natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among those aircraft was N85VM, conclusively identified as having been used for the rendition of Mr Osama Mustafa Nasr aka Abu Omar from Germany to Egypt on 17 February 2003 (see also Nasr and Ghali, cited above, §§ 39, 112 and 231) and N313P conclusively identified as having been used for the rendition of Mr El-Masri from Skopje to Kabul on 23 January 2004 (see El-Masri, cited above, §§ 67 and 157-159).
Printre aceste aeronave s-au numărat N85VM, identificată în mod decisiv ca fiind folosită pentru predarea domnului Osama Mustafa Nasr, alias Abu Omar, din Germania în Egipt la 17 februarie 2003 (a se vedea, de asemenea, Nasr și Ghali , citată anterior, pct. 39, 112 și 231) și N313P, identificată în mod decisiv ca fiind folosită pentru predarea domnului El-Masri din Skopje la Kabul la 23 ianuarie 2004 (a se vedea El-Masri , citată anterior, pct. 67 și 157-159).
The report also listed flights from suspicious locations that stopped over in Romania in 2003-2005.
De asemenea, raportul a enumerat zboruri din locuri suspecte și cu escale în România în perioada 2003-2005.
The first flight N313P, from Szymany, Poland to Bucharest, en route to Rabat, took place on 22 September 2003, the last one, N1HC, from Bucharest to Amman, took place on 5 November 2005 (see paragraphs 271, 273 and 276 above).
Primul zbor N313P de la Szymany (Polonia) la București, cu destinația Rabat, a avut loc la 22 septembrie 2003, iar ultimul - N1HC, de la București la Amman, a avut loc la 5 noiembrie 2005 (a se vedea supra , pct. 271, 273 și 276).
The conclusion in the Fava Report was that it could not exclude, “based only on the statements made by Romanian authorities to the Temporary Committee delegation to Romania, the possibility that US secret services [had] operated in Romania and that no definite evidence ha[d] been provided to contradict any of the allegations concerning the running of a secret detention facility on Romanian soil” (see paragraphs 271 and 280 above).
Concluzia din Raportul Fava a fost că nu se putea exclude, „doar pe baza declarațiilor făcute de autoritățile române delegației Comisiei temporare în România, posibilitatea ca serviciile secrete ale Statelor Unite să fi operat în România în mod clandestin și consideră că nu s-a adus nici o dovadă concludentă care să îndepărteze acuzațiile privind funcționarea unui centru secret de detenție pe teritoriul României” (a se vedea supra , pct. 271 și 280).
With reference to that conclusion, Mr Fava testified at the fact-finding hearing that “the conclusion we reached was a very strong suspicion that [a CIA detention facility] existed, not certainty - there was no smoking gun” (see paragraph 363 above).
Referitor la acea concluzie, domnul Fava a declarat în ședința de stabilire a faptelor că „concluzia la care am ajuns a fost o foarte solidă bănuială că a existat [un centru de detenție al CIA], fără să fie o certitudine - nu aveam nicio probă directă” (a se vedea supra , pct. 363).
The Fava Report relied on comprehensive materials from multiple sources, comprising those collected during the TDIP delegation's visits to the countries concerned, including Romania, extensive flight data, expert evidence, analysis of specific cases of several victims of the CIA extraordinary rendition, interviews with the victims and their lawyers and material acquired in the context of meetings with the national authorities (see paragraphs 268-273 above).
Raportul Fava s-a bazat pe elemente cuprinzătoare din surse multiple, printre care cele culese în cursul vizitelor delegației TDIP în țările vizate, inclusiv România, date de zbor detaliate, depoziții ale unor experți, analiza cazurilor specifice ale mai multor victime ale predărilor extraordinare efectuate de CIA, întrevederi cu victimele și cu avocații lor, precum și elemente obținute în cadrul întâlnirilor cu autoritățile naționale (a se vedea supra , pct. 268-273).
The 2010 UN Study, referring to Romania, mentioned that the analysis of complex aeronautical data had demonstrated the circuit flown by N313P in September 2003 and that the experts had not been able to identify “any definite evidence of a detainee transfer into Romania” taking place prior to that flight (see paragraph 296 above).
Referitor la România, Studiul ONU din 2010 a menționat că analiza unor date aeronautice complexe a demonstrat circuitul pe care a zburat N313P în septembrie 2003 și că experții nu au reușit să identifice „nicio dovadă clară a unui transfer de deținuți în România” care să fi avut loc anterior circuitului de zbor (a se vedea supra , pct. 296).
