natgillin/translations-raw huggingface dataset:
US nationals will not be tried by military commission, even if accused of the same offence as a foreign national, but rather tried by ordinary civilian courts with a broad range of fair trial protections.
Resortisanții SUA nu vor fi judecați de comisia militară, chiar dacă sunt acuzați de aceeași infracțiune ca un resortisant străin, ci mai degrabă vor fi judecați de instanțe civile ordinare, cu o gamă largă de garanții care să le asigure un proces echitabil.
Under the Order, selected foreign nationals will receive second-class justice, in violation of international law which prohibits discriminatory treatment, including on the basis of nationality.
În temeiul ordinului, resortisanții străini aleși vor primi o justiție de mâna a doua, cu încălcarea dreptului internațional, care interzice tratamentul discriminatoriu, inclusiv pe criterii de naționalitate.
The commissions would allow a lower standard of evidence than is admissible in the ordinary courts, including hearsay evidence.
Comisiile vor admite un standard mai redus al probei decât cel admisibil în instanțele ordinare, inclusiv mărturii mijlocite.
The Pentagon guidelines do not expressly exclude statements extracted under torture or other coercive methods.
Orientările Pentagonului nu exclud în mod expres declarațiile obținute prin tortură sau alte metode coercitive.
These deficiencies are particularly troubling given the lack of due safeguards during interrogation and the fact that the commissions will have the power to hand down death sentences.
Aceste deficiențe sunt deosebit de îngrijorătoare, având în vedere lipsa garanțiilor în timpul interogatoriilor și faptul că aceste comisii vor avea puterea de a pronunța pedepse cu moartea.
In violation of international law, there will be no right of appeal to an independent and impartial court established by law.
Încălcându-se astfel dreptul internațional, nu va exista dreptul de apel în fața unei instanțe independente și imparțiale, instituită de lege.
Instead, there would be a review by a three-member panel appointed by the Secretary of Defence.
În schimb, se va face o reexaminare de către un complet format din trei membri, numiți de Secretarul Apărării.
The military commissions would entirely lack independence from the executive.
Comisiile militare vor fi în totalitate lipsite de independență față de executiv.
The President has given himself or the Secretary of Defence the power to name who will be tried by the commissions, to appoint or to remove the members of those commissions, to pick the panel that will review convictions and sentences, and to make the final decision in any case.
Președintele și-a acordat lui însuși sau a acordat Secretarului Apărării puterea de a hotărî cine va fi judecat de comisii, de a numi sau revoca membrii acestor comisii, de a alege completul care va reexamina condamnările și pedepsele, și de a lua decizia definitivă în toate cazurile.
The procedures infringe the right to a fair trial in a number of other ways, including failing to guarantee that civilian defence counsel will be able to see all the evidence against their clients, permitting the use of secret evidence and anonymous witnesses, failing to guarantee that all relevant documents will be translated for the accused, and forcing the accused to accept US military lawyers as co-counsel against their wishes.
Procedurile încalcă dreptul la un proces echitabil în multe alte feluri, inclusiv prin faptul că nu garantează că apărătorul civil va putea cunoaște toate probele împotriva clienților săi, permit utilizarea de probe secrete și martori anonimi, nu conferă garanția că toate documentele relevante vor fi traduse acuzatului și îi obligă pe acuzați să accepte avocați militari americani drept consilieri, împotriva voinței lor.
Moreover, Pentagon officials yesterday stated that even if acquitted by the military commissions, the defendants may remain in detention indefinitely.
În plus, oficiali de la Pentagon au afirmat ieri că, chiar dacă sunt achitați de comisiile militare, acuzații pot rămâne în detenție pe o perioadă nedeterminată.
Amnesty International is concerned that the Military Order of 13 November allows for indefinite detention without trial.
Amnesty International este îngrijorată de faptul că ordinul militar din 13 noiembrie permite detenția pe o perioadă nedeterminată, în absența unui proces.
The USA is currently holding without charge or trial more than 500 people in Afghanistan and Guantánamo Bay.
SUA ține în prezent în detenție, fără a pune sub acuzare sau a judeca, peste 500 de persoane, în Afganistan și Guantánamo Bay.
They have been denied access to the courts or to legal counsel.
Acestora li s-a refuzat accesul la o instanță sau la asistență juridică.
This is despite the fact that interrogations at Camp X-Ray have been continuing for two months.
Aceasta în ciuda faptului că interogatoriile din tabăra X-Ray continuă de două luni.
