natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In addition, the French authorities argue, that opinion cannot be transposed to the case of La Poste, for several reasons: because it concerned a publicly owned establishment with a public accountant set up specifically to manage state support for the recovery of Crédit Lyonnais; because it predated the Organic Law on the Finance Act, which was adopted on 1 August 2001; and because its application is contrary to the subsequent case law of the Council of State.
Pe de altă parte, potrivit autorităților franceze, această notă nu poate fi transpusă la cazul La Poste pentru că se aplică unei instituții publice cu contabil public, înființate special pentru a asigura gestionarea ajutorului de stat la redresarea Crédit Lyonnais, este anterioară legii organice din 1 august 2001 privind legislația bugetară (LOLB), iar aplicarea sa ar fi contrară jurisprudenței ulterioare a Consiliului de Stat.
The Commission would point out that the interpretation put forward by the French authorities according to which the Council of State’s opinion cannot be transposed to the case of La Poste contradicts that opinion’s very wording.
Comisia relevă că interpretarea autorităților franceze conform căreia avizul Consiliului de Stat nu ar putea fi transpus cazului La Poste, contrazice chiar termenii avizului.
The French authorities do not explain why it should apply to publicly owned establishments only if they have a public accountant.
De altfel, autoritățile franceze nu explică de ce acest aviz nu este aplicabil decât instituțiilor publice cu contabil public.
As regards the arguments put forward by the French authorities to the effect that the opinion is not applicable because it predates the Organic Law on the Finance Act, and is contrary to the subsequent case law of the Council of State, the Commission has already shown here that the Organic Law does not stand in the way of an implied guarantee given by the State to La Poste.
În ceea ce privește argumentele autorităților franceze potrivit cărora avizul nu poate fi aplicat deoarece precede LOLB și contravine jurisprudenței ulterioare a Consiliului de Stat, Comisia a arătat anterior că LOLB nu constituie un obstacol în calea existenței unei garanții de stat implicite în favoarea La Poste.
The Commission takes the view, therefore, that the Council of State’s opinion is indeed applicable to La Poste, and that it acknowledges the existence of a state guarantee deriving from the public character of an organisation.
Așadar, Comisia consideră că avizul Consiliului de Stat este aplicabil în cazul La Poste și că în acesta se admite existența unei garanții de stat care decurge din statutul public al unui organism.
That there are state guarantees that derive from an administrative or legislative act which ‘produces and entails financial consequences for the State’ is confirmed in a memorandum from the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry dated 22 July 2003, concerning a ‘Census of implied and express guarantee arrangements granted by the State’.
De asemenea, existența garanțiilor implicite care decurg dintr-un act administrativ sau legislativ care „implică și produce consecințe de ordin financiar pentru stat” este confirmată prin nota ministrului economiei, finanțelor și industriei din 22 iulie 2003 referitoare la „Identificarea mecanismelor de garanție implicită sau explicită acordată de stat”.
That memorandum shows that a state guarantee can derive from legal acts of very different kinds.
Această notă demonstrează că garanția de stat poate decurge din diferite tipuri de acte juridice.
In an explanatory note attached to the memorandum, in part 3, under the heading ‘Experience of calls made on guarantees and the judgments of the Council have clarified a number of textbook cases of guarantees which need to be identified’, the French authorities affirm that ‘Some legal forms by their structure entail a liability on the part of their shareholders; this is true in particular of [the forms of partnership known as] the société en nom collectif, or SNC, and the groupement momentané d’entreprises, or GIE.
Comisia arată, de asemenea, că în explicațiile anexate acestei note, mai exact în partea 3 intitulată „experiența chemărilor în garanție și jurisprudența Consiliului au permis îmbunătățirea anumitor cazuri de referință de garanție implicită care se cuvine a fi identificate”, autoritățile franceze afirmă că „Anumite modalități juridice implică prin natura lor răspunderea acționarilor, în special societățile în nume colectiv (SNC) și GIE (grup temporar de întreprinderi).
With these last two forms third parties will always seek out the State shareholder.
În cazul ultimelor două forme, terții vor urmări în mod sistematic acționarul de stat.