Subsequent reports, which were based on fuller knowledge of the HVD Programme emerging from the CIA documents declassified in 2009 and 2010 and took into account progress in the research into rendition flights, contained more categorical conclusions.
Rapoartele ulterioare, care s-au bazat pe informații mai cuprinzătoare despre Programul DMI rezultate din documentele CIA declasificate în 2009 și 2010 și au luat în considerare progresele înregistrate în cercetările privind zborurile în vederea predării, conțineau concluzii mai categorice.
(a) Mr Hammarberg, in his dossier of 30 March 2012 addressed to the Romanian Prosecutor General, stated that “sufficient evidence ha[d] now been amassed to allow us to consider the existence of a CIA ”black site” in Romania as a proven fact, and to affirm that serious human rights abuses [had taken] place there”.
a) Domnul Hammarberg, în dosarul său din 30 martie 2012 adresat Procurorului General al României, a declarat că „s-au strâns suficiente dovezi ca să putem considera existența unei «locații negre» a CIA în România ca un fapt dovedit, și să afirmăm că acolo au avut loc grave încălcări ale drepturilor omului”.
According to Mr Hammarberg's findings, the opening of the CIA prison, codenamed “Bright Light” and the start of the CIA detention operations in Bucharest was marked by the plane N313P landing in Bucharest on the night of 22 September 2003.
Potrivit constatărilor domnului Hammarberg, deschiderea închisorii CIA, având numele de cod „Bright Light”, și începerea operațiunilor de detenție ale CIA în București au fost marcate de aterizarea aeronavei N313P în București în noaptea de 22 septembrie 2003.
The physical location was identified as the ORNISS building in Bucharest.
Locul propriu-zis a fost identificat ca fiind sediul ORNISS din București.
The dossier included, in chronological order, a list of eight disguised rendition flights into Bucharest in respect of which “dummy” flight plans featuring Constanţa or Timișoara had been filed, starting from the N313P flight on 22 September 2003 and ending with the N860JB flight on 21 August 2005.
Dosarul a inclus, în ordine cronologică, o listă de opt zboruri disimulate în vederea predării cu destinația București, pentru care s-au depus planuri de zbor fictive cu mențiunea Timișoara sau Constanța, începând cu zborul N313P din 22 septembrie 2003 și terminând cu zborul N860JB din 21 august 2005.
No specific date of closure of the detention site was given; paragraph 18 of the dossier indicated that it had operated for “a period of at least one year” (see paragraphs 334-339).
Nu s-a menționat nicio dată concretă a închiderii centrului de detenție; la punctul 18 din dosar s-a precizat că acesta a funcționat pentru „o perioadă de cel puțin un an” (a se vedea pct. 334-339).
In response to the Court's question regarding this point, Mr Hammarberg explained that at that time their research had not managed to establish the precise dates for the closure of the Romanian “black site” nor for the applicant's transfer from Romania (see paragraph 346 above).
În răspunsul la întrebarea adresată de Curte cu privire la acest punct, domnul Hammarberg a explicat că, la momentul respectiv, cercetarea lor nu a reușit să stabilească data exactă a închiderii „locației negre” din România, nici a transferului reclamantului din România (a se vedea supra , pct. 346).
Mr Hammarberg, in his written response to the Court's questions, gave an account of the sources and methodology on which he relied in his findings.
Domnul Hammarberg, în răspunsul scris la întrebările adresate de Curte, a făcut o prezentare a surselor și a metodologiei pe care s-a bazat în constatările sale.
The conclusions as to the operation of a secret CIA ”black site” in Romania were based on “a number of different sources which were cross referenced and not on one piece of evidence in isolation”.
Concluziile referitoare la funcționarea unei „locații negre” secrete a CIA în România s-au bazat pe „o serie de surse diferite care au fost coroborate, nu pe un singur mijloc de probă luat izolat”.
This included among other things, official US documents, flight records and aeronautical data amassed from diverse entities across the global aviation sector (see paragraph 345 above).
Printre acestea s-au numărat documente oficiale ale autorităților SUA; registre de zbor și date aeronautice adunate de la diverse entități din sectorul aviației la nivel mondial (a se vedea supra , pct. 345).
