natgillin/translations-raw huggingface dataset:
According to the case-law, it is necessary to distinguish between the notion of the distinctive character of the earlier mark, which determines the protection afforded to that mark, and the notion of the distinctive character which an element of a composite mark possesses, which determines its ability to dominate the overall impression created by the mark (27/04/2006, C235/05 P, Flexi Air, EU:C:2006:271, § 43).
Potrivit jurisprudenței, este necesar să se facă distincție între noțiunea de caracter distinctiv al mărcii anterioare, care determină protecția conferită respectivei mărci, și noțiunea de caracter distinctiv deținut de un element al unei mărci complexe, care determină capacitatea acestuia de a domina impresia generală produsă de marcă (27/04/2006, C235/05 P, Flexi Air, EU:C:2006:271, § 43).
While it is true that it is necessary to examine the distinctiveness of an element of a composite mark at the stage of assessing the similarity of the signs (…), the degree of distinctiveness of the earlier mark is an element to be taken into account in the context of the global assessment of the likelihood of confusion.
Deși este adevărat că trebuie să se examineze caracterul distinctiv al unui element al unei mărci complexe încă din faza aprecierii similitudinii semnelor [...], gradul de distinctivitate al mărcii anterioare este unul dintre elementele care trebuie luate în considerare la aprecierea globală a riscului de confuzie.
It is therefore not appropriate to take account of what may be a low degree of distinctiveness of the earlier mark at the stage of assessing the similarity of the signs (23/01/2014, C558/12 P, WESTERN GOLD / WeserGold et al., EU:C:2014:22, § 42-45; 25/03/2010, T5/08 & T7/08, Golden Eagle / Golden Eagle Deluxe, EU:T:2010:123, § 65; 19/05/2010, T243/08, EDUCA Memory game, EU:T:2010:210, § 27).
Așadar, la momentul aprecierii similitudinii dintre semne, nu trebuie luat în considerare gradul eventual scăzut al caracterului distinctiv al mărcilor anterioare (23/01/2014, C558/12 P, WESTERN GOLD / WeserGold et al., EU:C:2014:22, § 42-45; 25/03/2010, T5/08 & T7/08, Golden Eagle / Golden Eagle Deluxe, EU:T:2010:123, § 65; 19/05/2010, T243/08, EDUCA Memory game, EU:T:2010:210, § 27).
The Office therefore distinguishes between (i) the analysis of the distinctive character of the earlier mark as a whole, which determines the scope of protection afforded to that mark and is one of the factors in the global assessment of the likelihood of confusion, and (ii) the analysis of the distinctive character of a component of the marks within their comparison .
Prin urmare, Oficiul face distincție între: (i) analiza caracterului distinctiv al mărcii anterioare în ansamblu, care determină întinderea protecției acordate acelei mărci și constituie unul din factorii aprecierii globale a riscului de confuzie; și (ii) analiza caracterului distinctiv al unui element constitutiv al mărcilor, în cadrul comparației dintre ele.
[2: See the Guidelines, Part C, Opposition, Section 2, Double Identity and Likelihood of Confusion, Chapter 4, Comparison of Signs.]
[2: A se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 2, Dubla identitate și riscul de confuzie, Capitolul 4, Compararea semnelor.]
Whereas distinctive character must be assessed for the components of both the earlier mark and the contested mark, distinctiveness of the mark as a whole is assessed only in respect of the earlier mark .
Deși aprecierea caracterului distinctiv al elementelor constitutive trebuie făcută deopotrivă pentru marca anterioară și pentru cea contestată, aprecierea caracterului distinctiv al mărcii în ansamblu se face numai pentru marca anterioară.
The distinctiveness of the contested mark as a whole is not relevant, as such, to the assessment of likelihood of confusion, as explained in more detail in paragraph 2.1.2 below.
