natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Here, the Court has stated that, although the conduct of a private investor with which the intervention of the public investor pursuing economic policy aims must be compared need not be the conduct of an ordinary investor laying out capital with a view to realising a profit in the relatively short term, it must at least be the conduct of a private holding company or a private group of undertakings pursuing a structural policy — whether general or sectoral — and guided by prospects of profitability in the longer term [21].
În acest sens, Curtea a precizat că, deși modul de a acționa al unui investitor privat, cu care trebuie comparată intervenția unui investitor public care urmărește obiective specifice politicii economice, nu este neapărat cel al unui investitor obișnuit care își plasează capitalurile cu scopul de a le rentabiliza, pe termen mai scurt sau mai lung, acest investitor trebuie cel puțin să se comporte ca un holding privat sau ca un grup privat de întreprinderi care urmărește o politică structurală, globală sau sectorială, și este condus de perspectiva unei rentabilități pe termen mai lung [21].
The Court has also ruled that a private shareholder may reasonably provide the capital necessary to secure the survival of an undertaking which is experiencing temporary difficulties but is capable of becoming profitable again, possibly after restructuring.
Curtea a hotărât de asemenea că este posibil ca un asociat privat să furnizeze capitalul necesar pentru a asigura supraviețuirea unei întreprinderi aflate temporar în dificultate, dar, în acest caz, întreprinderea respectivă ar trebui să poată redeveni rentabilă în urma unei restructurări.
However, when injections of capital by a public investor disregard any prospect of profitability, even in the long term, such provision of capital must be regarded as aid within the meaning of Article 87 of the Treaty [22].
Cu toate acestea, atunci când aporturile de capital ale unui investitor din sectorul public fac abstracție de orice perspectivă de rentabilitate, chiar și pe termen lung, astfel de aporturi trebuie considerate ca fiind ajutoare de stat în temeiul articolului 87 din tratat [22].
It should also be pointed out that, according to settled case-law, both the existence and the amount of aid must be assessed in the light of the situation prevailing at the time it was granted [23].
Ar trebui să se reamintească, de asemenea, că, în conformitate cu o jurisprudență constantă, trebuie să se evalueze atât existența, cât și importanța unui ajutor, ținând seama de situația de la momentul acordării acestuia [23].
In the case in point, for the purposes of applying the private investor criterion and the abovementioned principles, it is necessary to take account of Alitalia’s financial situation and the characteristics of the State intervention in question.
În cauza de față, este necesar ca, în scopul aplicării criteriului investitorului privat și a principiilor menționate anterior, să se țină seama de situația financiară a companiei Alitalia și de caracteristicile intervenției respective a statului.
Alitalia’s financial situation
Situația financiară a companiei Alitalia
With regard to the financial situation of Alitalia, the Commission notes that it was very precarious at the time of granting of the loan in question and adoption of Decree-Law No 93.
În privința situației financiare a companiei Alitalia, Comisia constată că aceasta era serios afectată la momentul acordării împrumutului respectiv și al adoptării Decretului-lege nr. 93.
Indeed, Alitalia recorded consolidated losses of EUR 626 million for the 2006 financial year and EUR 495 million for the 2007 financial year [24].
Având în vedere că a înregistrat pierderi consolidate în valoare de 626 de milioane de euro în exercițiul financiar 2006 și de 495 de milioane de euro în exercițiul financiar 2007 [24].
This situation is shown equally clearly by Decree-Law No 80, which states, inter alia, that granting the loan in question should make possible the recovery of the company and allow it to meet its immediate liquidity needs (see recitals 57 and 58 above).
Această situație reiese clar din Decretul-lege nr. 80 în care se arată că acordarea împrumutului respectiv trebuie să permită redresarea companiei și să o ajute să facă față nevoii imediate de lichidități (a de vedea anterior, considerentele 57 și 58).
In their reply of 30 May 2008 to the Commission, the Italian authorities also stated that Decree-Law No 93 was adopted as a result of the worsening financial situation of the company and was intended to enable it to safeguard its value and ensure that it remained in business.
Autoritățile italiene au precizat, de asemenea, în răspunsul către Comisie din 30 mai 2008, că adoptarea Decretului-lege nr. 93 a fost motivată de agravarea situației financiare a companiei și că a fost destinată să îi permită acesteia salvarea valorii și continuarea activității.
