natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 8(4) EUTMR reflects the existence of such rights in Member States and grants the proprietors of non-registered marks the possibility of preventing the registration of an EUTM application where they would succeed in preventing use of that EUTM application under the relevant national law, by showing that the conditions set by the national law for prohibiting use of the later EUTM are satisfied and the other conditions of Article 8(4) EUTMR are met.
Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE reflectă existența unor astfel de drepturi în statele membre și acordă titularilor de mărci neînregistrate posibilitatea de a preveni înregistrarea unei cereri de marcă UE, în cazul în care ar reuși să împiedice utilizarea respectivei mărci în conformitate cu legislația națională relevantă, arătând că sunt îndeplinite atât condițiile stabilite de legislația națională pentru interzicerea utilizării mărcii UE ulterioare, cât și celelalte condiții prevăzute la articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
As non-registered trade marks are not protected at European Union level, a ‘European Union non-registered trade mark' is not an eligible basis for opposition.
Întrucât mărcile neînregistrate nu sunt protejate la nivelul Uniunii Europene, o „marcă neînregistrată a Uniunii Europene” nu este o bază eligibilă pentru opoziție.
Example: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, where a non-registered trade mark in the Czech Republic was invoked and 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, where a non-registered trade mark in Belgium was invoked and the opposition rejected as unfounded because non-registered trade marks are not protected in Belgium.
Exemplu: 17/03/2011, R 1529/20101, GLADIATOR / GLADIATOR, în care a fost invocată o marcă neînregistrată din Republica Cehă, și 05/11/2007, R 1446/20064, RM2000T / RM2000T, în care a fost invocată o marcă neînregistrată din Belgia, iar opoziția a fost respinsă ca neîntemeiată, deoarece mărcile neînregistrate nu sunt protejate în Belgia.
3.2.3 Other signs used in the course of trade
Alte semne utilizate în comerț
‘Other signs used in the course of trade' is a broad category that is not enumerated in Article 8(4) EUTMR.
Categoria „alte semne utilizate în comerț” este una largă, ale cărei elemente nu sunt enumerate la articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
In order for such signs to come within the ambit of Article 8(4) EUTMR, they must have an identifying function as to commercial origin, that is to say, they must serve to identify an economic activity engaged in by their proprietor (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
Pentru ca astfel de semne să intre în sfera de aplicare a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, ele trebuie să aibă o funcție de identificare a originii comerciale, adică să servească la identificarea unei activități economice în care este implicat titularul lor (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 149).
Article 8(4) EUTMR does not cover other types of intellectual property rights that are not ‘commercial signs' - such as patents, copyrights or design rights that do not have a primarily identifying function but protect technical or artistic achievements or the ‘appearance' of something.
Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE nu se referă la alte tipuri de drepturi de proprietate intelectuală care nu sunt „semne comerciale” - cum ar fi brevetele, drepturile de autor sau drepturile asupra desenelor sau modelelor, care nu au o funcție principală de identificare, ci protejează realizările tehnice sau artistice sau „aspectul” unui obiect.
Some examples of cases dealing with whether a right is a ‘sign' for the purposes of Article 8(4) EUTMR are set out below.
Mai jos sunt prezentate câteva exemple de cauze care pun în discuție dacă un drept este un „semn” în sensul articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
3.2.3.1 Trade names
Denumiri comerciale
Trade names are the names used to identify businesses, as distinguished from trade marks that identify goods or services as produced or marketed by a particular undertaking.
Denumirile comerciale sunt denumirile folosite pentru identificarea întreprinderilor, spre deosebire de mărci, care identifică produsele sau serviciile fabricate sau comercializate de o anumită întreprindere.
A trade name is not necessarily identical with the corporate name or commercial name entered in a commercial or similar register as trade names can cover other non-registered names such as a sign that identifies and distinguishes a certain establishment.
Denumirea comercială nu este neapărat identică cu denumirea societății sau cu numele comercial înregistrat în registrul comerțului sau într-un registru similar, deoarece printre denumirile comerciale se pot număra și alte nume neînregistrate, de exemplu un semn care identifică și distinge un anumit punct de lucru.
