natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The mechanisms responsible for generating persistent imbalances between the governmental and parliamentarian structures are analysed.
Sunt analizate mecanismele care au generat dezechilibre persistente între structurile guvernamentale şi cele parlamentare responsabile de acest domeniu.
An aspect of this issue is the unclear definition of the nature and attributes of the policies and processes pertaining to European Affairs, although lately efforts have been made to reinforce the coordination authority in the European Affairs field.
Parte a problemei a reprezentat-o nedefinirea clară a naturii şi atribuţiilor politicilor şi proceselor ce ţin de afacerile europene, cu toate că în ultima perioadă s-au întreprins eforturi în vederea consolidării autorității coordonatoare a afacerilor europene.
The specific objectives of the study consist in exploring and knowing, from a comparative perspective, the best practices in the field of European Affairs coordination and the cooperation mechanisms between E.U. member states and the Romanian practice in this field, and identifying the causal chain generating the inefficient relations between the main internal actors participating in the management of European Affairs, with a focus on the collaboration between the Government and the Parliament.
Obiectivele specifice ale studiului, în acest context, constau în explorarea şi cunoaşterea, dintr-o perspectivă comparativă, a celor mai bune practici în materie de coordonare a afacerilor europene și a mecanismelor de cooperare la nivelul statelor membre UE precum şi a practicii românești în domeniu și identificarea lanțului cauzal generator de raporturi ineficiente între principalii actori interni participanți la procesul de gestionare a afacerilor europene, un accent deosebit urmând a se pune pe colaborarea dintre Guvern și Parlament.
Not least, the study aims to elaborate a set of recommendations regarding the reshaping of the current institutional design managing the European Affairs at a national level.
Nu în ultimul rând, studiul îşi propune să elaboreze un set de recomandări privind reconfigurarea actualului design instituțional de gestionare a afacerilor europene la nivel național.
What is the methodological framework of the study?
Care este cadrul metodologic al studiului?
Identifying the causes of the inefficiency of institutional agreements on European Affairs coordination at the domestic level, as well as elaborating the set of recommendations regarding the institutional redesign, were both undertaken from the perspective of the new institutionalism (Pollack 2011; Goetz și Hix 2000; Huber and Shipan 2002).
Identificarea cauzelor privind ineficiența aranjamentelor instituționale de coordonare a afacerilor europene la nivel intern, precum și elaborarea pachetului de recomandări privind reconfigurarea instituțională au fost realizate prin prisma noului instituționalism (Pollack 2011; Goetz și Hix 2000; Huber și Shipan 2002).
The research took into consideration the theoretical approaches specific to the political sciences and public policies, focusing on the development of institutional arrangements and the organizational framework pertaining to the management of European Affairs at an internal level and the assessment of their efficiency.
Cercetarea a fost realizată din perspectiva abordărilor teoretice specifice științelor politice și politicilor publice, fiind focalizată pe dezvoltarea aranjamentelor instituționale și a cadrului organizațional aferent gestionării afacerilor europene la nivel intern şi evaluarea eficacității acestora.
From this perspective, the Parliament, the Government and the Presidency are seen as interdependent actors in the management of the European Affairs.
Din această perspectivă, Parlamentul, Guvernul și instituția Președintelui sunt privite în calitate de actori interdependenți în procesul de gestionare a afacerilor europene.
In this case, the interdependence is placed on a horizontal axis, which involves a higher degree of communication and transparency, responsibility and organizational responsiveness, but also organizational efficiency.
În acest caz, interdependența este văzută pe o axă orizontală ce implică un grad mare de comunicare și transparentă, răspundere, responsabilitate și responsivitate organizațională, dar şi de eficiență organizațională.
From a methodological standpoint, the team of authors undertook, besides the classical documentation and research methods, a series of interviews with institutional actors which are part of the specific processes regarding the management of the European Affairs.
Din punct de vedere metodologic, echipa de autori a întreprins, pe lângă metodele de documentare şi cercetare clasică, o serie de interviuri cu actori instituţionali care iau parte la procesele specifice gestionării afacerilor europene.
