natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Furthermore, evidence showing that the reputation of the opponent's mark has been repeatedly recognised and protected against infringing acts by decisions of judicial or administrative authorities will be an important indication that the mark enjoys a reputation in the relevant territory, especially where such decisions are recent.
În plus, probele care arată că renumele mărcii oponentului a fost recunoscut și protejat în mod repetat împotriva actelor de încălcare a drepturilor asociate mărcii prin decizii emise de autoritățile judiciare sau administrative constituie un indiciu important al faptului că marca se bucură de renume pe teritoriul relevant, în special atunci când deciziile respective sunt de dată recentă.
That effect may be reinforced when there is a substantial number of decisions of this kind (on the probative value of decisions, see paragraph 3.1.4.4 below).
Acest efect poate fi întărit de existența unui număr considerabil de decizii de acest tip (în ceea ce privește valoarea probatorie a deciziilor, a se vedea punctul 3.1.4.4 de mai jos).
This factor is mentioned in Article 2(1)(b)(5) of WIPO's Joint Recommendation.
Acest factor este menționat la articolul 2 alineatul (1) litera (b) punctul (5) din Recomandarea comună a OMPI.
Number of registrations
Numărul de înregistrări
The number and duration of registrations and applications for the mark around Europe or the world is also relevant, but is in itself a weak indication of the degree of recognition of the sign by the relevant public.
Numărul și durata înregistrărilor și a cererilor de înregistrare a mărcilor la nivel european sau mondial sunt de asemenea relevante, dar reprezintă în sine un indiciu insuficient privind gradul de cunoaștere a semnului de către publicul relevant.
The fact that the opponent has many trade mark registrations and in many classes may indirectly attest to the international circulation of the brand, but cannot decisively prove a reputation in itself.
Faptul că oponentul deține numeroase înregistrări ale mărcii, pentru mai multe clase, poate demonstra în mod indirect circulația internațională a mărcii, dar nu poate constitui în sine o dovadă decisivă a existenței renumelui.
This factor is mentioned in Article 2(1)(b)(4) of the WIPO Joint Recommendation, where the need for actual use is made clear: the duration and geographical area of any registrations, and/or any applications for registration, of the mark are relevant ‘to the extent that they reflect use or recognition of the mark'.
Acest factor este menționat la articolul 2 alineatul (1) litera (b) punctul (4) din Recomandarea comună a OMPI, în care se specifică în mod clar necesitatea utilizării efective: durata și regiunea geografică ale oricărei înregistrări și/sau cereri de înregistrare a unei mărci sunt relevante „în măsura în care reflectă utilizarea sau recunoașterea mărcii”.
Certification and awards
Certificări și premii
Certification, awards, and similar public recognition instruments usually provide information about the history of the mark, or reveal certain quality aspects of the opponent's products, but as a rule they will not be sufficient in themselves to establish reputation and will be more useful as indirect indications.
Certificările, premiile și instrumentele similare care atestă recunoașterea publică oferă, de obicei, informații privind istoricul mărcii sau evidențiază anumite aspecte calitative ale produselor oponentului, însă ca regulă generală sunt insuficiente în sine pentru a confirma existența renumelui, fiind mai utile ca indicii indirecte.
For example, the fact that the opponent has been a holder of a royal warrant for many years may perhaps show that the mark invoked is a traditional brand, but cannot give first-hand information about trade mark awareness.
De exemplu, faptul că oponentul deține, de mulți ani, titlul de furnizor oficial al casei regale poate indica faptul că marca invocată este o marcă tradițională, dar nu poate oferi informații directe privind cunoașterea mărcii.
However, if the certification concerns facts that are related to the performance of the mark, its relevance will be much higher.
Certificarea este însă mult mai relevantă dacă se referă la fapte legate de performanța mărcii.
This factor is mentioned by the Court in Lloyd Schuhfabrik (Lloyd Schufabrik Meyer) and Chiemsee (Windsurfing Chiemsee) in relation to the assessment of enhanced distinctiveness through use.
Acest factor este menționat de Curte în Lloyd Schuhfabrik (Lloyd Schufabrik Meyer) și Chiemsee (Windsurfing Chiemsee), cu referire la aprecierea caracterului puternic distinctiv dobândit prin utilizare.