Trade names are protected as exclusive rights in all Member States.
Denumirile comerciale sunt protejate ca drepturi exclusive în toate statele membre.
Pursuant to Article 8 of the Paris Convention, trade names enjoy protection without any registration requirement.
În conformitate cu articolul 8 din Convenția de la Paris, denumirile comerciale se bucură de protecție fără nicio obligație de înregistrare.
If national legislation requires registration for national trade names, the respective provision is not applicable by virtue of Article 8 of the Paris Convention with respect to trade names held by a national of another contracting party to the Paris Convention.
Dacă legislația națională impune înregistrarea denumirilor comerciale naționale, prevederea respectivă nu se aplică, în temeiul articolului 8 din Convenția de la Paris, denumirilor comerciale ale unui resortisant al altui stat care este parte contractantă a Convenției de la Paris.
This applies as well in respect of nationals of a member of the WTO Agreement.
Același lucru este valabil și în cazul resortisanților unui stat membru semnatar al Acordului OMC.
As regards the application of Article 8(4) EUTMR to trade names, where the trade name is invoked on the basis of the law of one of the Member States where a registration is a condition for the enforcement of rights in a trade name, the Office will apply this requirement where the Member State and the nationality of the opponent are the same, but will not apply this requirement in all other cases, since this would violate the provisions of Article 8 of the Paris Convention.
În ceea ce privește aplicarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE la denumirile comerciale, atunci când denumirea comercială este invocată în temeiul legislației unui stat membru în care înregistrarea este o condiție pentru exercitarea drepturilor care decurg dintr-o denumire comercială, Oficiul va aplica această cerință dacă oponentul are naționalitatea statului membru respectiv, dar nu o va aplica în niciunul din celelalte cazuri, deoarece acest lucru ar încălca dispozițiile articolului 8 din Convenția de la Paris.
Examples: 16/08/2011, R 1714/20104, where the Spanish trade name ‘JAMON DE HUELVA' was invoked.
Exemple: 16/08/2011, R 1714/20104, în care a fost invocată denumirea comercială spaniolă „JAMÓN DE HUELVA”.
3.2.3.2 Corporate names
Denumiri de societăți
A corporate name or company name is the official designation of an undertaking, in most cases registered in the respective national commercial register.
Denumirea societății sau denumirea socială este denumirea oficială a unei întreprinderi și este în cele mai multe cazuri înregistrată în registrul comerțului din statul respectiv.
Article 8(4) EUTMR requires that actual use be shown, even if national law vests in the holder of such a name the right to prohibit the use of a subsequent trade mark on the basis of registration alone.
Articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE impune dovedirea utilizării efective, chiar dacă legislația națională conferă titularului denumirii, doar pe baza înregistrării, dreptul de a interzice utilizarea unei mărci ulterioare.
However, if under national law registration is a prerequisite for protection, registration must be demonstrated as well.
În plus, dacă legislația națională impune înregistrarea ca o condiție prealabilă pentru protecție, atunci trebuie dovedită și înregistrarea denumirii.
Otherwise, there would be no national right that the opponent could invoke.
În caz contrar, nu există niciun drept național care să poată fi invocat de oponent.
Examples: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, where the Spanish commercial name ‘OLIVE LINE' was invoked and 08/09/2011, R 21/20111, where the French company name ‘MARIONNAUD PARFUMERIES' was invoked.
Exemple: 14/09/2011, T485/07, O-live, EU:T:2011:467, în care a fost invocată denumirea comercială spaniolă „OLIVE LINE”, și 08/09/2011, R 21/20111, în care a fost invocată denumirea societății franceze „MARIONNAUD PARFUMERIES”.
3.2.3.3 Domain names
Nume de domenii
A domain name is a combination of typographical characters corresponding to one or several numeric IP addresses that are used to identify a particular web page or set of web pages on the internet.
Numele de domeniu este o combinație de caractere tipografice care corespunde uneia sau mai multor adrese IP numerice folosite pentru a identifica o anumită pagină web sau o serie de pagini web de pe internet.