Through „organisational responsiveness” we understand the way in which organisational actors pertaining to the internal system of European Affairs develop a receptive, anticipatory and predictible behaviour in satisfying their citizens' preferences, by involving in their actions both the epistemic communities as well as the beneficiary ones.
Prin „responsivitate organizațională” înţelegem modul în care actorii organizaţionali din sistemul intern al afacerilor europene dezvoltă un comportament receptiv, anticipativ și predictiv în vederea satisfacerii preferințelor cetăţenilor, implicând în demersurile lor, atât comunitățile epistemice, cât și cele de beneficiari.
See:
A se vedea:
Managing Organizational Responsiveness:
Managing Organizaţional Responsiveness:
Foreign Affairs versus European Affairs?
Afaceri externe versus afaceri europene?
In the course of evolution of the European affairs coordination systems at a domestic level, the association of European affairs with foreign affairs has represented a prior phase in the shaping up of a European affairs coordination system in many European states.
Pe parcursul evoluţiei sistemelor de coordonare a afacerilor europene la nivel intern, asocierea afacerilor europene cu afacerile externe a reprezentat în cazul mai multor state europene o etapă premergătoare conturării unui sistem de sine stătător de coordonare a afacerilor europene.
This association occurred due to the lack of both an internal expertise and of an institutional apparatus sufficient in terms of size and capabilities for the coordination process.
Această asociere avea loc în contextul insuficientei expertize interne cât și al unui aparat instituţional propriu și suficient ca dimensiune şi capabilitate necesar procesului de coordonare.
In its turn, the intergovernmental nature specific to some European processes has had its role in this association.
La rândul ei, natura interguvernamentală specifică unor procese europene a contat și ea la această asociere.
Kassim, Peters şi Wright emphasize that, in the past, the issues pertaining to the EU were integrated in the foreign policy, being managed mainly by Foreign Affairs ministers.
Kassim, Peters şi Wright scot în evidenţă faptul că, în trecut, problematicile legate de UE făceau parte din politica externă, fiind gestionate în principal de miniştrii de afaceri externe.
Moreover, European policies were perceived as being external to member states, being endowed with a temporary interest both for the population and for the political actors.
Mai mult decât atât, politicile europene erau percepute ca fiind exterioare statelor membre, prezentând un interes trecător atât pentru populaţie, cât şi pentru actorii politici.
Recently, a growing impact of European policies upon member states' citizens and the political actors is distinguishable.
Mai nou, se remarcă impactul crescând al politicilor europene asupra cetăţenilor statelor membre şi al actorilor politici.
On the other hand, the European political framework has become more and more complex, requiring an enhanced involvement of member states on their own, but also as members of the EU, towards which they express their allegiance.
Pe de altă parte, cadrul politic european a devenit din ce în ce mai complex, presupunând o implicare sporită a statelor membre în nume propriu, dar și ca părți ale unei Uniuni față de care își afirma loialitatea.
We cannot ignore or underestimate the fact that, along this intricate process, member states sometimes feel the need to protect their national interests (Kassim, Peters and Wright 2000, 3-5).
Nu putem ignora sau subestima faptul că, în acest proces complex, statele membre resimt uneori nevoia de a-şi proteja interesele naţionale (Kassim, Peters şi Wright 2000, 3-5).
We notice that European affairs become an entity per se, distancing itself, to a certain extent, from the classical understanding of foreign affairs.
Constatăm, astfel, că afacerile europene devin o componentă de sine stătătoare, distanţându-se, într-o anumită măsură, de afacerile externe în înţelesul lor clasic.
Morever, European affairs have a more specific character, focusing on EU decision-making processes, but also on protecting the national interests.
Mai mult decât atât, afacerile europene au un specific mai pronunţat, fiind centrate pe participarea la procesele decizionale ale UE, dar şi pe protejarea intereselor naţionale.
After the entering into force of the Lisbon Treaty, the inter-governmental character of certain European processes has become more relative.
După intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, caracterul interguvernamental al unor procese europene s-a relativizat.
