natgillin/translations-raw huggingface dataset:
See inter alia point 1.5 of the Guarantees Notice, which confirms the principle of neutrality, and point 1.2, which explains that a state guarantee may result from the simple fact of the legal form (second and fourth indents of this point).
A se vedea, în special, punctul 1.5 din Comunicarea privind garanțiile, care confirmă principiul de neutralitate, precum și punctul 1.2 care arată că o garanție de stat poate decurge pur și simplu din forma juridică (a doua și a patra liniuță de la acest punct).
See Decision 2005/145/EC.
Decizia 2005/145/CE.
By memorandum transmitted on 31 July 2009, France informed the Commission that on 29 July 2009 the Council of Ministers had adopted a draft law on La Poste and postal activities, scheduling La Poste’s conversion into a public limited company for 1 January 2010.
Printr-o notă transmisă la 31 iulie 2009, Franța a informat Comisia despre adoptarea, de către Consiliul de miniștri, la 29 iulie 2009, a unui proiect de lege privind întreprinderea La Poste și activitățile poștale, stabilind transformarea acesteia în societate pe acțiuni la 1 ianuarie 2010.
The French authorities also indicated that they would be sending their comments on the Commission’s expert’s report.
De asemenea, autoritățile franceze au indicat că vor comunica observațiile lor asupra raportului expertului Comisiei.
It can be wound up only by a legislative procedure and, in that event, the balance of its debt and of its assets will revert to the State.
Acesta nu poate fi dizolvat decât printr-o procedură legislativă, iar, în această situație, soldul datoriei și activelor sale va reveni statului”.
According to Moody’s , ERAP cannot be the subject of restructuring measures imposed by the compulsory winding-up procedures court.
Conform agenției Moody’s, „ERAP nu poate face obiectul unor restructurări prin lichidare judiciară impuse de instanță.
Following the opening decision, the French authorities submitted their observations and proposals to the Commission by letter dated 23 January 2008.
În urma deciziei de inițiere, autoritățile franceze au comunicat observațiile și propunerile lor Comisiei prin scrisoarea din 23 ianuarie 2008.
That letter supplemented the observations and proposals set out in the previous letters from the French authorities that were summarised in the opening decision.
Această scrisoare vine în completarea observațiilor și propunerilor prezentate în scrisorile anterioare ale autorităților franceze și rezumate în decizia de inițiere a procedurii.
In support of this interpretation, the French authorities cite the preparatory debates for the Law of 16 July 1980.
În sprijinul acestei interpretări, autoritățile franceze fac referire la lucrările pregătitoare ale legii din 16 iulie 1980.
During the debates, the Government opposed the amendments seeking to make it compulsory for the State to pay an exceptional subsidy to a regional or local authority whose resources were insufficient to implement a court judgment.
Cu ocazia acestor dezbateri, guvernul s-ar fi opus amendamentelor vizând obligativitatea ca statul să asigure o subvenție excepțională unei colectivități teritoriale ale cărei resurse ar fi fost insuficiente pentru executarea unei hotărâri judecătorești.
The Council of State took the view that the financial substitution by the State of the defaulting local authority does not feature on the list of obligations imposed by the Law of 16 July 1980.
Consiliul de Stat ar fi estimat că substituirea financiară a statului cu comuna aflată în dificultate nu figurează pe lista obligațiilor impuse de legea din 16 iulie 1980.
Moreover, by investigating whether there were grounds for incurring the State’s liability in the limited area of fault — gross negligence at that — the Council of State excluded out of principle all forms of ipso jure liability and therefore any form of guarantee.
Pe de altă parte, analizând măsura în care este necesară angajarea răspunderii statului doar pe motiv de culpă, oricât de gravă ar fi aceasta, Consiliul de Stat a exclus din principiu orice formă de răspundere „de drept” și, deci, orice formă de garanție.
The proposed approach results from the analysis of the Commission position in point 2.1.3 of its 2000 Guarantees Notice: ‘The Commission also regards as aid in the form of a guarantee the more favourable funding terms obtained by enterprises whose legal form rules out bankruptcy or other insolvency procedures or provides an explicit State guarantee or coverage of losses by the State’.