The same applies to the creation of publicly owned establishments and to some shareholdings in public limited companies’.
Aceeași situație este valabilă la înființarea instituțiilor publice și a anumitor preluări de participațiuni la societăți pe acțiuni”.
Here the French authorities themselves point out that the setting up of a publicly owned establishment entails an implied guarantee given by the State to the establishment’s creditors.
Astfel, autoritățile franceze menționează că înființarea unei instituții publice implică o garanție de stat implicită în favoarea creditorilor acelei instituții.
A creditor of La Poste can be sure that his claim will be repaid
Creditorul întreprinderii La Poste este asigurat că îi va fi rambursată creanța
The Commission will now consider the steps to be taken by creditors of La Poste in order to settle their claims if La Poste were to be in financial difficulty and unable to meet its debts.
În prezent, Comisia intenționează să analizeze demersul unui creditor al întreprinderii La Poste în vederea recuperării creanței în ipoteza în care La Poste s-ar afla în dificultate financiară și nu și-ar putea onora obligațiile.
The Commission will seek to determine whether, at the end of a procedure that is defined in advance and conducted in public, a creditor of La Poste will be in a position comparable to that of a creditor of an enterprise governed by commercial law.
Comisia va stabili dacă, la finalizarea unei proceduri descrise în prealabil și făcute publice, creditorul se va afla într-o situație comparabilă cu cea a creditorului unei întreprinderi care se supune dreptului comercial.
This examination will show that:
Această analiză va demonstra că:
the conventional obstacles to the settlement of a claim against a body governed by private law are absent in the case of a publicly owned establishment (1);
obstacolele tradiționale care stau în calea recuperării unei creanțe de la un organism de drept privat nu există în cazul instituțiilor publice (1);
the procedure laid down by the Law of 16 July 1980 for the recovery of the debts of a publicly owned establishment that has been found by a court to be in default does not in any way lead to the cancellation of the debt (2);
procedura de recuperare a datoriilor instituțiilor publice condamnate printr-o hotărâre judecătorească stabilită prin legea din 16 iulie 1980 nu conduce în niciun caz la eliminarea datoriei (2);
the rules governing the liability of the State in the procedure for the recovery of the debts of a publicly owned establishment have all the characteristics of a guarantee mechanism (3);
regimul de răspundere a statului în aplicarea procedurii de recuperare a datoriilor instituțiilor publice prezintă toate trăsăturile unui mecanism de garantare (3);
even if he were to fail to obtain satisfaction, a creditor could always invoke the effects of a legitimate mistake that he made when his claim arose regarding the prospect that it would always be honoured (4).
chiar dacă nu i se dă câștig de cauză, creditorul poate invoca drepturile la eroarea legitimă pe care a comis-o în momentul formării creanței, bazându-se pe faptul că aceasta va fi, totuși, onorată (4).
The conventional obstacles to the settlement of a claim against a body governed by private law are absent in the case of a publicly owned establishment
Obstacolele tradiționale în calea recuperării unei creanțe de la un organism de drept privat nu există în cazul instituțiilor publice
It was made clear in the description of the measure that La Poste is not subject to the ordinary law rules governing the compulsory administration or winding up of firms in difficulty.
Astfel cum se precizează în descrierea măsurii, La Poste nu se supune dreptului comun în materie de redresare și de lichidare judiciară a întreprinderilor aflate în dificultate.
A creditor of La Poste is not in danger of seeing his claim cancelled because compulsory winding-up proceedings have been brought, or of obtaining only partial payment of his initial claim at the end of compulsory administration or winding-up proceedings under the ordinary law.
Creditorul întreprinderii La Poste nu riscă, deci, eliminarea creanței din cauza inițierii unei proceduri judiciare de lichidare sau recuperarea parțială a creanței sale inițiale la finalizarea procedurii de redresare sau de lichidare judiciară de drept comun.
In addition, as the Commission’s expert has pointed out, the fact that La Poste has legal personality is no bar to the existence of a guarantee given by the French State.
De asemenea, așa cum subliniază expertul Comisiei, personalitatea juridică a întreprinderii La Poste nu constituie un obstacol în calea existenței unei garanții acordate de statul francez.