The value associated with the mark
Valoarea asociată mărcii
The fact that a mark is solicited by third companies for reproduction on their products, either as a trade mark, or as mere decoration, is a strong indication that the mark possesses a high degree of attractiveness and an important economic value.
Faptul că o marcă este solicitată de societăți terțe pentru a fi reprodusă pe propriile lor produse, fie ca marcă comercială, fie ca simplu element decorativ, reprezintă un indiciu puternic al faptului că marca prezintă un caracter atractiv accentuat și o valoare economică importantă.
Therefore, the extent to which the mark is exploited through licensing, merchandising and sponsoring, as well as the scale of the respective schemes, are useful indications in assessing reputation.
Prin urmare, măsura în care marca este exploatată prin intermediul licențelor, al activităților de merchandising și al sponsorizărilor, precum și amploarea acestor programe reprezintă indicii utile pentru aprecierea renumelui.
This factor is mentioned in Article 2(1)(b)(6) of the WIPO Joint Recommendation.
Acest factor este menționat la articolul 2 alineatul (1) litera (b) punctul (6) din Recomandarea comună a OMPI.
3.1.4 Proof of reputation
Dovada renumelui
3.1.4.1 Standard of proof
Nivelul probatoriu
The opponent must submit evidence enabling the Office to reach the positive conclusion that the earlier mark has acquired a reputation in the relevant territory.
Oponentul trebuie să aducă probe care să permită Oficiului să ajungă la concluzia pozitivă că marca anterioară a dobândit renume pe teritoriul relevant.
The wording used in Article 8(5) EUTMR and Article 7(2)(f) EUTMDR is quite clear in this respect: the earlier mark deserves enlarged protection only if it ‘has a reputation'.
Formularea utilizată la articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE și la articolul 7 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul delegat privind marca UE este extrem de clară în acest sens: marca anterioară merită să i se acorde o protecție extinsă numai dacă „se bucură de un renume”.
It follows that the evidence must be clear and convincing, in the sense that the opponent must clearly establish all the facts necessary to safely conclude that the mark is known by a significant part of the public.
Rezultă că probele trebuie să fie clare și convingătoare, în sensul că oponentul trebuie să dovedească clar toți factorii necesari pentru a concluziona fără rezerve că marca este cunoscută de o parte semnificativă a publicului.
The reputation of the earlier mark must be established to the satisfaction of the Office and not merely assumed.
Renumele mărcii anterioare trebuie demonstrat în mod suficient pentru a convinge Oficiul și nu poate fi doar presupus.
3.1.4.2 Burden of proof
Sarcina probei
According to the second sentence of Article 95(1) EUTMR, in inter partes proceedings the Office is restricted in its examination to the facts, evidence and arguments provided by the parties.
În conformitate cu articolul 95 alineatul (1) a doua teză din Regulamentul privind marca UE, în cadrul procedurilor inter partes, analiza Oficiului își limitează examinarea la motivele și argumentele furnizate de către părți.
It follows that, when assessing whether the earlier mark enjoys reputation, the Office may neither take into account facts known to it as a result of its own private knowledge of the market nor conduct an ex officio investigation, but should exclusively base its findings on the information and evidence submitted by the opponent.
Rezultă că, atunci când apreciază dacă marca anterioară se bucură de renume, Oficiul nu poate nici să ia în considerare fapte de care are cunoștință în baza propriei cunoașteri a pieței, nici să desfășoare o anchetă ex officio, ci trebuie să își bazeze concluziile exclusiv pe informațiile și probele prezentate de oponent.
Exceptions to this rule apply where particular facts are so well established that they can be considered as universally known and, thus, are also presumed to be known to the Office (e.g. the fact that a particular country has a certain number of consumers, or the fact that food products target the general public).
Există excepții de la această regulă atunci când anumite fapte sunt atât de clar stabilite încât pot fi considerate ca fiind universal cunoscute, presupunându-se astfel că sunt cunoscute și de Oficiu (de exemplu, faptul că într-o anumită țară se află un anumit număr de consumatori sau faptul că produsele alimentare sunt destinate publicului larg).
However, whether or not a mark has passed the threshold of reputation established by the Court in Chevy (General Motors) is not in itself a pure question of fact, since it requires the legal evaluation of several factual indications, and the reputation of the earlier mark may therefore not be simply assumed to be a universally known fact.
