natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The applicant argued that the case had lain dormant for the last two years and that since 2013-2014 no meaningful progress had been achieved, save for taking statements from two witnesses.
Reclamantul a susținut că cauza a rămas la un nivel inactiv în ultimii 2 ani și că, începând din 2013-2014, nu a fost realizat niciun progres semnificativ, cu excepția luării declarațiilor din partea a doi martori.
He also maintained that the authorities had not informed his counsel of the actions taken and that, by their failure to disclose to the public at least some elements, such as the terms of reference of the investigation, had not ensured public scrutiny of the proceedings (see paragraphs 620 and 622-623 above).
Acesta a susținut, de asemenea, că autoritățile nu l-au informat pe avocatul său despre măsurile luate și că, prin faptul că nu au dezvăluit publicului cel puțin unele elemente, cum ar fi termenii de referință ai anchetei, nu au asigurat controlul public al procedurilor (a se vedea supra, pct. 620 și 622-623).
The Court does not underestimate the difficulties faced by the Romanian prosecutors in their investigation, involving as it did a complex, secret scheme of rendition and detention with international ramifications, voluminous material from various sources, including classified documents, and last, but not least, issues of national security and cooperation between the Romanian and the US intelligence services.
Curtea nu subestimează dificultățile cu care s-au confruntat procurorii români în cadrul anchetei, care a implicat o schemă complexă, secretă de predări și detenție cu ramificații internaționale, materialul voluminos din diverse surse, inclusiv documente clasificate și, nu în cele din urmă, probleme legate de securitatea națională și cooperarea între autoritățile române și serviciile de informații din SUA.
However, as noted above, the passage of time between the events and institution of the proceedings must have inevitably affected the authorities' ability to establish all the relevant circumstances and compounded the problems with collecting evidence.
Cu toate acestea, astfel cum s-a subliniat mai sus, trecerea timpului între evenimente și instituirea procedurilor trebuie să fi afectat în mod inevitabil capacitatea autorităților de a stabili toate circumstanțele relevante și să fi agravat problemele legate de strângerea probelor.
The proceedings, which have been pending for over six years, are apparently still directed against persons unknown and no individuals bearing responsibility for Romania's role in the HVD Programme have so far been identified.
Procedurile, care sunt pendinte de peste șase ani, se pare că sunt încă îndreptate împotriva unor persoane rămase necunoscute și până în prezent nu au fost identificate persoane particulare care să poarte responsabilitatea pentru rolul României în cadrul Programului DMI.
Neither does it seem - and nor was it pleaded by the Government - that any information from the investigation or about its conduct has been disclosed to the public (see paragraphs 171-190 above).
Nici nu pare - și nici nu a fost invocat acest aspect de către guvern - ca vreo informație despre anchetă sau despre desfășurarea acesteia să fi fost făcută publică (a se vedea supra, pct. 171-190).
In that regard, the Court would emphasise that the securing of proper accountability of those responsible for enabling the CIA to run Detention Site Black on Romanian territory is conducive to maintaining confidence in the adherence by the Romanian State's institutions to the rule of law.
În acest sens, Curtea dorește să sublinieze că tragerea la răspundere în mod corespunzător a persoanelor responsabile pentru că ar permis CIA să opereze Centrul de detenție Black pe teritoriul României ar contribui la menținerea încrederii în respectarea statului de drept de către instituțiile statului român.
The applicant and the public have a right to know the truth regarding the circumstances surrounding the extraordinary rendition and secret detention operations in Romania and to find out what happened at the material time.
Reclamantul și publicul au dreptul să cunoască adevărul despre împrejurările în care au avut loc operațiunile de predare extraordinară și detenție secretă în România și să afle ce s-a întâmplat la momentul faptelor.
A victim, such as the applicant in the present case, who had made a credible allegation of being subjected to ill-treatment in breach of Article 3 of the Convention, has the right to obtain an accurate account of the suffering endured and the role of those responsible for his ordeal (see paragraph 641 above; see also Association “21 December 1989” and Others v. Romania , nos.33810/07 and 18817/08, § 144, 24 May 2011; Al Nashiri v. Poland , cited above, § 495; and Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland, cited above, § 487).
O victimă, precum reclamantul în prezenta cauză, care a făcut o afirmație credibilă că a fost supusă la rele tratamente, cu încălcarea art. 3 din Convenție, are dreptul să obțină o redare corectă a suferințelor la care a fost supusă și a rolului persoanelor responsabile pentru calvarul său [a se vedea supra, pct. 641 de mai sus; a se vedea, de asemenea, Asociația „21 decembrie 1989” și alții împotriva României , nr. 33810/07 și 18817/08, pct. 144, 24 mai 2011; Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 495; și Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, § 487].
