natgillin/translations-raw huggingface dataset:
It further states that in 2003 the CIA arranged for a “temporary patch”, which meant placing the applicant and another detainee - Ramzi bin al-Shibh - in a country whose name was redacted and that by an unspecified - redacted - date in 2003 both of them were transferred out of that country to Guantánamo (see paragraph 109 above).
Se mai menționează că, în 2003, CIA a făcut aranjamente pentru o „soluție temporară”, care a implicat plasarea reclamantului și a altui deținut (Ramzi bin al-Shibh) într-o țară a cărei denumire a fost obscurată și că până la o dată neprecizată - obscurată - din 2003, ambele persoane au fost transferate din țara respectivă la Guantánamo (a se vedea supra , pct. 109).
There can therefore be no doubt that between his transfer from Poland on 6 June 2003 and his transfer to Guantánamo on an unspecified later date in 2003 the applicant was for some time held by the CIA in another country - the first one out of five in which he would be secretly detained between 6 June 2003 and 5 September 2006.
Prin urmare, nu există nicio îndoială că între transferul său din Polonia, la 6 iunie 2003, și transferul său la Guantánamo la o dată ulterioară neprecizată în 2003, reclamantul a fost pentru o perioadă ținut în detenție de către CIA în altă țară - prima din cele cinci în care acesta va fi deținut în secret în perioada 6 iunie 2003 - 5 septembrie 2006.
Mr J.G.S. testified that the country in question was identifiable as Morocco and that on 6 June 2003 the plane N379P had taken the applicant and Ramzi bin al-Shibh from Poland to Rabat, Morocco to a facility that at that time had been let to the CIA by their Moroccan counterparts.
Domnul J.G.S. a depus mărturie că țara respectivă era identificabilă ca fiind Maroc și că, la 6 iunie 2003, avionul N379P i-a transferat pe reclamant și Ramzi ben al-Shibh din Polonia la Rabat (Maroc) la un centru care, la momentul respectiv, era închiriat de CIA de la omologii lor marocani.
He stated that the applicant had remained there until 23 September 2003, the date on which he had been transported on plane N313P from Rabat to Guantánamo (see paragraphs 107-108 and 110 above).
Acesta a declarat că reclamantul a rămas acolo până la 23 septembrie 2003, dată la care a fost transportat cu avionul N313P de la Rabat la Guantánamo (a se vedea supra , pct. 107-108 și 110).
The N313P rendition circuit of 20-24 September 2003 was analysed in detail in Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland , where the Court held that on 22 September 2003 Mr Abu Zubaydah had been transferred by the CIA from Poland on board that plane to another CIA secret detention facility elsewhere.
Circuitul de predări efectuat de N313P în perioada 20-24 septembrie 2003 a fost analizat în amănunt în Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , Curtea hotărând că, la 22 septembrie 2003, domnul Abu Zubaydah a fost transferat de CIA cu acel avion din Polonia într-un alt centru secret de detenție al CIA din altă parte.
It also held that this flight had marked the end of CIA associated aircraft landings in Poland and the closure of the CIA “black site” codenamed “Quartz” in that country (see Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland , cited above, §§ 414 and 419).
De asemenea, a hotărât că acest zbor a marcat sfârșitul aterizărilor, în Polonia, ale aeronavelor asociate cu CIA și închiderea „locației negre” a CIA purtând numele de cod „Quartz” din acea țară [a se vedea Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 414 și 419].
The collation of data from multiple sources shows that the plane left Washington D.C. on 20 September 2003 and undertook a four-day flight circuit during which it landed in six countries.
Culegerea datelor din surse multiple arată că avionul a plecat din Washington D.C. la 20 septembrie 2003 și a efectuat un circuit de zbor de patru zile în cursul căruia a avut aterizări în șase țări.
It flew from Rabat to Guantánamo on the night of 23 September 2003, landing there in the morning of 24 September 2003 (see paragraphs 111-112, 274, 326, 337, 356 and 374 above).
