natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Where these conditions are fulfilled only after the EUTM date, the opposition will have to be rejected.
În cazul în care aceste condiții sunt îndeplinite numai după data mărcii UE, opoziția trebuie respinsă.
3.5 Right to prohibit the use of a subsequent trade mark under the applicable law
Dreptul de a interzice utilizarea unei mărci ulterioare în temeiul legislației aplicabile
Earlier rights falling under Article 8(4) EUTMR are protected if they confer on their proprietors under the applicable law the right to prohibit use of a later trade mark.
Drepturile anterioare care intră sub incidența articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE sunt protejate numai dacă, în conformitate cu legea aplicabilă, le conferă titularilor dreptul de a interzice utilizarea unei mărci ulterioare.
This requires, firstly, a finding that under the applicable law, rights of the type involved, in the abstract, are exclusive rights enforceable by means of an injunction vis-à-vis later marks and, secondly, a finding that in the actual case under consideration the conditions for obtaining such injunctive relief, if the mark that is the subject of the opposed EUTM application were used in the territory in question, are present (scope of protection) (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 190).
Astfel, în primul rând este necesară o constatare conform căreia, în conformitate cu legea aplicabilă, drepturile de tipul celor implicate sunt, în mod abstract, drepturi exclusive care pot fi exercitate prin intermediul unei hotărâri judecătorești provizorii de interzicere a mărcilor ulterioare, iar în al doilea rând o constatare că, în cazul concret discutat, ar fi îndeplinite condițiile de obținere a acestei hotărâri provizorii dacă marca ce face obiectul cererii de înregistrare a mărcii UE contestate ar fi utilizată pe teritoriul în cauză (întinderea protecției) (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 190).
Both questions have to be answered in accordance with the applicable law.
Ambele chestiuni trebuie elucidate în conformitate cu legislația aplicabilă.
3.5.1 The right of prohibiting use
Dreptul de interzicere a utilizării
Article 8(4) EUTMR explicitly requires a right that confers on its proprietor the right to prohibit use of a subsequent mark.
Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE impune explicit existența unui drept care să îi confere titularului posibilitatea de a interzice utilizarea unei mărci ulterioare.
The Office, however, applies the provision broadly, based on an interpretation oriented by its purpose, meaning that an opposition based on provisions of national law on the prohibition of a later registration would not be rejected automatically.
Oficiul aplică însă dispoziția în sens larg, pe baza unei interpretări axate pe scopul acesteia, ceea ce face ca opozițiile întemeiate pe dispozițiile legislației naționale privind interzicerea unei înregistrări ulterioare să nu fie respinse automat.
In several cases the General Court and the Boards of Appeal accepted that a provision prohibiting registration of a subsequent trade mark can be validly invoked within the opposition pursuant to Article 8(4) EUTMR.
În mai multe cazuri, Tribunalul și camerele de recurs au acceptat că poate fi invocată în mod valabil o dispoziție care interzice înregistrarea unei mărci ulterioare în cadrul opozițiilor formulate în temeiul articolului 8 alineatul (4).
Several considerations support this approach: it can be argued that the right to prohibit registration of a later sign implies a fortiori the prohibition to use of that sign in the market.
Această abordare este susținută de câteva considerații: se poate susține că dreptul de interzicere a înregistrării unui semn ulterior implică a fortiori interzicerea utilizării acestui semn pe piață.
Registration may be seen as the first form or at least an indication of will to use a mark (the purpose of a distinctive sign is to identify goods or services and not to remain in the Register).
Înregistrarea poate fi considerată ca fiind prima formă de utilizare a unei mărci sau cel puțin o indicație a intenției de a o utiliza (scopul unui semn distinctiv este acela de a identifica produse sau servicii, și nu acela de a rămâne în registru).
The right to prohibit registration encompasses, therefore, the right to prohibit use.
Dreptul de a interzice înregistrarea include, prin urmare, dreptul de a interzice utilizarea.
What is important is the fact that national law contains provisions that protect unregistered marks.
Ceea ce este important este ca legislația națională să conțină dispoziții care protejează mărcile neînregistrate.