That right has to date been denied to the applicant.
Acest drept i-a fost refuzat până în prezent reclamantului.
Moreover, the importance and gravity of the issues involved require particularly intense public scrutiny of the investigation.
De asemenea, importanța și gravitatea problemelor în cauză necesită un control public deosebit de intens în privința anchetei.
The Romanian public has a legitimate interest in being informed of the criminal proceedings and their results.
Publicul român are interesul legitim de a fi informat despre procedurile penale și rezultatele acestora.
It therefore falls to the national authorities to ensure that, without compromising national security, a sufficient degree of public scrutiny is maintained in respect to the investigation (see Al Nashiri v. Poland , cited above, § 497; and Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland, cited above, § 489).
Prin urmare, autorităților naționale le revine sarcina să se asigure că, fără a compromite securitatea națională, se menține un nivel suficient al controlului public în ceea ce privește ancheta [a se vedea Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 497; și Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 489].
Having regard to its above findings as to the inadequacy of the parliamentary inquiry and deficiencies in the criminal investigation, the Court considers that Romania has failed to comply with the requirements of a “prompt”, “thorough” and “effective” investigation for the purposes of Article 3 of the Convention.
Având în vedere constatările de mai sus în ceea ce privește caracterul inadecvat al anchetei parlamentare și deficiențele din cadrul anchetei penale, Curtea consideră că România nu a reușit să respecte cerințele unei anchete care să fie „promptă”, „aprofundată” și „efectivă” în sensul art. 3 din Convenție.
Consequently, the Court dismisses the Government's preliminary objections of non-exhaustion of domestic remedies and non-compliance with the six-month rule (see paragraphs 412-418 above) and finds that there has been a violation of Article 3 of the Convention, in its procedural aspect.
În consecință, Curtea respinge excepția preliminară ridicată de guvern privind neepuizarea căilor de atac interne și nerespectarea termenului de șase luni (a se vedea supra, pct. 412-418) și constată că a fost încălcat art. 3 din Convenție sub aspectul său procedural.
B. Substantive aspect of Article 3
B. Art. 3 sub aspect material
(a) The Government
a) Guvernul
The Government contended that, having regard to Romania's lack of jurisdiction and responsibility under the Convention as invoked above, it was impossible for them to make any observations on the merits of the applicant's complaint under the substantive limb of Article 3 of the Convention.
Guvernul a susținut că, având în vedere lipsa de jurisdicție și răspundere a României în temeiul Convenției, astfel cum s-a invocat mai sus, nu a fost posibil să formuleze observații cu privire la fondul plângerii reclamantului în temeiul art. 3 sub aspect material din Convenție.
(b) The applicant
b) Reclamantul
The applicant submitted that Romania had known or must have known about the CIA's secret detention and extraordinary rendition programme, the secret CIA prison in Romania, and the torture and cruel, inhuman and degrading treatment to which the CIA had subjected high-value detainees as part of this programme.
Reclamantul a susținut că România a cunoscut sau trebuie să fi avut cunoștință de programul de detenție secretă și de predări extraordinare al CIA, centrul de detenție secret al CIA din România, precum și de torturile și tratamentele crude, inumane și degradante la care CIA i-a supus pe deținuții de mare importanță, ca parte a acestui program.
Yet Romania had knowingly and intentionally assisted the CIA in detaining the applicant in Detention Site Black, thereby allowing the CIA to subject him on Romanian territory to treatment in violation of Article 3 of the Convention.
România a asistat însă cu bună-știință și în mod intenționat CIA să-l rețină pe reclamant în Centrul de detenție Black, permițând astfel CIA să-l supună pe teritoriul României la tratamente care încălcau art. 3 din Convenție.
In respect of the nature of the ill-treatment inflicted on him in various CIA prisons, the applicant referred to the transcript of the hearing held by the Combatant Status Review Tribunal in Guantánamo on 14 March 2007, as released on 15 June 2016 (see paragraph 123 above).
În ceea ce privește natura relelor tratamente la care a fost supus în diferite centre de detenție ale CIA, reclamantul a făcut referire la transcrierea ședinței organizate de Tribunalul pentru examinarea statutului de combatant din 14 martie 2007, la Guantánamo, astfel cum a fost făcută publică la 15 iunie 2016 (a se vedea supra, pct. 123).
