natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In France, besides the public authorities themselves such as central and local government, there are two main categories of legal person governed by public law, namely publicly owned establishments and public interest groups, which were created by Law No 82-610 of 15 July 1982.
În Franța, în afara puterilor publice propriu-zise, precum statul și colectivitățile locale, există două categorii principale de persoane juridice de drept public: instituțiile publice și grupurile de interes public, înființate în conformitate cu Legea nr. 82-610 din 15 iulie 1982.
Within the publicly owned establishment category, a distinction can be drawn between publicly owned establishments of an administrative character (EPAs), which perform the tasks normally associated with an administrative authority, and publicly owned establishments of an industrial and commercial character (EPICs), which pursue economic activities.
În cadrul „instituțiilor publice”, se poate face distincție de principiu între instituțiile publice administrative (IPA), care asigură misiunile tradiționale ale administrației, și instituțiile publice industriale și comerciale (IPIC), care desfășoară activități economice.
Decree No 81-501.
Decretul nr. 81-501.
When the French authorities made their proposal, the implementing decree was Decree No 81-501 of 12 May 1981 for implementation of the Law of 16 July 1980 on penalties imposed in administrative cases and the enforcement of judgments by legal entities governed by public law and relating to the ‘Reports and Studies’ Section of the Council of State.
La data la care autoritățile franceze au prezentat propunerea, decretul de aplicare a legii se numea Decretul nr. 81-501 din 12 mai 1981 de aplicare a legii din 16 iulie 1980 privind daunele cominatorii pronunțate în materie administrativă și executarea acestor hotărâri judecătorești de către persoanele juridice de drept public și legat de „secțiunea raportului și studiilor” al Consiliului de Stat.
La Poste’s assets were brought under ordinary law by the Law of 11 December 2001, known as the Murcef Law.
Patrimoniul La Poste a fost declasat în temeiul legii din 11 decembrie 2001, cunoscută sub numele de legea MURCEF.
But that law provides that ‘where the terms of a transfer of an asset to or from La Poste compromise the proper performance by La Poste of its statutory or regulatory obligations or commitments entered into in its programme contract […] the State shall object to the transfer or make it subject to the condition that it must not prejudice the proper performance of those obligations’.
Totuși, această lege prevede că „în cazul în care condițiile cesiunii sau transferului de patrimoniu compromit buna execuție a obligațiilor legale și reglementare de către La Poste sau îndeplinirea angajamentelor asumate în cadrul contractului de planificare […], statul se opune cesiunii sau transferului sau impune condiția ca buna execuție a obligațiilor menționate să nu fie astfel afectată”.
Decree No 2001-1383 of 31 December 2001, winding up the Etablissement public chargé de l’aménagement des rives de l’Etang de Berre: Article 6 provides that a decree will determine the transfer to the State of the assets and liabilities remaining at the close of the liquidation account and of the rights and obligations arising from the establishment’s activities or during the winding-up period and not known about at the end of that period.
Decretul nr. 2001-1383 din 31 decembrie 2001 privind dizolvarea instituției publice responsabile cu amenajarea malurilor Etang de Berre: articolul 6 prevede că prin decret se transferă statului elementele de activ și pasiv existente la închiderea contului lichidării, precum și drepturile și obligațiile rezultate din activitatea de lichidare sau din timpul acesteia, care nu sunt cunoscute la expirarea acestei perioade.
Decree No 2004-234 of 17 March 2004, including a variety of provisions relating to the winding up of the public establishment responsible for land use on the banks of the Etang de Berre transfers ‘disputes arising from the establishment’s activities’ to the State.
Decretul nr. 2004-234 din 17 martie 2004, de stabilire a dispozițiilor privind lichidarea instituției publice responsabile cu amenajarea malurilor Etang de Berre, transferă statului „litigiile rezultate în urma activității instituției”.
Article 4 of the Decree of 29 April 2004, winding up the Syndicat mixte pour le développement de la zone industrielle et portuaire Eure-Calvados (Official Journal of the French Republic of 6 May 2004): ‘the charges remaining on the date when the Syndicat mixte is wound up shall be distributed between its members in accordance with its articles of association’.
Decretul din 29 aprilie 2004 privind dizolvarea sindicatului mixt pentru dezvoltarea zonei industriale și portuare Eure-Calvados (JORF din 6 mai 2004) articolul 4: „obligațiile existente la data lichidării sindicatului mixt sunt distribuite între membrii acestuia, în conformitate cu statutul acestora”.