3.5.2 Scope of protection
Întinderea protecției
For many, if not most of the rights falling under Article 8(4) EUTMR, the prerequisites of national regulations are quite similar to those applied in conflicts between trade marks that Office examiners are familiar with, namely, likelihood of confusion, or damage to reputation or distinctiveness.
Pentru multe dintre drepturile care intră sub incidența articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, dacă nu chiar pentru majoritatea, premisele reglementărilor naționale sunt relativ similare celor aplicate în conflictele dintre mărci cu care examinatorii Oficiului sunt familiarizați, și anume riscul de confuzie sau atingerea adusă renumelui sau caracterului distinctiv.
For example, unregistered marks are generally protected against subsequent marks in the event of a likelihood of confusion and, thus, in accordance with the same criteria that are applicable to conflicts between registered marks, namely, identity or similarity of the signs, identity or similarity of the goods or services, etc. In these cases, the criteria developed by the courts and by the Office for applying Article 8(1) EUTMR may easily be transported into Article 8(4) EUTMR, unless the party claims that the relevant case-law of the national courts follows a different approach.
De exemplu, mărcile neînregistrate sunt, în general, protejate împotriva mărcilor ulterioare în cazul unui risc de confuzie, deci în conformitate cu aceleași criterii care sunt aplicabile conflictelor dintre mărcile înregistrate, și anume identitatea sau asemănarea semnelor, identitatea sau asemănarea produselor sau a serviciilor etc. În aceste cazuri, criteriile elaborate de instanțele de judecată și de Oficiu pentru aplicarea articolului 8 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE pot fi ușor de transpus în aplicarea articolului 8 alineatul (4), cu excepția cazului în care o parte susține că jurisprudența relevantă a instanțelor naționale urmează o abordare diferită.
Where the applicable national law provides protection for unregistered trade marks that is different from that found in Article 8(1) EUTMR, the scope of protection of the earlier right invoked follows from national law.
În cazurile în care legea națională aplicabilă prevede pentru mărcile neînregistrate o protecție diferită de cea instituită prin articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE, întinderea protecției dreptului anterior invocat este cea care reiese din legea națională.
If, for example, the applicable national law also grants protection to unregistered marks for dissimilar goods and services under certain conditions, the same protection will be granted under Article 8(4) EUTMR.
De exemplu, dacă în anumite condiții legea națională aplicabilă oferă protecție mărcilor neînregistrate chiar dacă produsele și serviciile sunt diferite, articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE va acorda aceeași protecție.
4 Proof of the Applicable Law Governing the Sign
Dovada legii aplicabile semnului
4.1 The burden of proof
Sarcina probei
According to Article 95(1) EUTMR, in all inter partes cases, the burden is on the party making a particular claim or allegation to provide the Office with the necessary facts and arguments in order to substantiate the claim.
În conformitate cu articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE, în toate procedurile inter partes este sarcina părții care formulează o anumită cerere sau pretenție să prezinte Oficiului faptele și argumentele necesare pentru a-și fundamenta cererea.
Article 7(2)(d) EUTMDR provides that if an opposition is based on an earlier right within the meaning of Article 8(4) EUTMR, the opponent must provide, inter alia, evidence of its acquisition, continued existence and scope of protection, including where the earlier right is invoked pursuant to the law of a Member State, a clear identification of the contents of the national law relied upon by adducing publications of the relevant provisions or jurisprudence.
Articolul 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul delegat privind marca UE prevede că, dacă opoziția se bazează pe un drept anterior în sensul articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, oponentul trebuie să furnizeze, printre altele, probe privind achiziția acestuia, permanența sa și domeniul de aplicare al protecției, inclusiv, în cazul în care dreptul anterior este invocat în temeiul legislației unui stat membru, o identificare clară a conținutului legislației naționale pe care se bazează opoziția prin prezentarea de publicații ale dispozițiilor sau jurisprudenței relevante.
It follows from the law and it has been interpreted by the Court that the opponent must provide the content of the relevant national law and show that it would succeed under that national law in preventing the use of a subsequent trade mark.
Astfel cum rezultă din lege și din interpretarea Curții, oponentul trebuie să prezinte conținutul legislației naționale relevante și să demonstreze că, în temeiul acesteia, ar reuși să împiedice utilizarea unei mărci ulterioare.