Acesta zburat de la Rabat la Guantánamo în noaptea de 23 septembrie 2003, aterizând acolo în dimineața zilei de 24 septembrie 2003 (a se vedea supra , pct. 111-112, 274, 326, 337, 356 și 374).
According to the RCAA letter of 29 July 2009, N379P's itinerary was Szczytno airport in Szymany, Poland-Constanţa-Rabat but the airport at which it landed in Romania was Băneasa Airport in Bucharest (see paragraphs 113 and 326 above).
Conform scrisorii AACR din 29 iulie 2009, itinerariul lui N379P includea Aeroportul Szczytno din Szymany (Polonia) - Constanța - Rabat, însă aeroportul pe care a aterizat în România a fost București Băneasa (a se vedea supra , pct. 113 și 326).
This information is consistent with evidence heard from Mr J.G.S., who in Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland testified that “this particular flight circuit was again disguised by dummy flight planning although significantly not in respect of Poland” and that “since this visit to Szymany was comprised solely of a pick-up of the remaining detainees, the CIA declared Szymany as a destination openly and instead disguised its onward destinations of Bucharest and Rabat, hence demonstrating that the methodology of disguised flight planning continued for the second European site in Bucharest, Romania” (see Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland , cited above, § 312; and paragraph 112 above).
Aceste informații sunt în concordanță cu mărturia domnului J.G.S., care în cauza Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei a declarat că „și acest circuit de zbor a fost disimulat prin planificarea de zboruri fictive, deși în mod semnificativ nu în ceea ce privește Polonia” și că „din moment ce această vizită la Szymany consta doar în preluarea deținuților rămași, CIA a declarat Szymany ca destinație, în mod explicit, și a disimulat în schimb destinațiile ulterioare București și Rabat, demonstrând astfel că metodologia planificării de zboruri disimulate a continuat în cazul celei de-a doua locații europene în București, România” [a se vedea Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 312; și supra , pct. 112].
The 2014 US Senate Committee Report confirms that “beginning in September 2003” the CIA held its detainees at CIA facilities in Guantánamo and that by a - redacted but clearly two-digit - date in April 2004 “all five CIA detainees were transferred from Guantánamo to other CIA detention facilities” pending the US Supreme Court's ruling in Rasul v. Bush which, as the US authorities expected, “might grant habeas corpus rights to the five CIA detainees”.
Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 confirmă că „începând cu luna septembrie 2003” CIA și-a ținut deținuții în centre ale CIA din Guantánamo și că până la o anumită dată - obscurată dar în mod evident formată din două cifre - din aprilie 2004 „toți cei cinci deținuți CIA de la Guantánamo Bay au fost transferați către alte centre de detenție ale CIA”, până la pronunțarea hotărârii Curții Supreme a Statelor Unite în cauza Rasul v. Bush care, potrivit așteptărilor autorităților SUA, „ar putea acorda drepturi habeas corpus celor cinci persoane [...] deținute de CIA”.
The transfer was preceded by consultations among the US authorities in February 2004.
Transferul a fost precedat de consultări între autoritățile SUA în februarie 2004.
It was recommended by the US Department of Justice (see paragraphs 62 and 114 above).
A fost recomandat de Departamentul de Justiție al SUA (a se vedea supra , pct. 62 și 114 ).
In the light of the material in its possession, the Court finds no counter evidence capable of casting doubt on the accuracy of the expert's conclusions regarding the above sequence of events, the places of the applicant's secret detention and the dates of his transfers during the relevant period.
Având în vedere elementele de care dispune, Curtea constată că nu există nicio probă contrară, de natură să pună la îndoială corectitudinea concluziilor expertului privind succesiunea evenimentelor menționate mai sus, locurile de detenție secretă a reclamantului și datele transferurilor sale în perioada relevantă.