Extract from ‘International Postal Entities: Influence of government support on ratings’, Standard & Poor ' s, 22 November 2004. Original in English.
Fragment din studiul Standard & Poor’s „International Postal Entities: Influence of government support on ratings”, 22 noiembrie 2004: „La Poste’s legal status, which ensures a last-recourse sovereign guarantee, confers the ultimate statutory guarantee of the Republic of France on its obligations.”
Case E 10/2000, Anstaltslast und Gewährträgerhaftung, point 5 of the proposal for appropriate measures of 8.5.2001.
Cauza E 10/2000, „Anstaltslast und Gewährträgerhaftung”, punctul 5 din propunerea de măsuri utile din 8 mai 2001.
Consultable on the Commission website: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
Accesibilă pe site-ul internet al Comisiei: http://ec.europa.eu/community_law/state_aids/comp-2000/e010-00-1.pdf
In particular, in its judgment in Société de l’hôtel d’Albe, the Council of State held that ‘the national tourism office, which has civil personality and financial independence […] was a publicly owned establishment, so that the State cannot be liable for satisfying the debts contracted by the establishment; the Minister for Public Works therefore correctly refused to accede to the [creditor’s] demand’.
În special în hotărârea privind Société de l’hôtel d’Albe, Consiliul de Stat a considerat că „oficiul național de turism care deține personalitate civilă și autonomie financiară […] constituie o instituție publică și, prin urmare, statul nu va fi obligat să achite datoriile contractate de această instituție; că astfel, Ministerul lucrărilor publice a refuzat în mod justificat să răspundă solicitării [creditorului]”.
The same reasoning was followed with regard to local authorities in the two decisions by the Council of State in the Campoloro case.
Același raționament ar fi fost urmat în privința colectivităților locale în cele două decizii ale Consiliului de stat în cauza Campoloro.
Third, the French authorities’ expert concludes that the debts contracted by La Poste since the entry into force, on 1 January 2005, of the Organic Law governing the Finance Act (‘LOLF’) do not qualify for an implied guarantee.
În al treilea rând, expertul autorităților franceze susține că datoriile contractate de La Poste de la intrarea în vigoare a LOLB la 1 ianuarie 2005 nu pot beneficia de o garanție implicită.
With regard to debts contracted before that date and whose lifetime extends beyond it, the expert acknowledges that two views are possible.
În ceea ce privește datoriile contractate înainte de 1 ianuarie 2005 și a căror durată s-ar prelungi ulterior acestui termen, expertul autorităților franceze recunoaște că se pot confrunta două teze:
As has been indicated in the part of this Decision concerning the observations of the Member State, the French authorities contend that the power conferred on the supervising authority by the Law of 16 July 1980 is only one of substitution.
Astfel cum se arată în secțiunea referitoare la observațiile statului membru, autoritățile franceze susțin, de fapt, că legea din 16 iulie 1980 conferă autorității de tutelă doar o putere de substituire.
The supervising authority is empowered only to exercise the powers of the executive into whose shoes it steps, and those powers do not include the power to avail itself of the state budget.
În acest sens, autoritatea de tutelă nu poate exercita decât competențele executivului substituit, care nu includ posibilitatea de a dispune de bugetul statului.
In support of this interpretation the French authorities cite the legislative history of the Law of 16 July 1980, a number of scholarly articles, and the decisions of the Council of State in Campoloro.
În sprijinul acestei interpretări se menționează lucrările pregătitoare ale legii din 16 iulie 1980, articole de doctrină, precum și hotărârile Consiliului de Stat în ceea ce privește cauza Campoloro.
They acknowledge, however, that the 1980 Law does not in principle prevent the State from providing financing to support the public body concerned.
Autoritățile franceze recunosc, totuși, că legea din 1980 nu interzice din principiu o intervenție financiară a statului în sprijinul autorității publice în cauză.
It follows that a shortage of funds will be covered, if necessary by the State, or is temporary only.
rezultă că situația insuficienței fondurilor fie este acoperită, după caz, de către stat, fie este doar temporară.
But winding-up procedures never provide for the possibility that a third party can become liable for the debts of the insolvent party, except of course in the case of a guarantor, or of a partnership with unlimited liability.