To this aspect we add the fact that, in time, it has been reinforced a more efficient degree of expertise specific for the European affairs, which also supports the existence of a process per se.
La acest lucru se adaugă şi faptul că, în timp, s-a consolidat un nivel din ce în ce mai eficient de expertiză proprie în domeniul afacerilor europene, ceea ce, de asemenea, susţine existența unui proces de sine stătător.
Even when the coordination is maintained at the level of Foreign Affairs ministries (this is the case in 16 member states out of 27), this option has more to do with the role of the General Affairs Council as coordinator of the other Council structures - and therefore with the advantage of having at “the lead” of European policies the same person, the Foreign affairs minister, both in Brussels and at the national level - rather than with the understanding of European policies as “external affairs”.
Chiar și atunci când coordonarea se menține la nivelul Ministerelor de externe (așa cum se vede, această situație o întâlnim la 16 state membre din 27), această opțiune are legătură mai degrabă cu rolul Consiliului Afaceri Generale de coordonator al celorlalte formaţiuni ale Consiliului și, deci, cu avantajul de a avea la „cârma” politicilor europene aceeași persoană, ministrul de externe, atât la Bruxelles cât și în țară, decât cu înțelegerea politicilor europene ca fiind „afaceri externe”.
The countries in this situation argue that their national position is more coherent if the same person considers these policies from both perspectives, national vs. European.
Este, se susține de către aceste state, mai coerentă poziția, respectiv, acțiunea națională dacă aceeași persoană le vede din ambele perspective, statală vs. europeană.
Naturally, the other EU member states will highlight the fact that European affairs/policies pertain also to the national dimension, and, therefore, they should be tackled accordingly.
Desigur, celelalte state mambre ale UE vor accentua asupra faptului că afacerile/politicile europene sunt și naționale în același timp și că, deci, trebuie tratate ca atare.
Can the efficiency of European affairs coordination system at the national level be measured?
Poate fi măsurată eficienţa sistemului de coordonare a afacerilor europene la nivel naţional?
If yes, how?
Dacă da, cum?
As regards the efficiency assessment of the national coordination system of European affairs, some authors (Dimitrova and Maniokas 2007, 1-5) argue that, through its implementation, it aims at assessing the extent to which the coordination system succeeds in translating the national interests into a coherent position, which can be supported and which can have an impact on the European Union institutions.
În ceea ce priveşte evaluarea eficienţei sistemului naţional de coordonare a afacerilor europene, unii autori (Dimitrova şi Maniokas 2007, 1-5) argumentează că ceea ce se urmăreşte prin implementarea sa este determinarea măsurii în care sistemul de coordonare reuşeşte să traducă interesele naţionale într-o poziţie coerentă care să poată fi susţinută şi să aibă impact la nivelul instituţiilor Uniunii Europene.
Yet, these two authors point out to the fact that the efficiency of the national coordination systems does not have to be determined only in terms of achieving the policy objectives, viewed in general as being outside the state.
Totuşi, cei doi autori atrag atenţia asupra faptului că eficienţa sistemelor naţionale de coordonare a afacerilor europene nu trebuie determinată doar în funcţie de atingerea obiectivelor de politici, văzute în general ca fiind exterioare statului.
In addition, an assessment should not neglect how the ex-ante coordination has can lead to attaining consensus of the majority of relevant internal actors on the common position, that is to be promoted towards a certain European policy.
În plus, o evaluare ar trebui să ţină cont şi de măsura în care coordonarea ex-ante are capacitatea de a conduce la obţinerea consensului din partea majorităţii actorilor relevanţi la nivel intern referitor la poziţia comună ce va fi susţinută faţă de o anumită politică europeană.
On the other hand, the efficiency of the European affairs coordination can be analysed also through the perspective of the existence or not of functional relations between the various actors involved in the coordination process.
Pe de altă parte, eficienţa sistemelor de coordonare a afacerilor europene poate fi analizată şi din perspectiva existenţei sau nu a unor relaţii funcţionale între diferiţii actori implicaţi în procesul de coordonare.
