natgillin/translations-raw huggingface dataset:
3.7.5.2 Genuine use not accepted 81
3.7.5.2 Utilizare efectivă neacceptată 88
Annex: 5year period for assessing use of national trade marks 83
Anexă: Perioada de cinci ani pentru evaluarea utilizării mărcilor naționale 90
Proof of Use
Dovada utilizării
Guidelines for Examination in the Office, Part C, Opposition Page 40
Ghid privind examinarea efectuată de Oficiu, Partea C, Opoziția Pagina 94
1 General Considerations
Aspecte generale
1.1 Function of proof of use
Funcția dovezii utilizării
European Union legislation on trade marks establishes an obligation for the owner of a registered trade mark to use that mark in a genuine manner.
Legislația Uniunii Europene privind mărcile prevede obligația titularului unei mărci înregistrate de a asigura utilizarea efectivă a mărcii respective.
The obligation of use is not applicable immediately after registration of the earlier mark.
Obligația de utilizare a mărcii nu este aplicabilă imediat ce marca anterioară a fost înregistrată.
Instead, the owner of a registered mark has a ‘grace period' of 5 years, during which it is not necessary to demonstrate use of the mark in order to rely upon it - including in opposition proceedings before the Office.
Titularul unei mărci înregistrate dispune, în schimb, de o așa-numită „perioadă de grație” de cinci ani, pe parcursul căreia nu este necesară demonstrarea utilizării mărcii pentru a putea fi invocată - inclusiv în cadrul unei proceduri de opoziție în fața Oficiului.
After this grace period, the owner may be required to demonstrate use of the earlier mark for the relevant goods and services.
După expirarea acestei perioade de grație, titularului i se poate solicita să prezinte dovada utilizării mărcii anterioare pentru produsele și serviciile relevante.
Before this period lapses, the mere formal registration gives the mark full protection.
Înainte de expirarea acestei perioade, marca este complet protejată prin simpla înregistrare oficială.
The reason behind the requirement that earlier marks can be required to demonstrate that they have been put to genuine use is to restrict the number of trade marks registered and protected and, consequently, the number of conflicts between them (12/03/2003, T174/01, Silk Cocoon, EU:T:2003:68, § 38).
Scopul pentru care titularului unei mărci anterioare i se poate solicita să facă dovada utilizării efective a acesteia este de a reduce numărul de mărci înregistrate și protejate și, în consecință, numărul de conflicte dintre acestea (12/03/2003, T174/01, Silk Cocoon, EU:T:2003:68, § 38).
When it comes to the requirement to prove use in opposition proceedings before the Office, it is important to bear in mind that the purpose of Article 47(2) and (3) EUTMR is not to assess commercial success or to review the economic strategy of an undertaking, nor is it to restrict trade-mark protection to only large-scale commercial use of the marks (08/07/2004, T334/01, Hipoviton, EU:T:2004:223, § 32; 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 38).
În ceea ce privește cerința de a prezenta dovada utilizării în cadrul procedurii de opoziție în fața Oficiului, este important să se rețină faptul că articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul privind marca UE nu are ca scop nici să evalueze succesul comercial sau să analizeze strategia economică a unei întreprinderi, nici să limiteze protecția mărcilor numai la utilizările comerciale la scară largă a acestora (08/07/2004, T334/01, Hipoviton, EU:T:2004:223, § 32; 08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 38).
The Office does not inquire ex officio whether the earlier mark has been used.
Oficiul nu investighează în mod automat dacă marca anterioară a fost utilizată sau nu.
Such examination takes place only when the EUTM applicant makes an explicit request for proof of use.
Această examinare se efectuează numai dacă solicitantul unei mărci UE cere în mod expres prezentarea dovezii de utilizare.
Such a request, if the legal requirements are met, triggers the procedural and substantive consequences laid down in the EUTMR, EUTMDR and EUTMIR.
Dacă cerințele legale sunt îndeplinite, o astfel de cerere atrage consecințele de fond și de procedură prevăzute de Regulamentul privind marca UE, Regulamentul delegat privind marca UE și Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca UE.
1.2 Legislative framework
Cadrul legislativ
The legislative framework consists of provisions of the EUTMR, the EUTMDR, the EUTMIR and Directive (EU) 2015/2436 approximating the laws of the Member States relating to trade marks (the Directive), as implemented in the national law of the Member States.