F. Review of the CIA's activities involved in the HVD Programme in 2001-2009 by the US Senate
F. Examinarea de către Senatul SUA a activităților efectuate de CIA în cadrul Programului DMI 2001-2009
Course of the review
Evoluția examinării
In March 2009 the US Senate Intelligence Committee initiated a review of the CIA's activities involved in the HVD Programme, in particular the secret detention at foreign “black sites” and the use of the EITs.
În martie 2009, Comisia pentru Servicii de Informații din cadrul Senatului SUA (US Senate Intelligence Committee) a inițiat examinarea activităților efectuate de CIA în cadrul Programului DMI, în special detenția secretă în „locații negre” din străinătate și folosirea TAI.
That review originated in an investigation that had begun in 2007 and concerned the CIA's destruction of videotapes documenting interrogations of Abu Zubaydah and Al Nashiri.
Această examinare a avut punctul de plecare într-o anchetă care a început în 2007 și a vizat distrugerea de către CIA a casetelor video care probau interogatoriile lui Abu Zubaydah și Al Nashiri.
The destruction was carried out in November 2005.
Distrugerea lor a avut loc în noiembrie 2005.
The Committee's “Study of the Central Intelligence Agency's Detention and Interrogation” was finished towards the end of 2012.
Documentul „Studiu privind programul de detenție și de interogare al Agenției Centrale de Informații” al Comisiei a fost finalizat spre sfârșitul lui 2012.
The document describes the CIA's HVD Programme between September 2001 and January 2009.
Documentul descrie programul DMI al CIA între septembrie 2001 și ianuarie 2009.
It examined operations at overseas CIA clandestine detention facilities, the use of the EITs and conditions of 119 known individuals detained by CIA during that period (see also paragraphs 22-24 above).
Au fost examinate operațiunile clandestine ale CIA în centrele de detenție din străinătate, utilizarea TAI și situația a 119 persoane cunoscute ținute în detenție de CIA în perioada respectivă (a se vedea, de asemenea, infra pct. 22-24).
The US Senate Committee on Intelligence, together with their staff reviewed thousands of CIA cables describing the interrogations of Abu Zubaydah and Al Nashiri and more that than six million pages of CIA material, including operational cables, intelligence reports, internal memoranda and emails, briefing materials, interview transcripts, contracts and other records.
Comisia pentru servicii de informații a Senatului SUA, împreună cu personalul său, a examinat mii de telegrame CIA care descriu interogatoriile lui Abu Zubaydah și Al Nashiri, și peste șase milioane de pagini de materiale CIA, inclusiv telegrame operaționale, rapoarte de informații, memorandumuri interne și mesaje electronice, materiale de informare, transcrieri de interogatorii, contracte și alte înregistrări.
On 3 April 2014 the Intelligence Committee decided to declassify the report's executive summary and twenty findings and conclusions.
La 3 aprilie 2014, Comisia pentru servicii de informații a decis să declasifice rezumatul raportului de sinteză și douăzeci de constatări și concluzii.
In this connection, Senator Dianne Feinstein issued a statement which read, in so far as relevant, as follows:
În acest sens, senatorul Dianne Feinstein a dat o declarație care, în măsura în care este relevantă, este formulată după cum urmează:
“The Senate Intelligence Committee this afternoon voted to declassify the 480-page executive summary as well as 20 findings and conclusions of the majority's five-year study of the CIA Detention and Interrogation Program, which involved more than 100 detainees.
„Comisia pentru servicii de informații a Senatului a votat în această după-amiază în favoarea declasificării rezumatului executiv al raportului de evaluare, care conține 480 de pagini, precum și a celor 20 de constatări și concluzii adoptate cu majoritate privind studierea timp de cinci ani a Programului de detenție și de interogare al CIA, care a implicat peste de 100 de deținuți.
The purpose of this review was to uncover the facts behind this secret program, and the results were shocking.
Scopul analizei a fost de a descoperi faptele din spatele acestui program secret, iar rezultatele au fost șocante.
The report exposes brutality that stands in stark contrast to our values as a nation.
Raportul expune o brutalitate care stă în contrast puternic cu valorile noastre ca națiune.
It chronicles a stain on our history that must never again be allowed to happen.
Sunt fapte care reprezintă o pată în istoria noastră, care nu trebuie să fie permise să se mai întâmple.
The report also points to major problems with CIA's management of this program and its interactions with the White House, other parts of the executive branch and Congress.
Raportul subliniază, de asemenea, problemele majore în modul în care CIA a administrat acest program și interacțiunile sale cu Casa Albă, cu alte segmente ale puterii executive și Congresul.
