natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The proprietor of the earlier mark must adduce prima facie evidence of a future risk, which is not hypothetical, of unfair advantage or of detriment (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53).
Titularul mărcii anterioare trebuie să prezinte probe prima facie privind un risc viitor, care nu este ipotetic, al unor foloase necuvenite sau al unui prejudiciu (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53).
As explained below, it is insufficient for the opponent only to refer in general terms to unfair advantage being taken of, or to detriment to, the distinctive character or reputation of its earlier marks without submitting convincing evidence of actual detriment or cogent arguments establishing a serious, not merely hypothetical, potential risk of detriment.
Astfel cum se explică în continuare, nu este suficient ca oponentul să facă referire în termeni generali la niște foloase necuvenite sau la o atingere adusă caracterului distinctiv sau renumelui mărcilor sale anterioare fără a prezenta probe convingătoare privind o atingere efectivă sau argumente convingătoare care să demonstreze un risc potențial serios, nu doar ipotetic, de producere a unui prejudiciu.
As a rule, general allegations (such as merely citing the relevant EUTMR wording) of detriment or unfair advantage will not be sufficient in themselves for proving potential detriment or unfair advantage: the opponent must adduce evidence and/or develop a cogent line of argument to demonstrate specifically how the alleged injury might occur, taking into account both marks, the goods and services in question and all the relevant circumstances.
Ca regulă generală, afirmațiile generice (cum ar fi simpla citare a formulărilor relevante conținute în Regulamentul privind marca UE) privind o atingere sau niște foloase necuvenite nu sunt suficiente în sine pentru a demonstra posibilitatea producerii unei atingeri sau a unor foloase necuvenite: oponentul trebuie să prezinte probe și/sau argumente convingătoare pentru a demonstra în mod concret cum s-ar putea produce prejudiciul invocat, luând în considerare ambele mărci, produsele și serviciile în cauză, precum și toate circumstanțe relevante.
The precise threshold of proof that must be satisfied to show that the risk of potential detriment or unfair advantage is serious and not merely hypothetical will be determined case by case, following the criteria indicated below.
Standardul de probă exact care trebuie îndeplinit pentru a demonstra că riscul producerii unei atingeri sau a unor foloase necuvenite este unul serios, și nu doar ipotetic, va fi stabilit de la caz la caz, în funcție de criteriile prezentate mai jos.
As mentioned in paragraph 3.1.4.2 above when discussing the burden of proof for establishing reputation, Article 95(1) EUTMR requires the opponent to submit and prove all the facts on which its opposition is based.
Astfel cum s-a menționat la punctul 3.1.4.2 de mai sus, în ceea ce privește sarcina probei pentru stabilirea renumelui, articolul 95 alineatul (1) din Regulamentul privind marca UE impune ca oponentul să prezinte și să demonstreze toate faptele pe baza cărora a formulat opoziția.
Moreover, Article 7(2)(f) EUTMDR requires the opponent to submit evidence or arguments showing that use without due cause of the trade mark applied for would take unfair advantage of, or be detrimental to, the distinctive character or the repute of the earlier trade mark.
De asemenea, articolul 7 alineatul (2) litera (f) din Regulamentul delegat privind marca UE prevede ca oponentul să prezinte probe sau argumente care să arate că utilizarea fără un motiv întemeiat a mărcii pentru care este depusă cererea ar duce la obținerea unor avantaje necuvenite de pe urma caracterului distinctiv sau a reputației mărcii anterioare sau ar fi în detrimentul acestora.
Therefore, within the period for completing the substantiation of the opposition, the opponent bears the burden of showing that actual or future use of the mark applied for has caused, or is likely to cause, detriment to the distinctiveness or the repute of the earlier mark, or that themark applied for has taken, or is likely to take, unfair advantage of the earlier mark.
