natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 7Excess of authority or contravention of instructions
Articolul 7 Exces de autoritate sau încălcarea instrucțiunilor
“The conduct of an organ of a State or of a person or entity empowered to exercise elements of the governmental authority shall be considered an act of the State under international law if the organ, person or entity acts in that capacity, even if it exceeds its authority or contravenes instructions.
„Conduita unui organ al statului sau a unei persoane sau entități împuternicite să exercite elementele autorității guvernamentale este considerată fapt al statului conform dreptului internațional dacă organul, persoana sau entitatea acționează în această capacitate, chiar dacă își depășește autoritatea sau încalcă instrucțiunile.
Article 14Extension in time of the breach of an international obligation
Articolul 14 Întinderea în timp a încălcării unei obligații internaționale
The breach of an international obligation by an act of a State not having a continuing character occurs at the moment when the act is performed, even if its effects continue.
Încălcarea unei obligații internaționale printr-un fapt al unui stat ce nu are un caracter continuu are loc la momentul săvârșirii faptului, chiar dacă efectele sale continuă.
The breach of an international obligation by an act of a State having a continuing character extends over the entire period during which the act continues and remains not in conformity with the international obligation.
Încălcarea unei obligații internaționale printr-un fapt al unui stat ce nu are un caracter continuu se întinde pe toată perioada în care faptul continuă și rămâne neconform cu obligația internațională.
The breach of an international obligation requiring a State to prevent a given event occurs when the event occurs and extends over the entire period during which the event continues and remains not in conformity with that obligation.”
Încălcarea unei obligații internaționale impune statului să prevină un anumit fapt care are loc și se întinde pe toată perioada în care evenimentul continuă și rămâne neconform cu obligația în cauză.”
Article 15Breach consisting of a composite act
Articolul 15 Încălcarea constând într-un fapt compus
The breach of an international obligation by a State through a series of actions or omissions defined in aggregate as wrongful occurs when the action or omission occurs which, taken with the other actions or omissions, is sufficient to constitute the wrongful act.
Încălcarea unei obligații internaționale de către un stat printr-o serie de acțiuni sau omisiuni definite împreună ca ilicite are loc atunci când se produce acțiunea sau omisiunea care, împreună cu celelalte acțiuni sau omisiuni, este suficientă pentru constituirea faptului ilicit.
In such a case, the breach extends over the entire period starting with the first of the actions or omissions of the series and lasts for as long as these actions or omissions are repeated and remain not in conformity with the international obligation.”
În acest caz, încălcarea se extinde pe toată perioada începând cu prima acțiune sau omisiune din această serie și se întinde atâta timp cât aceste acțiuni sau omisiuni se repetă și rămân neconforme cu obligația internațională.”
Article 16Aid or assistance in the commission of an internationally wrongful act
Articolul 16 Ajutorul sau asistența la comiterea unui fapt internațional ilicit
“A State which aids or assists another State in the commission of an internationally wrongful act by the latter is internationally responsible for doing so if:
„Un stat care ajută sau asistă un alt stat la comiterea unui fapt internațional ilicit de către cel de-al doilea este responsabil la nivel internațional pentru aceasta dacă:
( a ) that State does so with knowledge of the circumstances of the internationally wrongful act; and
( a ) acest stat acționează astfel cunoscând circumstanțele faptului internațional ilicit; și
( b ) the act would be internationally wrongful if committed by that State.”
( b ) faptul ar avea caracter internațional ilicit dacă ar fi comis de acel stat.”
F. UN General Assembly Resolution 60/147
F. Rezoluția Adunării Generale a ONU 60/147
The UN General Assembly's Resolution 60/147 on Basic Principles and Guidelines on the Right to a Remedy and Reparation for Victims of Gross Violations of International Human Rights Law and Serious Violations of International Humanitarian Law, adopted on 16 December 2005, reads, in so far as relevant, as follows:
Rezoluția Adunării Generale a ONU 60/147 referitoare la principiile și liniile directoare de bază privind dreptul la remedii și reparații ale victimelor gravelor încălcări ale drepturilor internaționale ale omului și ale victimelor gravelor încălcări ale dreptului umanitar internațional, adoptată la 16 decembrie 2005, prevede, în măsura în care este relevant, următoarele:
... victims and their representatives should be entitled to seek and obtain information on the causes leading to their victimization and on the causes and conditions pertaining to the gross violations of international human rights law and serious violations of international humanitarian law and to learn the truth in regard to these violations”.