În schimb, nicio procedură de lichidare nu prevede posibilitatea ca o parte terță să devină responsabilă pentru datoriile persoanei juridice insolvabile, cu excepția, desigur, a cazului în care este vorba de un garant sau de o societate cu răspundere limitată.
that the Law of 16 July 1980 and the measures implementing it do not at any stage contemplate the possibility that resources might not be available, and
legea din 16 iulie 1980 și normele de aplicare a acesteia nu prevăd în niciun moment ca resursele să nu poată fi eliberate;
that the budgetary documentation shows that EPICs may receive exceptional advances in the event of an urgent funding requirement,
documentele bugetare indică faptul că IPIC pot beneficia de avansuri excepționale în caz de necesitate urgentă de fonduri,
the Commission takes the view that the probability that a creditor might fail to obtain satisfaction of his claim under the procedures laid down by the Law of 16 July 1980 is low.
Comisia consideră că situația în care creditorul nu ar obține rambursarea creanței sale prin aplicarea procedurilor stabilite de legea din 16 iulie 1980 este puțin probabilă.
It is true that the law and the regulation take precedence over the contract. However, for the Commission’s objection to have real weight, it would have to rely on a higher-ranking text.
Desigur, legea și regulamentul prevalează asupra contractului, însă, pentru ca obiecția Comisiei să aibă o bază reală, aceasta ar trebui să invoce un text de rang superior.
On the second view, rights as indisputable and decisive as these cannot be claimed by the holders of a supposed implied guarantee. In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that that guarantee is not authorised in the Finance Act means that it also lapses in respect of debts contracted before 1 January 2005.
conform celei de a doua teze titularii unei presupuse garanții implicite nu ar putea revendica drepturi la fel de indiscutabile și definitive; prin urmare, în ipoteza unei garanții implicite a datoriilor La Poste, lipsa unei dispoziții în legea bugetului privind autorizarea acestei garanții ar determina caducitatea acesteia, inclusiv pentru datoriile contractate înainte de 1 ianuarie 2005.
However, on 17 April 2008, Fitch downgraded La Poste’s rating to AA, basing its decision on the fact that ‘La Poste’s status as a public operator no longer justifies its ratings being automatically aligned on the State.’
La 17 aprilie 2008, Fitch a coborât însă ratingul La Poste la AA, motivându-și decizia prin faptul că „statutul de operator public al întreprinderii La Poste nu mai justifică alinierea automată a ratingului său la cel al statului”.
Although Fitch pointed out that it ‘did not presuppose the existence of an implied state guarantee’, it nonetheless confirmed that ‘the statutory obligation on the State to assume La Poste’s commitments remains’.
Cu toate că agenția Fitch arată că „nu presupune existența unei garanții implicite din partea statului”, ea declară, totuși, că „obligația statutară creată statului, de a-și asuma angajamentele întreprinderii La Poste, rămâne valabilă”.
On the first view, the Constitutional Council has found that guarantees do not lapse merely because they are not expressly authorised by the Finance Act, and the constitutional grounds on which it made this finding, in particular the principle of equality before public burdens and the right of property, apply to guarantees whether express or implied. In so far as there is an implied guarantee for the debts of La Poste, therefore, the fact that it was not authorised by the Finance Act would not mean that it would lapse in respect of debts contracted by La Poste before 1 January 2005.
conform primei teze, motivele de ordin constituțional (în special egalitatea în fața obligațiilor publice și dreptul de proprietate) care au determinat Consiliul constituțional să elimine caducitatea garanțiilor care au fost acordate fără o dispoziție expresă în legea bugetului sunt valabile atât pentru garanțiile implicite, cât și pentru cele explicite: prin urmare, în ipoteza unei garanții implicite a datoriilor La Poste, lipsa unei dispoziții în legea bugetului privind autorizarea acestei garanții nu ar determina caducitatea acesteia pentru datoriile contractate de La Poste anterior datei de 1 ianuarie 2005;
In their memorandum of 27 October 2009, the French authorities dispute this view. The conclusion, they argue, is not based on any legislation, since the reference in Article 1871-1 of the Civil Code is concerned with ‘relations between partners’ and not relations with third parties.
În nota transmisă la 27 octombrie 2009, autoritățile franceze contestă această concluzie pe motiv că nu ar fi întemeiată pe niciun text legislativ, trimiterea la articolul 1871-1 din Codul Civil făcând referire la „raporturile dintre asociați” și nu la terți.