Caracterul distinctiv al mărcii contestate, în ansamblul ei, nu este relevant în sine pentru aprecierea riscului de confuzie, după cum se detaliază la punctul 2.1.2 de mai jos.
Therefore, any reference below to the distinctiveness of the mark as a whole refers exclusively to the earlier mark.
Prin urmare, în cele ce urmează orice referire la caracterul distinctiv al mărcii în ansamblu se referă exclusiv la marca anterioară.
[3: See also Objective 1 of the Common Practice on the impact of non-distinctive/weak components on likelihood of confusion agreed within the framework of the European Trade Mark and Design Network (ETMDN).]
[3: A se vedea și obiectivul 1 din Practica comună privind riscul de confuzie (impactul elementelor nedistinctive/slabe), agreată în cadrul Rețelei europene pentru mărci, desene și modele industriale (ETMDN).]
2 Assessment of Distinctiveness of the Earlier Mark
Aprecierea caracterului distinctiv al mărcii anterioare
The Canon judgment makes clear that (i) the more distinctive the earlier mark, the greater will be the likelihood of confusion and (ii) earlier marks with a highly distinctive character because of the reputation they possess on the market, enjoy broader protection than marks with a less distinctive character.
Hotărârea Canon precizează clar următoarele: (i) cu cât marca anterioară este mai distinctivă, cu atât mai mare va fi riscul de confuzie și (ii) mărcile anterioare cu caracter puternic distinctiv datorat renumelui lor pe piață se bucură de o protecție mai întinsă decât mărcile cu caracter mai puțin distinctiv.
Consequently, the distinctive character of the earlier mark as a whole determines the strength and breadth of its protection and must be taken into consideration for the purposes of assessing likelihood of confusion.
Prin urmare, caracterul distinctiv al mărcii anterioare în ansamblul ei determină intensitatea și întinderea protecției care îi este conferită și trebuie luat în considerare atunci când se apreciază riscul de confuzie.
2.1 General issues
Aspecte generale
2.1.1 Distinctiveness
Caracterul distinctiv
Importantly, distinctive character is a matter of degree and, when analysing distinctiveness, a sliding scale applies, whereby a sign can lack distinctiveness entirely, be highly distinctive or be at any point in-between.
Este important de precizat că există diverse grade ale caracterului distinctiv și că pentru analizarea lui se folosește o scară variabilă, conform căreia un semn poate fi complet lipsit de caracter distinctiv, poate avea un caracter puternic distinctiv sau se poate situa oriunde între aceste două grade.
A sign is not distinctive if it is descriptive of the goods and services themselves or of the characteristics of those goods and services (such as their quality, value, purpose, provenance, etc.), laudatory and/or if its use in trade is common for those goods and services.
Un semn este lipsit de caracter distinctiv dacă reprezintă o descriere a produselor și serviciilor propriu-zise sau a caracteristicilor acestor produse și servicii (cum ar fi calitatea, valoarea, scopul, proveniența etc.), dacă este laudativ și/sau dacă utilizarea lui în comerț este uzuală pentru produsele și serviciile respective.
Similarly, a sign that is generic (such as a common shape of a container or a common colour) will also lack distinctiveness.
În mod similar, sunt lipsite de caracter distinctiv și semnele generice (de exemplu, forma uzuală a unui recipient sau o culoare comună).
The rules for the assessment of distinctive character follow those established by examination on absolute grounds.
Regulile aplicate pentru aprecierea caracterului distinctiv le urmează pe cele stabilite pentru examinarea motivelor absolute de refuz.
A sign may be distinctive to a low degree if it alludes to (but is not exclusively descriptive of) characteristics of the goods and services.
Un semn poate avea caracter slab distinctiv dacă face aluzie la caracteristicile produselor și serviciilor (fără să aibă caracter pur descriptiv).
If the allusion to the goods and services is sufficiently imaginative or clever, the mere fact that there is an allusion to characteristics of the goods and/or services might not materially affect distinctiveness.