Abordarea propusă rezultă dintr-o analiză a poziției Comisiei exprimată la punctul 2.1.3 din Comunicarea sa din 2000 privind ajutoarele de stat sub formă de garanții: „Comisia estimează că pot fi considerate ajutor de stat sub formă de garanții și condițiile de creditare mai favorabile obținute de întreprinderile al căror statut juridic exclude posibilitatea unei proceduri de faliment sau insolvabilitate sau prevede în mod explicit o garanție de stat sau o acoperire a pierderilor de către stat.”
Likewise, in recital 114 of its opening decision, the Commission points out that it regards as a problem the fact that ‘France is not taking all measures necessary to prevent this legal form producing economic effects to the benefit of an undertaking that operates on competitive markets’.
De asemenea, la considerentul 114 din decizia de inițiere a procedurii, Comisia arată că estimează ca fiind problematic faptul că „Franța nu adoptă nicio măsură utilă pentru a evita ca acest statut să producă efecte economice în favoarea unei întreprinderi care funcționează pe piețe concurențiale”.
The Commission notes that the French authorities’ expert accepts that it is not certain that the absence in the Finance Act of authorisation for an implied guarantee means that the guarantee lapses in respect of debts contracted before 1 January 2005.
Comisia remarcă faptul că expertul autorităților franceze admite că nu are certitudinea că lipsa a unei dispoziții în legea bugetului privind autorizarea unei garanții implicite determină caducitatea acesteia din urmă pentru datoriile contractate anterior datei de 1 ianuarie 2005.
More fundamentally, the Commission believes that, in order to determine whether or not the implied guarantee given by the State to La Poste has lapsed as a result of the Organic Law governing the Finance Act, what has to be considered is not the dates on which the debts were contracted by La Poste, but the date from which La Poste has enjoyed the guarantee.
Dintr-o perspectivă mai fundamentală, Comisia consideră că, pentru a stabili dacă garanția implicită acordată de stat întreprinderii La Poste a fost reținută sau nu ca inaplicabilă în LOLB, este necesar să se analizeze de când La Poste beneficiază de această garanție implicită și nu datele când au fost contractate datoriile de către La Poste.
The existence of this second category outside the scope of Article 34 of the Organic Law on the Finance Act explains why the rule established by the case law on guarantees given by concessionaires has continued beyond 2001.
Existența acestei a doua categorii care nu este inclusă în sfera de aplicare a articolului 34 din LOLB explică faptul că jurisprudența privind garanția datorată concesionarilor continuă și ulterior anului 2001.
It also explains why when the State is a shareholder or partner in a company or grouping whose debts are covered under the Commercial Code by an unlimited guarantee, the State is not required to specify that fact in a Finance Act.
De asemenea, aceasta explică faptul că, de fiecare dată când statul este acționar sau asociat al unei societăți sau grup pentru care Codul comercial nu limitează garantarea datoriilor, acesta nu este obligat să precizeze acest lucru într-o lege a bugetului.
In their memorandum of 27 October 2009 the French authorities deny that it is ‘impossible’ for La Poste to mobilise its own capital and reserves. As regards the sale of assets, the State is free to determine at its discretion whether an asset is ‘indispensable’ for the provision of the public service. Even if it does object to a sale, it does not thereby incur any obligation to compensate via a guarantee mechanism.
În nota transmisă la 27 octombrie 2009, autoritățile franceze contestă „imposibilitatea” mobilizării resurselor proprii pentru La Poste:
As a matter of fact the State never has objected to a sale of assets under Article 23 of the Law of 2 July 1990, which has in any event fallen into desuetude since 2005, when La Poste transferred almost all of its immovable property assets (including post offices) to a subsidiary that was not subject to this system of prior authorisation. As regards increases in charges for the universal postal service, ARCEP, the postal regulator, does not decide prices, and sets a price cap only for La Poste’s regulated activities, below which prices can be determined freely (with the exception of the prices of stamps, which are laid down by the Minister responsible for posts, who must stay within the price cap).
în ceea ce privește cesiunea patrimoniului, statul este liber să aprecieze dacă să considere sau nu un patrimoniu „indispensabil” pentru executarea serviciului public; în plus, chiar dacă se opune unei astfel de cesiuni, aceasta nu implică nicidecum faptul că statul trebuie să asigure compensații prin mecanisme de garantare; în sfârșit, statul nu s-a opus, de fapt, niciodată unei cesiuni a patrimoniului în temeiul articolului 23 din legea din 2 iulie 1990, care, de altfel, a încetat să se mai aplice în urma transferului La Poste din 2005 a aproape întregului patrimoniu imobiliar (inclusiv oficiile poștale) la o filială care nu se supune acestui regim de autorizare prealabilă;
It is reasonable to suppose that ARCEP would have difficulty refusing an increase in rates that was indispensable to the survival of La Poste and the public service functions it provides. The price cap applies only to the regulated sector, which accounts for less than half of the La Poste group’s operating profit.