In this vein, we must be aware of situations such as: the existence or not of inter-institutional conflicts; the fulfilment or not of the duties and attributions by each actor; the separation or not of competences, all these having a central role for the capacity of a member state to formulate coherent positions related to different European affairs issues.
În acest sens, trebuie avute în vedere situații precum: existenţa sau nu a unor conflicte interinstituţionale; îndeplinirea sau nu a sarcinilor şi a atribuţiilor de către fiecare actor în parte; delimitarea sau nu a competenţelor, toate acestea jucând un rol central în capacitatea unui stat membru al UE de a formula poziţii coerente în raport cu diferitele problematici europene.
To these elements we add the importance and the capacity of attaining the consensus of most relevant internal actors and well as the extent to which the national objectives are being promoted, but especially achieved at the European level.
Acestor elemente li se adaugă importanța și capacitatea de a obţine consensul majorității actorilor relevanţi la nivel intern cât și măsura în care obiectivele naționale sunt susţinute la nivel european, dar, mai ales, sunt și atinse.
An efficient coordination does not depend only on the leadership and the hierarchical subordination pattern adopted (Metcalfe 2008, 133), but also on the ability of line ministries to establish adequate institutional agreements, able to facilitate a flexible dialogue and cooperation between them.
O coordonare eficientă nu depinde doar de modelul de conducere și subordonare ierarhică adoptat (Metcalfe 2008, 133), ci şi de abilitatea ministerelor de linie de a deține aranjamente instituționale corespunzătoare care să faciliteze dialogul și cooperarea flexibilă între acestea.
Therefore, communication strategies between actors involved in the European affairs coordination at the domestic level must ensure a flexible and fluid communication, leaving larger space for the transparency in the elaboration of national negotiation positions.
De aceea, strategiile de comunicare între actorii implicați în coordonarea afacerilor europene la nivel intern trebuie să asigure o comunicare flexibilă, fluidă, făcând un loc mai mare transparenței procesului de elaborare a poziţiilor naționale de negociere.
The efficiency of the system can also be analyzed through its capacity to adapt to different institutional changes, by maintaining functional agreements, which generate efficient relations and eliminating the ineffective ones.
Eficiența sistemului se mai poate analiza și măsura, de asemenea, prin capacitatea acestuia de a se adapta la diversele schimbări instituționale, menținând aranjamentele funcționale generatoare de raporturi eficiente și eliminându-le pe cele ineficiente.
European Affairs coordination in Romania.
Coordonarea afacerilor europene în România.
Main stages and issues
Principale etape şi probleme identificate
Given that in Romania the European affairs coordination system was initially inspired by the French model, later on suffering a series of institutional changes (some inspired by models from other EU states), an important part of the study addresses the need to know, from a comparative perspective, the best practices in European affairs coordination and the cooperation mechanisms in other EU Member States.
Având în vedere faptul că în România sistemul de gestionare a afacerilor europene a fost inspirat inițial de modelul francez, suferind în timp o serie de schimbări instituționale (unele dintre ele inspirate din alte modele ale statelor UE), o parte importantă a studiului răspunde nevoii de a cunoaşte, dintr-o perspectivă comparativă, cele mai bune practici în ceea ce privește coordonarea afacerilor europene şi a mecanismelor de cooperare la nivelul altor state membre UE.
Based on this criterion of "affinity" between the Romanian system of coordination of European affairs and other models present in EU states, and according to the efficiency criterion of existing systems, the study presents in detail the European affairs coordination models in the French Republic, the Federal Republic of Germany, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Kingdom of Spain and the Polish Republic.
Conform criteriului amintit al „afinității” modelului românesc de coordonare a afacerilor europene la alte modele din statele UE, dar şi conform criteriului eficienței modelelor existente, în studiu sunt prezentate pe larg modelele de coordonare a afacerilor europene din Republica Franceză, Republica Federală a Germaniei, Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord, Regatul Spaniei și Republica Polonă.
