natgillin/translations-raw huggingface dataset:
25/08/2011, B 1 708 398, Posten AB v Česká pošta s.p. It was held that the applicant had due cause to use the figurative element of a postal horn since that device is widely used as a long-standing and historical symbol of postal services (trade mark registrations and internet evidence were submitted showing 29 European countries use the postal horn as a symbol for their postal services).
25/08/2011, B 1 708 398, Posten AB v Česká pošta s.p. S-a considerat că solicitantul avea motive întemeiate pentru a utiliza elementul figurativ al unei goarne poștale, dat fiind că acest element este utilizat la scară largă ca simbol istoric tradițional al serviciilor poștale (au fost prezentate înregistrări de mărci și probe preluate de pe Internet care au demonstrat că 29 de țări europene utilizează goarna poștală ca simbol al serviciilor poștale).
06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare The General Court held that, in order to establish due cause, it is not use per se of the contested trade mark that is required, but a reason justifying use of the trade mark.
06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare Tribunalul a susținut că, pentru a se stabili existența unui motiv întemeiat, nu se impune demonstrarea utilizării efective a mărcii contestate, ci un argument care să justifice utilizarea mărcii în cauză.
In this case, the applicant merely claimed to have ‘demonstrated how and for which product the contested trade mark has been used in the past' but, even assuming that that aspect is relevant, provided no additional indication or explanation.
În această cauză, solicitantul doar a afirmat că „a demonstrat în ce mod și pentru ce produs a fost utilizată în trecut marca contestată”, dar nu a prezentat nicio altă explicație sau indiciu în acest sens, chiar dacă s-ar presupune că acest aspect ar fi relevant.
Accordingly, the Court held that the applicant had not established due cause for such use.
În consecință, Tribunalul a statuat că solicitantul nu a demonstrat existența unui motiv întemeiat pentru utilizarea mărcii.
25/03/2009, T21/07, Spaline, EU:T:2009:80 The General Court held that there was no due cause, since it had not been shown that the word ‘spa' had become so necessary to the marketing of cosmetic products that the applicant could not reasonably be required to refrain from use of the mark applied for.
25/03/2009, T21/07, Spaline, EU:T:2009:80 Tribunalul a considerat că nu exista niciun motiv întemeiat, deoarece nu s-a demonstrat că elementul verbal „spa” a devenit atât de necesar pentru comercializarea produselor cosmetice încât solicitantului să nu i se poată impune în mod rezonabil solicita să se abțină de la utilizarea mărcii solicitate.
The argument that ‘spa' was of descriptive and generic character for cosmetic products was rejected, since such character does not extend to cosmetic products ‘but only to one of their uses or destinations'.
Argumentul conform căruia termenul „spa” prezintă un caracter descriptiv și generic pentru produsele cosmetice a fost respins, întrucât un astfel de caracter nu se extinde la produsele cosmetice, „ci numai la unele dintre utilizările sau destinațiile acestora”.
16/04/2008, T181/05, Citi The General Court held that the use of the trade mark Citi in just one EU Member State (Spain) could not constitute due cause because, first, the extent of geographical protection of the national trade mark did not correspond to the territory covered by the trade mark applied for, and, second, the legal validity of that national registration was subject to dispute before the national courts.
16/04/2008, T181/05, Citi Tribunalul a susținut că utilizarea mărcii CITI într-un singur stat membru al UE (Spania) nu ar constitui un motiv întemeiat întrucât, în primul rând, întinderea protecției geografice a mărcii naționale nu corespunde teritoriului acoperit de marca solicitată și, în al doilea rând, temeinicia dreptului de înregistrare a mărcii naționale este contestată în fața instanțelor judecătorești naționale.
By the same token, the ownership of the domain ‘citi.es' was held to be irrelevant.
În același context, dreptul de proprietate asupra domeniului „citi.es” a fost considerat lipsit de relevanță.
10/05/2007, T47/06, Nasdaq; confirmed 12/03/2009, C320/07 P, Nasdaq The Court held that the only argument put forward before the Board of Appeal in respect of due cause (namely, that the word Nasdaq had been chosen because it is an acronym for ‘Nuovi Articoli Sportivi Di Alta Qualità') was not convincing, noting that prepositions are not generally included in acronyms.
