natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, in the report covering 2005 this overview showed how during the year, it had become “increasingly clear how many countries had colluded or participated in supporting US abusive policies and practices in the ‘war on terror', including torture, ill-treatment secret and unlimited detentions, and unlawful cross-border transfers”.
De exemplu, în raportul pe 2005, această imagine de ansamblu a arătat modul în care, în cursul anului, a devenit „din ce în ce mai clar câte țări au fost complice ori au participat la sprijinirea politicilor și practicilor abuzive ale SUA în cadrul «războiul împotriva terorismului», printre care tortura, relele tratamente și detenția secretă și nelimitată, precum și transferurile transfrontaliere ilegale”.
In June 2004 The Washington Post published a leaked 1 August 2002 memorandum written in the US Department of Justice's Office of Legal Counsel at the request of the CIA.
În iunie 2004, Washington Post a publicat un memorandum din 1 august 2002, divulgat, redactat de Biroul Consiliere Juridică din cadrul Departamentului de Justiție al SUA, la solicitarea CIA.
The memo advised , inter alia , that “under the circumstances of the current war against al Qaeda and its allies”, presidential authority could override the US anti-torture law, that even if an interrogation method did violate that law “necessity or self-defense could provide justifications that would eliminate any criminal liability”, and that there was a “significant range of acts” that, while constituting cruel, inhuman or degrading treatment or punishment, “fail to rise to the level of torture” and need not be criminalised.
Memorandumul recomanda, printre altele, că „în circumstanțele actualului război împotriva al Qaeda și aliaților săi”, autoritatea președintelui putea prevala asupra legislației împotriva torturii din SUA, că, chiar și în cazul în care o metodă de interogare încălca într-adevăr legea menționată „necesitatea sau autoapărarea ar putea oferi justificări care ar elimina orice răspundere penală”, și că exista „un număr semnificativ de acte” care, deși constituie pedepse sau tratamente cu cruzime, inumane sau degradante, „nu ating nivelul de tortură” și nu necesită să fie incriminate.
In October 2004 AI published a 200-page long analysis of US violations in the “war on terror” and of the US Government documents that had come into the public domain, and including case details of secret transfers of detainees, the alleged existence of secret detention facilities and torture and other ill treatment.
În octombrie 2004, AI a publicat o analiză de 200 de pagini privind încălcările comise de SUA în „războiul împotriva terorismului” și privind documente ale Guvernului SUA care deveniseră publice, inclusiv detalii despre transferurile secrete de deținuți, pretinsa existență a unor centre secrete de detenție, precum și tortura și alte rele tratamente.
In May 2005, AI published a 150-page long report on US abuses in the “war on terror”, which included cases of alleged torture or other ill treatment, deaths in custody, military commission proceedings, rendition flights, and the cases of “high-value detainees” allegedly held in CIA custody in secret locations in Afghanistan and elsewhere and being subjected to enforced disappearance.
În mai 2005, AI a publicat un raport de 150 de pagini privind abuzurile comise de SUA în „războiul împotriva terorismului”, printre care cazuri de presupuse acte de tortură sau alte rele tratamente, decese în cursul custodiei, procesele comisiilor militare, zborurile în vederea predării, precum și cazuri de „deținuți de mare importanță” presupus ținuți în detenție în custodia CIA în locații secrete din Afganistan și din alte locuri și supuși disparițiilor forțate.
The cases described included those of Tanzanian national Ahmed Khalfan Ghailani and German national Khaled El-Masri.
Printre cazurile prezentate se numărau cel al resortisantului tanzanian Ahmed Khalfan Ghailani și al resortisantului german Khaled El-Masri.
In sum, as the Court held in Al Nashiri v. Poland (cited above), already by June 2003 it had been clear that States had known or should have known about the USA's rendition and secret detention programme and about the grave human rights violations it entailed as well as allegations of torture and other ill-treatment by US personnel, the indefinite detention regime at Guantánamo and the prospect of unfair trials by the military commission.