În schimb, întrebarea dacă o marcă a depășit sau nu pragul minim al renumelui stabilit de Curte în cauza Chevy (General Motors) nu reprezintă, în sine, o simplă chestiune de fapt, deoarece implică analiza juridică a mai multor indicii faptice și nu se poate presupune pur și simplu că renumele mărcii anterioare constituie un fapt universal cunoscut.
Article 7(2)(f) EUTMDR provides that the burden of putting forward and proving the relevant facts lies with the opponent, by expressly requiring it to provide evidence attesting that the earlier mark has a reputation for the goods and services claimed.
Articolul 7 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul delegat privind marca UE prevede că sarcina de a prezenta și de a demonstra faptele relevante îi revine oponentului, solicitându-se în mod expres ca acesta să facă dovada renumelui mărcii anterioare pentru produsele și serviciile revendicate.
According to Article 7(1) and Article 7(2)(f) EUTMDR and Office practice, such evidence may be submitted either together with the notice of opposition, or subsequently within 4 months of the date of notification of the opposition to the applicant.
În conformitate cu articolul 7 alineatul (1) și cu articolul 7 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul delegat privind marca UE, precum și cu practica Oficiului, aceste probe pot fi prezentate fie împreună cu actul de opoziție, fie în termen de patru luni de la data notificării solicitantului cu privire la existența opoziției.
The opponent may also refer to facts and evidence submitted in the course of another opposition, provided that the relevant materials are indicated in a clear and unambiguous way and that the language of proceedings is the same in both cases.
Oponentul poate să facă referire și la faptele și probele prezentate în cadrul unei alte proceduri de opoziție, cu condiția să indice în mod clar și fără echivoc materialele relevante, iar limba de procedură să fie aceeași în ambele cazuri.
If the evidence of reputation is not in the correct language, the Office may, of its own motion or upon reasoned request by the other party, require the opponent to submit a translation of the evidence in that language, within a period specified by the Office (Article 7(3) EUTMDR and Article 24 EUTMIR).
Dacă dovada renumelui nu este redactată în limba corectă, Oficiul poate, din proprie inițiativă sau la cererea motivată a celeilalte părți, să solicite oponentului să depună o traducere a dovezii în limba respectivă, în termenul specificat de Oficiu (articolul 7 alineatul (3) din Regulamentul delegat privind marca UE și articolul 24 din Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca UE).
It is left to the discretion of the Office whether the opponent has to submit a translation of the evidence of reputation into the language of the proceedings.
Rămâne la latitudinea Oficiului să decidă dacă oponentul trebuie să prezinte traducerea dovezii renumelui în limba de procedură.
If the applicant explicitly requests a translation of the evidence in the language of the proceedings, the Office, in principle, will require a translation from the opponent.
Dacă solicitantul cere în mod expres o traducere a dovezii în limba de procedură, Oficiul solicită în principiu furnizarea unei traduceri de către oponent.
However, a rejection of such a request is feasible where it appears that the applicant's request, in view of the self-explanatory character of the submitted evidence, is exaggerated or even abusive.
Cererile de acest tip pot fi însă respinse dacă, având în vedere caracterul evident al dovezilor prezentate, cererea solicitantului pare a fi exagerată sau chiar abuzivă.
Where the Office requires a translation of the evidence, it will give the opponent a period of 2 months to submit it.
În cazul în care solicită traducerea dovezii, Oficiul îi va acorda oponentului un termen de 2 luni pentru a o prezenta.
In view of the volume of documents often needed for proving reputation, it may be sufficient to translate only the material parts of long documents or publications.
Având în vedere volumul de documente care este adeseori necesar pentru a demonstra existența renumelui, poate fi suficient să se traducă numai părțile importante ale documentelor sau ale publicațiilor lungi.
Similarly, it is not necessary to translate the entirety of documents or parts of documents that contain mainly figures or statistics, the meaning of which is evident, as is often the case with invoices, order forms, diagrams, brochures, catalogues, etc. The means of evidence will only be taken into account insofar as a translation has been produced or insofar as the means of evidence are self-explanatory regardless of their textual components.