Accordingly, the Court finds it established beyond reasonable doubt that:
Prin urmare, Curtea consideră ca fiind stabilite dincolo de orice îndoială rezonabilă următoarele:
(1) on 6 June 2003 on board the rendition plane N379P the applicant was transferred by the CIA from Szymany, Poland to Rabat, Morocco;
1) la 6 iunie 2003, reclamantul a fost transferat de CIA, cu avionul folosit pentru predări N379P, de la Szymany din Polonia la Rabat în Maroc;
(2) from 6 June to 23 September 2003 the applicant was detained in Morocco at a facility used by the CIA;
2) de la 6 iunie la 23 septembrie 2003, reclamantul a fost ținut în detenție în Maroc într-un centru folosit de CIA;
(3) on 23 September 2003 on board the rendition plane N313P the applicant was transferred by the CIA from Rabat to Guantánamo; and
3) la 23 septembrie 2003, reclamantul a fost transferat de CIA, cu avionul folosit pentru predări N313P, de la Rabat la Guantánamo; și
(4) the applicant was detained in Guantánamo until a two-digit date in April 2004 (redacted in the 2014 US Senate Committee Report), then transferred by the CIA to another detention facility elsewhere.
4) reclamantul a fost ținut în detenție în Guantánamo până la o dată alcătuită din două cifre din aprilie 2004 (obscurată în Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014), apoi transferat de CIA într-un centru de detenție în altă parte.
As regards the establishments of the facts and assessment of evidence relevant to the applicant's allegations concerning his rendition by the CIA to Romania, secret detention in Romania and transfer by the CIA out of Romania (12 April 2004 to 6 October or 5 November 2005)
Cu privire la stabilirea faptelor și aprecierea probelor relevante pentru susținerile reclamantului referitoare la predarea sa de către CIA în România, detenția secretă în România și transferul de către CIA din România (12 aprilie 2004 - 6 octombrie sau 5 noiembrie 2005)
(a) Whether a CIA detention facility existed in Romania at the time alleged by the applicant (22 September 2003 - beginning of November 2005)
a) Chestiunea dacă în România a existat un centru de detenție al CIA în perioada susținută de reclamant (22 septembrie 2003 - începutul lunii noiembrie 2005)
It is alleged that a CIA secret detention facility operated in Romania from 22 September 2003 to the first days of November 2005, when it was closed following the publication of Dana Priest's report on CIA overseas clandestine prisons in Eastern Europe in The Washington Pos t on 2 November 2005 (see, in particular, paragraphs 445-448 above).
Se susține că un centru secret de detenție al CIA a funcționat în România în perioada 22 septembrie 2003 - începutul lunii noiembrie 2005, când a fost închis ca urmare a publicării în Washington Post la 2 noiembrie 2005 a reportajului scris de Dana Priest despre închisorile clandestine ale CIA din alte țări precum cele din Europa de Est (a se vedea în special supra , pct. 445-448).
The Government denied that a CIA detention facility had ever existed on Romania's territory (see, in particular, paragraphs 420-425 above).
Guvernul a negat că pe teritoriul României ar fi existat vreodată un centru de detenție al CIA (a se vedea în special supra , pct. 420-425).
(a) On 22 September 2003 plane N313P arrived in Szymany, Poland en route from Kabul, left on the same day for Romania and, having indicated in its flight plan Constanţa as its destination, in fact landed at Bucharest Băneasa Airport.
a) La 22 septembrie 2003, avionul N313P a sosit în Szymany, Polonia venind de la Kabul, a plecat în aceeași zi cu destinația România și, deși în planul de zbor se menționase Constanța ca destinație, a aterizat de fapt pe Aeroportul București Băneasa.
On 23 September 2003 the plane took off from Bucharest for Rabat (see Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland , cited above, §§ 408 and 419; and paragraphs 112-113, 326 and 504 above).
La 23 septembrie 2003, avionul a decolat din București cu destinația Rabat [a se vedea Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 408 și 419; și supra , pct. 112-113, 326 și 504].