At that hearing he had stated that he had continually endured torture in the CIA's hands from the time he had been arrested in mid-October 2002 until his transfer to military custody on 5 September 2006.
În cadrul ședinței respective, acesta a declarat că a fost supus în continuu la tortură în timp ce se afla sub controlul CIA, de la momentul în care a fost arestat, la mijlocul lunii octombrie 2002, până la transferul său în custodie militară la 5 septembrie 2006.
During that time he had, among other things, been hung upside down for almost a month, subjected to waterboarding on numerous occasions, put inside a box for a week, hit against the wall, kept in stressful positions, subjected to nudity, held in stressful and painful positions, beaten, abused and ill-treated in many other ways.
În acea perioadă a fost, printre altele, ținut suspendat cu capul în jos aproximativ o lună, supus la tehnica simulării înecării cu apă în numeroase ocazii, ținut într-o cutie timp de o săptămână, izbit de perete, ținut în poziții de stres, ținut complet dezbrăcat, ținut în poziții de stres și dureroase, bătut, abuzat și supus la rele tratamente în multe alte moduri.
As regards the ill-treatment inflicted on him in Romania, the applicant underlined that because of the unprecedented secrecy associated with CIA detention and rendition operations, the publicly available information was scarce and incomplete.
În ceea ce privește relele tratamente la care a fost supus în România, reclamantul a subliniat că, având în vedere gradul de secretizare fără precedent asociat operațiunilor de predare și detenție ale CIA, informațiile publice disponibile au fost limitate și incomplete.
Moreover, as he had already submitted, he had been deprived of any possibility of giving a direct account of his ordeal to the Court.
În plus, astfel cum a afirmat deja, a fost lipsit de orice posibilitate de a prezenta în mod direct Curții suferințele la care a fost supus.
However, it had transpired from the CIA declassified documents and the 2014 US Senate Committee Report that it was in Bucharest, in May 2004, where he was subjected to rectal feeding after he had tried to go on hunger strike.
Cu toate acestea, din documentele declasificate ale CIA și din Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 a reieșit că, în mai 2004, se afla la București, când a fost hrănit rectal, după ce a încercat să intre în greva foamei.
The 2014 US Senate Committee Report described rectal feeding as a practice applied by the CIA on detainees “without evidence of medical necessity” and as a means of “behaviour control”.
Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 descrie hrănirea rectală ca o practică aplicată de CIA asupra deținuților „fără dovezi ale unei necesități medicale” și ca un mijloc de „control comportamental”.
It had been in Bucharest where the applicant had been subjected to all of the standard abusive conditions of CIA detention: incommunicado solitary confinement, blindfolds and hooding, forced shaving, continuous noise, continuous light and leg shackling.
București a fost locul în care reclamantul a fost supus tuturor condițiilor standard abuzive ale detenției CIA: detenție incommunicado (în izolare), legarea la ochi și acoperirea capului cu un sac, bărbieritul forțat, zgomot continuu, iluminat continuu, folosirea cătușelor la picioare.
It had been at Detention Site Black where during the first months of their detention CIA prisoners had been subjected to sleep deprivation, doused with water and slapped or forced to stand in painful positions.
Centrul de detenție Black a fost locul în care, în primele lor luni de detenție, prizonierii CIA au fost supuși la privarea de somn, udarea cu apă rece, pălmuiri sau au fost forțați să stea în poziții dureroase.
Moreover, he had inevitably faced the constant fear that the torture inflicted on him in Poland and other previous places of secret detention would be inflicted on him again, leaving him in a state of permanent anxiety caused by complete uncertainty about his fate at the hands of the CIA.
În plus, reclamantul s-a confruntat în mod inevitabil cu teama constantă că urma să fie supus din nou actelor de tortură la care fusese supus în Polonia și în alte locuri de detenție secretă anterioare, fiind ținut într-o stare de neliniște permanentă cauzată de incertitudinea cu privire la soarta sa, în timp ce se afla sub controlul CIA.
The applicant submitted that the Court had expressly recognised this form of ill-treatment in Abu Zubaydah v. Poland as being in breach of Article 3.
Potrivit argumentației reclamantului, Curtea a recunoscut în mod expres aceste forme de rele tratamente în Abu Zubaydah împotriva Poloniei ca reprezentând o încălcare a art. 3.
Indeed, torture and prisoner abuse had been the hallmark, the standard operating procedure of the CIA secret detention programme.
Într-adevăr, torturarea și abuzarea deținuților au reprezentat marca, procedura standard de operare a programului de detenție secretă al CIA.