As such, a domain name functions as an ‘address' used to refer to a specific location on the internet (euipo.europa.eu) or an email address (@euipo.europa.eu).
Ca atare, numele de domeniu funcționează ca o „adresă” utilizată pentru a face trimitere la un anumit loc de pe internet (euipo.europa.eu) sau la o adresă de e-mail (@euipo.europa.eu).
Domain names are registered with organisations or commercial entities called ‘domain name registrars'.
Numele de domenii sunt înregistrate la organizații sau entități comerciale numite „operatori de registru ai numelor de domenii”.
Although a domain name is unique and may be a valuable commercial asset, a domain name registration per se is not an intellectual property right.
Deși un nume de domeniu este unic și poate fi un atu comercial valoros, înregistrarea numelui domeniului în sine nu constituie un drept de proprietate intelectuală.
Such registrations do not create any form of exclusive right.
Aceste înregistrări nu creează niciun fel de drept exclusiv.
Instead, ‘registration' in this context refers to a contractual agreement between a domain name registrant and the domain name registrar.
În schimb, în acest context „înregistrarea” se referă la un acord contractual între solicitantul înregistrării numelui de domeniu și operatorul de registru al numelui de domeniu.
However, the use of a domain name may give rise to rights that can be the basis for an opposition under Article 8(4) EUTMR.
Pe de altă parte, utilizarea unui nume de domeniu poate da naștere la drepturi pe care se poate baza o opoziție în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
This can occur if through the use of the domain name it acquires protection as a non-registered trade mark or a trade sign identifying commercial origin under the applicable national law.
Aceasta se poate întâmpla dacă utilizarea numelui de domeniu face ca acesta să fie protejat ca marcă neînregistrată sau ca semn folosit în comerț care identifică originea comercială în conformitate cu legislația națională aplicabilă.
3.2.3.4 Titles
Titluri
Titles of magazines and other publications, or titles of similar categories of works such as films, television series, etc. fall under Article 8(4) EUTMR only if, under the applicable national law, they are protected as a trade sign identifying commercial origin.
Titlurile revistelor și ale altor publicații, sau titlurile unor categorii similare de lucrări, cum ar fi filmele, serialele de televiziune etc. intră sub incidența articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE numai dacă, în conformitate cu legea națională aplicabilă, sunt protejate ca semne folosite în comerț care identifică originea comercială.
The fact that the copyright in a title of a work can be invoked under the respective national law against a subsequent trade mark is not material for the purposes of Article 8(4) EUTMR.
Faptul că, în conformitate cu legea națională aplicabilă, dreptul de autor asupra titlului unei lucrări poate fi invocat împotriva unei mărci ulterioare nu determină automat aplicarea articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
As set out above, whilst a right in copyright may be used to invalidate an EUTM under Article 60(2) EUTMR, it is only where a title has an ‘identifying' function and acts as a trade sign identifying commercial origin that it comes within the scope of Article 8(4) EUTMR.
Astfel cum se prevede mai sus, deși un drept asociat drepturilor de autor poate fi folosit pentru a declara nulitatea unei mărci UE în temeiul articolului 60 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE, doar titlurile care au funcție de „identificare” și acționează ca semne folosite în comerț care identifică originea comercială intră în sfera de aplicare a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
Therefore, for such signs to be relied on under Article 8(4) EUTMR in the context of opposition proceedings, the national law must envisage a protection that is independent from that recognised by copyright law (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43.)
Prin urmare, pentru ca astfel de semne să fie invocate în cadrul procedurii de opoziție în temeiul articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, legislația națională trebuie să prevadă o protecție independentă de cea recunoscută prin legea drepturilor de autor (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 41-43.)
As with all rights under Article 8(4) EUTMR, the title must have been used in the course of trade.
La fel ca în cazul tuturor drepturilor care intră sub incidența articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, și titlul trebuie să fi fost utilizat în comerț.
This will normally require that the work to which the title relates must have been placed on the market.
În mod normal, aceasta înseamnă că lucrările la care se referă titlul trebuie să fi fost introduse pe piață.
Where the title relates to a service (such as a television programme), the service must have been made available.