(b) The 2015 LIBE Briefing, which in addition to extensive flight data had been based on an analysis of a large amount of new material disclosed in the 2014 US Senate Committee Report, stated that it had been established beyond reasonable doubt that a facility in Romania had been used by the CIA to hold prisoners, that the first prisoners had been transferred to this facility in September 2003 and that the last prisoners had been transferred out of this facility in November 2005.
b) Informarea Comisiei LIBE din 2015, care, pe lângă amplele date de zbor, s-a bazat pe analiza unui mare număr de elemente noi dezvăluite în Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014, a precizat că s-a stabilit dincolo de orice îndoială rezonabilă că CIA a folosit un centru din România pentru a deține prizonieri, că primii dintre aceștia au fost transferați în acest centru la 22 septembrie 2003 și că ultimii au fost transferați din centru în noiembrie 2005.
The dossier included a list of fifteen rendition circuits through Romania, the first of which was executed by N313P on 22-23 September 2003, the last of which was executed on 5 6 November 2005 and involved two planes N1HC (from Romania to Jordan) and N248AB (from Jordan to Afghanistan) (see paragraphs 355-358 above).
Dosarul a inclus o listă de 15 circuite de predări prin România; primul a fost efectuat de N313P la 22-23 septembrie 2003, iar ultimul a fost efectuat la 5-6 noiembrie 2005 și a inclus două avioane, N1HC (din România către Iordania) și N248AB (din Iordania către Afganistan) (a se vedea supra , pct. 355-358).
Furthermore, in Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland Senator Marty and Mr J.G.S., referring in their PowerPoint presentation to the “final rendition circuit” through Poland executed by N313P, testified that this particular circuit had marked the closure of the CIA ”black site” in Poland and the opening of the CIA's second secret detention site in Europe - located in Romania (see Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland , cited above, §§ 312 and 414; Al Nashiri v. Poland, cited above, § 414; and paragraph 112 above).
În plus, în Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , senatorul Marty și domnul J.G.S., referindu-se în prezentarea lor PowerPoint la „circuitul final de predări”, prin Polonia, efectuat de N313P, au declarat că acest circuit a marcat închiderea „locației negre” a CIA din Polonia și deschiderea celui de al doilea centru secret de detenție al CIA în Europa - situat în România [a se vedea Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 312 și 414; Al Nashiri împotriva Poloniei, citată anterior, pct. 414; și supra , pct. 112].
At the fact-finding hearing held in the present case the experts heard by the Court confirmed in clear and categorical terms that a secret detention facility had operated in Romania in the period indicated by the applicant.
În prezenta cauză, în ședința de stabilire a faptelor, experții ascultați de Curte au confirmat în mod clar și categoric că în România a funcționat un centru secret de detenție în perioada indicată de reclamant.
They stated that the N313P flight on 22-23 September 2003 had marked the opening of the site and that a “double-plane switch” circuit involving two planes, identified as N1HC and N248AB had indicated its closure, prompted by the publication of the Washington Post article referred to above (see paragraph 508 above).
Aceștia au declarat că zborul N313P din 22-23 septembrie 2003 a marcat deschiderea centrului și că un circuit „cuplă cu două avioane”, care a implicat două avioane, identificate ca N1HC și N248AB, au marcat închiderea lui, determinată de publicarea în Washington Post a articolului sus-menționat (a se vedea supra , pct. 508).
In the same categorical terms they identified the CIA detention facility located in Romania as the one referred to in the 2014 US Senate Committee Report as “Detention Site Black” (see also paragraphs 160-164 above).
La fel de categoric au identificat centrul de detenție al CIA situat în România ca fiind cel menționat în Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 ca „Centrul de detenție Black” (a se vedea de asemenea supra , pct. 160-164).
(a) Senator Marty and Mr J.G.S in their PowerPoint presentation, in support of the above conclusions, referred to the extensive flight data and their correlation, as well as to the 2014 US Senate Committee Report.
a) Senatorul Marty și domnul J.G.S, în prezentarea PowerPoint, în susținerea concluziilor de mai sus, au făcut referiri la date de zbor detaliate și corelarea lor, precum și la Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014.
In particular, Mr J.G.S. in connection with several specific references in that report stated that the code name “Detention Site Black” in the report corresponded in such “precise and extensive detail” to other multiple data concerning Romania that “Romania, its territory, its airspace, its detention facility, [was] inseparable from Detention Site Black (see paragraphs 131, 371, 374-376 above)
În special, în legătură cu diverse referiri specifice din acel raport, domnul J.G.S. a declarat că numele de cod „Centrul de detenție Black” din raport corespundea „într-un mod atât de exact și cuprinzător” altor date multiple referitoare la România încât „România, cu teritoriul și spațiul său aerian, este inseparabilă de «Centrul de detenție Black»” (a se vedea supra , pct. 131, 371 și 374-376).