There are commercial forms of enterprise such as public limited companies (SAs) or private limited companies (SARLs) whose members are not obliged to pay the debts of the organisation in which they take part, but there are also many categories of organisation or legal person carrying on a commercial activity in which private members are indeed liable for the debts of the organisation they have set up.
Astfel, dacă există societăți comerciale, de exemplu societățile pe acțiuni (SA) și societățile cu răspundere limitată (SRL), în cadrul cărora acționarii/asociații nu sunt obligați la rambursarea datoriilor structurii la care dețin participații, există, în schimb, numeroase categorii de societăți sau de persoane juridice cu activitate comercială în care asociații privați răspund pentru datoriile societății înființate.
This is true of the forms of partnership known as the société en nom collectif, the groupement d’intérêt économique, or the société civile.
Acest lucru este valabil pentru societățile în nume colectiv, grupurile de interes economic și societățile civile.
Thus there is no express principle of ordinary law governing the liability of members for debts.
Prin urmare, nu există un principiu de drept comun în materie de garantare a datoriilor de către asociați.
In the absence of legislation, it cannot be said that the principle that applies must necessarily be that debts or losses are not guaranteed.
Prin urmare, nu se poate afirma că, în lipsa unei legislații, principiul aplicabil ar fi cel al inexistenței garanției în raport cu datoriile și pierderile.
In French law, the independence conferred by legal personality, or the existence of funds that belong only to the company, is not a test that allows it to be determined how the debts contracted by a legal person are guaranteed.
Independența conferită de o personalitate juridică, precum și existența unui patrimoniu propriu, nu constituie, în dreptul francez, un criteriu care să permită stabilirea regimului de garantare a datoriilor contractate de o persoană juridică.
It may also be concluded that there is nothing to prevent the legislature from providing that a publicly owned establishment can be set up by a public body that will bear any loss only up to the limit of its initial contribution or endowment.
De asemenea, din considerentele anterioare se poate deduce că nimic nu împiedică legislatorul să prevadă ca o instituție publică să poată fi înființată de o autoritate publică care nu va suporta pierderile decât în limita contribuției sale sau a bugetului său inițial.
The Commission’s expert has sought to complete the picture by considering whether there is an implicit principle of ordinary law governing the guaranteeing of debts in cases where the partners or members in an organisation have not chosen to join together in one of the legal forms offered by the legislature; the Commission’s expert finds an answer in Articles 1871 et seq. of the Civil Code.
Expertul Comisiei a venit în completarea raționamentului, încercând să identifice un principiu (implicit) de drept comun în materie de garantare a datoriilor atunci când asociații sau membrii unei structuri nu se situează într-un cadru oferit de legislator și a găsit răspunsul în articolele 1871 și următoarele din Codul Civil.
These articles deal with partners who have not registered their partnership.
Aceste articole se referă la asociații care nu și-au înregistrat societatea.
Article 1871-1 provides as follows: ‘Unless another form of organisation has been provided for, the relations between partners are governed, to the extent reasonable, either by the rules applying to sociétés civiles, if the partnership is of a civil character, or, if the partnership is of a commercial character, by the rules applicable to sociétés en nom collectif’.
Articolul 1871-1 din Codul Civil prevede mecanismul următor: „cu excepția cazului în care se prevede o organizare diferită, raporturile între asociați sunt reglementate, în mod rezonabil, fie de dispozițiile aplicabile societăților civile, dacă societatea are un caracter civil, fie de cele aplicabile societăților în nume colectiv dacă societatea are un caracter comercial”.
It has been explained above that both of these forms of partnership are legal persons whose members have unlimited liability for their debts.
S-a precizat anterior, însă, că societățile civile și societățile în nume colectiv fac parte din categoria persoanelor juridice ai căror membri sunt responsabili pentru datoriile societății pe termen nedefinit.
The expert concludes that in so far as there is a principle of ordinary law, it would be a principle whereby those who set up a legal person guarantee its debts.
Expertul deduce că, dacă trebuie identificat un principiu de drept comun, acesta ar fi un principiu de garantare a datoriilor persoanelor juridice care le generează.