În cazurile în care titlul se referă la un serviciu (cum ar fi un program de televiziune), acest serviciu trebuie să fi fost pus la dispoziția publicului.
However, there will be circumstances where pre-use advertising may be sufficient to create rights, and where such advertising will constitute ‘use' within the meaning of Article 8(4) EUTMR.
Există însă și situații în care publicitatea anterioară utilizării poate fi suficientă pentru a crea drepturi și în care acest tip de publicitate constituie „utilizare” în sensul articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE.
In all cases, the title must have been used as an indicator of the commercial origin of the goods and services in question.
În toate cazurile, titlul trebuie să fi fost folosit ca indicator al originii comerciale a produselor și a serviciilor vizate.
Where a title is used only to indicate the artistic origin of a work, such use falls outside the scope of Article 8(4) EUTMR (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 25-31).
Atunci când un titlu este utilizat doar pentru a indica originea artistică a unei lucrări, utilizarea respectivă nu intră în sfera de aplicare a articolului 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE (30/06/2009, T435/05, Dr. No, EU:T:2009:226, § 25-31).
Example: 12/01/2012, R 181/20111, where the magazine title ‘ART' was invoked.
Exemplu: 12/01/2012, R 181/20111, în care a fost invocat titlul revistei „ART”.
3.3 Use requirements
Cerințe privind utilizarea
In order to successfully invoke Article 8(4) EUTMR in opposition proceedings, the earlier rights must be used.
Pentru a invoca cu succes articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE în cadrul unei proceduri de opoziție, este necesar ca drepturile anterioare să fie utilizate.
There are two different use requirement standards which must be taken into account:
Există două criterii diferite privind cerința de utilizare, care trebuie luate în considerare:
national standard
criteriul național;
European standard.
criteriul european.
The two use requirement standards, however, clearly overlap.
Este însă evident că cele două criterii aplicabile cerinței de utilizare se suprapun.
They must not be viewed in isolation but have to be assessed together.
Ele nu trebuie privite în mod izolat, ci trebuie evaluate împreună.
This applies, in particular, to the ‘intensity of use' under the national standard and ‘use in trade of more than mere local significance' under the European standard.
Această observație se aplică, în special, conceptelor de „intensitate a utilizării” conform criteriului național și de „utilizare în comerț cu un domeniu de aplicare care depășește domeniul local”, conform criteriului european.
3.3.1 National standard
Criteriul național
The national standard is relevant as it defines the scope of protection of the earlier rights, which are often not easily identifiable, all the more so since their protection is not harmonised on an EU level (see paragraph 3.5.2 below on the scope of protection).
Criteriul național este relevant deoarece definește întinderea protecției conferite de drepturile anterioare, care de multe ori nu sunt ușor de identificat, cu atât mai mult cu cât protecția lor nu este armonizată la nivelul UE (a se vedea punctul 3.5.2 de mai jos cu privire la întinderea protecției).
This standard determines the existence of the national right and the conditions of protection.
Acest criteriu stabilește existența dreptului național și condițiile protecției.
For non-registered trade marks and other trade signs identifying commercial origin that do not require registration, use constitutes the only factual premise justifying the existence of the right, including ascertainment of the beginning of its existence.
În cazul mărcilor neînregistrate și al altor semne folosite în comerț care identifică originea comercială și care nu necesită înregistrare, utilizarea constituie singura premisă de fapt care justifică existența dreptului, inclusiv stabilirea momentului de început al existenței sale.
The national standard also prescribes the intensity of use under the relevant national law, which may vary from mere first use in trade to use requiring recognition or reputation.
Tot criteriul național reglementează intensitatea utilizării în conformitate cu legea națională relevantă, aceasta putând varia de la o simplă primă utilizare în comerț până la o utilizare care să genereze recunoaștere sau renume.
For example, right to an unregistered trade mark in Denmark is acquired by mere commencement of use of the mark in Danish territory.
De exemplu, în Danemarca dreptul la o marcă neînregistrată este dobândit prin simpla începere a utilizării sale pe teritoriul danez.
In Germany, however, the right to an unregistered trade mark is acquired through use that has led to recognition by the relevant public of it as a trade mark (Verkehrsgeltung).