Cadrul legislativ constă în dispoziții ale Regulamentului privind marca UE, ale Regulamentului delegat privind marca UE, ale Regulamentului de punere în aplicare a Regulamentului privind marca UE și ale Directivei (UE) 2015/2436 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (Directiva), astfel cum sunt puse în aplicare în legislația internă a statelor membre.
[2: Directive (EU) 2015/2436 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2015 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks]
[2: Directiva (UE) 2015/2436 a Parlamentului European și a Consiliului din 16 decembrie 2015 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci.]
1.2.1 EUTMR, EUTMDR and EUTMIR
Regulamentul privind marca UE, Regulamentul delegat privind marca UE și Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca UE
1.2.1.1 Article 18 EUTMR - obligation to use registered marks
Articolul 18 din Regulamentul privind marca UE - obligația de a utiliza mărcile înregistrate
Article 18 EUTMR stipulates the basic substantive requirement for the obligation to use registered marks.
Articolul 18 din Regulamentul privind marca UE prevede ca principală cerință de fond obligația de utilizare a mărcilor înregistrate.
It reads as follows:
Articolul este următorul:
If, within a period of five years following registration, the proprietor has not put the EU trade mark to genuine use in the Union in connection with the goods or services in respect of which it is registered, or if such use has been suspended during an uninterrupted period of five years, the EU trade mark shall be subject to the sanctions provided for in this Regulation, unless there are proper reasons for non-use.
Dacă, în termen de cinci ani de la data înregistrării, marca UE nu a făcut obiectul unei utilizări efective în Uniune pentru produsele sau serviciile pentru care este înregistrată sau dacă această utilizare a fost suspendată pentru un termen neîntrerupt de cinci ani, marca UE face obiectul sancțiunilor prevăzute de prezentul regulament, cu excepția cazului în care există un motiv întemeiat pentru a nu fi utilizată.
According to Article 18(1)(a) and (b) EUTMR, use of the EUTM in a form differing in elements that do not alter the distinctive character of the mark in the form in which it was registered, regardless of whether or not the trade mark in the form as used is also registered in the name of the proprietor, and the affixing of the EUTM to goods or to the packaging thereof in the European Union solely for export purposes, also constitute use within the meaning of Article 18(1) EUTMR.
În conformitate cu articolul 18 alineatul (1) literele (a) și (b) din Regulamentul privind marca UE, utilizarea mărcii UE sub o formă care diferă prin elemente care nu modifică caracterul distinctiv al mărcii în forma în care aceasta a fost înregistrată, indiferent dacă marca în forma utilizată este de asemenea înregistrată sau nu în numele titularului, și aplicarea mărcii UE pe produsele sau pe ambalajul acestora în Uniunea Europeană, numai cu scopul exportului se consideră, de asemenea, utilizare în înțelesul articolului 18 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE.
According to Article 18(2) EUTMR, use of the EUTM with the consent of the proprietor will be deemed to constitute use by the proprietor.
În conformitate cu articolul 18 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE, utilizarea mărcii UE cu consimțământul titularului se consideră ca utilizare făcută de către titular.
1.2.1.2 Article 47 EUTMR - consequences of lack of use
Articolul 47 din Regulamentul privind marca UE - consecințele neutilizării
The consequences of a lack of use in opposition proceedings are dealt with in Article 47(2) and (3) EUTMR.
Consecințele neutilizării în cadrul procedurii de opoziție sunt prezentate la articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul privind marca UE.
According to Article 47(2) EUTMR:
În conformitate cu articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE:
If the applicant so requests, the proprietor of an earlier EU trade mark who has given notice of opposition shall furnish proof that, during the five-year period preceding the date of filing or the date of priority of the EU trade mark application, the earlier EU trade mark has been put to genuine use in the Union in connection with the goods or services in respect of which it is registered and which he cites as justification for his opposition, or that there are proper reasons for non-use, provided the earlier EU trade mark has at that date been registered for not less than five years.
La cererea solicitantului, titularul unei mărci UE anterioare care a formulat opoziția aduce dovada că, în decursul perioadei de cinci ani care a precedat data de depunere sau de prioritate a cererii de înregistrare a mărcii UE, marca UE anterioară a făcut obiectul unei utilizări efective în cadrul Uniunii în legătură cu produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată și pe care se întemeiază opoziția sau că există motive întemeiate pentru neutilizare, cu condiția ca la data respectivă marca UE anterioară să fi fost înregistrată cu cel puțin cinci ani în urmă.