This is also deeply troubling and shows why oversight of intelligence agencies in a democratic nation is so important.
Totodată, aceste fapte sunt profund tulburătoare și arată de ce controlul asupra serviciilor de informații într-o țară democratică este atât de important.
The full 6,200 page full report has been updated and will be held for declassification at a later time.”
Raportul complet de 6 200 de pagini a fost actualizat și va fi propus spre declasificare la o dată ulterioară.”
The executive summary with findings and conclusions was released on 14 December 2014 (see also paragraph 22 above).
Rezumatul executiv, împreună cu constatările și concluziile acestuia, a fost făcut public la 14 decembrie 2014 (a se vedea, de asemenea, supra, pct. 22).
The passages of the 2014 US Senate Committee Report relating to Mr Al Nashiri's secret detention relevant for the present case are rendered below (see paragraphs 99, 109, 114, 126-127, 133, 139-140 and 160-164 below).
Pasajele din Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 referitoare la detenția secretă a domnului Al Nashiri, relevante pentru prezenta cauză, sunt prezentate în continuare (a se vedea infra, pct. 99, 109, 114, 126-127, 133, 139-140 și 160-164).
Findings and conclusions
Constatări și concluzii
The Committee made twenty findings and conclusions.
Comisia a formulat 20 de constatări și concluzii.
They can be summarised, in so far as relevant, as follows.
Acestea pot fi rezumate, în măsura în care este relevant, după cum urmează.
Conclusion 2 states that “the CIA's justification for the use of its enhanced interrogation techniques rested on inaccurate claims of their effectiveness”.
Concluzia 2 afirmă că „justificarea CIA pentru utilizarea tehnicilor avansate de interogare se baza pe indicații inexacte privind eficiența lor”.
Conclusion 3 states that “[t]he interrogations of the CIA were brutal and far worse than the CIA represented to policymakers and others”.
Concluzia 3 afirmă că „[i]nterogatoriile CIA au fost brutale și mult mai dure decât ceea ce a prezentat CIA factorilor de decizie politică și altora”.
In that regard, it is added:
În această privință, se adaugă:
“Beginning with the CIA's first detainee, Abu Zubaydah, and continuing with numerous others, the CIA applied its enhanced interrogation techniques with significant repetition for days or weeks at a time.
„Începând cu primul deținut al CIA, Abu Zubaydah, și continuând cu numeroși alți deținuți, CIA a aplicat tehnicile sale avansate de interogare în mod semnificativ repetat, timp de zile sau săptămâni, la un moment dat.
Interrogation techniques such as slaps and ‘wallings' (slamming detainees against a wall) were used in combination, frequently concurrent with sleep deprivation and nudity.
Tehnici de interogare precum pălmuirea și «izbirea de perete» (trântirea deținuților de perete) au fost utilizate combinat, adesea concomitent cu privarea de somn și nuditatea.
Records do not support CIA representations that the CIA initially used an ‘an open, nonthreatening approach', or that interrogations began with the ‘least coercive technique possible' and escalated to more coercive techniques only as necessary.”
Înregistrările nu sprijină expunerile CIA potrivit cărora CIA a utilizat inițial «o abordare deschisă, care nu prezenta pericol», sau că interogatoriile începeau cu «tehnica cel puțin coercitivă posibil» și că se escalada la tehnici mai coercitive numai dacă era necesar.”
Conclusion 4 states that “the conditions of confinement for CIA detainees were harsher than the CIA had represented to the policymakers and others” and that “conditions at CIA detention sites were poor, and were especially bleak early in the programme”.
Concluzia 3 afirmă că „condițiile de încarcerare a deținuților CIA erau mai dure decât ceea ce a prezentat CIA factorilor de decizie politică și altora” și că „condițiile din centrele de detenție ale CIA erau deficitare și erau deosebit de sumbre la începutul programului”.
As regards conditions at later stages, the following findings were made:
În ceea ce privește condițiile din perioadele ulterioare, s-au făcut următoarele constatări:
“Even after the conditions of confinement improved with the construction of new detention facilities, detainees were held in total isolation except when being interrogated or debriefed by CIA personnel.
„Deși condițiile de încarcerare s-au îmbunătățit odată cu construirea de noi centre de detenție, deținuții erau ținuți în izolare totală, cu excepția momentelor în care erau interogați sau anchetați de personalul CIA.