[...] victimele și reprezentanții lor trebuie să aibă dreptul de a solicita și de a obține informații în ceea ce privește cauzele în care au fost recunoscute ca victime și în ceea ce privește cauzele și condițiile aplicabile încălcărilor flagrante ale drepturilor internaționale ale omului și încălcărilor grave ale dreptului umanitar internațional, precum și să afle adevărul în ceea ce privește aceste încălcări”.
SELECTED PUBLIC SOURCES CONCERNING GENERAL KNOWLEDGE OF THE HVD PROGRAMME IN 2002-2005 AND HIGHLIGHTING CONCERNS AS TO HUMAN RIGHTS VIOLATIONS ALLEGEDLY OCCURRING IN US-RUN DETENTION FACILITIES IN THE AFTERMATH OF 11 SEPTEMBER 2001
SURSE PUBLICE SELECTATE CARE CONȚIN INFORMAȚII GENERALE DESPRE PROGRAMUL DMI ȘI CARE SUBLINIAZĂ ÎNGRIJORĂRILE LEGATE DE ÎNCĂLCĂRI ALE DREPTURILOR OMULUI DESPRE CARE SE PRESUPUNE CĂ S-AU PRODUS ÎN CENTRELE DE DETENȚIE OPERATE DE SUA, ÎN URMA EVENIMENTELOR DIN 11 SEPTEMBRIE 2001
The applicant and third-party interveners submitted a considerable number of reports and opinions of international governmental and non-governmental organisations, as well as articles and reports published in media, which raised concerns about alleged rendition, secret detentions and ill-treatment of al-Qaeda and Taliban detainees in US-run detention facilities in Guantánamo and Afghanistan.
Reclamantul și terții intervenienți au prezentat un număr considerabil de rapoarte și opinii formulate de organizații internaționale guvernamentale și neguvernamentale, precum și articole și rapoarte publicate în media, care au exprimat îngrijorările legate de presupusa predare, detențiile secrete și relele tratamente la care au fost supuși deținuții al-Qaeda și talibani în centrele de detenție operate de SUA din Guantánamo și Afganistan.
A summary of most relevant sources is given below.
În continuare este prezentat un rezumat al celor mai relevante surse.
A. United Nations
A. Organizația Națiunilor Unite
Statement of the UN High Commissioner for Human Rights on detention of Taliban and al-Qaeda prisoners at the US Base in Guantánamo Bay, Cuba, 16 January 2002
Declarația Înaltului Comisar al ONU pentru Drepturile Omului privind detenția prizonierilor talibani și Al-Qaeda la baza americană din Guantánamo Bay, Cuba, 16 ianuarie 2002
The UN High Commissioner for Human Rights stated as follows:
Înaltul Comisar al ONU pentru Drepturile Omului a declarat următoarele:
“All persons detained in this context are entitled to the protection of international human rights law and humanitarian law, in particular the relevant provisions of the International Covenant on Civil and Political Rights (ICCPR) and the Geneva Conventions of 1949.
„Toate persoanele deținute în acest context au dreptul la protecție conform legislației internaționale în materia drepturilor omului și dreptului umanitar, în special conform dispozițiilor relevante ale Pactului internațional cu privire la drepturile civile și politice (PIDCP) și ale Convențiilor de la Geneva din 1949.
The legal status of the detainees and their entitlement to prisoner-of-war (POW) status, if disputed, must be determined by a competent tribunal, in accordance with the provisions of Article 5 of the Third Geneva Convention.
Statutul juridic al deținuților și dreptul lor la statutul de prizonier de război (POW), în cazul în care a fost contestat, trebuie să fie examinat de către o instanță competentă, în conformitate cu dispozițiile articolului 5 din cea de A Treia Convenție de la Geneva.
All detainees must at all times be treated humanely, consistent with the provisions of the ICCPR and the Third Geneva Convention.”
Toți deținuții trebuie să fie supuși permanent unui tratament uman, în conformitate cu prevederile PIDCP și ale celei de A Treia Convenții de la Geneva.”
Statement of the International Rehabilitation Council for Torture
Declarația Consiliului Internațional pentru Reabilitarea Victimelor Torturii
In February 2003 the UN Commission on Human Rights received reports from non-governmental organisations concerning ill-treatment of US detainees.
În februarie 2003, Comisia ONU pentru Drepturile Omului a primit rapoarte din partea organizațiilor neguvernamentale cu privire la rele tratamente aplicate persoanelor deținute de către Statele Unite ale Americii.