In the absence of proof to this effect, the opposition shall be rejected.
În absența unei astfel de dovezi, opoziția se respinge.
If the earlier EU trade mark has been used in relation to only part of the goods or services for which it is registered it shall, for the purposes of the examination of the opposition, be deemed to be registered in respect only of that part of the goods or services.
În cazul în care marca UE anterioară nu a fost utilizată decât pentru o parte dintre produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată, aceasta nu se consideră înregistrată, în sensul examinării opoziției, decât pentru acea parte de produse sau servicii.
This wording is the result of Amending Regulation (EU) 2015/2424 , which entered into force on 23/03/2016.
Această formulare este rezultatul Regulamentului (UE) nr. 2015/2424 de modificare, care a intrat în vigoare la 23 martie 2016.
Previously, the 5-year period was computed backwards from the date of publication of the contested EUTM application.
Anterior, perioada de cinci ani era calculată retroactiv de la data publicării cererii de înregistrare a mărcii UE contestate.
For oppositions filed before the date of entry into force of Amending Regulation (EU) 2015/2424, the relevant period will continue to be counted from the date of publication of the contested EUTM application.
Pentru opozițiile depuse înainte de data intrării în vigoare a Regulamentului (UE) 2015/2424 de modificare, perioada relevantă se va calcula în continuare de la data publicării cererii de înregistrare a mărcii UE contestate.
[3: Regulation (EU) 2015/2424 of the European Parliament and of the Council of 16 December 2015 amending Council Regulation (EC) No 207/2009 on the Community trade mark and Commission Regulation (EC) No 2868/95 implementing Council Regulation (EC) No 40/94 on the Community trade mark, and repealing Commission Regulation (EC) No 2839/95 on the fees payable to the Office for Harmonization in the Internal Market (Trade Marks and Designs).]
[3: Regulamentul (UE) 2015/2424 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2015 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 207/2009 privind marca comunitară și a Regulamentului (CE) nr. 2868/95 al Comisiei de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 40/94 al Consiliului privind marca comunitară și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 2869/95 al Comisiei privind taxele care trebuie plătite Oficiului pentru Armonizare în cadrul Pieței Interne (mărci și desene sau modele industriale).]
In accordance with Article 47(3) EUTMR:
În conformitate cu articolul 47 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE:
Paragraph 2 shall apply to earlier national trade marks referred to in Article 8(2)(a), by substituting use in the Member State in which the earlier national trade mark is protected for use in the Union.
Alineatul (2) se aplică mărcilor naționale anterioare menționate la articolul 8 alineatul (2) litera (a), înțelegându-se că utilizarea lor în cadrul Uniunii se înlocuiește cu utilizarea lor în statul membru în care marca națională anterioară este protejată.
There is no express provision in the EUTMR that such forms of use as mentioned in Article 18(1) and (2) EUTMR may also be regarded as use of earlier national trade marks.
Regulamentul privind marca UE nu conține, în mod expres, nicio dispoziție conform căreia formele de utilizare menționate la articolul 18 alineatele (1) și (2) din Regulamentul privind marca UE pot fi considerate, de asemenea, ca fiind utilizări ale mărcilor naționale anterioare.
However, the concept of the obligation to use the registered mark is harmonised as a consequence of Article 10(2) and (3) of Directive 2008/95/EC of the European Parliament and of the Council of 22 October 2008 to approximate the laws of the Member States relating to trade marks (Codified version).
Cu toate acestea, noțiunea de obligație de utilizare a mărcii înregistrate este armonizată ca urmare a articolului 10 alineatele (2) și (3) din Directiva 2008/95/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 de apropiere a legislațiilor statelor membre cu privire la mărci (versiune codificată).
Hence, it is appropriate to apply the same substantive provision as Article 18(1) and (2) EUTMR to the use of earlier national trade marks, with the only difference being that such use must be made in the Member State in which the national mark is registered.
Prin urmare, este necesar să se aplice aceeași dispoziție de fond ca la articolul 18 alineatele (1) și (2) din Regulamentul privind marca UE în ceea ce privește utilizarea mărcilor naționale anterioare, singura diferență fiind că o astfel de utilizare trebuie să aibă loc în statul membru în care marca națională este înregistrată.