The legislation is silent on the matter, and its silence cannot be made to imply a principle of guarantee without infringing the rights of the defence that apply in French law and in the law of the Union.
Prin urmare, este un vid legislativ din care nu se poate deduce un principiu de garantare, cu excepția cazului în care se încalcă drepturile de apărare în temeiul dreptului francez, precum și al dreptului comunitar.
The Commission would observe, however, that Article 1871-1 of the Civil Code provides that every partner in an unregistered partnership contracts in his own name and is liable personally to third parties.
Comisia remarcă, totuși, că articolul 1872-1 din Codul Civil stabilește că fiecare asociat al unei societăți neînregistrate încheie contracte în nume personal și este singurul care se angajează față de terți.
Thus every partner has unlimited liability for the debts he has contracted.
Fiecare asociat este, prin urmare, responsabil, pe termen nelimitat, pentru datoriile pe care le-a contractat.
The Commission does not seek to deduce from this one consideration that the State is liable for the debts of La Poste; but it does believe that the French authorities’ argument does not invalidate the Commission’s expert’s argument that in so far as there is a principle of ordinary law it would be a principle of guarantee.
În mod normal, Comisia nu vede cum doar din acest considerent se poate deduce că statul este responsabil pentru datoriile La Poste, dar consideră că argumentul expertului său conform căruia, dacă trebuie identificat un principiu de drept comun, acesta va fi un principiu de garantare, nu este contrazis de argumentul prezentat de autoritățile franceze.
In addition, the Commission would point out that in the explanatory note attached to the memorandum of 22 July 2003 from the Minister for Economic Affairs, Finance and Industry, the French authorities themselves draw a parallel between the liability of a shareholder for a société en nom collectif and the liability of the State for a publicly owned establishment.
De asemenea, Comisia amintește că în nota explicativă anexată notei ministrului economiei, finanțelor și industriei din 22 iulie 2003, autoritățile franceze fac o paralelă între răspunderea acționarului pentru SNC și răspunderea statului pentru instituția publică.
unlike the creditors of undertakings governed by commercial law, creditors of La Poste (which is not subject to the ordinary law rules governing the compulsory administration and winding up of firms in difficulty) are not in danger of seeing their claim cancelled in whole or in part following court liquidation proceedings;
spre deosebire de creditorii întreprinderilor care se supun dreptului comercial, creditorii întreprinderii La Poste (dat fiind că aceasta nu se supune dreptului comun în materie de redresare și de lichidare judiciară a întreprinderilor aflate în dificultate) nu riscă ștergerea, totală sau parțială a creanței, la finalul unei proceduri judiciare de lichidare;
the fact that La Poste has legal personality is no bar to a state guarantee to La Poste; and
personalitatea juridică a întreprinderii La Poste nu constituie un obstacol în calea acordării garanției de stat în favoarea sa;
in the absence of any express limitation on the State’s liability in respect of La Poste, La Poste’s creditors may legitimately act on the principle that the State will bear the debts of La Poste, even though La Poste possesses legal personality.
în lipsa unei limitări explicite a răspunderii statului în ceea ce privește La Poste, creditorii acesteia pot, în mod legitim, să se bazeze pe principiul conform căruia statul suportă datoriile întreprinderii La Poste, deși La Poste beneficiază de personalitate juridică.
The procedure laid down by the Law of 16 July 1980 for the recovery of the debts of a publicly owned establishment that has been found by a court to be in default does not in any way lead to the cancellation of the debt
Procedura de recuperare a creanțelor instituțiilor publice condamnate printr-o hotărâre a unei instanțe judecătorești stabilită prin legea din 16 iulie 1980 nu conduce, în niciun caz, la ștergerea datoriei
The Commission will now consider the procedure for the recovery of the debts of publicly owned establishments that have been found by a court to be in default, in order to determine whether the procedure can result in the extinction of a claim on La Poste, which would make the outcome for the creditor similar to that of insolvency proceedings in the courts, as the French authorities assert.
