natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Therefore, as from 01/10/2017 and in accordance with Article 2(2) EUTMIR, the applicant can make the claim as a principal one (i.e. irrespective of the outcome on inherent distinctiveness), in which case the Office will take a single decision both on the mark's inherent distinctiveness and, where there is none, on the claim of acquired distinctiveness through use.
Prin urmare, începând de la 1 octombrie 2017, în conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca UE, solicitantul poate face o declarație cu titlu principal (adică indiferent de decizia privind caracterul distinctiv intrinsec), caz în care Oficiul va emite o singură decizie atât cu privire la caracterul distinctiv intrinsec al mărcii, cât și, în cazul în care acesta nu există, cu privire la declarația privind caracterul distinctiv dobândit prin utilizare.
The second (new) option is to make the claim as a subsidiary one subject to a decision on inherent distinctiveness.
Cea de-a doua opțiune (nouă) este aceea de a da această declarație cu titlu subsidiar, dependentă de decizia privind caracterul distinctiv intrinsec.
In this case the Office will take two separate decisions at different points in time: first, one on the mark's inherent distinctiveness and then, once that decision (finding lack of inherent distinctiveness) has become final, another on the claim of acquired distinctiveness through use.
În acest caz, Oficiul va emite două decizii separate, la momente diferite: mai întâi, o decizie cu privire la caracterul distinctiv intrinsec al mărcii, iar ulterior, după ce această decizie (care constată lipsa caracterului distinctiv intrinsec) rămâne definitivă, o altă decizie privind declarația conform căreia marca a dobândit caracter distinctiv prin utilizare.
The claim must clearly and precisely identify what type it is.
Tipul declarației trebuie specificat în mod clar și precis.
As regards the timing of the request, both types of claim may be made:
În ceea ce privește momentul cererii, ambele tipuri de declarații pot fi formulate:
together with the application; or
împreună cu cererea de înregistrare sau
at the latest, in reply to the examiner's first objection.
cel târziu ca răspuns la prima obiecție din partea examinatorului.
Therefore, it will not be possible to raise the claim of acquired distinctiveness through use for the first time in appeal proceedings.
Prin urmare, declarația privind dobândirea unui caracter distinctiv prin utilizare nu poate fi făcută pentru prima dată în cadrul căii de atac.
Where the applicant has validly made a subsidiary claim, the examiner will only decide on the inherent distinctiveness of the mark applied for and allow (in application of Article 66(2) EUTMR) this partial decision to be appealed in a separate appeal.
În cazul în care solicitantul a formulat în mod valabil o declarație cu titlu subsidiar, examinatorul va decide numai cu privire la caracterul distinctiv intrinsec al mărcii solicitate și va permite (în aplicarea articolului 66 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE) ca această decizie parțială să fie atacată printr-un recurs separat.
Once that partial decision has become final, the examiner will resume the examination proceedings regarding the claim for acquired distinctiveness through use, specifying - with reference to the final findings on lack of inherent distinctiveness (public, territory, goods and services) - the time limit for submitting the corresponding evidence to substantiate that claim.
După ce decizia parțială va rămâne definitivă, examinatorul va relua procedura de examinare a declarației privind caracterul distinctiv dobândit prin utilizare, precizând - cu referire la constatările definitive privind lipsa caracterului distinctiv intrinsec (public, teritoriu, produse și servicii) - termenul limită pentru a prezenta dovezile corespunzătoare în vederea fundamentării acestei declarații.
3 The Point in Time for which Acquired Distinctiveness has to be Established
Momentul de referință pentru care trebuie stabilit caracterul distinctiv dobândit
The evidence must prove that distinctiveness through use was acquired prior to the EUTM application's filing date.
Dovezile trebuie să demonstreze că marca a dobândit caracter distinctiv prin utilizare anterior datei de depunere a cererii de înregistrare ca marcă UE.
In the case of an IR, the relevant date is the date of registration by the International Bureau or, if the designation takes place at a later stage, the designation date.
În cazul unei înregistrări internaționale, data relevantă este data înregistrării de către Biroul Internațional sau, dacă desemnarea are loc ulterior, data desemnării.
Where priority is claimed, the relevant date is the priority date.
În cazul în care se revendică o prioritate, data relevantă este data de prioritate.