10/05/2007, T47/06, Nasdaq; confirmată prin 12/03/2009, C320/07 P, Nasdaq Tribunalul a considerat că unicul argument prezentat Camerei de recurs în ceea ce privește motivul întemeiat (și anume că elementul verbal Nasdaq a fost ales deoarece reprezintă acronimul sintagmei „Nuovi Articoli Sportivi Di Alta Qualità”) nu este convingător, reținând faptul că, de regulă, prepozițiile nu sunt incluse în acronime.
23/11/2010, R 240/20042, WATERFORD STELLENBOSCH (fig.) / WATERFORD Contrary to the applicant's arguments that there was due cause because the term WATERFORD was allegedly very common in names and trade marks, the Board held that the applicant had failed to give any evidence of market coexistence of WATERFORD marks or to submit any element from which it would be possible to infer that the relevant general public (in the UK) considers Waterford as a commonplace geographical name.
23/11/2010, R 240/20042, WATERFORD STELLENBOSCH (fig.) / WATERFORD Contrar argumentelor solicitantului, conform cărora exista un motiv întemeiat dat de faptul că termenul WATERFORD se presupune a fi foarte răspândit în rândul numelor și al mărcilor, Camera de recurs a considerat că solicitantul nici nu a prezentat probe privind coexistența pe piață a mărcilor WATERFORD și nici nu a prezentat vreun element din care să se poată deduce că publicul larg relevant (din Regatul Unit) consideră că Waterford este o denumire geografică obișnuită.
To the extent that such arguments play a role in assessing the uniqueness of a sign in order to establish whether the necessary link exists in the mind of the relevant public between the signs at issue, the Board held that, nevertheless, once such uniqueness had been established, such arguments cannot serve as due cause.
În măsura în care astfel de argumente joacă un rol în aprecierea unicității unui semn cu scopul de a stabili existența legăturii necesare între cele două semne în mintea publicului relevant, Camera a considerat totuși că, odată ce unicitatea semnului a fost stabilită, argumentele de acest tip nu pot servi drept motiv întemeiat.
Furthermore, the Board noted that the condition of due cause is not fulfilled merely by the fact that (a) the sign is particularly suitable for identifying the products for which it is used, (b) the applicant has already used the sign for these products or similar products within and/or outside the relevant territory of the European Union, or (c) the applicant invokes a right ensuing from a filing over which the filing of the opponent's trade mark takes precedence.
Mai mult, Camera a reținut că nu se îndeplinește condiția privind motivul întemeiat doar pentru simplul fapt că: (a) semnul este foarte potrivit pentru identificarea produselor pentru care este utilizat; (b) solicitantul a utilizat deja semnul pentru aceste produse sau pentru produse asemănătoare în interiorul și/sau în afara teritoriului relevant al Uniunii Europene; sau (c) solicitantul invocă un drept care decurge din depunerea unei cereri de înregistrare față de care cererea de înregistrare a mărcii oponentului are prioritate.
22/01/2015, T322/13, KENZO According to the Court, the fact that the applicant's forename is Kenzo is not enough, for the purposes of Article 8(5) EUTMR, to constitute due cause for use of the mark applied for.
22/01/2015, T322/13, KENZO Potrivit Tribunalului, faptul că prenumele solicitantului este Kenzo nu este suficient pentru a constitui un motiv întemeiat pentru utilizarea mărcii solicitate, în sensul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE.
06/10/2006, R 428/20052, TISSOT / TISSOT The Board held that the applicant's claim (unsubstantiated by any evidence) that the sign TISSOT is derived from the name of a trading company associated with the applicant's company since the early 1970s, would, even if proven, not amount, on its own, to ‘due cause' within the meaning of Article 8(5) EUTMR.
06/10/2006, R 428/20052 TISSOT / TISSOT Camera de recurs a considerat că afirmația solicitantului (nefundamentată de nicio probă), conform căreia semnul TISSOT derivă din numele unei societăți comerciale asociate cu firma solicitantului încă de la începutul anilor 1970, nu ar fi suficientă în sine, chiar dacă ar fi demonstrată, pentru a constitui un „motiv întemeiat” în sensul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE.