In that regard, it should be observed that Article 8(4)(b) of Regulation No 40/94 [now Article 8(4)(b) EUTMR] lays down the condition that, pursuant to the law of the Member State governing the sign relied on under Article 8(4), that sign confers on its proprietor the right to prohibit the use of a subsequent trade mark.
În această privință, trebuie amintit că articolul 8 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 8 alineatul (4) litera (b) din Regulamentul privind marca UE) prevede condiția în temeiul căreia, potrivit dreptului statului membru care este aplicabil semnului invocat în temeiul acestei dispoziții, acest semn conferă titularului său dreptul de a interzice utilizarea unei mărci mai recente.
Furthermore, in accordance with Article 74(1) of Regulation No 40/94 [now Article 95(1) EUTMR], the burden of proving that that condition is met lies with the opponent before the Office.
În plus, în conformitate cu articolul 74 alineatul (1) din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE), sarcina probei privind îndeplinirea acestei condiții revine persoanei care a formulat opoziția în fața Oficiului.
In that context and in relation to the earlier rights relied on … regard must be had, in particular, to the national rules advanced in support of the opposition and to the judicial decisions delivered in the Member State concerned and that, on that basis, the opponent must establish that the sign concerned falls within the scope of the law of the Member State relied on and that it allows use of a subsequent mark to be prohibited.
În aceste împrejurări și în ceea ce privește drepturile anterioare invocate (...), trebuie să se țină cont în special de reglementarea națională invocată și de deciziile cu caracter jurisdicțional pronunțate în statul membru respectiv și că, în acest temei, persoana care a formulat opoziția trebuie să demonstreze că semnul în cauză intră în domeniul de aplicare al dreptului statului membru invocat și că permite interzicerea utilizării unei mărci mai recente.
The Court held that in applications for a declaration of invalidity brought under Article 52(2) of Regulation No 40/94 [now Article 60(2) EUTMR], it is for the party who seeks to rely on an earlier right protected under national law
Curtea a hotărât că, în cadrul cererilor de declarare a nulității formulate în baza articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 60 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE), este sarcina părții care urmărește să invoce un drept anterior protejat în baza legislației naționale
to provide the Office not only with particulars showing that he satisfies the necessary conditions, in accordance with the national law of which he is seeking application, in order to be able to have the use of an EU trade mark prohibited by virtue of an earlier right, but also particulars establishing the content of that law.
de a prezenta Oficiului nu numai elemente care demonstrează că îndeplinește condițiile cerute, în conformitate cu legislația națională a cărei aplicare o solicită, pentru a putea obține interzicerea utilizării unei mărci UE în temeiul unui drept anterior, ci și elemente care dovedesc conținutul acestei legislații.
Although these judgments referred to invalidity proceedings under Article 52(2) of Regulation No 40/94 [now Article 60(2) EUTMR], since Article 8(4) EUTMR also concerns the application of earlier rights protected under European Union legislation or under the law of the Member State governing the sign at issue, the cited case-law also applies to oppositions brought under Article 8(4) EUTMR.
Deși aceste hotărâri se referă la procedura de declarare a nulității conform articolului 52 alineatul (2) din Regulamentul nr. 40/94 (devenit articolul 60 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE), având în vedere că articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE se referă tot la aplicarea drepturilor anterioare protejate în temeiul legislației Uniunii Europene sau al legislației statului membru care reglementează semnul în cauză, jurisprudența citată se aplică și opozițiilor formulate în temeiul articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
The information on the applicable law must allow the Office to understand and apply the content of that law, the conditions for obtaining protection and the scope of this protection, and allow the applicant to exercise the right of defence.
Informațiile referitoare la legislația aplicabilă trebuie să permită Oficiului să înțeleagă și să aplice conținutul legii respective, condițiile de obținere a protecției și întinderea acestei protecții și să permită solicitantului să își exercite dreptul la apărare.
It may also be particularly useful to submit evidence of relevant case-law and/or jurisprudence interpreting the law invoked.
Ar putea fi deosebit de util să se prezinte și dovezi ale jurisprudenței relevante și/sau ale jurisprudenței care interpretează legea invocată.
The Office must effectively assess the applicability of the ground for refusal invoked.
Oficiul trebuie să evalueze în mod efectiv aplicabilitatea motivului de refuz invocat.