In this context, they indicated that the measures taken were aimed at ensuring that its losses did not make share capital and reserves fall below the legal limit, thereby preventing insolvency proceedings (procedura concorsuale) and the placing of the company in liquidation.
În acest context, autoritățile italiene arătau că măsurile au fost luate pentru a evita ca pierderile să inducă o scădere a capitalului social și a rezervelor sub limita legală și pentru a evita ca în acest fel să se declanșeze procedura de insolvabilitate („procedura concorsuale”) și inițierea procedurii de lichidare a companiei.
On 3 June 2008, the Italian authorities adopted Decree-Law No 97 [26], which also referred to the financial situation of Alitalia described above and substantiated this analysis.
La 3 iunie 2008, autoritățile italiene au adoptat Decretul-lege nr. 97 [26] care, de asemenea, făcea referire la situația financiară a companiei Alitalia descrisă anterior și care confirmă analiza de față.
In this context, the Commission also considers it appropriate to point out that Alitalia’s financial situation has worsened since 1997 and been very precarious since 2001, as demonstrated by the description of the company’s financial situation in the Commission Decisions of 18 July 2001, 20 July 2004 and 7 June 2005 (previously cited, see recital 47 above).
În acest context, Comisia consideră, de asemenea, oportun să reamintească faptul că situația financiară a companiei Alitalia a început să se degradeze din 1997, iar compania s-a confruntat cu probleme serioase din 2001, așa cum o demonstrează descrierea situației financiare a acesteia în deciziile Comisiei din 18 iulie 2001, din 20 iulie 2004 și din 7 iunie 2005 (citate anterior, a se vedea considerentul 47).
The State support measures which the company has benefited from since 1997 provide ample proof that the difficulties encountered by the company for almost ten years have been overcome repeatedly through the intervention of the State as shareholder.
Măsurile de ajutor de stat de care a beneficiat compania începând din 1997 sunt suficiente pentru a demonstra că dificultățile cu care se confruntă de aproape 10 ani au fost depășite datorită intervenției repetate a statului în calitatea sa de acționar.
Characteristics of the State intervention
Caracteristicile intervenției statului
With regard to the conditions for granting of the measure in question, the Commission notes, firstly, that, according to Decree-Law No 80, the interest rate applicable is that indicated in the Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 25 Member States applicable as from 1 January 2008 and, with effect from 1 July 2008, the rate indicated in the Communication from the Commission on the revision of the method for setting the reference and discount rates [28].
În privința condițiilor de acordare a ajutorului respectiv, Comisia constată, în primul rând, că, în conformitate cu Decretul-lege nr. 80, rata dobânzii aplicabilă este rata dobânzii indicată în Comunicarea Comisiei privind nivelul actual al ratelor dobânzii aplicabile recuperării ajutoarelor de stat și al ratelor de referință/scont pentru cele 25 de state membre aplicabile de la 1 ianuarie 2008, iar începând cu 1 iulie 2008, o rată a dobânzii egală cu rata indicată în conformitate cu Comunicarea Comisiei privind revizuirea metodei de stabilire a ratelor de referință și de scont [28].
This rate was increased by 1 % by Decree-Law No 93 [29].
Această rată a dobânzii a fost majorată cu 1 % prin Decretul-lege nr. 93 [29].
With regard to the Commission notice on current State aid recovery interest rates and reference/discount rates for 25 Member States applicable as from 1 July 2008 [30], it is important to note that the rates therein are supposed to reflect the average level of the interest rates in force in the various Member States for medium- and long-term loans (five to ten years) where normal security is provided.
În privința Comunicării Comisiei privind nivelul actual al ratelor dobânzii aplicabile recuperării ajutoarelor de stat și al ratelor de referință și de scont pentru cele 25 de state membre, în vigoare începând cu 1 iulie 2008 [30], este important de remarcat că ratele dobânzii menționate de aceasta ar trebui să reflecte nivelul mediu al ratelor dobânzii în vigoare în diferitele state membre, pentru împrumuturile pe termen mediu și pe termen lung (de la cinci până la zece ani) pentru care sunt prevăzute garanții normale.
The Commission considers that, even increased by 1 %, these rates cannot be considered appropriate, since the financial situation of the company in question is very precarious.