People who inherit a surname that happens to coincide with a famous trade mark should not assume that they are entitled to use it in business in a manner that would unfairly take advantage of the reputation that has been built up by the efforts of the brand owner.
Persoanele care moștenesc un nume de familie care se întâmplă să coincidă cu o marcă celebră nu trebuie să presupună că au dreptul să îl utilizeze în scop comercial într-un mod prin care ar obține niște foloase necuvenite din renumele câștigat de pe urma eforturilor depuse de titularul mărcii.
18/08/2005, R 1062/20004, GRAMMY / GRAMMY The applicant argued that GRAMMY is an internationally easy and nice-sounding abbreviation of the applicant's family name (Grammatikopoulos).
18/08/2005, R 1062/20004, GRAMMY / GRAMMY Solicitantul a susținut că GRAMMY este o abreviere internațională, ușor de înțeles și cu o sonoritate plăcută, a numelui de familie al solicitantului (Grammatikopoulos).
The Board rejected this argument as insufficient to establish the due cause that could prevent the application of Article 8(5) EUTMR.
Camera de recurs a respins acest argument ca fiind insuficient pentru a constitui un motiv întemeiat care să împiedice aplicarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE.
15/06/2009, R 1142/20052, MARIE CLAIRE (fig.) / MARIE CLAIRE et al. Due cause under Article 8(5) EUTMR means that, notwithstanding the detriment caused to, or unfair advantage taken of, the distinctive character or reputation of the earlier trade mark, registration and use by the applicant of the mark for the goods applied for may be justified if the applicant cannot be reasonably required to abstain from using the contested mark, or if the applicant has a specific right to use the mark for such goods that takes precedence over the earlier trade mark invoked in the opposition proceedings.
15/06/2009, R 1142/20052, MARIE CLAIRE (fig.) / MARIE CLAIRE et al. Motivul întemeiat în sensul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE are drept rezultat faptul că înregistrarea și utilizarea de către solicitant a mărcii pentru produsele solicitate poate fi justificată, indiferent de foloasele necuvenite generate de pe urma caracterului distinctiv sau a renumelui mărcii anterioare sau de atingerea adusă acestora, dacă solicitantului nu i se poate impune în mod rezonabil să se abțină de la utilizarea mărcii contestate sau dacă solicitantul deține un drept specific de utilizare a mărcii pentru produsele în cauză, care are prioritate față de marca anterioară invocată în procedura de opoziție.
In particular, the condition of due cause is not fulfilled merely by the fact that (a) the sign is particularly suitable for identifying the products for which it is used, (b) the applicant has already used the sign for these products or similar products within and/or outside the relevant territory of the EU, or (c) the applicant invokes a trade mark with a filing date that is earlier than the opponent's trade mark (decision of 25/04/2001, R 283/19993, HOLLYWOOD).
Mai precis, condiția privind motivul întemeiat nu este îndeplinită doar pentru că: (a) semnul este foarte potrivit pentru identificarea produselor pentru care este utilizat; (b) solicitantul a utilizat deja semnul pentru aceste produse sau pentru produse asemănătoare în interiorul și/sau în afara teritoriului relevant al UE; sau (c) solicitantul invocă o marcă a cărei dată de depunere este anterioară datei de depunere a mărcii oponentului (decizia din 25/04/2001, R 283/19993, HOLLYWOOD).
As regards the tolerance of the proprietor of the earlier mark, the Board held that such tolerance was merely for magazines and not for goods closer to its market sector (i.e. textiles).
În ceea ce privește toleranța titularului mărcii anterioare, Camera de recurs a concluzionat că aceasta se aplică numai în cazul revistelor și nu pentru produse mai apropiate de sectorul său de piață (și anume, textile).
It noted that national case-law showed that while protection exists for each party within its own field of business, extension should be refused when they come closer to the other party's field of activities and could infringe upon their rights.
Camera a reținut faptul că jurisprudența națională arată că, chiar dacă se acordă protecție fiecărei părți în domeniul de activitate specific fiecăreia, extinderea protecției trebuie respinsă dacă una dintre părți se apropie de domeniul de activitate al celeilalte părți și ar putea să încalce drepturile acesteia.