În concluzie, astfel cum a hotărât Curtea în cauza Al Nashiri împotriva Poloniei (citată anterior), în iunie 2003 era deja clar că statele au avut cunoștință sau ar fi trebuit să aibă cunoștință de programul SUA de predări și detenții secrete și despre încălcările grave ale drepturilor omului pe care le implica, precum și despre acuzațiile de tortură și alte rele tratamente practicate de agenții SUA, despre regimul de detenție pe termen nedeterminat de la Guantánamo și perspectiva unor procese inechitabile desfășurate de comisiile militare.
As detailed above, the body of evidence regarding the USA's rendition and secret detention programme had only grown between June 2003 and September 2006.
Astfel cum se precizează mai sus, elementele de probă privind programul SUA de predare și detenție secretă nu a făcut decât să crească în perioada iunie 2003 - septembrie 2006.
The USA's use of the death penalty remained well-known during this period and the US administration pursued the death penalty from 2002 to 2006 in the high-profile federal prosecution of Zacarias Moussaoui for terrorism offences, as well as moving ahead with a military commission system with the power to hand down death sentences.
Aplicarea pedepsei cu moartea în SUA era de notorietate în această perioadă, iar președinția SUA a militat pentru pedeapsa cu moartea în perioada 2002 - 2006 în notoria urmărire penală la nivel federal a lui Zacarias Moussaoui pentru infracțiuni de terorism, în același timp făcând progrese cu sistemul comisiilor militare competente să pronunțe condamnarea la moarte.
C. The parties' positions on the standard and burden of proof
C. Pozițiile părților privind standardul probei și sarcina probei
The parties expressed opposing views on the issues concerning the standard and burden of proof to be applied in the present case.
Părțile au exprimat opinii contrare cu privire standardul probei și sarcina probei ce trebuiau aplicate în prezenta cauză.
The Government once again reiterated that there was no conclusive evidence that the Romanian authorities had in any way participated in the CIA rendition programme by hosting a secret prison for high-value detainees or by any other means.
Guvernul a reiterat că nu există probe irefragabile că autoritățile române au participat în vreun fel la programul de predare al CIA găzduind o închisoare secretă pentru deținuți de mare importanță sau în orice alt mod.
They agreed with the applicant (see paragraph 488 below) that the Court had accepted that in its establishment of facts and assessment of evidence the co-existence of sufficiently strong, clear and coherent inferences might be considered a proof.
Guvernul a fost de acord cu reclamantul (a se vedea infra , pct. 488) că Curtea a acceptat că, la stabilirea faptelor și aprecierea probelor, coexistența unor deducții suficient de puternice, clare și concordante poate fi considerată probă.
Yet in the applicant's case no such inferences existed.
Însă în cazul reclamantului nu există astfel de deducții.
In the Government's view, the applicant had adopted a strategy of persuading the Court that the Romanian authorities, including the intelligence services and army, had shared the responsibility for gross violations of human rights during the so-called “rendition programme” based on the idea of, in his view, striking similarities between the present case and El-Masri ( cited above ).
În opinia guvernului, reclamantul a adoptat o strategie de a convinge Curtea că autoritățile române, inclusiv serviciile de informații și armata, sunt răspunzătoare în comun pentru gravele încălcări ale drepturilor omului din timpul așa-numitului „program de predări” bazându-se pe ideea, în opinia sa, a unor asemănări frapante între prezenta cauză și cauza El-Masri (citată anterior).
However, in order for the Court to shift the burden of proof, the applicant was required to establish a prima facie case in favour of his version of events.
Cu toate acestea, pentru ca Curtea să transfere sarcina probei, reclamantul avea obligația de a îndeplini condiția privind fumus boni iuris în susținerea versiunii sale asupra evenimentelor.
In the El-Masri case, that applicant's presence on Macedonian territory at the material time had not been disputed.
În cauza El-Masri , prezența respectivului reclamant pe teritoriul Macedoniei la momentul faptelor nu a fost contestată.
His detention and interrogation in “the former Yugoslav Republic of Macedonia”, together with his surrender to the US authorities, had not been refuted either.
Nici detenția sa și interogarea în „Fosta Republică Iugoslavă a Macedoniei”, corelate cu predarea sa către autoritățile SUA, nu au fost infirmate.
In contrast, in the instant case no detention facility had been established with certainty, there was no certainty as to the flights on which the applicant had allegedly been transferred to and from Romania, and the exact period of the applicant's alleged detention in Romania had remained unclear.