Throughout the program, multiple CIA detainees who were subjected to the CIA's enhanced interrogation techniques and extended isolation exhibited psychological and behavioral issues, including hallucinations, paranoia, insomnia, and attempts at self-harm and self-mutilation.
Pe tot parcursul programului, numeroși deținuți ai CIA care au fost supuși tehnicilor avansate de interogare de către CIA și izolării prelungite au prezentat probleme psihologice și comportamentale, între care halucinații, paranoia, insomnie și tentative de autoagresiune și automutilare.
Multiple psychologists identified the lack of human contact experienced by detainees as a cause of psychiatric problems.”
Numeroși psihologi au identificat lipsa contactului uman cu care s-au confruntat deținuții drept cauza problemelor psihice.”
Conclusion 8 states that “the CIA operation and management of the program complicated, and in some cases impeded, the national security missions of other Executive Branch Agencies”, including the Federal Bureau of Investigation (“the FBI”), the State Department and the Office of the Director of National Intelligence (“the ODNI”).
Concluzia 8 afirmă că „operarea și gestionarea de către CIA a programului a complicat și, în unele cazuri, a îngreunat misiunile de securitate națională ale altor agenții executive”, inclusiv pe cele ale Biroului Federal de Investigații (FBI), Departamentului de Stat și ale Biroului Directorului Serviciilor Naționale de Informații („BDSNI”).
In particular, the CIA withheld or restricted information relevant to these agencies' missions and responsibilities, denied access to detainees, and provided inaccurate information on the HVD Programme to them.
În special, CIA a ascuns sau a restricționat informații relevante pentru misiunile și responsabilitățile acestor agenții, a refuzat accesul la deținuți și a furnizat acestora informații inexacte privind programul DMI.
The findings under Conclusion 8 also state that, while the US authorities' access to information about “black sites” was restricted or blocked, the local authorities in countries hosting CIA secret detention facilities were generally informed of their existence.
Constatările din cadrul concluziei 8 mai afirmă că, în timp ce accesul autorităților SUA la informații privind „locațiile negre” era restricționat sau blocat, autoritățile locale din țările care găzduiau centre secrete de detenție ale CIA erau, în general, informate despre existența lor.
In that respect, it is stated:
În această privință, se adaugă:
“The CIA blocked State Department leadership from access to information crucial to foreign policy decision-making and diplomatic activities.
„CIA a blocat accesul conducerii Departamentului de Stat la informații cruciale pentru luarea deciziilor de politică externă și activități diplomatice.
The CIA did not inform two secretaries of state of locations of CIA detention facilities, despite the significant foreign policy implications related to the hosting of clandestine CIA detention sites and the fact that the political leaders of host countries were generally informed of their existence.
CIA nu a informat doi secretari de stat despre locațiile centrelor de detenție ale CIA, în pofida implicațiilor politice externe semnificative legate de găzduirea de centre de detenție clandestine ale CIA și a faptului că liderii politici din țările-gazdă erau, în general, informați despre existența lor.
Moreover, CIA officers told U.S. ambassadors not to discuss the CIA program with State Department officials, preventing the ambassadors from seeking guidance on the policy implications of establishing CIA detention facilities in the countries in which they served.
În plus, agenții CIA le-au cerut ambasadorilor SUA să nu discute despre programul CIA cu funcționarii Departamentului de Stat, împiedicându-i pe ambasadori să solicite îndrumări cu privire la implicațiile politice ale înființării de centre de detenție ale CIA în țările în care activau.
In two countries, U.S. ambassadors were informed of plans to establish a CIA detention site in the countries where they were serving after the CIA had already entered into agreements with the countries to host the detention sites.
În două țări, ambasadorii SUA au fost informați despre planurile de a înființa centre de detenție ale CIA în țările în care activau după ce CIA încheiase deja acorduri cu țările respective pentru găzduirea centrelor de detenție.
In two other countries where negotiations on hosting new CIA detention facilities were taking place, the CIA told local government officials not to inform the U.S. ambassadors.”
În alte două țări în care negocierile privind găzduirea de noi centre de detenție ale CIA erau în curs de desfășurare, CIA le-a cerut oficialilor din guvernele locale să nu îi informeze pe ambasadorii SUA.
Conclusion 11 states that “the CIA was unprepared as it began operating its Detention and Interrogation Program more than six months after being granted detention authorities”.
Concluzia 11 afirmă că „CIA nu era pregătită, întrucât programul de detenție și de interogare al CIA a început să funcționeze după o perioadă de peste șase luni după ce i s-au acordat autorități de detenție”.