Dacă aluzia la produse și servicii este suficient de creativă sau de inteligentă, simplul fapt că se face aluzie la caracteristicile produselor și/sau ale serviciilor ar putea să nu afecteze în mod semnificativ caracterul distinctiv.
‘Billionaire' for gaming services is allusive in a manner that would affect distinctiveness, because it implies for instance that you may become a billionaire.
Termenul „Billionaire” (miliardar) folosit pentru jocuri de noroc este aluziv într-un mod de natură să îi afecteze caracterul distinctiv, deoarece sugerează, de exemplu, că jucătorul ar putea deveni miliardar.
‘Billy O'Naire', which sounds identical to ‘billionaire' in English, would be allusive for gaming services as a clever wordplay on Irish names, in a manner that would not affect distinctiveness in a material way; it would be considered to have a ‘normal' degree of distinctiveness.
Numele „Billy O'Naire”, a cărui sonoritate în limba engleză este identică cu cea a cuvântului „billionaire”, ar fi un calambur inteligent, bazat pe numele tipice irlandeze, care ar face aluzie la jocurile de noroc într-un mod care nu i-ar afecta substanțial caracterul distinctiv; s-ar considera că are un caracter distinctiv „normal”.
A sign is deemed to possess a ‘normal' degree of inherent distinctiveness if there is no indication for a limitation thereof (e.g. due to a descriptive character, laudatory meaning, etc.).
Se consideră că un semn prezintă un grad „normal” al caracterului distinctiv intrinsec dacă nimic nu sugerează o limitare a acestuia (de exemplu, din cauza unui caracter descriptiv, a unui înțeles laudativ etc.).
This means that the sign in question is fully distinctive, in the sense that its capacity to identify the goods and services for which it has been registered as coming from a particular undertaking is not in any way diminished or impaired.
Aceasta înseamnă că semnul pus în discuție este pe deplin distinctiv, în sensul că nu este în niciun fel diminuată sau afectată capacitatea sa de a identifica produsele și serviciile pentru care a fost înregistrat ca provenind de la o întreprindere anume.
Any higher degree of distinctiveness acquired by the earlier mark, which is often claimed by the opponent in order to broaden its scope of protection, has to be proven by its proprietor by submitting appropriate evidence (see paragraph 2.3 below).
Orice grad mai pronunțat al caracterului distinctiv dobândit de marca anterioară, care este adesea invocat de opozant cu scopul de a-și extinde întinderea protecției, trebuie dovedit de titularul mărcii prin prezentarea de dovezi corespunzătoare (a se vedea punctul 2.3 de mai jos).
A mark will not necessarily have a higher degree of distinctive character just because there is no conceptual link to the relevant goods and services (16/05/2013, C379/12 P, H/Eich, EU:C:2013:317, § 71).
Simpla inexistență a unei legături conceptuale cu produsele și serviciile relevante nu înseamnă automat că marca prezintă un caracter distinctiv mai pronunțat (16/05/2013, C379/12 P, H/Eich, EU:C:2013:317, § 71).
However, an EUTM applicant may argue that the earlier sign is distinctive to a low degree.
Pe de altă parte, solicitantul unei mărci UE ar putea susține că semnul anterior prezintă un caracter slab distinctiv.
One of the most frequent arguments brought by applicants is that the earlier trade mark or one of its components has low distinctive character given that there are many trade marks that consist of, or include, the element in question.
Unul din argumentele invocate cel mai frecvent de solicitanți este acela că marca anterioară sau unul din elementele sale prezintă caracter slab distinctiv deoarece există numeroase mărci care constau în elementul respectiv sau care îl includ.
Where this argument is supported only by the applicant's referring to trade mark registrations, the Office takes the view that the existence of several trade mark registrations is not per se particularly conclusive, as it does not necessarily reflect the situation in the market.