În schimb, în prezenta cauză, nu s-a identificat cu certitudine niciun centru de detenție, nu a existat nicio certitudine în privința avioanelor cu care se presupune că reclamantul a fost transferat în România și în afara țării, iar perioada exactă a presupusei detenții a reclamantului în România a rămas incertă.
Furthermore, Mr El-Masri's description of the circumstances of his detention and torture had been, as the Court held, “very detailed, specific and consistent”.
În plus, descrierea circumstanțelor torturii și detenției domnului El-Masri au fost descrise de acesta, așa cum a reținut Curtea, într-un mod „foarte detaliat, specific și coerent”.
Conversely, in the present case the Court was confronted with the applicant's incoherent allegations.
În schimb, în prezenta cauză, Curtea s-a confruntat cu acuzațiile neconcordante ale reclamantului.
As opposed to El-Masri , where a significant amount of evidence had corroborated the applicant's allegations and had given rise to concordant inferences, in the present case no evidence had been put forward, save for the reports which relied on one another.
Spre deosebire de El-Masri , în care numeroase probe au confirmat afirmațiile reclamantului și au condus la concluzii concordante, în prezenta cauză nu a fost prezentată nicio probă, cu excepția rapoartelor care se bazau unul pe altul.
It was true that the Court had held in the El-Masri judgment that it might examine a case by “drawing inferences from the available material and the authorities' conduct” and had concluded that the applicant had prevailed in his claims.
Este adevărat că în cauza El-Masri Curtea a hotărât că putea examina o cauză „formulând concluzii pe baza elementelor disponibile și a conduitei autorităților” și a concluzionat că reclamantul a demonstrat pretențiile sale.
Yet in the instant case there was no such material and the authorities' conduct had been, if not beyond any criticism, proactive and had demonstrated good faith.
Or, în prezenta cauză nu a existat niciun astfel de element, iar conduita autorităților a fost, chiar dacă nu ireproșabilă, una proactivă și o dovadă de bună-credință.
Without any intention to attack and discredit the reports of reputable officials or non-governmental organisations, the Government insisted that the truth emerged at the end of a process of gathering evidence, failing which all the allegations remained simple claims.
Fără nicio intenție de a ataca și discredita rapoartele întocmite de oficiali reputați sau de organizații neguvernamentale, guvernul a insistat asupra faptului că s-a aflat adevărul la finalul unui proces de strângere de probe, fără de care toate acuzațiile rămâneau simple pretenții.
The Government further said that they were fully aware of the Court's standards of proof in cases involving injuries, death or disappearances that occurred in detention in an area within the exclusive control of the authorities of the respondent State, if there was prima facie evidence that the State might be involved.
De asemenea, guvernul s-a declarat a fi la curent cu standardele probei aplicate de Curte în cauzele având ca obiect vătămarea, decesul sau dispariția survenite în cursul detenției într-o zonă aflată sub controlul exclusiv al autorităților din statul pârât, dacă există probe prima facie că statul ar putea fi implicat.
Nevertheless, they contended that a serious explanation, even if not a final one, had already been provided by the Romanian authorities since a serious and independent investigation was still pending before the national authorities.
Cu toate acestea, guvernul a susținut că o explicație serioasă, deși nu definitivă, a fost deja prezentată de autoritățile române, o anchetă independentă și serioasă fiind încă pendinte în fața autorităților naționale.
In view of the foregoing, the Government invited the Court to hold that there was no prima facie evidence in favour of the applicant's version of events and that, therefore, the burden of proof could not be shifted.
Având în vedere cele de mai sus, guvernul a solicitat Curții să rețină că nu există nicio probă prima facie în favoarea versiunii reclamantului asupra evenimentelor și că, prin urmare, sarcina probei nu putea fi inversată.
They added, however, that they could not give a final version of the facts since the domestic investigation had not yet been completed.
Acesta a adăugat totuși că nu putea oferi o versiune definitivă a faptelor întrucât ancheta internă nu se încheiase încă.
The applicant maintained that he had adduced strong, clear and concordant facts in support of his claims.
Reclamantul a susținut că a prezentat fapte solide, certe și concordante în susținerea pretențiilor sale.