(b) Mr Black stated that it was “clear, beyond reasonable doubt that there was a CIA detention facility in Romania” and that he was convinced on “a wide array of different types of evidence” that it operated from September 2003 until November 2005.
b) Domnul Black a declarat că era „evident, dincolo de orice îndoială rezonabilă, că a existat un centru de detenție al CIA în România” și că a fost convins de o „gamă largă de diferite tipuri de dovezi” că acesta a funcționat din septembrie 2003 până în noiembrie 2005.
He testified that there was no doubt that the flight in November 2005 - which had been a two-plane switch taking prisoners to Afghanistan - had signalled the end of the Romanian site and that that flight had come within 72 hours after the existence of the site had been revealed in the Washington Post article.
A mai declarat că nu exista nicio îndoială că zborul din noiembrie 2005 - care a fost un circuit-cuplă cu două avioane pentru transferul deținuților în Afganistan - a marcat închiderea centrului din România și că acel zbor a survenit la 72 de ore după ce existența centrului a fost dezvăluită în articolul din Washington Post .
He added that the 2014 US Senate Committee Report was very clear that at that point everyone who had been remaining in Romania had been “shipped out to Afghanistan” (see paragraphs 132 and 390 above).
A mai adăugat că în Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 era foarte clar că în acel moment toți cei rămași în România au fost „transferați în Afganistan” (a se vedea supra , pct. 132 și 390).
In his testimony, he also mentioned specific HVDs, including the applicant, who had been detained in Romania between September 2003 and 2005, saying that “the fact that those individuals [had been] held in Romania at various points between 2003 and 2005 [was] absolutely beyond reasonable doubt, there [could not] be any alternative narrative to that that [made] any sense”.
În mărturia sa, a menționat anumiți DMI, printre care și reclamantul, care au fost deținuți în România în perioada septembrie 2003 - 2005, declarând că „faptul că persoanele respective au fost deținute în România în diferite perioade între 2003 și 2005 este în mod absolut dincolo de orice îndoială, nu poate exista nicio altă versiune alternativă care să aibă logică în acest sens”.
He further stated that “Detention Site Black [was] the site that fulfil[ed], in terms of its operating times, the flight paths that we [knew] to have been connected to prisoner movements and to the CIA rendition programme.
Martorul a mai declarat că „Centrul de detenție Black este locul care corespunde, din punct de vedere al intervalelor de funcționare, rutelor de zbor despre care știm că au avut legătură cu transferurile de deținuți și cu programul de predări al CIA.
Detention Site Black [was] the one which correlate[d] precisely with those flight paths that our research [had] discovered, [had] reconstructed” (see paragraphs 390 and 392 above).
Centrul de detenție Black este cel care se corelează exact cu acele rute de zbor pe care le-au identificat cercetările noastre, sau le-au reconstituit” (a se vedea supra , pct. 390 și 392).
The 2014 US Senate Committee Report includes several references to Detention Site Black.
Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014 include diverse referiri la Centrul de detenție Black.
To begin with, the report confirms that CIA detainees were transferred to Detention Site Black in a country whose name was redacted “in the fall of 2003”.
Pentru început, raportul confirmă faptul că „în toamna anului 2003” deținuții CIA au fost transferați în Centrul de detenție Black într-o țară al cărei nume a fost obscurat.
It further confirms that the site still operated in “the fall of 2004”, as well as in April and May 2005 (see paragraphs 160-164 above) and that Mr Al Nashiri was held there in October 2004 and June and July 2005 (see paragraphs 127, 158 and 162-163 above).
De asemenea, confirmă faptul că centrul încă funcționa „în toamna anului 2004”, precum și în aprilie și mai 2005 (a se vedea supra , pct. 160-164) și că domnul Al Nashiri a fost deținut acolo în octombrie 2004 și în iunie și iulie 2005 (a se vedea supra , pct. 127, 158 și 162-163).
Finally, it indicates that Detention Site Black was closed “after publication of the Washington Post article”, following the pressure from the country concerned, which demanded the closure within a number of hours which, although redacted in the text, clearly comprised two digits (see paragraph 133 above).
În fine, se precizează că Centrul de detenție Black a fost închis „după apariția articolului în Washington Post ”, în urma presiunii exercitate de țara respectivă, care a solicitat închiderea într-un anumit un număr de ore care, deși obscurat în text, era în mod clar alcătuit din două cifre (a se vedea supra , pct. 133).
The Court observes that this indication in theory could mean any time between 10 and 99 hours.