În mod similar, nu este necesar să se traducă integral documentele sau părțile de documente care conțin în principal cifre sau statistici, a căror semnificație este evidentă, cum este cazul frecvent al facturilor, al formularelor de comandă, al diagramelor, al broșurilor, al cataloagelor etc. Aceste mijloace vor fi luate în considerare doar dacă a fost efectuată o traducere sau dacă nu necesită alte explicații, indiferent de conținutul lor textual.
As regards the structure and format in which written evidence of reputation must be filed, Article 55 EUTMDR applies, which provides that the documents or other items of evidence must be contained in annexes to a submission, which must be numbered consecutively.
În ceea ce privește structura și formatul în care trebuie depuse dovezile scrise ale renumelui, se aplică articolul 55 din Regulamentul delegat privind marca UE, care prevede faptul că documentele sau alte mijloace de probă se includ în anexele la o declarație, numerotate în ordine crescătoare.
Submissions must include an index indicating, for each document or item annexed thereto the following:
Declarațiile trebuie să conțină un index care să indice, pentru fiecare document sau mijloc de probă anexat, următoarele:
1. the number of the annex;
numărul anexei;
2. a short description of the document or item, and if applicable, the number of pages;
o scurtă descriere a documentului sau a mijlocului de probă și, după caz, numărul de pagini;
3. the page number of the submission where the document or item is mentioned.
numărul paginii din declarație unde este menționat documentul sau mijlocul de probă.
The opponent may also indicate, in the index of annexes, which specific parts of a document it relies upon in support of its arguments.
Oponentul poate indica de asemenea, în indexul anexelor, părțile specifice din document pe care le invocă în sprijinul argumentației sale.
Pursuant to Article 55(3) EUTMDR, where the submissions or annexes do not comply with the requirements, the Office may invite the opponent to remedy any deficiency within a set time limit.
În conformitate cu articolul 55 alineatul (3) din Regulamentul delegat privind marca UE, în cazul în care declarațiile sau anexele nu respectă cerințele, Oficiul poate invita oponentul să remedieze orice deficiență într-un termen stabilit.
If the deficiencies are not remedied and if it is still not possible for the Office to clearly establish to which ground or argument a document or item refers, that evidence will not be taken into account (Article 55(4) EUTMDR).
Dacă deficiențele nu sunt remediate și în continuare nu este posibil pentru Oficiu să stabilească în mod clar motivul sau argumentul la care se referă un document sau un mijloc de probă, dovada respectivă nu este luată în considerare (articolul 55 alineatul (4) din Regulamentul delegat privind marca UE).
3.1.4.3 Evaluation of the evidence
Evaluarea probelor
The basic rules on the evaluation of evidence are also applicable here: the evidence should be assessed as a whole, that is, each indication should be weighed up against the others, with information confirmed by more than one source generally being considered more reliable than facts derived from isolated references.
Regulile de bază privind evaluarea probelor sunt aplicabile și în acest domeniu: probele trebuie apreciate în ansamblu, adică fiecare indiciu trebuie pus în balanță cu celelalte, iar informațiile confirmate de mai multe surse sunt, în general, considerate mai sigure decât cele care provin din surse izolate.
Indeed, the more independent, reliable and well-informed the source of the information is, the higher the probative value of the evidence will be.
În acest sens, cu cât sursa de informații este mai independentă, mai de încredere și mai bine documentată, cu atât este mai mare valoarea probatorie a dovezilor.
Therefore, information deriving directly from the opponent is unlikely to be enough on its own, especially if it only consists of opinions and estimates instead of facts, or if it is of an unofficial character and lacks objective confirmation, as for example when the opponent submits internal memoranda or tables with data and figures of unknown origin.
Prin urmare, este puțin probabil ca informațiile care provin direct de la oponent să fie suficiente în sine, în special dacă sunt alcătuite doar din opinii și estimări în loc de fapte sau dacă prezintă un caracter neoficial și nu sunt confirmate în mod obiectiv, precum în cazul în care oponentul prezintă note interne sau tabele conținând date și cifre a căror proveniență nu este cunoscută.
However, if such information is publicly available or has been compiled for official purposes and contains information and data that have been objectively verified, or reproduces statements made in public, its probative value is generally higher.