When selecting these cases, consideration was paid to both the features of large countries, with experience and accountability in the management of European affairs, as well as to the diversity element, manifested in their belonging to successive EU enlargement waves, as well as to different approaches to its development, ranging from the European-federalism to the rather intergovernmentalist ones.
Selectarea acestora a avut în vedere atât caracterul de state mari, cu experiență și responsabilitate în gestionarea afacerilor europene, cât și elementul de diversitate manifestat prin aceea că aparțin mai multor valuri de extindere a UE, dar și mai multor concepții asupra dezvoltării acesteia, de la cele europenist-federaliste, la cele mai degrabă interguvernamentaliste.
One thing is certain; they have been identified as being representative for the current general European affairs coordination formats.
Un lucru este sigur, ele au fost identificate ca fiind „purtătoarele” formatelor generale de coordonare a afacerilor europene existente.
A second group of countries, whose analysis is less detailed, is that of the Kingdom of Denmark and the Republic of Lithuania (the choice took into account, on the one hand, the need for a detailed presentation of a coordination model that gives a special role to the national parliament, and on the other hand, the need for an efficient EU funds' absorption in the case of a smaller state, without significant institutional resources).
Un al doilea grup de state, a căror analiză este mai puţin detaliată decât în cazul primului grup, este cel al Regatului Danemarcei şi Republicii Lituania (alegerea a avut în vedere, pe de o parte, nevoia prezentarii detailate a unui model de coordonare ce acordă un rol special parlamentului național, pe de altă parte, a unui model eficace de absorbţie a fondurilor europene în cazul unui stat mic şi fără mari resurse instituţionale).
Thus, in Romania's case, one cannot speak about the existence of a European affairs coordination model per se, but rather about a continuous process of establishment/re-establishment/ changes of copied/adapted/unique structures, the most recent example having manifested at the end of 2012, with the setting up of the European funds ministry (through the reorganising of the European Affairs ministry), which should lead in the European affairs field alongside the Foreign Affairs ministry, which assumes its share of activities and structures from the former European Affairs ministry.
Astfel, în cazul României constatăm că nu se poate vorbi despre existența unui model propriu-zis de coordonare a afacerilor europene, ci despre un proces permanent de înființare/reînființare/modificări de structuri copiate/adaptate/inedite, cel mai recent exemplu datând de la finalul anului 2012, odată cu înființarea Ministerului Fondurilor Europene (prin reorganizarea Ministerului Afacerilor Europene), care ar trebui să conducă afacerile europene împreună cu Ministerul Afacerilor Externe, care preia și el o parte din activitatea și structurile din domeniul afacerilor europene de la desființatul Minister al Afacerilor Europene.
The perpetuation of confusion over the association of foreign affairs with European ones, the absence of an integrated legislative framework on European affairs coordination as a system, the existence of over-regulations or, on the contrary, the lack of it, the absence of continuity, forecasting and of a strategic vision as to the role of each institution in the coordination of on European affairs, the deficit in specialised staff on European issues, the allocation of insufficient funds for the training and expertise promotion in this sector, as well as the lack of efficient communication strategies, the absence/insufficiency of ex-ante, intermediary and ex-post assessments of national policies in an European context, have continuously determined the emergence and preservation of a series of ineffective institutional arrangements in European affairs coordination at the national level.
Perpetuarea unei confuzii referitoare la legătura dintre afacerile externe și cele europene, lipsa unui cadru legislativ integrat privind coordonarea afacerilor europene la nivel de sistem, existența unei suprareglementări sau, dimpotrivă, absența unor reglementări, lipsa continuității, previziunii și a unei viziuni strategice cu privire la rolul fiecărei instituții în coordonarea afacerilor europene, deficitul de personal specializat în problematica europeană, insuficiența alocărilor financiare pentru formarea şi susţinerea expertizei în domeniu, dar şi lipsa unor strategii de comunicare eficiente, absența/insuficiența evaluărilor ex-ante, intermediare și ex-post a politicilor naționale în context european, au determinat și determină în continuare, pe de o parte, apariția, pe de altă parte, menținerea unei serii de aranjamente instituționale ineficiente în coordonarea afacerilor europene la nivel național.