It is not the subject of any limitation by French legislation. It is intrinsically connected with the public-law legal form possessed by the debtor body.
Aceasta nu face obiectul unei limitări în legislația franceză și este în mod intrinsec legată de statutul de drept public al organismului debitor.
The French authorities recall that ‘there are many cases in the private sector where the rating of a subsidiary is linked to the parent company’s rating’. They conclude that this type of approach is therefore not a specific feature of the status of a legal entity governed by public law.
Autoritățile franceze menționează că „sectorul privat abundă în cazuri în care ratingul unei filiale este legat de cel al societății-mamă” și consideră că acest tip de abordare nu constituie o particularitate a statutului public.
This argument serves only to confirm the Commission’s analysis. It illustrates that the status of établissement public and the resulting guarantee are factors demonstrating state support that have been taken into account by the rating agencies when rating La Poste.
Acest argument nu face decât să confirme analiza Comisiei, arătând că statutul de instituție publică, precum și garanția care decurge din acesta, reprezintă un element ce demonstrează sprijinul acordat de stat care a fost luat în considerare de agențiile de rating în momentul evaluării întreprinderii La Poste.
The Council of State does not refer to the aims of the establishment. And it speaks of publicly owned establishments, and not of publicly owned establishments with public accountants.
Astfel, în acest aviz, Consiliul de Stat nu face nicio referire la misiunea instituției, dar se referă la statutul de instituție publică și nu la cel al instituțiilor publice care au contabil public.
Labetoulle observes that the Council of State held in Campoloro only that in the event of a decision taken legitimately by the prefect the State ‘may be liable’. He deduces that liability is not automatic.
Autorul remarcă faptul că, în cauza Campoloro, Consiliul de Stat consideră că decizia legală a prefectului este doar „susceptibilă să angajeze răspunderea statului” și deduce din aceasta că nu există nicio abordare automată a mecanismului.
In the case of an unlimited guarantee, which may potentially cover all the undertakings debts for an unlimited period, it is impossible to determine in advance the amount of aid granted at the time the guarantee is given, and therefore impossible to calculate an appropriate market premium . This makes the transfer mechanism proposed by the French authorities inapplicable.
Însă, în cazul unei garanții nelimitate, care poate acoperi parțial toate datoriile întreprinderii și pentru o perioadă nedeterminată, este imposibil să se stabilească dinainte cuantumul ajutorului în momentul acordării garanției și, prin urmare, o primă de piață corespunzătoare , ceea ce face imposibilă aplicarea mecanismului de retrocedare propus de autoritățile franceze.
The French authorities conclude that the procedure introduced by the Law of 16 July 1980 fulfils the equivalence and publicity criteria set by the Commission, which are sufficient to rule out the existence of an advantage. They take the view that there is therefore no justification for subjecting La Poste directly to the procedure under ordinary law, which is cumbersome and complex.
Autoritățile franceze constată că procedura instituită prin legea din 16 iulie 1980 respectă criteriile de echivalență și de publicitate invocate de Comisie, care sunt suficiente pentru a înlătura existența unui avantaj și, prin urmare, apreciază că supunerea întreprinderii La Poste direct procedurii greoaie și complicate de drept comun nu este justificată.
According to the French authorities, nothing in point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice indicates that the Commission considers that the fact that the legal form of an enterprise excludes the possibility of bankruptcy proceedings necessarily leads to the enterprise enjoying more favourable funding terms. (71) Moreover, the French authorities take the view that La Poste falls outside the scope of point 2.1.3 of the Commission’s 2000 Guarantees Notice because the notice addresses the case where the legal form excludes all bankruptcy and insolvency proceedings, not a specific procedure.
Pe de altă parte, autoritățile franceze estimează că La Poste nu se încadrează în sfera de aplicare a punctului 2.1.3 din Comunicarea din 2000 a Comisiei privind ajutoarele de stat sub formă de garanții întrucât aceasta din urmă se referă la situația în care statutul juridic exclude orice procedură de faliment sau de insolvabilitate și nu o procedură anume.