Hereafter, all these dates are referred to as the ‘filing date'.
Toate aceste date sunt denumite în continuare „data de depunere”.
3.1 Examination proceedings
Procedura de examinare
Since a trade mark enjoys protection as of its filing date, and since the filing date of the application for registration determines the priority of one mark over another, a trade mark must be registrable on that date.
Având în vedere că o marcă se bucură de protecție începând cu data de depunere, iar data de depunere a cererii de înregistrare determină prioritatea unei mărci față de alta, mărcile trebuie să fie înregistrabile la data respectivă.
Consequently, the applicant must prove that distinctive character was acquired through use of the trade mark prior to the date of application for registration (11/06/2009, C542/07 P, Pure Digital, EU:C:2009:362, § 49, 51; 07/09/2006, C108/05, Europolis, EU:C:2006:530, § 22).
Prin urmare, solicitantul trebuie să facă dovada faptului că marca a dobândit caracter distinctiv prin utilizare anterior datei de depunere a cererii de înregistrare (11/06/2009, C542/07 P, Pure Digital, EU:C:2009:362, § 49, 51; 07/09/2006, C108/05, Europolis, EU:C:2006:530, § 22).
Evidence of use made of the trade mark after this date should not be automatically disregarded, insofar as it may provide indicative information regarding the situation prior to the date of application (28/10/2009, T137/08, Green/Yellow, EU:T:2009:417, § 49).
Dovezile privind utilizarea mărcii după această dată nu trebuie să fie ignorate în mod automat, deoarece ar putea furniza informații orientative cu privire la situația anterioară datei de depunere a cererii (28/10/2009, T137/08, Green/Yellow, EU:T:2009:417, § 49).
3.2 Cancellation proceedings
Procedura de anulare
In cancellation proceedings, a trade mark that was registered in breach of the provisions of Article 7(1)(b), (c) or (d) EUTMR may nevertheless no longer be declared invalid if, in consequence of the use that has been made of it, it has, after registration, acquired distinctive character for the goods or services for which it is registered (Article 59(2) EUTMR).
În cadrul procedurii de anulare, o marcă înregistrată cu încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b), (c) sau (d) din Regulamentul privind marca UE poate totuși să nu fie declarată nulă în cazul în care, prin utilizarea ei, a dobândit, ulterior înregistrării, un caracter distinctiv pentru produsele sau serviciile pentru care a fost înregistrată (articolul 59 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE).
The precise purpose of this norm is to maintain the registration of those marks that, due to the use that has been made of them, have in the meantime - that is to say, after their registration and in any event before the application for an invalidity request - acquired distinctive character for the goods or services for which they were registered, in spite of the fact that, when registration took place, they were contrary to Article 7 EUTMR (14/12/2011, T237/10, Clasp lock, EU:T:2011:741, § 52-53, 86; 15/10/2008, T405/05, Manpower, EU:T:2008:442, § 127, 146; 10/12/2008 T365/06, BATEAUX MOUCHES, EU:T:2008:559, § 37-38).
Această normă are în mod clar ca obiectiv menținerea înregistrării acelor mărci care au dobândit caracter distinctiv între timp, mai precis după înregistrare și, în orice caz, înaintea formulării unei cereri de declarare a nulității, datorită utilizării lor pentru produsele sau serviciile pentru care au fost înregistrate, în pofida faptului că această înregistrare, la momentul când a avut loc, era contrară articolului 7 din Regulamentul privind marca UE (14/12/2011, T237/10, Clasp lock, EU:T:2011:741, § 52-53, 86; 15/10/2008, T405/05, Manpower, EU:T:2008:442, § 127, 146; 10/12/2008 T365/06, BATEAUX MOUCHES, EU:T:2008:559, § 37-38).
4 Consumers
Consumatorii
Distinctive character of a sign, including that acquired through use, must be assessed in relation to the perception of the average consumer for the category of goods or services in question.
Caracterul distinctiv al unui semn, inclusiv cel dobândit prin utilizare, trebuie apreciat în raport cu percepția consumatorului mediu asupra categoriei de produse sau de servicii vizate.
These consumers are deemed to be reasonably well informed, and reasonably observant and circumspect.
Se consideră că acești consumatori sunt suficient de bine informați, de atenți și de avizați.