Curtea observă că această precizare ar putea însemna, teoretic, orice număr de ore cuprins între 10 și 99.
However, in reality, given that the CIA had to secure a safe, secret transfer of possibly several detainees by air to another consenting country, such demand could not be dealt with abruptly and immediately and, by the nature of things, inevitably required some preparation and handling of logistical problems.
Însă, în realitate, având în vedere că CIA trebuia să asigure un transfer sigur și secret, pe calea aerului, eventual pentru mai mulți deținuți într-o altă țară parteneră, o astfel de cerere nu putea fi soluționată brusc și imediat și, în mod firesc, necesita inevitabil o oarecare pregătire și gestionare a unor probleme logistice.
According to the 2014 US Senate Committee Report, the “CIA transferred ... the remaining CIA detainees out of the facility shortly thereafter” (see paragraph 133 above).
Potrivit Raportul Comisiei Senatului SUA din 2014, „la scurt timp după aceea, CIA a transferat din acel centru deținuții rămași” (a se vedea supra , pct. 133).
Having regard to the fact that the Washington Post article was published on 2 November 2005, the dates on which the transfer could realistically have been carried out - that is to say, within the range of 24-99 hours - had to be situated in the short period from 3 to 6 November 2005.
Având în vedere faptul că articolul din Washington Post a fost publicat la 2 noiembrie 2005, datele la care transferul s-ar fi putut efectua în mod realist - și anume, în intervalul de 24-99 de ore - trebuia să se încadreze în perioada scurtă dintre 3 și 6 noiembrie 2005.
This coincides exactly with the flight identified by the experts as the one marking the closure of “Detention Site Black” in Romania, namely N1HC from Bucharest to Amman, executed on 5 November 2005 (see also paragraph 509 above).
Acest lucru coincide exact cu zborul identificat de experți drept cel care marchează închiderea „Centrului de detenție Black” din România, respectiv N1HC efectuat pe ruta București-Amman la 5 noiembrie 2005 (a se vedea supra , pct. 509).
Furthermore, all the materials in the Court's possession, including the list of twenty-one “suspicious flights” produced by the Government unambiguously demonstrate that a series of CIA-associated aircraft landings at Bucharest Băneasa Airport started on 22 September 2003 with N313P and ended on 5 November 2005 with N1HC.
În plus, toate elementele de care dispune Curtea, inclusiv lista celor 21 de „zboruri suspecte” prezentată de guvern demonstrează fără echivoc că o serie de aterizări ale unor aeronave asociate CIA pe Aeroportul București Băneasa au început la 22 septembrie 2003 cu N313P și s-au încheiat la 5 noiembrie 2005 cu N1HC.
Markedly, these two particular flight circuits were disguised by the so-called “dummy flight planning”- a practice that, as described by the experts and analysed by the Court in its previous judgments concerning the CIA rendition operations in Poland, consisted in filling false flight plans that indicated a route which the planes did not, or even intend to, fly.
În mod semnificativ, aceste două circuite de zbor au fost disimulate prin așa-numita „planificare de zboruri fictive” - o practică descrisă de experți și analizată de Curte în hotărârile sale anterioare cu privire la operațiunile de predare ale CIA din Polonia, constând în depunerea unor planuri de zbor false care indicau o rută pe care avioanele nu o respectau, ba chiar nu intenționau să o respecte.
Both aircraft's flight plans indicated Constanţa as their destination but in fact they landed at and took off from Bucharest Băneasa Airport (see paragraphs 112, with references to Husayn (Abu Zubaydah) v. Poland, and 130, 134-135 and 372-373 above; see also Al Nashiri v. Poland , cited above, §§ 419-422).
Planurile de zbor ale ambelor aeronave menționau Constanța ca destinație, dar în realitate au aterizat pe Aeroportul București Băneasa și au decolat tot de aici [a se vedea supra , pct. 112, cu trimiteri la Husayn (Abu Zubaydah) împotriva Poloniei , și pct. 130, 134-135 și 372-373; a se vedea de asemenea Al Nashiri împotriva Poloniei , citată anterior, pct. 419-422].
The Government acknowledged that on 22-23 September 2003 the flight plan for N313P, initially indicating Constanţa as its destination, had been changed to Bucharest Băneasa Airport when the plane had been en route (see paragraph 439 above).
Guvernul a recunoscut că, la 22-23 septembrie 2003, planul de zbor pentru N313P, care indica inițial Constanța ca destinație, a fost modificat din aer cu Aeroportul București Băneasa (a se vedea supra , pct. 439).