Lastly, relying on a quotation from Standard and Poor’s, the French authorities argue that it is not the change in legal form but an opening-up of the capital that would lead Standard and Poor’s to adopt a bottom-up methodology for La Poste. They add that, given the expected improvement in La Poste’s fundamentals, such a change in methodology would not necessarily be reflected in a change in rating.
În cele din urmă, pe baza unei afirmații a Standard and Poor’s, autoritățile franceze susțin că nu modificarea statutului, ci o deschidere a capitalului ar determina Standard and Poor’s să adopte o metodă bottom up (ascendentă) pentru La Poste, adăugând că o astfel de schimbare a metodei nu ar presupune neapărat o modificare a ratingului, luând în considerare consolidarea preconizată a La Poste.
The French authorities challenge that reasoning. According to them, the exception of accepted risk is a general principle of public law that has been confirmed by case law on many occasions, never contradicted and widely commented.
Autoritățile franceze contestă acest raționament, considerând că excepția riscului acceptat constituie un principiu general de drept public care este din plin confirmat de jurisprudență, niciodată contrazis și comentat pe larg.
This legal entity then constitutes the universal successor in title. It therefore seems only right to refuse it the right to exercise an option’.
Așadar, ea constituie donatarul universal al succesiunii și, prin urmare, pare normal să i se refuze dreptul de opțiune”.
of 26 February 2010
din 26 februarie 2010
on State aid C 9/09 (ex NN 49/08, NN 50/08 and NN 45/08) implemented by the Kingdom of Belgium, the French Republic and the Grand Duchy of Luxembourg for Dexia SA
privind ajutorul de stat C 9/09 (ex NN 49/08, NN 50/08 și NN 45/08) pus în aplicare de Regatul Belgiei, Republica Franceză și Marele Ducat al Luxemburgului în favoarea Dexia SA
(notified under document C(2010) 1180)
[notificată cu numărul C(2010) 1180]
Having called on interested parties to submit their comments pursuant to the provisions cited above [1],
după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu articolele menționate mai sus [1],
EMERGENCY MEASURES FOR DEXIA
MĂSURI DE URGENȚĂ ÎN SPRIJINUL DEXIA
On 30 September 2008, the authorities of Belgium, France and Luxembourg (‘the Member States concerned’) publicly announced the implementation of the capital increase described in section 3.1 of this decision (‘the capital increase’).
La 30 septembrie 2008, autoritățile din Belgia, Franța și Luxemburg (denumite în continuare „statele membre în cauză”) au anunțat public punerea în aplicare a majorării capitalului descrise la punctul 3.1 din prezenta decizie (denumită în continuare „majorarea capitalului”).
On 9 October 2008, the Member States concerned announced the implementation of the guarantee described in section 3.2 (‘the guarantee’).
La 9 octombrie 2008, statele membre în cauză au anunțat punerea în aplicare a garanției descrise la punctul 3.2 (denumită în continuare „garanția”).
By communications of 1 and 2 October 2008, recorded the same day at the Commission, the authorities of the Member States concerned informed the Commission of the measures they had taken in the context of the capital increase.
Prin comunicările din 1 și din 2 octombrie 2008, înregistrate în aceeași zi la Comisie, autoritățile statelor membre în cauză au informat Comisia cu privire la măsurile pe care le-au luat în cadrul majorării capitalului.
Reasoned letters, justifying the urgency of the measures taken by the Member States concerned in the context of the capital increase, were then addressed to the Commission:
Ulterior, Comisia a fost destinatara unor scrisori de argumentare, justificând urgența măsurilor luate de statele membre în cauză în cadrul majorării capitalului:
letter from the Banque nationale de Belgique (‘BNB’), received on 1 October 2008,
scrisoarea din partea Banque nationale de Belgique (denumită în continuare „BNB”), primită la 1 octombrie 2008;
letter from the Banque de France, received on 2 October 2008,
scrisoarea din partea Banque de France, primită la 2 octombrie 2008;
letter from the Commission luxembourgeoise de surveillance des services financiers (‘CSSF’), received on 10 October 2008.
scrisoarea din partea Commission luxembourgeoise de surveillance des services financiers (denumită în continuare „CSSF”), primită la 10 octombrie 2008.
By communications of 9, 13 and 17 October 2008, the Member States concerned informed the Commission of the implementation of the guarantee.
Prin comunicările din 9, 13 și 17 octombrie 2008, statele membre în cauză au informat Comisia cu privire la punerea în aplicare a garanției.