The definition of the relevant public is linked to an examination of the intended purchasers of the goods or services concerned, since it is in relation to those purchasers that the mark must perform its essential function.
Definirea publicului relevant se face prin analizarea cumpărătorilor cărora li se adresează produsele sau serviciile vizate, deoarece marca trebuie să își îndeplinească funcția esențială în raport cu acești cumpărători.
Consequently, such a definition must be arrived at by reference to the essential function of a trade mark, namely to guarantee the identity of the origin of the goods or services covered by the mark to consumers or end users by enabling them, without any possibility of confusion, to distinguish the goods or services from others of another origin (29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 33, 38).
Așadar, o definiție de acest tip trebuie concepută în lumina funcției esențiale a mărcii, și anume aceea de a garanta consumatorului sau utilizatorului final identitatea originii produselor sau a serviciilor desemnate de marcă, permițându-i să distingă, fără vreo posibilitate de confuzie, aceste produse sau servicii de cele care au altă proveniență (29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 33, 38).
The relevant consumer includes, therefore, not only persons who have actually purchased the goods and services but also any potentially interested person in the strict sense of prospective purchasers (29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 41 et seq.).
Prin urmare, printre consumatorii relevanți se numără nu numai persoanele care au achiziționat efectiv aceste produse și servicii, ci și orice persoană potențial interesată, în sensul strict al unor viitori cumpărători (29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 41 et seq.).
Who prospective purchasers are is defined depending on the precise product or service for which registration is sought.
Viitorii cumpărători sunt definiți în funcție de produsul sau serviciul anume pentru care se solicită înregistrarea.
If the claimed goods or services represent a broad category (for example, bags or watches), it is irrelevant that the actual products offered under the sign are extremely expensive luxury items - the public will include all the prospective purchasers for the goods claimed in the EUTM application, including non-luxury and cheaper items if the claim is for a broad category.
Dacă produsele sau serviciile revendicate formează o categorie largă (de exemplu, genți sau ceasuri de mână), este irelevant că produsele oferite concret sub semnul respectiv sunt produse de lux extrem de scumpe: dacă se revendică o categorie largă, publicul va fi format din toți viitorii cumpărători ai produselor revendicate în cererea de înregistrare a mărcii UE, inclusiv din cumpărătorii de articole mai ieftine și care nu sunt de lux.
5 Goods and Services
Produsele și serviciile
Since the main function of a trade mark is to guarantee the origin of goods and services, acquired distinctiveness must be assessed in respect of the goods and services at issue.
Având în vedere că funcția principală a unei mărci este aceea de a garanta originea produselor și serviciilor, caracterul distinctiv dobândit de aceasta trebuie apreciat în raport cu produsele și serviciile vizate.
Consequently, the applicant's evidence must prove a link between the sign and the goods and services for which the sign is applied for, establishing that the relevant class of persons, or at least a significant proportion thereof, identify the goods and services as originating from a particular undertaking because of the trade mark (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230, § 52; 19/05/2009, T211/06, Cybercrédit et al., EU:T:2009:160, § 51).
Prin urmare, dovezile prezentate de solicitant trebuie să demonstreze existența unei asocieri între semn și produsele și serviciile pentru care se solicită înregistrarea semnului, stabilind faptul că, datorită mărcii respective, clasa relevantă de persoane, sau cel puțin o parte semnificativă a acesteia, identifică proveniența produselor și serviciilor ca fiind legată o anumită întreprindere (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230, § 52; 19/05/2009, T211/06, Cybercrédit et al., EU:T:2009:160, § 51).
6 Territorial Aspects
Aspecte teritoriale
Pursuant to Article 1 EUTMR, a European Union trade mark has a unitary character and has equal effect throughout the European Union.
În temeiul articolului 1 din Regulamentul privind marca UE, o marcă a Uniunii Europene are caracter unitar și produce aceleași efecte în toată Uniunea Europeană.
Accordingly, a mark must be refused registration even if it is devoid of distinctive character only in part of the European Union.
Prin urmare, trebuie refuzată înregistrarea unei mărci care nu are caracter distinctiv, chiar dacă acest motiv de refuz nu este valabil decât într-o parte a Uniunii Europene.
That part of the European Union may be comprised of a single Member State (22/06/2006, C25/05 P, Bonbonverpackung, EU:C:2006:422, § 81-83; 29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413 § 45 and the case-law cited).