În consecință, pe parcursul perioadei de fundamentare a opoziției, oponentului îi revine sarcina de a demonstra că utilizarea actuală sau viitoare a mărcii solicitate a adus sau riscă să aducă atingere caracterului distinctiv sau renumelui mărcii anterioare, ori că marca solicitată a generat sau riscă să genereze foloase necuvenite de pe urma mărcii anterioare.
In discharging this burden of proof, the opponent cannot merely contend that detriment or unfair advantage would be a necessary consequence flowing automatically from use of the sign applied for, owing to the strong reputation of the earlier mark.
În îndeplinirea sarcinii probei, oponentul nu se poate limita la a susține că atingerea sau foloasele necuvenite constituie o consecință necesară care decurge în mod automat din utilizarea semnului solicitat, dat fiind renumele solid al mărcii anterioare.
Even where the earlier mark is highly reputed, unfair advantage or detriment must be properly proved and/or argued, taking into account both marks and the relevant goods and services, since, otherwise, marks with reputation would enjoy blanket protection against identical or similar signs for virtually any kind of product.
Chiar dacă marca anterioară este extrem de renumită, foloasele necuvenite sau atingerea trebuie demonstrate și/sau argumentate corespunzător, luând în considerare ambele mărci și produsele și serviciile relevante, deoarece în caz contrar mărcile de renume ar beneficia de o protecție necondiționată împotriva semnelor identice sau asemănătoare pentru practic orice fel de produs.
This would be clearly inconsistent with the wording and spirit of Article 8(5) EUTMR, because in such a case reputation would become the sole requirement, rather than being only one of several conditions provided for therein.
Această situație ar fi în mod clar în contradicție cu litera și spiritul articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE, deoarece într-un astfel de caz renumele ar deveni singura condiție în loc să fie numai una dintre condițiile prevăzute de această dispoziție.
Therefore, where the opponent claims actual detriment or unfair advantage, it must submit indications and evidence of the kind of detriment suffered, or of the nature of the unfair advantage taken by the applicant.
Prin urmare, dacă invocă o atingere sau niște foloase necuvenite efective, oponentul trebuie să prezinte indicii și probe privind tipul de atingere adusă sau natura foloaselor necuvenite obținute de solicitant.
The opponent must also show that this resulted from use of the sign applied for.
Oponentul trebuie, de asemenea, să demonstreze că atingerea adusă sau foloasele necuvenite obținute reprezintă rezultatul utilizării semnului solicitat.
In doing so, the opponent may rely on a variety of indications, depending on the kind of detriment or unfair advantage pleaded, such as a considerable decrease in sales of the goods bearing the mark, or a loss of clientele, or a decline of the degree of recognition of the earlier mark among the public.
În acest demers, oponentul se poate baza pe o varietate de indicii, în funcție de tipul atingerii sau al foloaselor necuvenite invocate, precum o scădere considerabilă a vânzărilor produselor desemnate de marca sa, pierderea clientelei sau reducerea gradului de cunoaștere a mărcii anterioare în rândul publicului.
However, in the case of potential detriment or unfair advantage, the exercise will necessarily be more abstract, as the detriment or unfair advantage in question has to be evaluated ex ante.
În schimb, în cazul atingerii sau a foloaselor necuvenite potențiale argumentația va avea în mod automat un caracter mai abstract, dat fiind că atingerea sau foloasele necuvenite în cauză trebuie să se evalueze ex ante.
To that end, the proprietor of the earlier mark is not required to demonstrate actual and present harm to its mark.
În acest scop, titularul mărcii anterioare nu este obligat să demonstreze existența unei atingeri efective și actuale aduse mărcii sale.
When it is foreseeable that such injury would ensue from the use that might be made of the EUTM application, the proprietor of the earlier mark is not required to wait for it actually to occur in order to be able to prohibit registration of the EUTM application.
Atunci când este previzibil că o astfel de atingere ar rezulta din posibila utilizare a mărcii UE solicitate, titularul mărcii anterioare nu este obligat să aștepte producerea efectivă a prejudiciului pentru a putea interzice înregistrarea mărcii respective.