Comisia intenționează acum să analizeze procedura de recuperare a datoriilor instituțiilor publice condamnate printr-o hotărâre a unei instanțe judecătorești, pentru a stabili dacă această procedură poate conduce la o stingere a creanței întreprinderii La Poste, cu rezultate, pentru creditor, similare celor obținute de creditori prin aplicarea procedurilor judiciare, așa cum susțin autoritățile franceze.
The procedure is laid down in the Law of 16 July 1980 and in implementing provisions which are cited in the section of this Decision describing the measure.
Această procedură a fost stabilită prin legea din 16 iulie 1980 și prin diverse norme de aplicare a acesteia, menționare în prezenta decizie la secțiunea privind descrierea măsurii.
The Law of 16 July 1980 confers important prerogatives on the State: the mandatory payment order and the creation of sufficient resources
Legea din 16 iulie 1980 conferă statului prerogative importante: mandatarea din oficiu și crearea de resurse suficiente
As has been explained in the description of the measure, the Law of 16 July 1980 provides that ‘if the decision-making body of the authority or establishment has not released or created the resources […] the supervisory authority shall do so, and if necessary shall issue a mandatory payment order’.
Astfel cum se precizează în descrierea măsurii, legea din 16 iulie 1980 prevede că: „dacă organul deliberant al colectivității sau al instituției nu a eliberat sau creat resursele, […] autoritatea de tutelă va dispune în consecință și va proceda, dacă este cazul, la mandatarea din oficiu”.
The Decree of 12 May 1981, which on this point remains unchanged by the amending Decree of 2008, states that the representative of the State or the authority responsible for supervision ‘shall, as appropriate, release the necessary resources, either by reducing the appropriations allocated to other expenditures and still available, or by increasing resources’.
În plus, decretul din 12 mai 1981, nemodificat la acest punct prin decretul din 2008, precizează că reprezentantul statului sau autoritatea de tutelă „eliberează, după caz, resursele necesare fie prin reducerea creditelor alocate altor cheltuieli și neutilizate încă, fie prin creșterea resurselor”.
Thus the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it designate the State as the authority responsible for covering the debts of publicly owned establishments.
Legea din 16 iulie 1980 și măsurile sale de aplicare desemnează statul ca autoritate competentă pentru recuperarea datoriilor instituțiilor publice.
They also confer important prerogatives on the State: the mandatory payment order and the creation of sufficient resources.
De asemenea, ele conferă statului prerogative importante: mandatarea din oficiu și crearea unor resurse suficiente.
The French authorities deny that the resources referred to here can ever be state resources.
Autoritățile franceze resping ideea conform căreia resursele în cauză ar putea fi resurse ale statului.
The Commission accepts that the legislation does not expressly require the State to subsidise a publicly owned establishment on an exceptional basis if it is in financial difficulty.
Comisia admite că legislația nu prevede în mod explicit obligația statului de a vărsa o subvenție excepțională unei instituții publice în caz de dificultate financiară.
This does not in any way invalidate the demonstration of the existence of an implied guarantee.
Acest lucru nu contrazice cu nimic demonstrația existenței unei garanții implicite.
The Commission also accepts that the resources to be released in the first place are the resources of the establishment itself.
De asemenea, Comisia recunoaște că resursele care trebuie eliberate sunt, în primul rând, resursele proprii ale instituției.
But this does not prevent a finding that once a publicly owned establishment’s own resources are exhausted its debts can be honoured only out of state funds.
Acest aspect nu împiedică însă constatarea că, după epuizarea resurselor proprii, datoriile instituției publice debitoare pot fi onorate doar cu fonduri de la stat.
Such a finding is consistent with the fact that a guarantee mechanism is a subsidiary mechanism, in that the debtor’s own resources are called upon before those of the guarantor.
Această constatare este în conformitate cu subsidiaritatea unui mecanism de garantare, în sensul că resursele debitorului sunt mobilizate înaintea celor ale garantului său.
The Law of 16 July 1980 and the measures implementing it do not lay down a procedure for liquidation with cancellation of obligations: a shortage of funds will be covered, or will be only temporary
Legea din 16 iulie 1980 și măsurile de aplicare a acesteia nu prevăd nicio procedură de lichidare-desființare cu ștergerea obligațiilor; situația de insuficiență a fondurilor este acoperită sau este doar temporară