În cazul în care acest argument este susținut de solicitant numai printr-o trimitere la înregistrările mărcilor, Oficiul consideră că existența mai multor mărci înregistrate nu este, în sine, extrem de concludentă, deoarece nu reflectă neapărat situația de pe piață.
In other words, on the basis of register data only, it cannot be assumed that all the trade marks have been effectively used (13/04/2011, T358/09, Toro de Piedra, EU:T:2011:174, § 35; 08/03/2013, T498/10, David Mayer, EU:T:2013:117, § 77-79).
Cu alte cuvinte, numai pe baza datelor din registru nu se poate presupune că toate mărcile au fost efectiv utilizate (13/04/2011, T358/09, Toro de Piedra, EU:T:2011:174, § 35; 08/03/2013, T498/10, David Mayer, EU:T:2013:117, § 77-79).
It follows that the evidence filed must demonstrate that consumers have been exposed to widespread use of, and become accustomed to, trade marks that include the element in question in order to prove that this element has a low degree of distinctive character.
Prin urmare, dovezile prezentate trebuie să demonstreze utilizarea răspândită la care au fost expuși consumatorii și familiarizarea lor cu mărcile care includ elementul în cauză, pentru a dovedi că acesta prezintă un grad puțin pronunțat al caracterului distinctiv.
When dealing with the distinctiveness of the earlier mark as a whole, the latter should always be considered to have at least a minimum degree of inherent distinctiveness.
Atunci când se analizează caracterul distinctiv al mărcii anterioare în ansamblu, trebuie să se considere întotdeauna că aceasta prezintă cel puțin un grad minim de caracter distinctiv intrinsec.
Earlier marks, whether EUTMs or national marks, enjoy a ‘presumption of validity'.
Mărcile anterioare, indiferent dacă sunt mărci UE sau naționale, se bucură de o „prezumție de validitate”.
The Court made it clear, in its judgment of 24/05/2012, C196/11 P, F1-Live, EU:C:2012:314, § 40-41, that ‘in proceedings opposing the registration of a European Union trade mark, the validity of national trade marks may not be called into question'.
În Hotărârea din 24/05/2012, C196/11 P, F1-Live, EU:C:2012:314, § 40-41, Curtea a explicat clar că „validitatea mărcilor naționale nu poate fi pusă în discuție în cadrul unei proceduri de opoziție la o cerere de înregistrare a unei mărci a Uniunii Europene”.
The Court added that ‘it should be noted that the characterisation of a sign as descriptive or generic is equivalent to denying its distinctive character' .
Curtea a adăugat următoarele: „trebuie constatat că o caracterizare a unui semn ca descriptiv sau generic echivalează cu negarea caracterului său distinctiv”.
[4: See also Objective 1 of the Common Practice on the impact of non-distinctive/weak components on likelihood of confusion agreed within the framework of the ETMDN.]
[4: A se vedea și obiectivul 1 din Practica comună pentru motivele relative de refuz - riscul de confuzie (impactul elementelor nedistinctive/slabe), agreată în cadrul ETMDN.]
2.1.2 Inherent and enhanced distinctiveness
Caracterul distinctiv intrinsec și caracterul puternic distinctiv
The Office must consider, as a first step, the overall inherent distinctiveness of the earlier mark (see paragraph 2.2 below) and, as a second step, if claimed and relevant to the outcome, whether the earlier mark has acquired enhanced distinctiveness as a consequence of the use the opponent has made of it (see paragraph 2.3 below).
Oficiul trebuie să analizeze, în primă fază, caracterul distinctiv intrinsec global al mărcii anterioare (a se vedea punctul 2.2 de mai jos), iar ulterior, dacă acest lucru este solicitat și relevant pentru rezultat, să aprecieze dacă marca anterioară a dobândit un caracter puternic distinctiv ca urmare a utilizării sale de către opozant (a se vedea punctul 2.3 de mai jos).
The degree of distinctiveness of the earlier sign is one of the factors to be taken into account in the overall assessment (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23).