The International Rehabilitation Council for Torture (“the IRCT”) submitted a statement in which it expressed its concern over the United States' reported use of “stress and duress” methods of interrogation, as well as the contraventions of refoulement provisions in Article 3 of the Convention Against Torture.
Consiliul Internațional pentru Reabilitarea Victimelor Torturii („CIRVT”) a transmis o declarație în care și-a exprimat îngrijorarea față de utilizarea de către SUA a unor metode de interogare de tip „stres și constrângere”, precum și față de încălcări ale dispozițiilor privind extrădarea, prevăzute de art. 3 din Convenția împotriva torturii.
The IRCT report criticised the failure of governments to speak out clearly to condemn torture; and emphasised the importance of redress for victims.
Raportul CIRVT critică faptul că guvernele nu s-au pronunțat cu claritate pentru a condamna tortura și subliniază importanța acordării de despăgubiri victimelor.
The Commission on Human Rights communicated this document to the United Nations General Assembly on 8 August 2003.
Comisia pentru Drepturile Omului a comunicat acest document Adunării Generale a Organizației Națiunilor Unite, la 8 august 2003.
UN Working Group on Arbitrary Detention, Opinion no. 29/2006, Mr Ibn al-Shaykh al-Libi and 25 other persons v. United States of America, UN Doc. A/HRC/4/40/Add.1 at 103 (2006)
Grupul de lucru al ONU privind detenția arbitrară, Opinia nr. 29/2006, domnul Ibn al-Shaykh al-Libi și alte 25 de persoane împotriva Statelor Unite ale Americii, UN Doc. A/HRC/4/40/Anexa 1 la 103 (2006)
The UN Working Group found that the detention of the persons concerned, held in facilities run by the United States secret services or transferred, often by secretly run flights, to detention centres in countries with which the United States authorities cooperated in their fight against international terrorism, fell outside all national and international legal regimes pertaining to the safeguards against arbitrary detention.
Grupul de lucru al ONU a declarat că detenția persoanelor în cauză, private de libertate în centre de detenție coordonate de serviciile secrete ale Statelor Unite ale Americii sau transferate, de multe ori prin zboruri efectuate în secret, în centrele de detenție din țări cu care autoritățile din Statele Unite ale Americii au cooperat în lupta lor împotriva terorismului internațional, s-a aflat în afara tuturor sistemelor juridice naționale și internaționale în privința garanțiilor împotriva detenției arbitrare.
In addition, it found that the secrecy surrounding the detention and inter-State transfer of suspected terrorists could expose the persons affected to torture, forced disappearance and extrajudicial killing.
În plus, grupul de lucru a constatat că atribuirea unui caracter secret detenției și transferării inter-statale ale presupușilor teroriști putea expune persoanele afectate la tortură, la dispariție forțată și la execuție extrajudiciară.
B. Parliamentary Assembly of the Council of Europe Resolution no. 1340 (2003) on rights of persons held in the custody of the United States in Afghanistan or Guantánamo Bay, 26 June 2003
B. Rezoluția nr. 1340 (2003) a Adunării Parlamentare a Consiliului Europei privind drepturile persoanelor reținute în custodia Statelor Unite ale Americii în Afganistan sau Guantánamo Bay, 26 iunie 2003
The above resolution (“the 2003 PACE Resolution”) read, in so far as relevant, as follows:
Rezoluția de mai sus („Rezoluția APCE 2003”), prevede, în măsura în care este relevantă, următoarele:
“1. The Parliamentary Assembly:
„1. Adunarea Parlamentară:
1.1. notes that some time after the cessation of international armed conflict in Afghanistan, more than 600 combatants and non-combatants, including citizens from member states of the Council of Europe, may still be held in United States' military custody - some in the Afghan conflict area, others having been transported to the American facility in Guantánamo Bay (Cuba) and elsewhere, and that more individuals have been arrested in other jurisdictions and taken to these facilities;
i. ia act de faptul că la puțin timp după încetarea conflictului armat internațional din Afganistan, peste 600 de combatanți și necombatanți, inclusiv cetățeni din statele membre ale Consiliului Europei, ar putea fi încă reținuți în custodia militară a Statelor Unite ale Americii - o parte dintre aceștia în zona de conflict din Afganistan, ceilalți au fost transportați la centrul de detenție american de la Guantánamo Bay (Cuba) și în alte centre, și că mai multe persoane au fost arestate în alte jurisdicții și duse în aceste centre de detenție;
2. The Assembly is deeply concerned at the conditions of detention of these persons, which it considers unacceptable as such, and it also believes that as their status is undefined, their detention is consequently unlawful.