Această parte a Uniunii Europene poate fi alcătuită dintr-un singur stat membru (22/06/2006, C25/05 P, Bonbonverpackung, EU:C:2006:422, § 81-83; 29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413 § 45 și jurisprudența citată).
As a logical consequence, acquired distinctiveness must be established throughout the territory in which the trade mark did not ab initio have distinctive character (22/06/2006, C25/05 P, Bonbonverpackung, EU:C:2006:422, § 83, 86; 29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 30).
Ca o consecință logică a acestui fapt, trebuie să se demonstreze că marca a dobândit caracter distinctiv pe întreg teritoriul pe care era lipsită la început de un astfel de caracter (22/06/2006, C25/05 P, Bonbonverpackung, EU:C:2006:422, § 83, 86; 29/09/2010, T378/07, Représentation d'un tracteur en rouge, noir et gris, EU:T:2010:413, § 30).
This may prove difficult and burdensome for the applicant, particularly with regard to three-dimensional or colour marks, where consumer perception of a potential lack of inherent distinctiveness will most likely be the same in each and every Member State of the European Union.
Acest lucru se poate dovedi dificil și împovărător pentru solicitant, mai ales în cazul mărcilor tridimensionale sau de culoare, în cazul cărora percepția consumatorului privind o eventuală lipsă a caracterului distinctiv intrinsec va fi cel mai probabil aceeași în fiecare stat membru al Uniunii Europene.
In this respect, the Court has held that, despite the fact that acquired distinctiveness must be shown throughout the European Union, it would be unreasonable to require proof of acquired distinctiveness for each individual Member State (24/05/2012, C98/11 P, Hase, EU:C:2012:307, § 62).
În această privință, Curtea a statuat că, în pofida faptului că dobândirea caracterului distinctiv trebuie demonstrată pentru toată Uniunea Europeană, ar fi excesiv să se pretindă să se facă dovada dobândirii caracterului distinctiv pentru fiecare stat membru privit în mod individual (24/05/2012, C98/11 P, Hase, EU:C:2012:307, § 62).
In this context the question arises whether the Office can extrapolate from selective evidence to draw broader conclusions.
În acest context, se pune întrebarea dacă Oficiul poate să realizeze o extrapolare, pornind de la dovezi selective, pentru a ajunge la concluzii mai generale.
This concerns the extent to which evidence showing distinctiveness acquired through use in certain Member States can be used to make inferences with regard to the market situation in other Member States not covered by the evidence (see paragraph 6.3 below).
Aceasta se referă la măsura în care dovezile care demonstrează dobândirea unui caracter distinctiv prin utilizare în anumite state membre pot fi utilizate pentru a face deducții cu privire la situația pe piață în alte state membre, pentru care nu s-au prezentat dovezi (a se vedea punctul 6.3 de mai jos).
Evidence of acquired distinctiveness must be examined as a whole, taking into account, in particular, the market share held by the trade mark, and the intensity, frequency and duration of use of the mark (see paragraph 8 below).
Dovezile privind caracterul distinctiv dobândit trebuie să fie examinate în ansamblul lor, luându-se în considerare, în special, cota de piață deținută de marcă și intensitatea, frecvența și durata de utilizare a mărcii (a se vedea punctul 8 de mai jos).
The evidence must establish that a significant proportion of the relevant public is able, by virtue of that mark, to identify the goods or services concerned as originating from a particular undertaking.
Dovezile trebuie să demonstreze că o parte semnificativă a publicului relevant poate, datorită acestei mărci, să identifice produsele sau serviciile respective ca provenind de la o anumită întreprindere.
Evidence from non-EU states is irrelevant, except insofar as it might enable conclusions to be drawn about use within the EU (24/06/2014, T273/12, Ab in den Urlaub, EU:T:2014:568, § 45).
Dovezile provenite din state care nu sunt membre ale UE sunt irelevante, cu excepția cazului în care permit să se tragă concluzii cu privire la utilizarea mărcii în cadrul UE (24/06/2014, T273/12, Ab in den Urlaub, EU:T:2014:568, § 45).
6.1 Special provisions with respect to the accession of new Member States
Dispoziții speciale cu privire la aderarea unor noi state membre
In accordance with the provisions of the EU accession treaties, an EUTM applied for before the date of accession of a given Member State may only be rejected for reasons that already existed before the date of accession.