(b) On 5 November 2005 plane N1HC, having indicated in its flight plan Mihail Kogălniceanu International Airport in Constanţa as its destination, in fact landed at Băneasa Airport in Bucharest and on the same day took off from Bucharest for Amman.
b) La 5 noiembrie 2005, avionul N1HC, deși în planul de zbor avea menționat Aeroportul Internațional Mihail Kogălniceanu din Constanța ca destinație, a aterizat de fapt pe Aeroportul Băneasa din București și în aceeași zi a decolat din București cu destinația Amman.
(c) On 5 November 2005 plane N248AB arrived in Amman at 23:49 and on 6 November 2005, on the same night, left for Kabul;
c) La 5 noiembrie, avionul N248AB a sosit 2005 la Amman, la ora 23:49, iar la 6 noiembrie 2005, în aceeași noapte, a plecat cu destinația Kabul;
(d) On the same night of 5-6 November 2005 both N1HC and N248AB were in the same airport in Amman between 00:21 (N1HC's landing) and 00:55 (N248AB's departure) (see paragraph 135 above).
d) În aceeași noapte de 5/6 noiembrie 2005, avioanele N1HC și N248AB s-au aflat amândouă la același aeroport din Amman între 00:21 (aterizarea lui N1HC) și 00:55 (plecarea lui N248AB) (a se vedea supra , pct. 135).
It has not been disputed by the Government that the Washington Post publication was the first one in which East European countries were mentioned in the context of the HVD Programme (see paragraphs 236 and 421 above).
Guvernul nu a contestat faptul că articolul din Washington Post a fost primul în care au fost menționate țări est-europene în contextul Programului DMI (a se vedea supra , pct. 236 și 421).
It was followed by subsequent, more specific reports.
Acesta a fost urmat de alte reportaje, mai detaliate.
On 6 November 2005 Human Rights Watch, in the 2005 HRW Statement, indicated Poland and Romania as the CIA accomplices in the HVD Programme (see paragraphs 226-227 above).
La 6 noiembrie 2005, Human Rights Watch, în declarația HRW din 2005, a menționat Polonia și România în calitate de complice la Programul DMI al CIA (a se vedea supra , pct. 226-227).
That statement was followed by the HRW List of 30 November 2005 which referred to “ghost prisoners”, including the applicant, considered to be possibly held in secret detention by the CIA (see paragraph 228 above).
Declarația a fost urmată de lista publicată la 30 noiembrie de HRW, listă care menționa „prizonieri-fantomă” ținuți probabil în detenție secretă de CIA și care îl includea și pe reclamant (a se vedea supra , pct. 228).
A few days later, on 5 December 2005, an ABC News report named Poland and Romania as countries hosting CIA secret prisons and listed the names of eleven top al-Qaeda terrorist suspects, including the applicant, being held in CIA custody.
Câteva zile mai târziu, la 5 decembrie 2005, un reportaj al ABC News , a nominalizat Polonia și România ca fiind țări care găzduiesc închisori secrete ale CIA și a enumerat numele principalelor 11 persoane suspectate de terorism afiliate Al-Qaeda, printre care și reclamantul, ținute în detenție în custodia CIA.
It also stated that, according to the CIA sources, the US authorities had “scrambled to get all the suspects off the European soil before Secretary of State Condoleezza Rice arrived there today” (see paragraph 237 above).
De asemenea, s-a afirmat că, potrivit unor surse din CIA, autoritățile SUA „s-au străduit să scoată toți suspecții de pe teritoriul european înainte de sosirea în acea zi a Secretarului de Stat Condoleezza Rice” (a se vedea supra , pct. 237).
Nor has it been disputed that the above disclosures soon triggered a number of international inquiries into the CIA rendition and secret detention operations and allegations of torture and ill-treatment of prisoners.