în ceea ce privește creșterea tarifelor pentru prestarea serviciului poștal universal, autoritățile franceze menționează că ARCEP nu fixează tarifele, ci stabilește un plafon de tarif (price cap) numai pentru activitățile reglementate de La Poste sub care tarifele La Poste evoluează liber (cu excepția prețului pe timbru fixat prin hotărâre a ministrului de resort responsabil pentru price cap); de altfel, se poate crede că ARCEP ar putea cu greu refuza o creștere a tarifelor care poate fi indispensabilă pentru supraviețuirea entității și a misiunilor de serviciu public asigurate de aceasta; în sfârșit, acest price cap nu se aplică decât în sectorul reglementat, care reprezintă mai puțin de jumătate din rezultatul obținut din exploatare al grupului La Poste.
The Commission draws the following conclusions: In the event of a shortage of funds, French legislation authorises or indeed encourages the State to provide capital to publicly owned establishments, rather than expecting them to secure conventional bank loans. Access to these resources is in no way conditional on prior compliance with the rules governing State aid.
Comisia constată că:
The judgment delivered by a division of the Council of State on 18 November 2005 in Société fermière de Campoloro, No 271898, found as follows: ‘In the event of a failure on the part of a local or regional authority to ensure the application of a judgment no longer open to appeal, after proper notice, the legislature here sets out to give the representative of the State the power to step into the shoes of that authority, in order to release or create the resources that will allow the judgment to be enforced in its entirety.
Este necesar să se menționeze mai întâi considerentul de principiu al hotărârii Consiliului de Stat din 18 noiembrie 2005, Société fermière de Campoloro, nr. 271898:
The representative of the State consequently has a duty, subject to judicial review, to take the measures necessary in the light of the situation of the authority and the requirements of the public interest. Such measures include the possibility of selling assets belonging to the authority, provided they are not indispensable to the proper operation of the public services for which the authority is responsible. If the prefect refuses or neglects to exercise the prerogatives conferred on him by law, a creditor of the authority is entitled to bring an action against the State in case of serious fault committed in the exercise of the supervisory power. In addition, if, having regard to the situation of the local or regional authority, and in particular to an insufficiency in its assets, or by reason of requirements of the public interest, the prefect legitimately refuses to take certain measures with a view to ensuring that the judgment is enforced in full, the State as holder of public authority may be liable for any injury caused to a creditor of the local or regional authority if the injury is of an abnormal and specific kind’.
„Considerând că, prin aceste dispoziții, legislatorul a înțeles să acorde reprezentantului statului, în cazul neexecutării de către o colectivitate teritorială a unei hotărâri judecătorești care a dobândit autoritatea de lucru judecat, și după punerea în întârziere în acest sens, puterea de a se substitui organelor acelei colectivități în vederea eliberării sau creării resurselor care să permită executarea în totalitate a hotărârii respective; că, în acest sens, reprezentantul statului, sub controlul instanței, trebuie să adopte măsurile necesare în funcție de situația colectivității și de obligațiile de interes general; că printre aceste măsuri se numără și posibilitatea de a proceda la vânzarea de bunuri aparținând colectivității atunci când acestea nu sunt indispensabile bunei funcționări a serviciilor publice de competența sa; că, în cazul în care prefectul se abține de la sau neglijează exercitarea prerogativelor care i-au fost conferite prin lege, creditorul colectivității teritoriale este îndreptățit să dea în judecată statul în caz de culpă gravă comisă în exercitarea puterii de tutelă; de asemenea, că, în eventualitatea în care, ținând seama de situația colectivității, în special insuficiența activelor sau din motive imperative de interes general, prefectul a putut refuza în mod legal adoptarea anumitor măsuri în scopul asigurării executării în totalitate a hotărârii judecătorești, prejudiciul rezultat pentru creditorul colectivității teritoriale este susceptibil să angajeze răspunderea puterii publice în cazul în care capătă un caracter anormal și special.”