În conformitate cu dispozițiile tratatelor de aderare la UE, o marcă UE a cărei înregistrare a fost solicitată înainte de data aderării unui stat membru poate fi respinsă numai din motive deja existente înainte de data aderării.
Hence, in the Office's examination proceedings, acquired distinctiveness must be demonstrated only with respect to Member States of the EU at the time of the EUTM application, and not those that have joined the EU subsequently.
Prin urmare, în cadrul procedurilor de examinare ale Oficiului, trebuie demonstrată dobândirea unui caracter distinctiv numai în statele care erau membre ale UE în momentul depunerii cererii de înregistrare a mărcii UE, nu și în statele care au aderat la UE ulterior.
6.2 Language area
Zona lingvistică
Without prejudice to the possibility of extrapolating the evidence (see paragraph 6.3 below), acquired distinctiveness through use must be shown, in principle, with respect to all those Member States/territories in which the EUTM applied for is objected to because:
Fără a aduce atingere posibilității de a realiza o extrapolare a dovezilor (a se vedea punctul 6.3 de mai jos), în principiu, trebuie demonstrată dobândirea unui caracter distinctiv prin utilizare în toate statele membre/teritoriile în care se formulează o obiecție cu privire la marca UE solicitată ca urmare a:
of its meaning in the official language of one or more Member State(s) (e.g. German in Austria and Germany); and/or
semnificației sale în limba oficială a unuia sau a mai multor state membre (de exemplu, limba germană în Germania și Austria) și/sau
it is in a Member State language understood by the relevant public of another Member State(s) in which that language is not an official one (e.g. basic English words); and/or
a faptului că este într-o limbă a unui stat membru înțeleasă de publicul relevant al altui stat membru, în care limba respectivă nu este una oficială (de exemplu, cuvinte de bază în limba engleză) și/sau
it is in a language understood by a significant section of the relevant public in at least part of the European Union, for example the Turkish word ‘hellim' in Cyprus (13/06/2012, T534/10, Hellim, EU:T:2012:292).
a faptului că este într-o limbă înțeleasă de un segment semnificativ al publicului relevant din cel puțin o parte a Uniunii Europene, de exemplu cuvântul „hellim” din limba turcă în Cipru (13/06/2012, T534/10, Hellim, EU:T:2012:292).
For further explanations about the different scenarios listed above, please see the Guidelines, Part B, Examination, Section 4, Absolute Grounds for Refusal, Chapter 4, Descriptive Trade Marks (Article 7(1)(c) EUTMR), paragraph 1.1.2.
Pentru mai multe explicații cu privire la diferitele scenarii enumerate mai sus, a se vedea Ghidul, Partea B, Examinarea, Secțiunea 4, Motive absolute de refuz, Capitolul 4, Mărci descriptive (articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul privind marca UE), punctul 1.1.2.
Particular care should be taken when a language is an official language in more than one EU Member State.
O atenție deosebită trebuie acordată situațiilor în care o anumită limbă are statut de limbă oficială în mai multe state membre ale UE.
In such cases, when dealing with an absolute grounds objection based on the meaning of wording in a certain language, acquired distinctiveness through use must be proven for each of the Member States in which that language is official (as well as any other Member States or markets where it will be understood).
În astfel de cazuri, la analizarea unei obiecții întemeiate pe existența unor motive absolute de refuz ca urmare a semnificației termenilor într-o anumită limbă, caracterul distinctiv dobândit prin utilizare trebuie dovedit pentru fiecare dintre statele membre în care limba respectivă este limbă oficială (precum și în orice alt stat membru sau pe orice piață în care aceasta va fi înțeleasă).
Examples of languages that are official languages in more than one EU Member State:
Exemple de limbi care au statut de limbi oficiale în mai multe state membre ale UE:
It should also be taken into account that in some regions there are substantial minorities who have as their native language a language (or languages), other than the official language(s) of the Member State concerned, that is/are often also protected as minority language(s).
De asemenea, trebuie să se țină seama de faptul că în unele regiuni există minorități importante care au ca limbă maternă una sau mai multe limbi diferite de limbile oficiale ale statului membru respectiv, iar aceste limbi materne sunt adesea protejate ca limbi minoritare.