The predictability of the fate of the detainees under the programme gave sufficient grounds to believe that the applicant had been abused and ill treated in Romania, as well as after his transfer from the country.
Previzibilitatea în ceea ce privește soarta deținuților în cadrul programului oferă suficiente motive pentru a considera că reclamantul a fost abuzat și supus la rele tratamente în România, precum și după transferul său din țară.
Torture and ill-treatment endured by the applicant had caused him significant damage, as confirmed by his above statement given before the Combatant Stratus Review Tribunal and the fact that, as a result of his experiences during his secret detention, he had suffered from Post-Traumatic Stress Syndrome.
Tortura și relele tratamente suferite de reclamant i-au cauzat prejudicii semnificative, astfel cum o confirmă declarația sa făcută în fața Tribunalului pentru examinarea statutului de combatant și faptul că, drept urmare a experiențelor sale în timpul detenției secrete, a suferit de sindromul de stres posttraumatic.
Lastly, the applicant contended that in the light of the Court's case law, Romania had a positive obligation under Article 3 to protect him from treatment in violation of that provision on its territory and to prevent his transfer from Romania to other CIA secret detention facilities, thus exposing him to further, continuing violations of Article 3.
În cele din urmă, reclamantul a susținut că, în lumina jurisprudenței Curții, România avea, în temeiul art. 3, obligația pozitivă de a-l apăra împotriva unor tratamente care încălcau dispoziția menționată pe teritoriul acesteia și de a împiedica transferul său din România în alte centre de detenție secrete ale CIA, care îl expuneau astfel unor noi încălcări continue ale art. 3.
Romania's failure to stop or prevent the violations of his rights had amounted to a breach of that provision.
Faptul că România nu a stopat sau nu a împiedicat încălcările drepturilor sale a constituit o încălcare a dispoziției menționate.
The Court notes that this complaint is not manifestly ill-founded within the meaning of Article 35 § 3 (a) of the Convention.
Curtea constată că acest capăt de cerere nu este în mod vădit nefondat în sensul art. 35 § 3 lit. a) din Convenție.
It further notes that it is not inadmissible on any other grounds.
Constată, de asemenea, că nu prezintă niciun alt motiv de inadmisibilitate.
It must therefore be declared admissible.
Prin urmare, este necesar să fie declarat admisibil.
Article 3 of the Convention enshrines one of the most fundamental values of democratic societies.
Art. 3 din Convenție consacră una dintre cele mai importante valori ale societăților democratice.
Unlike most of the substantive clauses of the Convention, Article 3 makes no provision for exceptions and no derogation from it is permissible under Article 15 § 2 even in time of war or other public emergency threatening the life of the nation (see, among many other examples, Soering , cited above, § 88; Selmouni v. France, cited above, § 95; Labita v. Italy [GC], no. 26772/95, § 119, ECHR 2000 IV; Ilaşcu and Others, cited above, § 424; Shamayev and Others v. Georgia and Russia , no. 36378/02, § 375, ECHR 2005 III; El Masri , cited above, § 195; see also Al-Adsani v. the United Kingdom [GC], no. 35763/97, §§ 26-31, ECHR 2001 XI).
Spre deosebire de majoritatea clauzelor normative ale Convenției, art. 3 nu stabilește excepții și nicio derogare de la acesta nu este permisă în temeiul art. 15 § 2, nici măcar în caz de război sau în cazul altui pericol public ce amenință viața națiunii [a se vedea, printre multe alte exemple, Soering , citată anterior, pct. 88; Selmouni împotriva Franței, citată anterior, pct. 95; Labita împotriva Italiei (MC), nr. 26772/95, pct. 119, CEDO 2000 IV; Ilaşcu și alții, citată anterior, pct. 424; Shamayev și alții împotriva Georgiei și Rusiei , nr. 36378/02, pct. 375, CEDO 2005 III; El Masri , citată anterior, pct. 195; a se vedea, de asemenea, Al-Adsani împotriva Regatului Unit (MC), nr. 35763/97, pct. 26-31, CEDO 2001 XI).
Even in the most difficult circumstances, such as the fight against terrorism and organised crime, the Convention prohibits in absolute terms torture and inhuman or degrading treatment or punishment, irrespective of the conduct of the person concerned (see Chahal v. the United Kingdom , 15 November 1996, § 79, Reports 1996-V; see Labita v. Italy [GC], no. 26772/95, § 119, ECHR 2000 IV; Öcalan v. Turkey [GC], no. 46221/99, § 179 ECHR 2005 IV; El-Masri , cited above, § 195; Al Nashiri v. Poland , cited above, § 507; Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland , cited above, § 499; and Nasr and Ghali , cited above, § 280).