‘In sum, the Court considers that the applicant companies have been, and are still, subject to a huge and special burden due to the non-payment of the sums from which they should have benefited in implementation of the aforesaid judgments dated 10 July 1992.
„Per ansamblu, Curtea consideră că societățile reclamante au suferit și încă mai suferă un prejudiciu special și exorbitant din cauza neachitării sumelor de care ar fi trebuit să beneficieze în executarea hotărârilor citate anterior la data de 10 iulie 1992.
There has therefore been a breach of Article 1 of Protocol No 1’.
În consecință, s-a produs o încălcare a articolului 1 din Protocolul nr. 1”.
the strict liability scheme is, for its part, based on two scenarios,
regimul de răspundere obiectivă este fondat, la rândul său, pe două ipoteze:
in the first scenario, the prefect refuses to take certain measures because of requirements of the public interest: these might include the need to preserve not only the existence of the regional or local authority but also the public service task.
în prima ipoteză, prefectul refuză să adopte anumite măsuri din motive de interes general: necesitatea de a menține existența colectivității teritoriale, dar și de a menține misiunea de serviciu public.
The French authorities’ expert emphasises that continuity is required only of the service and not of the establishment that manages the service.
Expertul autorităților franceze subliniază că cerința de continuitate apasă doar asupra serviciului, nu și asupra instituției care îl gestionează.
It nonetheless remains the case that, in the short term and until such time as the public service task is conceivably transferred to an establishment capable of taking over that task, the continuity of public service may involve the prefect’s taking a number of measures, for example measures to preserve the assets necessary to the public service task or to increase the resources required to pay the claim.
Nu este mai puțin adevărat că, pe termen scurt, în așteptarea unui eventual transfer al misiunii de serviciu public la o instituție capabilă să și-l asume, menținerea continuității serviciului public poate implica adoptarea anumitor măsuri de către prefect, de exemplu, menținerea activelor necesare misiunii de serviciu public sau creșterea resurselor pentru plata creanței.
Moreover, the French authorities recognise that the representative of the State is required to preserve the continuity of public service in implementing the procedure introduced by the Law of 16 July 1980;
De altfel, autoritățile franceze recunosc că cerința de continuitate a serviciului public se impune reprezentantului statului în aplicarea procedurii instituite prin legea din 16 iulie 1980;
in the second scenario, the strict liability scheme can be invoked if, having regard to the situation of the local or regional authority, and in particular to an insufficiency in its assets, […] the prefect legitimately refuses to take certain measures with a view to ensuring that the judgment is enforced in full, the State as holder of public authority may be liable for any injury caused to a creditor of the local or regional authority if the injury is of an abnormal and specific kind.
în a doua ipoteză, regimul de răspundere obiectivă poate fi invocat „în cazul în care, având în vedere situația colectivității, în special insuficiența activelor sale, […], prefectul a putut refuza în mod legal adoptarea anumitor măsuri în vederea executării în totalitate a hotărârii judecătorești, prejudiciul rezultat pentru creditorul colectivității teritoriale permite angajarea răspunderii puterii publice atunci când acest prejudiciu are un caracter anormal și special”.
As indicated above, the operative event giving rise to the liability is nothing but the financial situation of the debtor authority.
Astfel cum s-a arătat mai sus, factorul generator al răspunderii este doar situația financiară a colectivității debitoare.
Moreover, the latter may just as well be an establishment as a local or regional authority.
Astfel, debitoarea poate fi la fel de bine o instituție sau o colectivitate teritorială.
Therefore, access to advances from the Treasury in the event of a liquidity crisis is no longer guaranteed, which may substantially delay state support when needed’.
Astfel, accesul la avansurile din trezorerie în cazul unei crize de lichidități nu mai este asigurat, ceea ce poate în mod sensibil să întârzie sprijinul statului în caz de nevoie.”
Fitch therefore takes the view that it has not been possible to activate the liquidity guarantee since 2006 because it no longer complies with European competition rules.
Agenția Fitch apreciază, așadar, că garanția în materie de lichidități nu mai poate fi activată începând din 2006 deoarece nu este conformă cu normele europene în domeniul concurenței.
Therefore, if a guarantee existed before 2006, its existence and the possibility of activating it were not rendered null and void by the Commission letter dated 26 February 2006.