Nu s-a contestat nici faptul că dezvăluirile sus-menționate au declanșat în scurt timp o serie de anchete internaționale cu privire la operațiunile de predare și detenție secretă ale CIA, precum și acuzațiile de tortură și rele tratamente la care au fost supuși deținuții.
The multiple investigations by international governmental organisations started with the Council of Europe's inquiry under Article 52 of the Convention and the Marty Inquiry, followed by the European Parliament's Fava Inquiry, the 2010 UN Joint Study and the investigative work of the Council of Europe's Commissioner for Human Rights carried out until 2012.
Numeroasele anchete efectuate de diverse organizații guvernamentale internaționale au fost determinate de ancheta Consiliului Europei în temeiul art. 52 din Convenție și Ancheta Marty, urmate de anchetă de Ancheta Fava a Parlamentului European, Studiul comun al ONU din 2010 și activitățile de anchetă ale Comisarului pentru Drepturile Omului al Consiliului Europei efectuate până în 2012.
Also, in that context, the ICRC independently prepared its earlier, confidential reports and the 2007 ICRC Report (see paragraphs 246-280, 290 and 294 296 above).
De asemenea, în acest context, CICR a întocmit în mod independent rapoartele confidențiale inițiale, precum și Raportul CICR din 2007 (a se vedea supra , pct. 246-280, 290, 294 și 296).
As a follow-up to the Fava Report, the European Parliament LIBE Committee still continues to investigate the issue of the CIA secret prisons in Europe (see paragraphs 282-290 above).
Ca o continuare la Raportul Fava, Comisia LIBE a Parlamentului European anchetează în continuare problema închisorilor secrete ale CIA în Europa (a se vedea supra , pct. 282-290).
The initial 2006-2007 reports drawn up in the framework of the inquiries conducted by the international governmental organisations confirmed consistently, albeit in various terms, that there was at least a strong suspicion that a CIA clandestine detention site had operated in Romania.
Rapoartele inițiale din 2006-2007, întocmite în cadrul anchetelor desfășurate de organizațiile guvernamentale internaționale au confirmat în mod constant, deși în diferite condiții, că exista cel puțin o bănuială întemeiată că în România a funcționat un centru secret de detenție al CIA.
(a) The 2006 Marty Report stated that, while the factual elements gathered so far had not provided definitive evidence of secret detention centres, Romania was “thus far the only Council of Europe member state to be located on one of the rendition circuits” which bore “all the characteristics of a detainee drop-off point”.
a) Raportul Marty din 2006 a precizat că, deși aceste elemente faptice nu constituie probe categorice ale existenței centrelor secrete de detenție, România „este în prezent singurul stat membru al Consiliului Europei care a fost localizat pe unul din circuitele de predări” și care „prezintă toate caracteristicile unui punct de transferare sau debarcare de deținuți”.
The rendition circuit in question was executed on 25 January 2004 by plane N313P which, before landing in Romania, on 23 January 2004 rendered Mr El-Masri from Skopje to the CIA ”black site” in Kabul (see paragraphs 253 and 327-330 above and El Masri, cited above, §§ 21 and 157-158).
Respectivul circuit de predări a fost efectuat la 25 ianuarie 2004 cu avionul N313P care, înainte de aterizarea în România, la 23 ianuarie 2004, l-a predat pe domnul El-Masri din Skopje în „locația neagră” a CIA din Kabul” (a se vedea supra , pct. 253 și 327-330 și El Masri , citată anterior, pct. 21 și 157-158).
(b) The 2007 Marty Report affirmed that there was “now enough evidence to state that secret detention facilities run by the CIA [had] existed in Europe from 2003 to 2005, in particular in Poland and Romania” (see paragraph 258 above).
b) În Raportul Marty din 2007 s-a afirmat că „în prezent, există probe suficiente pentru a argumenta că într-adevăr, în Europa, în perioada 2003-2005, au existat centre de detenție secrete conduse de CIA, în special în Polonia și în România” (a se vedea supra , pct. 258).