Chiar și în cele mai dificile circumstanțe, precum combaterea terorismului sau a criminalității organizate, Convenția interzice în termeni categorici tortura, precum și tratamentele și pedepsele inumane ori degradante, indiferent de comportamentul persoanei în cauză [a se vedea Chahal împotriva Regatului Unit , 15 noiembrie 1996, pct. 79, Culegere 1996-V; a se vedea Labita împotriva Italiei (MC), nr. 26772/95, pct. 119, CEDO 2000 IV; Öcalan împotriva Turciei (MC), nr. 46221/99, pct. 179, CEDO 2005 IV; El-Masri , citată anterior, pct. 195; Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 507; Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 499; și Nasr și Ghali , citată anterior, pct. 280].
In order for ill-treatment to fall within the scope of Article 3 it must attain a minimum level of severity.
Pentru a intra sub incidența art. 3 din Convenție, relele tratamente trebuie să atingă un nivel minim de gravitate.
The assessment of this minimum depends on all the circumstances of the case, such as the duration of the treatment, its physical or mental effects and, in some cases, the sex, age and state of health of the victim (see Ireland v. the United Kingdom , cited above, § 162; Kudła v. Poland [GC], no. 30210/96, § 92, ECHR 2000 XI; and Jalloh v. Germany, cited above, § 67).
Evaluarea acestui nivel minim depinde de toate circumstanțele cauzei, precum durata tratamentului, efectele fizice sau psihice ale acestuia și, în anumite cazuri, sexul, vârsta și starea de sănătate a victimei [a se vedea Irlanda împotriva Regatului Unit , citată anterior, pct. 162; Kudła împotriva Poloniei (MC), nr. 30210/96, pct. 92, CEDO 2000-XI; Jalloh împotriva Germaniei , citată anterior, pct. 67].
Further factors include the purpose for which the treatment was inflicted together with the intention or motivation behind it (compare, inter alia , Aksoy v. Turkey , 18 December 1996, § 64, Reports 1996-VI; Egmez v. Cyprus , no. 30873/96, § 78, ECHR 2000-XII; Krastanov v. Bulgaria , no. 50222/99, § 53, 30 September 2004; and El Masri , cited above, § 196).
Alți factori includ scopul în care au fost aplicate tratamentele, precum și intenția sau motivația din spatele acestora (a se compara, între altele, Aksoy împotriva Turciei , 18 decembrie 1996, pct. 64, Culegere 1996-VI; Egmez împotriva Ciprului , nr. 30873/96, pct. 78, CEDO 2000-XII; Krastanov împotriva Bulgariei , nr. 50222/99, pct. 53, 30 septembrie 2004; și El Masri , citată anterior, pct. 196).
Treatment has been held by the Court to be “inhuman” because, inter alia, it was premeditated, was applied for hours at a stretch and caused either actual bodily injury or intense physical and mental suffering, and also “degrading” because it was such as to arouse in its victims feelings of fear, anguish and inferiority capable of humiliating and debasing them (see Labita , cited above, § 120).
Curtea a declarat tratamentul ca „inuman” deoarece, între altele, acesta a fost premeditat, a fost aplicat ore întregi fără întrerupere și a cauzat fie o vătămare corporală concretă, fie o intensă suferință fizică și mintală, dar și ca „degradant” deoarece a fost de natură să provoace victimelor sentimente de teamă, chin și inferioritate în măsură să le umilească și înjosească (a se vedea Labita , citată anterior, pct. 120).
In order to determine whether any particular form of ill-treatment should be classified as torture, the Court must have regard to the distinction drawn in Article 3 between this notion and that of inhuman or degrading treatment.
Pentru a stabili dacă anumite forme de rele tratamente pot fi clasificate drept tortură, Curtea trebuie să țină seama de diferențierea făcută la art. 3 din Convenție între noțiunea de tortură și cea de tratament inuman sau degradant.
This distinction would appear to have been embodied in the Convention to allow the special stigma of “torture” to attach only to deliberate inhuman treatment causing very serious and cruel suffering (see Aksoy , cited above, § 62).
Această diferențiere pare să fi fost consacrată în Convenție cu intenția ca stigmatul deosebit al „torturii” să se aplice numai tratamentelor inumane intenționate care provoacă suferințe foarte grave și crude (a se vedea Aksoy , citată anterior, pct. 62).