In light of these factors, the Board held that the coexistence did not constitute due cause permitting registration of a EUTM.
Luând în considerare acești factori, Camera a concluzionat că această coexistență nu constituie un motiv întemeiat care să justifice înregistrarea ca marcă UE.
26/09/2012, T301/09, Citigate, § 116, 125 and 126 Regarding the applicant's argument that it has due cause to use the mark applied for (Citigate), because it has used a variety of marks consisting of or containing Citigate in relation to the goods and services for which registration is sought, the Court stated the following: it should be noted that the documents produced by the applicant simply show that there are various companies whose business name contains the word Citigate and a number of domain names that also contain that word.
26/09/2012, T301/09, Citigate, § 116, 125 și 126 În ceea ce privește argumentul solicitantului conform căruia acesta are un motiv întemeiat pentru a utiliza marca solicitată (Citigate) întrucât a utilizat o varietate de mărci care includ sau constau în denumirea Citigate pentru produsele și serviciile pentru care solicită înregistrarea, Tribunalul a declarat următoarele: trebuie reținut faptul că documentele prezentate de solicitant demonstrează doar că există mai multe societăți a căror denumire comercială conține cuvântul Citigate și o serie de nume de domenii care conțin, de asemenea, acest termen.
That evidence is not sufficient to establish due cause, because it does not demonstrate actual use of the Citigate mark.
Aceste probe nu sunt suficiente pentru a stabili existența unui motiv întemeiat, deoarece nu demonstrează utilizarea efectivă a mărcii Citigate.
As regards the applicant's argument that it has due cause to use the mark applied for since the interveners have acquiesced to the use of Citigate in relation to the goods and services covered by the application for registration, the Court stated that the possibility cannot be excluded that, in certain cases, the coexistence of earlier marks on the market could reduce (…) the likelihood of a connection being made between two marks in accordance with Article 8(5) EUTMR.
În ceea ce privește argumentul solicitantului conform căruia acesta are un motiv întemeiat pentru a utiliza marca solicitată, deoarece intervenienții au consimțit la utilizarea Citigate pentru produsele și serviciile cuprinse în cererea de înregistrare, Tribunalul a declarat că nu se poate exclude posibilitatea ca, în anumite cazuri, coexistența unor mărci anterioare pe piață să reducă [...] riscul stabilirii unei legături între două mărci, astfel cum prevede articolul 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE.
In the present case, coexistence was not proven.
În acest caz, coexistența nu a fost demonstrată.
Guidelines for Examination in the Office, Part C, Opposition Page 60
Ghid privind examinarea efectuată de Oficiu, Partea C, Opoziția Pagina 1
PROOF OF USE
DOVADA UTILIZĂRII
1 General Considerations 5
1 Aspecte generale 5
1.1 Function of proof of use 5
1.1 Funcția dovezii utilizării 5
1.2 Legislative framework 5
1.2 Cadrul legislativ 5
1.2.1.2 Article 47 EUTMR - consequences of lack of use 6
1.2.1.1 Articolul 18 din Regulamentul privind marca UE - obligația de a utiliza mărcile înregistrate 6
1.2.1.3 Article 10 EUTMDR - procedural rules, evidence and language 7
1.2.1.2 Articolul 47 din Regulamentul privind marca UE - consecințele neutilizării 6
2.1 Genuine use: the principles of the Court of Justice 8
1.2.2 Directiva și legislația națională de punere în aplicare a acesteia 8
2.3 Nature of use 11
2.2 Utilizarea efectivă: nivelul probatoriu aplicat de Oficiu 10