In contrast, the Romanian Government had continued to cover up the truth.
În schimb, guvernul român a continuat să împiedice aflarea adevărului.
The Government had an unprecedented advantage over the applicant.
Guvernul a avut un avantaj fără precedent asupra reclamantului.
They had all the relevant facts in their possession because they had entered into an agreement to host the secret CIA prison, because they had operationalised that agreement, and because they had covered it all up.
Acesta avea la dispoziția sa toate faptele relevante întrucât a încheiat un acord pentru a găzdui închisoarea secretă a CIA, întrucât a pus în aplicare acel acord și întrucât a mușamalizat totul.
In contrast, the applicant, still detained at the remote location of Guantánamo Bay, was gagged from speaking of his treatment in Romania.
În schimb, reclamantului, aflat încă în detenție în îndepărtatul Guantánamo Bay, i s-a reprimat libertatea de a vorbi despre tratamentul său în România.
The applicant reiterated that he had established more than a prima facie case that he had been detained and tortured in Romania under the HVD Programme (see paragraphs 404-405 above).
Reclamantul a reiterat faptul că a îndeplinit condiția privind fumus boni iuris în ceea ce privește detenția sa și tortura la care a fost supus în România în cadrul Programului DMI (a se vedea supra , pct. 404-405).
According to the Court's case-law, the burden of proof now shifted to Romania, particularly because Romania had “exclusive access to information” and witnesses who could corroborate or refute the applicant's case.
Conform jurisprudenței Curții, sarcina probei a fost transferată acum României, în special din cauza faptului că România avea „acces exclusiv la informații” și martori care ar putea confirma sau infirma susținerile reclamantului.
However, the Government had failed to provide any such explanation; instead, they engaged in a pattern and practice of obfuscation and denial with respect to the events complained of.
Însă guvernul nu a reușit să dea niciun fel de explicație; în schimb, a urmat tendința și practica confuziei și negării cu privire la evenimentele denunțate.
They had done so in the context of unprecedented secrecy maintained by the United States and its partner governments with respect to secret detention and extraordinary rendition operations.
Acesta a procedat astfel în contextul confidențialității fără precedent promovate de Statele Unite și guvernele partenere cu privire la operațiunile de detenție secretă și predare extraordinară.
Where, as in the present case, the events at issue lay wholly or in large part within the exclusive knowledge of the authorities, the burden of proof could be regarded as resting on the authorities to provide a satisfactory and convincing explanation.
În cazul în care, precum în prezenta cauză, faptele în litigiu sunt în întregime sau în mare parte cunoscute exclusiv de autorități, se poate considera că sarcina probei revine autorităților pentru a oferi o explicație satisfăcătoare și convingătoare.
Where, as in this case, the authorities had failed to provide a convincing explanation and failed to conduct an effective investigation, despite being on notice, at least since November 2005, of the fact that Romania had hosted a secret CIA prison, the Court was entitled to draw inferences adverse to the authorities.
În cazul în care, precum în prezenta cauză, autoritățile nu reușesc să ofere o explicație convingătoare și să efectueze o anchetă eficientă, deși au fost sesizate, cel puțin începând din noiembrie 2005, că România a găzduit o închisoare secretă a CIA, Curtea era îndreptățită să ajungă la concluzii nefavorabile autorităților.
The applicant emphasised that the Court had consistently applied these principles in cases involving injuries, death or disappearances that occurred in detention, including cases where, as here, the Government denied that the individual had been in Government custody at the time of the events at issue.
Reclamantul a subliniat că, în mod constant, Curtea a aplicat aceste principii în cauze având ca obiect vătămarea, decesul sau dispariția survenite în cursul detenției, inclusiv în cauze în care, precum în prezenta, guvernul a negat că persoana s-a aflat în custodia autorităților la data faptelor în litigiu.
It had also applied these principles where persons had been found dead or injured, or had disappeared, in an area within the exclusive control of the authorities of the State and there had been prima facie evidence that the State might be involved.
Curtea a aplicat aceste principii și în cazurile în care persoanele au dispărut ori au fost găsite decedate sau vătămate într-o zonă aflată sub controlul exclusiv al autorităților statului și existau probe prima facie că statul ar putea fi implicat.