Comisia consideră că aceste rate ale dobânzii, chiar majorate cu 1 %, nu pot fi considerate adecvate, deoarece compania se confruntă cu serioase probleme financiare.
Furthermore, this notice is based on the 1997 Commission notice on the method for setting the reference and discount rates [31], which states that ‘the reference rate thus determined is a floor rate which may be increased in situations involving a particular risk (for example, an undertaking in difficulty, or where the security normally required by banks is not provided).
De altfel, această comunicare se bazează pe Comunicarea Comisiei privind metoda de stabilire a ratelor de referință și de actualizare din 1997 [31] în care se menționează că „rata de referință stabilită astfel reprezintă un plafon minim și poate fi majorată în situații care implică riscuri speciale (de exemplu: o întreprindere aflată în dificultate, absența garanțiilor solicitate în mod normal de bănci etc.).
In such cases, the premium may amount to 400 basis points or more if no private bank would have agreed to grant the relevant loan’.
În asemenea situații, prima se poate ridica la 400 de puncte de bază sau mai mult în cazul în care nici o bancă privată nu ar fi acceptat acordarea creditului”.
The Commission believes that even a premium on the reference rate of 100 basis points, as provided for by Decree-Law No 93, does not take sufficient account of the particularly precarious situation of Alitalia at the time of granting of the measure.
Comisia consideră că nici măcar majorarea de numai 100 de puncte de bază a ratei de referință, astfel cum este prevăzut de Decretul-lege nr. 93, nu reflectă în mod corespunzător situația deosebit de precară în care se afla Alitalia la momentul acordării împrumutului.
Accordingly, on the basis of the foregoing, the Commission believes that, even if a private investor in a similar situation to that of the Italian State in the case in point had agreed to granting the measure in question to Alitalia, it would not have accepted the interest rate being that applicable to a company in a normal financial situation, even with a premium of 100 basis points.
De aceea, pe baza elementelor prezentate anterior, Comisia consideră că un investitor privat care s-ar fi aflat într-o situație comparabilă cu situația statului italian în cazul de față, chiar dacă se presupune că ar fi acordat împrumutul respectiv companiei Alitalia, nu ar fi acceptat ca rata dobânzii, fie și majorată cu 100 de puncte de bază, să fie rata aplicabilă unei întreprinderi care prezintă o situație financiară normală.
The Commission notes that the decision of the Italian Government to grant the loan in question was taken on 22 April 2008, following the withdrawal, on the same day, of the bid by the Air France-KLM group to purchase Alitalia [33], and that the adoption of Decree-Law No 93 was motivated by the company’s worsening financial situation.
Comisia remarcă în continuare că guvernul italian a luat decizia de a acorda împrumutul respectiv la 22 aprilie 2008, ca urmare a retragerii în aceeași zi a ofertei de cumpărare a companiei Alitalia de către grupul Air France-KLM [33] și că adoptarea Decretului-lege nr. 93 a fost motivată prin agravarea situației financiare a companiei.
Whatever the reasons for withdrawal of the Air France-KLM bid, which were linked, inter alia, to Alitalia’s financial situation [34], the fact remains that the decision to grant the loan in question immediately followed this decision to withdraw the bid.
Indiferent de rațiunile retragerii ofertei de către Air France-KLM, rațiuni legate de situația financiară a companiei Alitalia [34], este evident că decizia de acordare a ajutorului respectiv a survenit imediat după această decizie de retragere a ofertei.
In this connection, credence cannot be given to the Italian authorities’ unsubstantiated claim that the non-completion of this deal did not undermine the prospect of privatisation in the absence of evidence demonstrating the reality of such a plan as at the time of granting the measure in question.
În această privință, afirmația pentru care autoritățile italiene nu oferă argumente, conform căreia nerealizarea acestei operațiuni nu se opunea proiectului de privatizare nu poate fi susținută în absența unor elemente probante care să demonstreze că un astfel de proiect exista efectiv la momentul acordării ajutorului respectiv.
The attempts to privatise the company to which the Italian authorities refer in their letter of 30 May 2008 and which concern the period between the end of 2006 and the end of 2007 are not enough to demonstrate that a real alternative takeover possibility existed when the measure in question was granted.
Încercările de privatizare a companiei la care se referă autoritățile italiene în scrisoarea din 30 mai 2008 și care privesc perioada cuprinsă între sfârșitul anului 2006 și sfârșitul anului 2007 nu sunt de natură să demonstreze că exista efectiv în alternativa unei posibile preluări la momentul acordării împrumutului respectiv.