In order to ensure the correct application of the law invoked, the Office has the power to verify, by whatever means it deems appropriate, the content, the conditions governing the application and the scope of the provisions of the applicable law relied upon by the opponent (27/03/2014, C530/12 P, Mano, EU:C:2014:186, § 44-46), while respecting the parties' right to be heard.
Pentru a asigura aplicarea corectă a legii invocate, Oficiul are competența de a verifica, prin orice mijloace pe care le consideră potrivite, conținutul, condițiile care guvernează aplicarea și domeniul de aplicare al dispozițiilor de drept național invocate de oponent (27/03/2014, C530/12 P, Mano, EU:C:2014:186, § 44-46), respectând totodată dreptul părților de a fi ascultate.
If, after verifying the evidence submitted, the Office is of the opinion that the parties' proposed interpretation or application of the law invoked was inaccurate, it can introduce new and/or additional elements.
Dacă, după verificarea probelor prezentate, Oficiul este de părere că interpretarea sau aplicarea propusă de părți a legii invocate este inexactă, Oficiul poate introduce elemente noi și/sau suplimentare.
In order to respect the parties' rights to be heard, the Office will invite the parties to comment on these elements, where appropriate.
Pentru a respecta drepturile părților de a fi ascultate, Oficiul le va invita să transmită observații cu privire la aceste elemente, după caz.
This power of verification is limited to ensuring the accurate application of the law relied upon by the opponent.
Această competență de verificare este limitată la asigurarea unei aplicări corecte a legii invocate de oponent.
It does not therefore discharge the opponent from the burden of proof and it cannot serve to substitute the opponent in adducing the appropriate law for the purposes of its case (02/06/2014, R 1587/20134, GROUP, § 26; 30/06/2014, R 2256/20132, (+) ENERGY / ENERGETIX, § 26).
Prin urmare, ea nu îl scutește pe oponent de sarcina probei și nu poate substitui obligația oponentului de a prezenta legea relevantă pentru scopurile cauzei sale (02/06/2014, R 1587/20134, GROUP, § 26; 30/06/2014, R 2256/20132, (+) ENERGY / ENERGETIX, § 26).
4.2 Means of evidence and standard of proof
Mijloacele de probă și nivelul probatoriu
Pursuant to Article 8(4) EUTMR, the applicable law may be the law of a Member State or European Union law.
Conform articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, legea aplicabilă poate fi legislația unui stat membru sau legislația Uniunii Europene.
4.2.1 National law
Legislația națională
As regards national law, the opponent must provide:
În ceea ce privește legislația națională, oponentul trebuie să menționeze:
the provisions of the applicable law:
dispozițiile legii aplicabile:
on the conditions governing acquisition of rights (whether there is a requirement of use and, if so, the standard of use required; whether there is a registration requirement, etc.); and
cu privire la condițiile care reglementează dobândirea drepturilor (dacă există o condiție privind utilizarea și, în caz afirmativ, gradul de utilizare necesar; dacă există o condiție privind înregistrarea etc.); și
on the scope of protection of the right (whether it confers the right of prohibition of use; the injury against which protection is provided, e.g. likelihood of confusion, misrepresentation, unfair advantage, evocation).
cu privire la întinderea protecției dreptului (dacă aceasta conferă dreptul de interzicere a utilizării; prejudiciul împotriva căruia se asigură protecție - de exemplu, riscul de confuzie, interpretări greșite, avantaj inechitabil, evocarea);
particulars proving fulfilment of the conditions:
detalii care să dovedească îndeplinirea condițiilor:
of acquisition (entitlement; earlier acquisition; whether it is in force; evidence of use if use-based; evidence of registration if registration-based, etc.); and
privind dobândirea (dreptul legitim; dobândirea anterioară; dacă este în vigoare; dovezi ale utilizării, dacă a fost dobândit prin utilizare; dovezi ale înregistrării, dacă a fost dobândit prin înregistrare etc.); și
of the scope of protection (facts, evidence and/or arguments that the requirements laid down by the applicable law for a prohibition of use are met, e.g. the nature of the goods, services or business activity protected by the earlier right and their relation with the contested goods or services; a cogent argument showing that there is a risk of injury).
privind întinderea protecției (fapte, dovezi și/sau argumente care să ateste îndeplinirea condițiilor prevăzute de legea aplicabilă pentru interzicerea utilizării - de exemplu, natura produselor, a serviciilor sau a activității economice protejate de dreptul anterior și relația lor cu produsele sau serviciile contestate; un argument convingător care să arate că există riscul apariției unui prejudiciu).