Gradul în care se manifestă caracterul distinctiv al semnului anterior reprezintă unul din factorii care trebuie luați în considerare în cadrul aprecierii globale (11/11/1997, C251/95, Sabèl, EU:C:1997:528, § 23).
It is a matter of law, which must be examined by the Office even if the parties do not comment on it.
Aceasta este o chestiune de drept, pe care Oficiul trebuie să o examineze chiar dacă părțile nu prezintă observații asupra ei.
In contrast, the degree of enhanced distinctiveness acquired through use of the earlier sign is a matter of law and fact, which the Office cannot examine unless the opponent claims and substantiates it in due time (see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 1, Procedural Matters, paragraph 4.2, Substantiation).
În schimb, gradul în care se manifestă caracterul puternic distinctiv dobândit prin utilizarea semnului anterior este o chestiune de drept și de fapt, pe care Oficiul nu o poate analiza decât dacă opozantul solicită acest lucru și prezintă o motivație în timp util (a se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 1, Aspecte procedurale, punctul 4.2, Fundamentarea).
The inherent distinctiveness of the contested trade mark as a whole is not examined within the framework of the opposition proceedings, as it is the scope of protection of the earlier mark that is relevant for the purposes of likelihood of confusion.
Caracterul distinctiv intrinsec al mărcii contestate în ansamblu nu este examinat în cadrul procedurii de opoziție, deoarece aspectul care prezintă relevanță pentru aprecierea riscului de confuzie este întinderea protecției mărcii anterioare.
Likewise, the enhanced distinctiveness of the contested sign is also irrelevant because likelihood of confusion requires a consideration of the scope of protection of the earlier mark rather than that of the mark applied for.
În mod similar, nici caracterul puternic distinctiv al semnului contestat nu este relevant, deoarece riscul de confuzie impune o analiză a întinderii protecției mărcii anterioare și nu a mărcii solicitate.
If an earlier mark is recognised as having a broader scope of protection by reason of its enhanced distinctiveness, the reputation acquired by the mark applied for is, as a matter of principle, irrelevant for the purpose of assessing likelihood of confusion (03/09/2009, C498/07 P, La Española, EU:C:2013:302, § 84).
Dacă o marcă anterioară este recunoscută ca având o protecție mai întinsă datorită caracterului ei puternic distinctiv, renumele dobândit de marca solicitată este, de principiu, irelevant pentru aprecierea riscului de confuzie (03/09/2009, C498/07 P, La Española, EU:C:2013:302, § 84).
2.1.3 Relevant point in time
Momentul relevant
The inherent distinctiveness of the earlier mark(s) should be assessed at the time of the decision.
Aprecierea caracterului distinctiv intrinsec al mărcii (mărcilor) anterioare trebuie făcută la momentul adoptării deciziei.
The enhanced distinctiveness of the earlier trade mark(s) (if claimed) should exist (i) at the time of filing of the contested EUTM application (or any priority date) and (ii) at the time of the decision.
Caracterul puternic distinctiv al mărcii (mărcilor) anterioare (dacă este invocat) trebuie să existe: (i) la momentul depunerii cererii de înregistrare a mărcii UE contestate (sau al eventualei date de prioritate) și (ii) la momentul adoptării deciziei.
2.1.4 Relevant goods and services
Produsele și serviciile relevante
The assessment of the inherent distinctiveness of the earlier mark is carried out only for the goods or services that have been found to be identical or similar to the contested goods and services.
Aprecierea caracterului distinctiv intrinsec al mărcii anterioare se realizează numai în raport cu produsele sau serviciile considerate identice sau asemănătoare cu produsele și serviciile contestate.
Assessment of the enhanced distinctiveness of the earlier mark is carried out only in respect of the goods or services protected by the sign for which enhanced distinctiveness is claimed.