As the Grand Chamber reiterated in El-Masri , prima facie evidence could itself be provided by proof in the form of concordant inferences, based on which the burden of proof was shifted to the respondent Government.
Așa cum a reiterat Marea Cameră în El-Masri , probele prima facie pot fi constituite de probe sub formă de concluzii concordante, pe baza cărora sarcina probei a fost transferată guvernului pârât.
Furthermore, in Al Nashiri v. Poland ( cited above ) the Court had established that it was appropriate to adopt a flexible approach towards the evaluation of evidence.
Mai mult, în cauza Al Nashiri împotriva Poloniei (citată anterior), Curtea a stabilit că este necesar să adopte o abordare flexibilă în vederea aprecierii probelor.
The Court had observed that although it had adopted the “beyond reasonable doubt” standard of proof, it also “adopt[ed] the conclusions that [were], in its view, supported by the free evaluation of all evidence, including such inferences as [might] flow from the facts and the parties submissions”.
Curtea a observat că, deși a adoptat principiul probei „dincolo de orice îndoială rezonabilă”, totodată a adoptat „concluziile care, în opinia sa, sunt susținute de evaluarea independentă a tuturor probelor, inclusiv deducțiile care pot decurge pe baza faptelor și a argumentelor părților”.
Proof could thus “follow from the coexistence of sufficiently strong, clear and concordant inferences or of similar unrebutted presumptions of fact”.
Prin urmare, „pot rezulta probe din coexistența unor deducții suficient de puternice, clare și concordante sau a unor presupuneri de facto necontestate similare”.
In addition, in assessing the evidence, the Court had also taken note of the unique set of constraints on the applicant which had precluded him from testifying about his detention before the Court and of “the very nature and extreme secrecy of the CIA operations in the course of the ‘war on terror'”.
În plus, în aprecierea probelor, Curtea a ținut seama și de setul unic de constrângeri întâmpinate de reclamant, care l-au împiedicat să depună mărturie cu privire la detenția sa în fața Curții și de însăși „natura și nivelul cel mai înalt de secretizare al operațiunilor CIA din cadrul «războiului împotriva terorismului»”.
The applicant argued that the same constraints applied in his case against Romania.
Reclamantul a susținut că aceleași constrângeri existau în cauza sa împotriva României.
Indeed, he had been virtually isolated in Guantánamo and unable to talk publicly about his torture and ill-treatment or even submit a statement to the Court because the US authorities had taken the position that his thoughts and memories about his experiences under torture were classified information.
Într-adevăr, practic era complet izolat la Guantánamo și nu putea să vorbească în public despre tortura și relele tratamente la care a fost supus, nici măcar să dea o declarație în fața Curții deoarece poziția autorităților SUA era că impresiile și amintirile sale despre cele îndurate sub tortură constituie informații clasificate.
Accordingly, they had prohibited him from sharing these experiences with anyone other than his US lawyers, who were prevented from revealing what they had been told by their client on pain of criminal sanction.
În consecință, acestea i-au interzis să discute despre experiențele respective cu alte persoane decât avocații din SUA, care nu aveau voie să dezvăluie ce le spusese clientul lor, altfel riscau sancțiuni penale.
Despite the extreme secrecy associated with CIA operations and his inability to address the Court directly, the applicant considered that he had submitted ample evidence in support of his factual claims.
În pofida nivelului cel mai înalt de secretizare asociat operațiunilor CIA și a incapacității sale de a se adresa personal Curții, reclamantul consideră că a prezentat numeroase probe în susținerea argumentelor sale de fapt.
Indeed, the documentary and expert evidence offered by him and heard by the Court in the present case was, in his view, akin to the evidence that had been given credence by the Court in Al Nashiri v. Poland .
Într-adevăr, probele cu înscrisuri prezentate de acesta și mărturiile experților ascultați de Curte în prezenta cauză erau, în opinia sa, similare cu probele pe care Curtea le-a considerat convingătoare în Al Nashiri împotriva Poloniei .
D. The Court's assessment of the facts and evidence
D. Motivarea Curții cu privire la fapte și la probe
Applicable principles deriving from the Court's case-law
Principii aplicabile care decurg din jurisprudența Curții