The CIA was not prepared to take custody of its first detainee, Abu Zubaydah and lacked a plan for the eventual disposition of its detainees.
CIA nu era pregătită pentru luarea în custodie a primului său deținut, Abu Zubaydah, și nu dispunea de un plan privind eventuala amplasare a deținuților săi.
After taking custody of Abu Zubaydah, CIA officers concluded that he “should remain incommunicado for the remainder of his life”, which “may preclude from [his] being turned over to another country”.
După luarea în custodie a lui Abu Zubaydah, agenții CIA au concluzionat că acesta „ar trebui să rămână incommunicado pentru restul vieții sale”, ceea ce „ar putea împiedica să fie predat unei alte țări”.
Also, as interrogations started, the CIA deployed persons who lacked relevant training and experience.
De asemenea, odată ce interogatoriile au început, CIA a folosit persoane care nu dispuneau de experiența și de instruirea necesare.
According to Conclusion 13, “two contract psychologists devised the CIA enhanced interrogation techniques and played a central role in the operation, assessment and management of the [programme]”.
Potrivit concluziei 13, „doi psihologi contractuali au elaborat tehnicile avansate de interogare ale CIA și au jucat un rol central în funcționarea, evaluarea și gestionarea [programului]”.
It was confirmed that “neither psychologist had any experience as an interrogator.
S-a confirmat că „niciunul dintre psihologi nu avea experiență în calitate de anchetator.
Nor did either have specialised knowledge of Al-Qa'ida, a background in counter-terrorism, or any relevant or cultural or linguistic expertise”.
De asemenea, nu aveau cunoștințe specializate despre Al-Qa'ida, o specializare în combaterea terorismului sau orice fel de cunoștințe de specialitate relevante sau culturale ori lingvistice”.
The contract psychologists developed theories of interrogation based on “learned helplessness” and developed the list of EITs approved for use against Abu Zubaydah and other detainees.
Psihologii contractuali au dezvoltat teorii de interogare bazate pe „neajutorare dobândită” și au dezvoltat lista de TAI aprobată spre a fi utilizată împotriva lui Abu Zubaydah și a altor deținuți.
Conclusion 14 states that “CIA detainees were subjected to coercive interrogation techniques that had not been approved by the Department of Justice or had not been authorised by the CIA Headquarters”.
Concluzia 14 afirmă că „Deținuții CIA au fost supuși unor tehnici de interogare coercitive care nu fuseseră aprobate de către Departamentul de Justiție sau nu fuseseră autorizate de sediul central al CIA”.
It was confirmed that prior to mid-2004 the CIA routinely subjected detainees to nudity and dietary manipulation.
S-a confirmat că, înainte de jumătatea lui 2004, CIA a supus în mod regulat deținuții la nuditate și manipularea dietei.
The CIA also used abdominal slaps and cold water dousing on several detainees during that period.
De asemenea, CIA a utilizat pălmuirea abdominală și udarea cu apă rece asupra mai multor deținuți în cursul perioadei respective.
None of these techniques had been approved by the Department of Justice.
Niciuna dintre aceste tehnici nu fusese aprobată de Departamentul de Justiție.
At least seventeen detainees were subjected to the EITs without authorisation from CIA Headquarters.
Cel puțin 17 deținuți au fost supuși la TAI fără autorizare din partea sediului central al CIA.
Conclusion 15 states that “the CIA did not conduct a comprehensive or accurate accounting of the number of individuals it detained, and held individuals who did not meet the legal standard for detention”.
Concluzia 15 afirmă că „CIA nu a realizat o evidență comprehensivă sau exactă a numărului persoanelor deținute și a ținut în detenție persoane care nu întruneau cerințele standardului legal de detenție”.
It was established that the CIA had never conducted a comprehensive audit or developed a complete and accurate list of the persons it had detained or subjected to the EITs.
S-a stabilit că CIA nu a desfășurat niciodată un audit comprehensiv și nici nu a realizat o listă completă și exactă a persoanelor ținute în detenție sau care au fost supuse la TAI.
The CIA statements to the Committee and later to the public that the CIA detained fewer than 100 individuals, and that less than a third of those 100 detainees were subjected to the CIA's EITs, were inaccurate.
Declarațiile date de CIA Comisiei și, ulterior, publicului potrivit cărora mai puțin de 100 de persoane s-au aflat în detenția CIA, iar mai puțin de o treime din cei 100 de deținuți fuseseră supuși la TAI ale CIA, sunt inexacte.