It stated that “Romania [had been] developed into a site in which more detainees were transferred only as the HVD Programme [had] expanded”.
S-a afirmat că „România s-a dezvoltat ca centru în care au fost transferați mai mulți deținuți numai după ce s-a extins Programul DMI”.
It was Senator Marty's understanding that “the Romanian “black site” [had been] incorporated into the programme in 2003, attained its greatest significance in 2004 and operated until the second half of 2005” (see paragraph 261 above).
În opinia senatorului Marty, „«locația neagră» din România a fost inclusă în program în 2003, a atins cea mai mare importanță în 2004 și a funcționat până în a doua jumătate a anului 2005” (a se vedea supra , pct. 261).
The report also referred to the “clear inconsistencies in the flight data” provided by various Romanian sources, when compared with data gathered by the Marty Inquiry independently.
De asemenea, raportul s-a referit la „neconcordanțele evidente din datele de zbor” furnizate de diverse surse din România, prin comparație cu datele colectate de Ancheta Marty în mod independent.
The disagreement between these sources was found to be “too fundamental and widespread to be explained away by simple administrative glitches, or even by in-flight changes of destinations by Pilots-in-Command, which were communicated to one authority but not to another”.
Discrepanța dintre aceste surse s-a dovedit a fi „prea semnificativă și amplă pentru a putea fi explicată prin simple rateuri administrative, sau chiar prin modificări ale destinației depuse din aer de piloții comandanți, care au fost comunicate unei autorități, dar nu și celeilalte”.
In sum, the report stated that “presently there exist[ed] no truthful account of detainee transfer flights to Romania” (see paragraph 264 above).
În concluzie, în raport s-a afirmat că „în prezent nu există nicio versiune veridică privind zborurile efectuate pentru transferul de deținuți în România” (a se vedea supra , pct. 264).
Senator Marty in the 2006 and 2007 Marty Reports, as well as in his affidavit of 24 April 2013 and testimony given at the fact-finding hearing before the Court explained comprehensively the methodology adopted in his inquiry and the sources of information on the basis of which the respective findings had been made (see paragraphs 258, 262, 354 and 379 above).
Senatorul Marty în rapoartele Marty din 2006 și 2007, precum și în declarația sa din 24 aprilie 2013 și în depoziția făcută în ședința de stabilire a faptelor în fața Curții a explicat în mod cuprinzător metodologia adoptată în ancheta sa și sursele de informații pe baza cărora s-au făcut constatările respective (a se vedea supra , pct. 258, 262, 354 și 379).
(c) The Fava Report expressed “serious concern” about twenty-one stopovers made by the CIA-operated aircraft at Romanian airports, which on most occasions had come from or been bound for countries linked with extraordinary rendition circuits.
c) Raportul Fava a exprimat „adânca îngrijorare” legată de cele 21 de escale, pe aeroporturi românești, ale unor aeronave operate de CIA, care, în multe cazuri, veneau dinspre sau se îndreptau spre țări implicate în circuite de predări extraordinare.
It was also found that five flight plans had been filed with inconsistencies as they had indicated a landing airport which had not corresponded with the subsequent take-off airport (see paragraphs 271 and 274 above).
De asemenea, s-a constatat că cinci planuri de zbor au fost depuse cu unele neconcordanțe, acestea indicând un aeroport de aterizare care nu corespundea cu următorul aeroport de decolare (a se vedea supra , pct. 271 și 274).
Moreover, the Fava Report identified three aircraft with multiple stopovers in Romania that already at that early stage of the inquiries into the HVD Programme had been known to have been involved in the CIA rendition operations.
În plus, Raportul Fava a identificat trei aeronave cu mai multe escale în România despre care se știa, încă din această etapă timpurie a anchetei privind Programul DMI, că erau implicate în operațiunile de predare ale CIA.