Moreover, it follows from the wording of Article 47(2) and (3) EUTMR that proof of use can only be requested if the earlier right is an EUTM or other trade mark having effect in the EU or an EU Member State, as defined in Article 8(2)(a) EUTMR.
De asemenea, din redactarea articolului 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul privind marca UE reiese că dovada utilizării poate fi solicitată numai dacă dreptul anterior constă într-o marcă UE sau o altă marcă ce își produce efectele în UE sau într-un stat membru UE, conform definițiilor de la articolul 8 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul privind marca UE.
Since oppositions brought under Article 8(4) EUTMR cannot be based on either EUTMs or other trade marks referred to in Article 8(2)(a) EUTMR, the EUTM applicant is not entitled to request proof of use for earlier rights relied upon in oppositions brought under this provision.
Având în vedere faptul că opozițiile formulate în conformitate cu articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE nu pot fi întemeiate pe marca UE sau pe alte mărci la care se face referire la articolul 8 alineatul (2) litera (a) din Regulamentul privind marca UE, solicitantul unei mărci UE nu are dreptul să solicite dovada utilizării pentru drepturile anterioare invocate în opozițiile formulate în conformitate cu această prevedere.
Nevertheless, Article 8(4) EUTMR requires the opponent to prove use in the course of trade of more than mere local significance for the earlier rights in question.
Cu toate acestea, articolul 8 alineatul (4) din Regulamentul privind marca UE impune ca oponentul să facă dovada utilizării în comerț cu un domeniu de aplicare care depășește domeniul local în ceea ce privește respectivele drepturi anterioare.
As for Article 8(3) EUTMR, the Office's practice is that requests for proof of use of the earlier right cannot be made.
Referitor la articolul 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE, conform practicii Oficiului, nu se poate solicita dovada utilizării dreptului anterior.
The reason is that such earlier rights include both trade marks having effect in the EU/EU Member States (EUTMs, national trade marks, IRs) and national non-EUTMs, requests for proof of use of the latter not being possible under the EUTMR.
Motivul este că drepturile anterioare în cauză includ atât mărcile care își produc efectele în UE/state membre ale UE (mărci UE, mărci naționale, înregistrări internaționale), cât și mărcile naționale necomunitare, iar Regulamentul privind marca UE nu permite solicitarea dovezii de utilizare a acestora din urmă.
It would be discriminatory to request proof of use for some countries' trade marks but not for others.
Solicitarea dovezii de utilizare pentru mărcile din unele țări, dar nu și din altele ar fi discriminatorie.
Accordingly, and in view of the specific subject matter for protection under Article 8(3) EUTMR, while the use or lack of use made of the earlier rights may have a bearing on arguments regarding the justification for applying for the EUTM, the opponent cannot be obliged to provide proof of use under Article 47(3) EUTMR for any earlier rights thereby relied upon.
Prin urmare, și având în vedere obiectul specific al protecției în sensul articolului 8 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE, chiar dacă utilizarea sau neutilizarea drepturilor anterioare poate avea o influență asupra argumentelor privind justificarea cererii de înregistrare a mărcii UE, oponentul nu poate fi obligat să prezinte dovada utilizării conform articolului 47 alineatul (3) din Regulamentul privind marca UE pentru niciunul dintre drepturile anterioare pe care le invocă.
1.2.1.3 Article 10 EUTMDR - procedural rules, evidence and language
Articolul 10 din Regulamentul delegat privind marca UE - norme de procedură, probe și limba utilizată
In accordance with Article 10(2) EUTMDR, where, pursuant to Article 47(2) or (3) EUTMR, the opponent has to submit proof of use or show that there are proper reasons for non-use, the Office will invite the opponent to provide the proof required within a period specified by the Office.
În conformitate cu articolul 10 alineatul (2) din Regulamentul delegat privind marca UE, dacă, în temeiul articolului 47 alineatul (2) sau (3) din Regulamentul privind marca UE, oponentul trebuie să prezinte dovada utilizării sau să demonstreze că există motive întemeiate pentru neutilizare, Oficiul invită partea în cauză să furnizeze dovada solicitată în termenul specificat de către Oficiu.
If the opponent does not provide such proof before the time limit expires, the Office will reject the opposition.
Dacă oponentul nu prezintă elementele de probă respective până la expirarea termenului stabilit, Oficiul respinge opoziția.