First, as regards the provisions of the applicable law (see paragraph 4.2.1 a) above), the opponent must provide a clear identification of the contents of the national law relied upon by adducing publications of the relevant provisions or jurisprudence (Article 7(2)(d) EUTMDR).
În primul rând, în ceea ce privește dispozițiile legii aplicabile (a se vedea punctul 4.2.1 litera (a) de mai sus), oponentul trebuie să furnizeze o identificare clară a conținutului legii naționale invocate, prezentând publicații ale dispozițiilor sau jurisprudenței relevante (articolul 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul delegat privind marca UE).
The opponent must provide the reference to the relevant legal provision (article number and the number and title of the law) and the content (text) of the legal provision by adducing publications of the relevant provisions or jurisprudence (e.g. excerpts from an official journal, a legal commentary, legal encyclopaedias or court decisions).
Oponentul trebuie să prezinte atât trimiteri la dispoziția legală relevantă (numărul articolului și numărul și titlul legii), cât și conținutul (textul) dispoziției legale, prin prezentarea de publicații care conțin dispozițiile sau jurisprudența relevantă (de exemplu, extrase de jurnal oficial, comentariu juridic, enciclopedii juridice sau hotărâri judecătorești).
If the relevant provision refers to a further provision of law, this must also be provided to enable the applicant and the Office to understand the full meaning of the provision invoked and to determine the possible relevance of this further provision.
Dacă dispoziția relevantă se referă la o altă dispoziție din lege, trebuie prezentată și aceasta pentru ca solicitantul și Oficiul să poată înțelege sensul deplin al dispoziției invocate și să stabilească posibila relevanță a acestei dispoziții suplimentare.
Where the evidence concerning the content of the relevant national law is accessible online from a source recognised by the Office, the opponent may provide such evidence by making a reference to that source (Article 7(3) EUTMDR) (see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 1, Procedural Matters, paragraph 4.2.4.3).
În cazul în care probele privind conținutul legii naționale relevante sunt accesibile online dintr-o sursă recunoscută de Oficiu, oponentul poate oferi aceste probe făcând trimitere la sursa respectivă (articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul delegat privind marca UE) (a se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 1, Aspecte procedurale, punctul 4.2.4.3).
As the opponent is required to prove the content of the applicable law, it must provide the applicable law in the original language.
Deoarece trebuie să dovedească conținutul legii aplicabile, oponentul trebuie să prezinte legea aplicabilă în limba originală.
If that language is not the language of the proceedings, the opponent must also provide a complete translation of the legal provisions invoked in accordance with the standard rules of substantiation (Article 7(4) EUTMDR, first sentence).
Dacă aceasta este diferită de limba de procedură, oponentul trebuie să furnizeze și traducerea completă a dispozițiilor legale invocate, în conformitate cu regulile standard privind justificarea opoziției (articolul 7 alineatul (4) prima teză din Regulamentul delegat privind marca UE).
However, a mere translation of the applicable law does not itself constitute proof and cannot substitute the original; therefore, the translation alone is not considered sufficient to prove the law invoked.
În schimb, o simplă traducere a legii aplicabile nu constituie în sine o dovadă și nu poate înlocui originalul; prin urmare, doar traducerea nu este considerată o dovadă suficientă a legii invocate.
Article 7(4) EUTMDR requires any provisions of the applicable national law governing the acquisition of the rights and their scope of protection, including evidence accessible online to be submitted in the language of the proceedings or accompanied by a translation into that language, which must be submitted within the time limit specified for submitting the original document.
Articolul 7 alineatul (4) din Regulamentul delegat privind marca UE prevede obligația ca orice dispoziții ale legii naționale aplicabile care reglementează achiziția de drepturi și domeniul de aplicare al protecției acestora, inclusiv probele accesibile online, să fie prezentate în limba de procedură sau să fie însoțite de o traducere în limba respectivă, în termenul specificat pentru prezentarea documentului original.