2. Adunarea Parlamentară își exprimă profunda îngrijorare față de condițiile de detenție ale acestor persoane, pe care le consideră inacceptabile ca atare și, de asemenea, consideră că, întrucât statutul acestora nu este nedefinit, detenția lor este, prin urmare, ilegală.
3. The United States refuses to treat captured persons as prisoners of war; instead it designates them as ‘unlawful combatants' - a definition that is not contemplated by international law.
3. Statele Unite ale Americii refuză să trateze persoanele capturate ca prizonieri de război; în schimb, îi desemnează pe aceștia drept «combatanți ilegali» - definiție care nu este prevăzută de dreptul internațional.
4. The United States also refuses to authorise the status of individual prisoners to be determined by a competent tribunal as provided for in Geneva Convention (III) relative to the Treatment of Prisoners of War, which renders their continued detention arbitrary.
4. De asemenea, Statele Unite ale Americii refuză să permită ca statutul de prizonieri să fie stabilit de un tribunal competent, astfel cum prevede Convenția de la Geneva (III) privind tratamentul prizonierilor de război, ceea ce face ca detenția lor continuă să fie una arbitrară.
5. The United States has failed to exercise its responsibility with regard to international law to inform those prisoners of their right to contact their own consular representatives or to allow detainees the right to legal counsel.
5. Statele Unite ale Americii nu și-au exercitat responsabilitatea, în raport cu dreptul internațional, de a-i informa pe prizonieri despre dreptul lor să-și contacteze reprezentanții consulari, sau de a permite deținuților dreptul la consiliere juridică.
6. Whatever protection may be offered by domestic law, the Assembly reminds the Government of the United States that it is responsible under international law for the well-being of prisoners in its custody.
6. Indiferent de tipul de protecție care ar putea fi oferit de dreptul intern, Adunarea reamintește Guvernului Statelor Unite ale Americii că este responsabil, în temeiul dreptului internațional, pentru bunăstarea deținuților aflați în custodie.
7. The Assembly restates its constant opposition to the death penalty, a threat faced by those prisoners in or outside the United States.
7. Adunarea reafirmă că se opune constant pedepsei cu moartea, amenințare cu care se confruntă acești prizonieri în sau în afara Statelor Unite ale Americii.
8. The Assembly expresses its disapproval that those held in detention may be subject to trial by a military commission, thus receiving a different standard of justice than United States nationals, which amounts to a serious violation of the right to receive a fair trial and to an act of discrimination contrary to the United Nations International Covenant on Civil and Political Rights.
8. Adunarea își exprimă dezaprobarea privind faptul că persoanele ținute în detenție pot fi judecate de către o comisie militară, aplicându-li-se astfel un standard al justiției diferit față de cel aplicat resortisanților Statelor Unite, ceea ce constituie o încălcare gravă a dreptului la un proces echitabil și un act de discriminare contrar Pactului internațional al Organizației Națiunilor Unite cu privire la drepturile civile și politice.
9. In view of the above, the Assembly strongly urges the United States to:
9. Având în vedere cele de mai sus, Adunarea solicită cu fermitate Statelor Unite ale Americii:
9.1. bring conditions of detention into conformity with internationally recognised legal standards, for instance by giving access to the International Committee of the Red Cross (ICRC) and by following its recommendations;
i. să facă astfel încât condițiile de detenție să devină conforme cu standardele legale recunoscute internațional, de exemplu, prin acordarea de acces Comitetului Internațional al Crucii Roșii (CICR) și prin respectarea recomandărilor sale;
9.2. recognise that under Article 4 of the Third Geneva Convention members of the armed forces of a party to an international conflict, as well as members of militias or volunteer corps forming part of such armed forces, are entitled to be granted prisoner of war status;
ii. să recunoască faptul că, în temeiul art. 4 din A Treia Convenție de la Geneva, membrii forțelor armate ale unei părți la un conflict internațional, precum și membrii milițiilor sau corpurilor de voluntari care fac parte din astfel de forțe armate au dreptul de a li se acorda statutul de prizonieri de război;
9.3. allow the status of individual detainees to be determined on a case-by-case basis, by a competent tribunal operating through due legal procedures, as envisaged under Article 5 of the Third Geneva Convention, and to release non-combatants who are not charged with crimes immediately.
iii. să permită ca statutul deținuților să fie stabilit de la caz la caz de un tribunal competent, care funcționează potrivit unor proceduri legale adecvate, astfel cum prevede art. 5 din A Treia Convenție de la Geneva, și să-i elibereze de îndată pe necombatanții care nu sunt acuzați de infracțiuni.
