directiva 2008/56/CE.
Other functional aspects addressed through other descriptors of good environmental status (such as descriptors 4 and 6), as well as connectivity and resilience considerations, are also important for addressing ecosystem processes and functions.
Alte aspecte funcționale abordate prin intermediul altor descriptori ai stării ecologice bune (de exemplu, descriptorii 4 și 6), precum și considerațiile legate de conectivitate și reziliență sunt de asemenea importante pentru tratarea proceselor și funcțiilor unui ecosistem.
Descriptor 2:
Descriptorul 2:
Non-indigenous species introduced by human activities are at levels that do not adversely alter the ecosystem.
Nivelul speciilor alogene introduse în urma activităților umane nu modifică în mod negativ ecosistemul.
The identification and assessment of pathways and vectors of spreading of non-indigenous species as a result of human activities is a prerequisite to prevent that such species introduced as a result of human activities reach levels that adversely affect the ecosystems and to mitigate any impacts.
Identificarea și evaluarea căilor și vectorilor de răspândire a speciilor alogene în urma activităților umane este o condiție prealabilă pentru a preveni ca introducerea de astfel de specii în urma activităților umane să atingă niveluri care afectează negativ ecosistemele și pentru a atenua orice impact.
The initial assessment has to take into account that some introductions due to human activities are already regulated at Union level [10] to assess and minimise their possible impact on aquatic ecosystems and that some non-indigenous species have commonly been used in aquaculture for a long time and are already subject to specific permit treatment within the existing Regulations [11].
Evaluarea inițială trebuie să țină cont de faptul că unele introduceri datorate activităților umane sunt deja reglementate la nivelul Uniunii [10] în scopul evaluării și reducerii la minimum a posibilului impact asupra ecosistemelor acvatice, precum și faptul că unele specii alogene au fost utilizate multă vreme în acvacultură în mod obișnuit și fac deja obiectul unor autorizări specifice prevăzute de reglementările existente [11].
There is still only limited knowledge about the effects of the non-indigenous species on the environment.
Cunoștințele existente privind efectele speciilor alogene asupra mediului sunt încă limitate.
Additional scientific and technical development is required for developing potentially useful indicators [12], especially of impacts of invasive non-indigenous species (such as bio-pollution indexes), which remain the main concern for achieving good environmental status.
Sunt necesare studii științifice și tehnice suplimentare pentru elaborarea unor indicatori care ar putea fi utili [12], în special cu privire la impactul speciilor alogene invazive (precum indici de poluare biologică), și care rămân principala preocupare pentru realizarea stării ecologice bune.