With regard to the letter from Mr B. Ermolli to Alitalia, to which the Italian authorities referred in their letter of 30 May 2008 and which, in their view, demonstrated the interest of some Italian entrepreneurs and investors in drawing up a plan to relaunch the company, this can no longer be considered to be a prospect of privatisation [35].
În ceea ce privește scrisoarea adresată de domnului B. Ermolli companiei Alitalia, pe care o menționează autoritățile italiene în scrisoarea din 30 mai 2008 și care demonstrează, în opinia acestora, interesul întreprinzătorilor și investitorilor față de elaborarea unui proiect de redresare a companiei, nici aceasta nu poate fi considerată drept o perspectivă de acest tip [35].
As for the developments after 30 May 2008 to which the Italian authorities refer in their letters and, more precisely, the contract concluded on 9 and 10 June 2008 between Alitalia and Intesa Sanpaolo, it is sufficient to point out that, for the purposes of assessing the measure in question, account must be taken of the circumstances prevailing as at the time when it was granted.
În privința evoluției evenimentelor după 30 mai 2008 pe care o menționează autoritățile italiene în documentele lor, mai precis, încheierea contractului dintre Alitalia și Intesa Sanpaolo la 9-10 iunie 2008, este suficient de remarcat că, în scopul evaluării măsurii respective, trebuie să se țină seama de circumstanțele care prevalau la momentul acordării acestuia.
In any case, the Commission would point out that the fact that Alitalia charged Intesa Sanpaolo in June 2008 with seeking a solution for privatisation of the company cannot be considered as a sure and immediate prospect of takeover of the company, as there was no certainty as at that date as to the success of the task assigned to Intesa Sanpaolo.
În orice caz, Comisia arată că faptul că în iunie 2008 Alitalia a încredințat companiei Intesa Sanpaolo misiunea de a promova și căuta o soluție de privatizare a companiei nu poate fi considerat drept o perspectivă sigură și imediată de preluare a companiei, deoarece la acea dată nu exista, de altfel, nicio certitudine în ceea ce privește șansele de reușită a misiunii încredințate companiei Intesa Sanpaolo.
It should also be pointed out here that, when the measure in question was granted by the Italian State, none of Alitalia’s private shareholders took action to support it alongside the State, in order to enable it to handle its immediate liquidity need.
În acest context, trebuie notat, de altfel, că la vremea acordării ajutorului respectiv de către statul italian, niciunul dintre acționarii privați ai companiei Alitalia nu a intervenit pentru a o sprijini, concomitent cu statul, pentru a-i permite să facă față nevoii imediate de lichidități.
The almost simultaneous occurrence of withdrawal of the aforementioned takeover bid and granting of the loan by the Italian Government, the absence of other recovery prospects at the time of granting and the absence of financial intervention from Alitalia’s private shareholders alongside that of the Italian State reinforce the conclusion that a shareholder of comparable size would not have agreed to grant this loan, given the seriousness of the situation.
Faptul că retragerea ofertei de preluare menționată anterior a fost aproape simultană cu acordarea de către statul italian a împrumutului menționat, absența altor perspective de preluare la momentul acordării acestuia și absența unei intervenții financiare din partea acționarilor privați ai companiei Alitalia concomitent cu acțiunea statului italian întăresc concluzia că un acționar de o talie comparabilă nu ar fi acceptat să acorde acest împrumut având în vedere situația dificilă în care se afla compania.
The Commission also believes that, given Alitalia’s very precarious financial situation, such a private investor would not have agreed to grant it any loan, much less a loan the value of which could be counted as part of its capital, which, in the event of liquidation of the company, would not be reimbursed until after all the other creditors had been paid off, jointly and in proportion to the share capital (see Article 4(4) of Decree-Law No 93).
De altfel, Comisia estimează că, având în vedere situația financiară foarte precară a companiei Alitalia, un astfel de investitor privat nu ar fi acceptat acordarea niciunui ajutor, cu atât mai puțin a unui împrumut care putea fi încorporat în capitalurile proprii și care, în ipoteza unei lichidări a companiei, urma să fie rambursat numai după rambursarea tuturor celorlalți creditori, în solidar și proporțional cu capitalul social [a se vedea articolul 4 alineatul (4) din Decretul-lege nr. 93].