În schimb, în Germania dreptul de a folosi o marcă neînregistrată este dobândit prin utilizarea care a dus la recunoașterea sa ca marcă de către publicul relevant („Verkehrsgeltung”).
According to case-law, distinctive signs require 20 to 25 % recognition whereas non-distinctive signs must demonstrate recognition by 50 % of the relevant public.
Conform jurisprudenței, semnele distinctive necesită recunoaștere din partea a 20-25 % din publicul relevant, în timp ce semnele lipsite de caracter distinctiv trebuie recunoscute de 50 % din publicul relevant.
3.3.2 European standard - use in the course of trade of more than mere local significance
Criteriul european - utilizare în comerțul cu domeniul de aplicare care depășește domeniul local
Under Article 8(4) EUTMR, the existence of an earlier non-registered trade mark or of another sign gives good grounds for opposition if the sign satisfies, inter alia, the following conditions: it must be used in the course of trade and the use must be of more than mere local significance.
În conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE, existența unei mărci anterioare neînregistrate sau a altui semn anterior constituie temeiuri adecvate pentru opoziție dacă semnul îndeplinește, printre altele, următoarele condiții: trebuie să fie utilizat în comerț, iar utilizarea trebuie să aibă un domeniu de aplicare care depășește domeniul local.
The above two conditions are apparent from the very wording of Article 8(4) EUTMR (reiterated in Article 7(2)(d) EUTMDR), and must, therefore, be interpreted in the light of EU law.
Cele două condiții de mai sus reies chiar din modul de redactare a articolului 8 alineatul (4) (fiind reiterate la articolul 7 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul delegat privind marca UE) și trebuie, prin urmare, interpretate prin prisma dreptului Uniunii.
The common purpose of the two conditions laid down in Article 8(4) EUTMR is to limit conflicts between signs by preventing an earlier right that is not sufficiently definite - that is to say, important and significant in the course of trade - from preventing registration of a new European Union trade mark.
Scopul comun al celor două condiții prevăzute la articolul 8 alineatul (4) este acela de a limita conflictele dintre semne, înlăturând posibilitatea ca un drept anterior insuficient de bine definit - adică nu suficient de important și de semnificativ în comerț - să poată împiedica înregistrarea unei noi mărci a Uniunii Europene.
A right of opposition of that kind must be reserved to signs which actually have a real presence on their relevant market (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 157).
Posibilitatea de a formula o opoziție de acest tip trebuie rezervată semnelor care au prezență reală pe piața relevantă pentru ele (29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 157).
3.3.2.1 Use in the course of trade
Utilizarea în comerț
The first requirement under Article 8(4) EUTMR is that the sign must be used in the course of trade.
Prima cerință menționată la articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE este ca semnul să fie utilizat în comerț.
The notion of ‘use in the course of trade' in accordance with Article 8(4) EUTMR is not the same as ‘genuine use' in accordance with Article 47(2) and (3) EUTMR (30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 24-27).
Noțiunea de „utilizare în comerț” de la articolul 8 alineatul (4) nu înseamnă același lucru cu „utilizarea efectivă” menționată la articolul 47 alineatele (2) și (3) din același regulament (30/09/2010, T534/08, Granuflex, EU:T:2010:417, § 24-27).
The aims and conditions connected with proof of genuine use of registered European Union or national trade marks are different from those relating to proof of use in the course of trade of the signs referred to in Article 8(4) EUTMR (09/07/2010, T430/08, Grain Millers, EU:T:2010:304, § 26; 29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 143).
Scopurile și condițiile stabilite pentru dovada utilizării efective a mărcilor UE sau naționale înregistrate diferă de cele stabilite pentru dovada utilizării în comerț a semnelor menționate la articolul 8 alineatul (4) (09/07/2010, T430/08, Grain Millers, EU:T:2010:304, § 26; 29/03/2011, C96/09 P, Bud, EU:C:2011:189, § 143).
Therefore, use must be interpreted according to the particular type of right at issue.
Prin urmare, utilizarea trebuie interpretată în funcție de tipul concret al dreptului respectiv.