In accordance with Article 10(3) EUTMDR, the indications and evidence required to prove use must consist of indications concerning the place, time, extent and nature of use of the opposing trade mark for the goods and services in respect of which it is registered and on which the opposition is based, and evidence in support of these indications in accordance with paragraph 4.
În conformitate cu articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul delegat privind marca UE, specificațiile și elementele de probă solicitate pentru a demonstra utilizarea trebuie să conțină indicații privind locul, durata, amploarea și natura utilizării mărcii atacate pentru produsele și serviciile pentru care a fost înregistrată și pe care se întemeiază opoziția, precum și elemente de probă care să susțină indicațiile respective, în sensul alineatului (4).
In accordance with Article 10(4) EUTMDR, the evidence must consist of written documents and in principle be confined to supporting documents and items such as packages, labels, price lists, catalogues, invoices, photographs, newspaper advertisements, and statements in writing as referred to in Article 97(1)(f) EUTMR.
În conformitate cu articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul delegat privind marca UE, probele trebuie să conțină documente scrise și să se limiteze, în principiu, la documente justificative și obiecte precum: ambalaje, etichete, liste de prețuri, cataloage, facturi, fotografii, reclame din presă, precum și declarațiile scrise menționate la articolul 97 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul privind marca UE.
In accordance with Article 10(5) EUTMDR, a request for proof of use may be submitted at the same time as observations on the grounds on which the opposition is based.
În conformitate cu articolul 10 alineatul (5) din Regulamentul delegat privind marca UE, o cerere de prezentare a dovezii de utilizare poate fi depusă în același timp cu observațiile cu privire la motivele pe care se bazează opoziția.
Such observations may also be filed together with the observations in reply to the proof of use.
Astfel de observații pot fi depuse, de asemenea, împreună cu observațiile ca răspuns la dovada utilizării.
In accordance with Article 10(6) EUTMDR, where the evidence submitted pursuant to paragraphs 1, 2 and 3 is not in the language of the opposition proceedings, the Office may require the opponent to submit a translation of the evidence in that language, within a period specified by the Office.
În conformitate cu articolul 10 alineatul (6) din Regulamentul delegat privind marca UE, atunci când probele furnizate în temeiul alineatelor (1), (2) și (3) nu sunt în limba procedurii de opoziție, Oficiul poate invita oponentul să prezinte o traducere a probelor respective în limba procedurii până la expirarea termenului stabilit de Oficiu.
1.2.2 The Directive and national law implementing it
Directiva și legislația națională de punere în aplicare a acesteia
Article 16 of the Directive contains provisions identical to Article 18 EUTMR, except with ‘use in the Union' being replaced by ‘use in the Member State'.
Articolul 16 din Directivă conține prevederi identice cu cele de la articolul 18 din Regulamentul privind marca UE, sintagma „utilizarea în cadrul Uniunii” fiind înlocuită cu sintagma „utilizarea în statul membru”.
2 Substantive Law
Dreptul material
2.1 Genuine use: the principles of the Court of Justice
Utilizarea efectivă: principiile Curții de Justiție
The EUTMR, the EUTMDR and the EUTMIR do not define what is to be regarded as ‘genuine use'.
Regulamentul privind marca UE, Regulamentul delegat privind marca UE și Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca UE nu definesc ceea ce trebuie considerat drept „utilizare efectivă”.
However, the Court of Justice (the ‘Court') has laid down several important principles as regards the interpretation of this term.
Cu toate acestea, Curtea de Justiție („Curtea”) a enunțat o serie de principii importante privind interpretarea acestui termen.
In Minimax (11/03/2003, C40/01, Minimax, EU:C:2003:145), the Court established the following principles:
În Hotărârea Minimax (11/03/2003, C40/01, Minimax, EU:C:2003:145), Curtea a stabilit următoarele principii:
genuine use means actual use of the mark (paragraph 35);
utilizarea efectivă înseamnă utilizarea reală a mărcii (punctul 35);
genuine use must, therefore, be understood to denote use that is not merely token, serving solely to preserve the rights conferred by the mark (paragraph 36);
prin urmare, termenul „utilizare efectivă” trebuie înțeles ca desemnând utilizarea care nu este efectuată numai în mod simbolic, cu scopul exclusiv de a menține drepturile conferite de marcă (punctul 36);