10. The Assembly urges the United States to permit representatives of states which have nationals detained in Afghanistan and in Guantánamo Bay, accompanied by independent observers, to have access to sites of detention and unimpeded communication with detainees.
10. Adunarea solicită Statelor Unite să permită reprezentanților statelor care au resortisanți reținuți în Afganistan și la Guantánamo Bay, însoțiți de observatori independenți, să aibă acces la locurile de detenție și să comunice fără impedimente cu deținuții.
13. The Assembly further regrets that the United States is maintaining its contradictory position, claiming on the one hand that Guantánamo Bay is fully within US jurisdiction, but on the other, that it is outside the protection of the American Constitution. In the event of the United States' failure to take remedial actions before the next part-session, or to ameliorate conditions of detention, the Assembly reserves the right to issue appropriate recommendations.”
13. Adunarea își exprimă în continuare regretul că Statele Unite ale Americii își mențin poziția contradictorie, susținând, pe de o parte, că Guantánamo Bay este pe deplin în jurisdicția SUA și, pe de altă parte, că este în afara protecției Constituției americane. În cazul în care Statele Unite ale Americii nu vor lua măsuri de remediere înainte de următoarea sesiune, sau pentru a ameliora condițiile de detenție, Adunarea își rezervă dreptul de a emite recomandări adecvate.”
C. International non-governmental organisations
C. Organizații neguvernamentale internaționale
Amnesty International, Memorandum to the US Government on the rights of people in US custody in Afghanistan and Guantánamo Bay, April 2002
Amnesty International, Memorandum adresat Guvernului SUA privind drepturile persoanelor aflate în custodia SUA în Afganistan și Guantánamo Bay, aprilie 2002
In this memorandum, Amnesty International expressed its concerns that the US Government had transferred and held people in conditions that might amount to cruel, inhuman or degrading treatment and that violated other minimum standards relating to detention, and had refused to grant people in its custody access to legal counsel and to the courts in order to challenge the lawfulness of their detention.
În acest memorandum, Amnesty International și-a exprimat îngrijorarea legată de faptul că Guvernul SUA a transferat și a privat de libertate persoane, în condiții care ar putea fi considerate tratamente aplicate cu cruzime, inumane sau degradante și care ar încălca alte standarde minime referitoare la detenție, și că a refuzat să acorde persoanelor aflate în custodia sa acces la consiliere juridică și la instanțe de judecată, pentru a contesta legalitatea detenției lor.
Human Rights Watch, “United States, Presumption of Guilt: Human Rights Abuses of Post-September 11 Detainees”, Vol. 14, no. 4 (G), August 2002 218.
Human Rights Watch, „Statele Unite, Prezumția de vinovăție: abuzuri împotriva drepturilor omului față de deținuții arestați după 11 septembrie”, vol. 14, nr. 4 (G), august 2002 218.
This report included the following passage:
Acest raport a inclus următorul pasaj:
“... the fight against terrorism launched by the United States after September 11 did not include a vigorous affirmation of those freedoms.
[...] lupta împotriva terorismului lansată de Statele Unite ale Americii după 11 septembrie nu a inclus o recunoaștere clară a acestor libertăți.
Instead, the country has witnessed a persistent, deliberate, and unwarranted erosion of basic rights ...
În schimb, țara a cunoscut o erodare permanentă, deliberată și nejustificată a drepturilor fundamentale [...].
Most of those directly affected have been non-U.S. citizens ... the Department of Justice has subjected them to arbitrary detention, violated due process in legal proceedings against them, and run roughshod over the presumption of innocence.”
Cele mai multe dintre persoanele afectate direct au fost cetățeni neamericani [...] Departamentul de Justiție i-a supus detenției arbitrare, le-a încălcat dreptul la un proces echitabil în procedurile juridice deschise împotriva lor, și a trecut peste prezumția de nevinovăție.”
Human Rights Watch, “United States: Reports of Torture of Al Qaeda Suspects”, 26 December 2002
Human Rights Watch, „Statele Unite: Rapoarte privind torturarea suspecților Al Qaeda”, 26 decembrie 2002
This report referred to the article in The Washington Post :
Acest raport făcea referire la un articol al Washington Post :