Astfel, dacă înainte de 2006 a existat o garanție, existența și posibilitatea activării sale nu sunt anulate prin scrisoarea Comisiei din 26 februarie 2006.
That would be possible only by the annulment of the guarantee itself, either by France or the Commission on the basis of an act with binding legal effect.
Anularea nu ar fi posibilă decât prin abrogarea garanției propriu-zise, fie de către Franța, fie de către Comisie, în temeiul unui act cu efecte juridice obligatorii.
As pointed out above, Fitch based its decision on the fact that ‘La Poste’s legal status as a public operator no longer justifies its ratings being automatically aligned with the sovereign rating’.
Așa cum s-a arătat anterior, agenția Fitch și-a întemeiat decizia pe faptul că „statutul de operator public al La Poste nu mai justifică alinierea automată a ratingurilor sale cu cele ale statului”.
Fitch explains that La Poste’s ratings are now based on the support from the parent company, i.e. the State, to its subsidiary, La Poste.
Agenția Fitch arată că, pe viitor, ratingurile întreprinderii La Poste se vor baza pe relația de susținere dintre societatea-mamă, în acest caz, statul, și filiala acesteia, La Poste.
In this regard, the Commission would refer to the S & P analysis dated 22 November 2004 on the influence of government support on ratings of postal entities, the analysis dated 14 June 2006 on rating government-related entities and the 2007 study on La Poste.
În această privință, Comisia face trimitere la analiza agenției de rating S & P din 22 noiembrie 2004 privind influența sprijinului acordat de stat asupra ratingului entităților poștale, la analiza din 14 iunie 2006 privind ratingul entităților legate de stat, precum și la studiul din 2007 privind întreprinderea La Poste.
According to these analyses, the rating of an undertaking that enjoys strong state support is derived from the sovereign rating; however, it may be downgraded by two categories (or 6 notches) where the financial links between the undertaking in question and the State may change in the medium or long term.
Potrivit acestor analize, ratingul unei întreprinderi care beneficiază de sprijin puternic din partea statului decurge din ratingul atribuit statului; totuși, ratingul poate coborî cu două categorii (sau cu 6 notches) în măsura în care legăturile financiare între întreprinderea în cauză și stat pot suferi modificări pe termen mediu sau lung.
It should be noted here that, pursuant to Directive 97/67/EC of the European Parliament and of the Council of 15 December 1997 on common rules for the development of the internal market of Community postal services and the improvement of quality of service, as amended by Directives 2002/39/EC and 2008/6/EC (‘the Postal Directive’), all postal services will have to be subject to competition in France by 1 January 2011.
Din acest punct de vedere, trebuie menționat că, în temeiul Directivei 97/67/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 15 decembrie 1997 privind normele comune pentru dezvoltarea pieței interne a serviciilor poștale ale Comunității și îmbunătățirea calității serviciului, modificată prin Directivele 2002/39/CE și 2008/6/CE (în continuare „Directiva poștală”), toate serviciile poștale trebuie supuse concurenței în Franța cel târziu la 1 ianuarie 2011.
In these circumstances, the existence of an unlimited guarantee in favour of La Poste is liable to distort competition and affect trade within the meaning of Article 107(1) TFEU.
În aceste condiții, existența unei garanții de stat nelimitate în favoarea întreprinderii La Poste este în măsură să denatureze concurența și să afecteze negativ schimburile comerciale în sensul articolului 107 alineatul (1) din TFUE.
On 4 October 2006, in accordance with Article 18 of the Procedural Regulation, the Commission asked that the unlimited guarantee be withdrawn by 31 December 2008.
La data de 4 octombrie 2006, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de procedură, Comisia a solicitat anularea garanției nelimitate cel târziu la 31 decembrie 2008.
In view, however, of the circumstances of the case, the fact that the discussions with the French authorities lasted until October 2009 and the time needed to approve the legal instruments terminating the guarantee, the Commission considers it reasonable to ask the French authorities to effectively withdraw the unlimited guarantee by 31 March 2010,
Cu toate acestea, având în vedere circumstanțele și faptul că discuțiile cu autoritățile franceze s-au prelungit până în octombrie 2009, precum și timpul necesar aprobării actelor juridice prin care se pune capăt acestei garanții, Comisia consideră că este rezonabil să solicite autorităților franceze să anuleze efectiv garanția nelimitată cel târziu la 31 martie 2010,