2.3.1.1 Use of individual marks 11
2.3.1.1 Utilizarea mărcilor individuale 12
2.3.1.2 Use of collective and certification marks 13
2.3.1.2 Utilizarea mărcilor colective și de certificare 14
2.3.2 Public use in the course of trade 13
2.3.2 Utilizarea publică în comerț 15
2.3.2.1 Public use versus internal use 13
2.3.2.1 Utilizare publică sau utilizare internă 15
2.3.2.2 Commercial activity versus promotional activity 14
2.3.2.2 Activitate comercială vs. activitate promoțională 15
2.3.3 Use in relation to goods or services 15
2.3.3 Utilizarea pentru produse sau servicii 16
2.3.3.1 Use in relation to goods 15
2.3.3.1 Utilizarea pentru produse 16
2.3.3.2 Use in relation to services 16
2.3.3.2 Utilizarea pentru servicii 17
2.3.3.3 Use in advertising 16
2.3.3.3 Utilizarea în publicitate 17
2.3.3.4 Use on the internet 18
2.3.3.4 Utilizarea pe internet 19
2.4 Place of use 19
2.4 Locul utilizării 21
2.4.1 Use on the ‘domestic' market 19
2.4.1 Utilizarea pe piața „internă” 21
2.4.2 EUTMs: use in the European Union 20
2.4.2 Mărcile UE: utilizare în Uniunea Europeană 21
2.4.3 National marks: use in the relevant Member State 21
2.4.3 Mărcile naționale: utilizare în statul membru relevant 22
2.4.4 Use in the import and export trade 21
2.4.4 Utilizarea în activitatea de import și export 23
2.5 Time of use 22
2.5 Perioada de utilizare 23
2.5.1 Oppositions filed on or after 23/03/2016 22
2.5.1 Opoziții depuse la sau după 23 martie 2016 23
2.5.2 Oppositions filed before 23/03/2016 22
2.5.2 Opoziții depuse înainte de 23 martie 2016 24
2.6 Extent of use 23
2.6 Amploarea utilizării 25
2.6.1 Criteria 23
2.6.1 Criterii 25
2.6.2 Examples of insufficient use 25
2.6.2 Exemple de utilizare insuficientă 27
2.6.3 Examples of sufficient use 26
2.6.3 Exemple de utilizare suficientă 28
2.7 Use of the mark in forms different from that registered 28
2.7 Utilizarea mărcii sub alte forme decât cea înregistrată 30
2.7.1 Introduction 28
2.7.1 Introducere 30
2.7.2 Criteria of the Court 28
2.7.2 Criteriile Tribunalului 31
2.7.3 Office practice 29
2.7.3 Practica Oficiului 31
2.7.3.1 Additions 30
2.7.3.1 Adăugări 32
2.7.3.2 Omissions 38
2.7.3.2 Omiteri 41
2.7.3.3 Other alterations 42
2.7.3.3 Alte modificări 46
2.8 Use for the goods or services for which the mark is registered 49
2.8 Utilizarea pentru produsele și serviciile pentru care este înregistrată marca 53
2.8.1 Comparison between goods/services used and specification of goods/services 50
2.8.1 Compararea produselor/serviciilor utilizate și indicarea produselor/serviciilor 54
2.8.2 Relevance of the classification 51
2.8.2 Relevanța clasificării 56
2.8.3 Use and registration for general indications in ‘class headings' 52
2.8.3 Utilizarea și înregistrarea pentru indicațiile generale din „titlurile de clasă” 56
2.8.4 Use for subcategories of goods/services and similar goods/services 52
2.8.4 Utilizarea pentru subcategoriile de produse/servicii și pentru produse/servicii similare 57
2.8.4.1 Earlier mark registered for broad category of goods/services 52
2.8.4.1 Marca anterioară înregistrată pentru o categorie generală de produse/servicii 57
2.8.4.2 Earlier mark registered for precisely specified goods/services 54
2.8.4.2 Marca anterioară înregistrată pentru produse/servicii specificate cu exactitate 59
2.8.4.3 Examples 54
2.8.4.3 Exemple 59
2.8.5 Use of the mark as regards integral parts and after-sales services of the registered goods 57
2.8.5 Utilizarea mărcii în legătură cu piesele de schimb și cu serviciile post-vânzare ale produselor înregistrate 63
2.9 Use by the proprietor or on its behalf 58
2.9 Utilizarea de către titular sau în numele acestuia 63