Aprecierea caracterului puternic distinctiv al mărcii anterioare se realizează numai în raport cu acelea dintre produsele sau serviciile protejate de semn pentru care se invocă un caracter puternic distinctiv.
Furthermore, it is the perception of the relevant public for these goods and services that is of relevance (e.g. whether a specialist public is involved or not).
În plus, important este modul în care sunt percepute aceste produse și servicii de publicul relevant (de exemplu, în funcție de existența sau inexistența unui public specializat).
2.2 Examination of inherent distinctiveness of the earlier mark
Examinarea caracterului distinctiv intrinsec al mărcii anterioare
2.2.1 General principles
Principii generale
The first step in examining the distinctiveness of the earlier mark is to examine its inherent distinctiveness.
Primul pas în examinarea caracterului distinctiv al mărcii anterioare constă în examinarea caracterului său distinctiv intrinsec.
The same rules and principles apply as those for the examination of distinctiveness of components, in terms of the relevant public and its linguistic and cultural background, relevant territory, relevant goods and services, etc. (see the Guidelines, Part C, Section 2, Double Identity and Likelihood of Confusion, Chapter 4, Comparison of Signs, paragraph 3.2).
Se aplică aceleași reguli și principii ca în cazul examinării caracterului distinctiv al elementelor constitutive - prin prisma publicului relevant și a contextului său lingvistic și cultural, a teritoriului relevant, a produselor și serviciilor relevante etc. (a se vedea Ghidul, Partea C, Secțiunea 2, Dubla identitate și riscul de confuzie, Capitolul 4, Compararea semnelor, punctul 3.2).
At the stage of determining the distinctiveness of the earlier mark as a whole, distinctiveness of its various components (or its only component) has already been established in the section on comparison of signs.
În etapa stabilirii caracterului distinctiv al mărcii anterioare în ansamblu, caracterul distinctiv al diverselor sale elemente constitutive (sau al unicului său element) a fost stabilit deja în secțiunea privind compararea semnelor.
In principle, if an earlier mark contains a normally distinctive component, then the inherent distinctiveness of such an earlier mark as a whole is also normal, regardless of the possible presence of other non-distinctive or weak components.
În principiu, dacă o marcă anterioară conține un element cu caracter distinctiv normal, atunci caracterul distinctiv intrinsec al respectivei mărci anterioare în ansamblu este, de asemenea, normal, indiferent de eventuala prezență a altor elemente nedistinctive sau slab distinctive.
If the most distinctive component of the earlier mark is distinctive only to a low degree, then in principle the overall inherent distinctiveness of that mark will be no more than low.
Dacă elementul cel mai distinctiv al mărcii anterioare prezintă doar un caracter slab distinctiv, atunci, în principiu, caracterul distinctiv intrinsec general al respectivei mărci nu poate fi decât slab.
As mentioned above, earlier registered trade marks are presumed to have at least a minimum degree of inherent distinctiveness (24/05/2012, C196/11, F1-Live, EU:C:2012:314), even where persuasive evidence is submitted to challenge this presumption.
Astfel cum s-a menționat mai sus, se presupune că mărcile înregistrate anterioare prezintă cel puțin un grad minim de caracter distinctiv intrinsec (24/05/2012, C196/11, F1-Live, EU:C:2012:314), chiar dacă se prezintă dovezi convingătoare care contrazic această presupunere.
If the EUTM applicant proves that it has started a cancellation action against the earlier registered mark, then it might be necessary to suspend the opposition proceedings pending the outcome of the said action.
Dacă solicitantul mărcii UE dovedește că a inițiat o acțiune în anulare împotriva mărcii înregistrate anterioare, atunci ar putea fi necesară suspendarea procedurii de opoziție în așteptarea rezultatului respectivei acțiuni.
The outcome of the examination of inherent distinctiveness of the earlier mark as a whole will be one of the following.
Rezultatul examinării caracterului distinctiv intrinsec al mărcii anterioare în ansamblul său va fi unul din următoarele.