Dacă însă informațiile de acest tip sunt disponibile public sau au fost compilate în scop oficial și conțin informații și date care au fost verificate în mod obiectiv, sau dacă reproduc declarații publice, valoarea lor probatorie este în general mai mare.
As regards its contents, the more indications the evidence gives about the various factors from which reputation may be inferred, the more relevant and conclusive it will be.
În ceea ce privește conținutul, cu cât probele oferă mai multe indicii privind diverșii factori pe baza cărora se poate deduce existența renumelui, cu atât sunt mai relevante și mai concludente.
In particular, evidence that, as a whole, gives little or no quantitative data and information will not be appropriate for providing indications about vital factors, such as trade mark awareness, market share and intensity of use and, consequently, will not be sufficient to support a finding of reputation.
În special probele care, în ansamblu, oferă date și informații cantitative puține sau inexistente nu pot asigura indicii privind factorii esențiali, precum cunoașterea mărcii, cota de piață și intensitatea utilizării, fiind deci insuficiente pentru a sprijini constatarea unui renume.
3.1.4.4 Means of evidence
Mijloacele de probă
There is no direct indication in the Regulations as to which kind of evidence is more appropriate for proving reputation.
Regulamentele nu indică direct tipul de probe cel mai adecvat pentru a demonstra existența renumelui.
The opponent may avail itself of all the means of evidence of Article 97(1) EUTMR, provided they are capable of showing that the mark does indeed have the required reputation.
Oponentul poate recurge la toate mijloacele de probă prevăzute la articolul 97 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE, cu condiția ca acestea să demonstreze că marca a dobândit efectiv renumele necesar.
The following means of evidence are the most frequently submitted by opponents in opposition proceedings before the Office (this list does not reflect their relative importance or probative value):
Următoarele mijloace de probă sunt cel mai frecvent utilizate de oponenți în cadrul procedurilor de opoziție desfășurate în cadrul Oficiului (ordinea nu reflectă nici importanța lor relativă, nici valoarea lor probatorie):
1. sworn or affirmed statements
declarații sub jurământ sau solemne;
2. decisions of courts or administrative authorities
hotărâri ale instanțelor sau ale autorităților administrative;
3. decisions of the Office
decizii ale Oficiului;
4. opinion polls and market surveys
sondaje de opinie și studii de piață;
5. audits and inspections
audituri și controale;
6. certification and awards
certificări și premii;
7. articles in the press or in specialised publications
articole din presă sau din publicații de specialitate;
8. annual reports on economic results and company profiles
rapoarte anuale privind rezultatele economice și profiluri ale societăților;
9. invoices and other commercial documents
facturi și alte documente comerciale;
10. advertising and promotional material.
materiale publicitare și promoționale.
Evidence of this kind may also be submitted under Article 8(1)(b) EUTMR in order to prove that the earlier mark has obtained a higher degree of distinctiveness, or under Article 8(2)(c) EUTMR in relation to well-known marks.
Probele de acest tip pot fi prezentate și în temeiul articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind marca UE, cu scopul de a demonstra că marca anterioară a dobândit un caracter puternic distinctiv, sau în temeiul articolului 8 alineatul (2) litera (c) din același regulament în cazul mărcilor de notorietate.
Sworn or affirmed statements
Declarațiile sub jurământ sau solemne
The weight and probative value of statutory declarations is determined by the general rules applied by the Office to the assessment of such evidence.
Importanța și valoarea probatorie a declarațiilor solemne se stabilesc în conformitate cu regulile generale aplicate de Oficiu pentru aprecierea unor astfel de probe.
In particular, both the capacity of the person giving the evidence and the relevance of such evidence to the particular case must be taken into account.
Trebuie să se țină cont în special de calitatea persoanei care dă declarația și de relevanța acestei probe pentru cazul respectiv.
For further details on the weight and probative value of affidavits, see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 6, Proof of Use.
Pentru mai multe informații privind importanța și valoarea probatorie a declarațiilor sub jurământ, a se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 6, Dovada utilizării.
Decisions of courts or administrative authorities
Hotărârile instanțelor sau ale autorităților administrative
Opponents often invoke decisions of national authorities or courts that have accepted the reputation of the earlier mark.
Oponenții invocă adeseori hotărâri ale autorităților sau ale instanțelor naționale care au admis renumele mărcii anterioare.