Use of the loan initially granted to fill the gap in Alitalia’s capital further strengthens the Commission’s analysis that the measure in question constitutes State aid.
Utilizarea împrumutului acordat inițial pentru refacerea capitalului companiei Alitalia confirmă concluziile analizei Comisiei privind natura de ajutor de stat a măsurii respective.
In the light of all the foregoing, the Commission believes that, by granting Alitalia the measure in question worth EUR 300 million, the Italian State has not acted as a prudent shareholder pursuing a structural policy — whether general or sectoral — guided by longer term prospects of profitability on the capital invested than those of an ordinary investor [36].
În lumina tuturor elementelor enumerate anterior, Comisia estimează prin urmare că, prin acordarea împrumutului menționat de 300 de milioane de euro companiei Alitalia, statul italian nu s-a comportat ca un acționar prudent, care urmărește o politică structurală, globală sau sectorială și care se orientează în funcție de perspectivele de rentabilitate a capitalurilor investite pe un termen mai lung decât perspectivele unui investitor obișnuit [36].
The Commission concludes from this that, regardless of the use of the relevant funds, the measure in question confers an economic advantage to Alitalia through State resources which it would not have received in normal market conditions [37].
Concluzia Comisiei este că măsura respectivă, indiferent de utilizarea fondurilor aferente, conferă companiei Alitalia un avantaj economic prin intermediul resurselor de stat pe care nu le-ar fi primit în condiții normale de piață [37].
Selective nature of the measure
Caracterul selectiv al măsurii
The granting of this loan gives Alitalia an economic advantage of which it is the sole beneficiary.
Acordarea împrumutului respectiv conferă companiei Alitalia un avantaj economic de care beneficiază numai această companie.
Accordingly, the measure in question is selective.
Prin urmare, măsura respectivă are un caracter selectiv.
Effect on trade between Member States and distortion of competition
Efectele măsurii asupra schimburilor comerciale între statele membre și denaturarea concurenței
The Commission considers that the measure in question affects trade between Member States, as it concerns a company whose transport activity, by its very nature, directly concerns trade and covers several Member States.
Comisia consideră că măsura respectivă are efecte asupra schimburilor comerciale între statele membre deoarece privește o companie a cărei activitate în sectorul transporturilor afectează direct schimburile comerciale, prin natura sa, și acoperă numeroase state membre.
It also distorts or threatens to distort competition within the common market, as it is granted to only one company which is in competition with other Community airlines on its European network, particularly since the entry into force of the third air transport liberalisation package on 1 January 1993 [38].
În afară de aceasta, măsura respectivă denaturează sau amenință să denatureze concurența în cadrul pieței comune deoarece se referă la o singură companie, aflată în situație de concurență cu celelalte companii aeriene comunitare în rețeaua de transport european, în special odată cu intrarea în vigoare, la 1 ianuarie 1993, al celui de-al treilea pachet de măsuri de liberalizare în domeniul aviației [38].
Having regard to all of the foregoing, the Commission believes, on the basis of the information it has at this stage, that the measure worth EUR 300 million granted to Alitalia by the Italian State constitutes State aid within the meaning of Article 87(1) of the Treaty.
Având în vedere toate acestea, Comisia consideră, pe baza informațiilor de care dispune în această etapă, că împrumutul de 300 de milioane de euro acordat de statul italian companiei Alitalia constituie un ajutor de stat în temeiul articolului 87 alineatul (1) din tratat.
Classification of the aid measure as unlawful aid
Calificarea măsurii drept ajutor ilegal
Under Article 88(3) of the Treaty, Member States must notify any plans to grant or alter aid.
În conformitate cu articolul 88 alineatul (3) din tratat, statul membru trebuie să notifice orice proiect care tinde să instituie sau să modifice ajutoare.
The Member State concerned may not put its proposed measures into effect until this procedure has resulted in a final decision.
Statul membru respectiv nu poate pune în aplicare măsurile proiectate înainte ca această procedură să fi ajuns la o decizie finală.
The Italian Government decided to grant the EUR 300 million loan on 22 April 2008 by means of Decree-Law No 80.
Guvernul italian a luat decizia de a acorda împrumutul de 300 de milioane de euro la 22 aprilie 2008 prin Decretul-lege nr. 80.