2.9.1 Use by the proprietor 58
2.9.1 Utilizarea de către titular 63
2.9.2 Use by authorised third parties 58
2.9.2 Utilizarea de către terți autorizați 64
2.9.3 Use of collective and certification marks by authorised users 59
2.9.3 Utilizarea mărcilor colective și de certificare de către utilizatorii autorizați 64
2.10 Legal use 59
2.10 Utilizarea legală 65
2.11 Justification of non-use 59
2.11 Justificarea neutilizării 65
2.11.1 Business risks 60
2.11.1 Riscurile comerciale 65
2.11.2 Government or court intervention 60
2.11.2 Intervenția guvernamentală sau a instanței 66
2.11.3 Defensive registrations 62
2.11.3 Înregistrările defensive 67
2.11.4 Force majeure 62
2.11.4 Forța majoră 68
2.11.5 Consequences of justification of non-use 62
2.11.5 Consecințele justificării neutilizării 68
3 Procedure 62
3 Procedura 68
3.1 Admissibility of the request for proof of use 62
3.1 Admisibilitatea cererii de dovedire a utilizării 68
3.1.1 Time of request 63
3.1.1 Data cererii 69
3.1.2 Earlier mark registered for not less than 5 years 63
3.1.2 Marca anterioară înregistrată de cel puțin cinci ani 69
3.1.2.1 Earlier EUTMs 63
3.1.2.1 Mărcile UE anterioare 69
3.1.2.2 Earlier national marks 63
3.1.2.2 Mărcile naționale anterioare 69
3.1.2.3 Earlier international registrations designating a Member State 64
3.1.2.3 Înregistrările internaționale anterioare care desemnează un stat membru 70
3.1.2.4 Earlier international registrations designating the European Union 66
3.1.2.4 Înregistrările internaționale anterioare care desemnează Uniunea Europeană 72
3.1.2.5 Summary of calculation of the grace period 66
3.1.2.5 Rezumat al calculului perioadei de grație 72
3.1.3 Request must be unconditional, explicit and unambiguous 66
3.1.3 Solicitarea trebuie să fie necondiționată, explicită și lipsită de ambiguitate 73
3.1.4 Applicant's interest to deal with proof of use first 67
3.1.4 Interesul solicitantului de a trata, în primul rând, dovada utilizării 74
3.1.5 Reaction if request is invalid 68
3.1.5 Reacția în cazul în care cererea este declarată nulă 74
3.2 Express invitation by the Office 68
3.2 Invitația expresă din partea Oficiului 75
3.3 Reaction from the opponent: providing proof of use 69
3.3 Reacția oponentului: furnizarea dovezii utilizării 75
3.3.1 Time limit for providing proof of use 69
3.3.1 Termenul pentru prezentarea dovezii utilizării 75
3.3.2 Means of evidence 70
3.3.2 Mijloace de probă 77
3.3.2.1 Principles 70
3.3.2.1 Principii 77
3.3.2.2 References 72
3.3.2.2 Referințe 79
3.3.2.3 Declarations 73
3.3.2.3 Declarații 80
3.4 Reaction from the applicant 75
3.4 Reacția solicitantului 82
3.4.1 Forwarding of evidence 75
3.4.1 Transmiterea elementelor de probă 82
3.4.2 No evidence or no relevant evidence submitted 75
3.4.2 Neprezentarea niciunei dovezi sau dovezi relevante 82
3.4.3 No reaction from applicant 76
3.4.3 Lipsa reacției din partea solicitantului 83
3.4.4 Formal withdrawal of the request 76
3.4.4 Retragerea oficială a cererii 83
3.5 Further reaction from the opponent 76
3.5 Reacția ulterioară a oponentului 83
3.6 Languages in proof of use proceedings 76
3.6 Limbile utilizate în cadrul procedurilor privind dovada utilizării 83
3.7 Decision 77
3.7 Decizia 84
3.7.1 Competence of the Office 77
3.7.1 Competența Oficiului 84
3.7.2 Need for assessing proof of use 78
3.7.2 Nevoia de evaluare a dovezii utilizării 85
3.7.3 Overall assessment of the evidence presented 78
3.7.3 Evaluarea globală a dovezilor prezentate 85
3.7.4 Treatment of confidential information 79
3.7.4 Tratamentul informațiilor confidențiale 86
3.7.5 Examples 79
3.7.5 Exemple 87
3.7.5.1 Genuine use accepted 80
3.7.5.1 Utilizare efectivă acceptată 87