The proprietor of the earlier mark must, however, prove that there is a serious risk that such an injury will occur in the future (27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 38; 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 33; 29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 61 (appeal dismissed 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300); 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 25/01/2012, T332/10, Viaguara, EU:T:2012:26, § 25).
Titularul mărcii anterioare trebuie totuși să demonstreze existența unui risc serios ca o astfel de atingere să se producă în viitor (27/11/2008, C52/07, Intel, EU:C:2008:655, § 38; 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 33; 29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 61 (cale de atac respinsă prin 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300); 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 25/01/2012, T332/10, Viaguara, EU:T:2012:26, § 25).
Such a finding may be established, in particular, on the basis of logical deductions made from an analysis of the probabilities and by taking account of normal practice in the relevant commercial sector as well as of all the other circumstances of the case (10/05/2007, T47/06, Nasdaq, EU:T:2007:131, § 54, upheld on appeal 12/03/2009, C320/07 P, Nasdaq, EU:C:2009:146; 16/04/2008, T181/05, Citi, EU:T:2008:112, § 78; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
Se poate ajunge la o astfel de concluzie în special pe baza deducțiilor logice care rezultă din analiza probabilităților și ținând seama de practicile obișnuite din sectorul comercial relevant, precum și de orice altă circumstanță a cauzei (10/05/2007, T7/06, Nasdaq, EU:T:2007:131, § 54, confirmată prin calea de atac 12/03/2009, C320/07 P, Nasdaq, EU:C:2009:146; 16/04/2008, T181/05, Citi, EU:T:2008:112, § 78; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
However, considering that in such cases what has to be proved is the likelihood of a future event and that, by definition, the opponent's arguments cannot in themselves amount to evidence, it will often be necessary to base certain conclusions on legal presumptions, that is, on logical assumptions or deductions resulting from the application of the rules of probability to the facts of the specific case.
Având însă în vedere că în astfel de cazuri obiectul probei este riscul producerii unui eveniment viitor și că, prin definiție, argumentele oponentului nu pot constitui probe în sine, adeseori va fi necesar ca anumite concluzii să fie formulate pe baza unor prezumții legale, adică pe ipoteze sau deducții logice care rezultă din aplicarea regulilor de probabilitate asupra faptelor din cauza în speță.
One such presumption was mentioned by the Court, when it stated that ‘the stronger the earlier mark's distinctive character and reputation the easier it will be to accept that detriment has been caused to it' (14/09/1999, C375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 30).
O astfel de prezumție a fost menționată de Curte atunci când a declarat următoarele: „cu cât caracterul distinctiv și renumele mărcii anterioare sunt mai puternice, cu atât existența unei atingeri va fi admisă cu mai multă ușurință” (14/09/1999, C375/97, Chevy, EU:C:1999:408, § 30).
It is also clear from case-law that the more immediately and strongly the mark is brought to mind by the sign, the greater the likelihood that current or future use of the sign takes, or will take, unfair advantage of the distinctive character or the repute of the mark (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 54; 18/06/2009, C487/07, L'Oréal, EU:C:2009:378, § 44; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 67-69).
Tot din jurisprudență rezultă clar că, cu cât evocarea mărcii provocată de semn este mai imediată și mai puternică, cu atât este mai mare riscul ca, prin utilizarea actuală sau viitoare a semnului, să se obțină foloase necuvenite de pe urma caracterului distinctiv sau a renumelui mărcii ori să se aducă atingere acestora (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 54; 18/06/2009, C487/07, L'Oréal, EU:C:2009:378, § 44; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 67-69).
These are rebuttable presumptions, which the applicant may contest and disprove by submitting appropriate evidence; they are not conclusive.
Acestea sunt prezumții relative, pe care solicitantul le poate contesta și respinge prezentând probe corespunzătoare, ele nefiind determinante.
In addition, if the type of detriment or unfair advantage argued in the specific case is of such a nature to presuppose the fulfilment of certain particular conditions of fact (e.g. exclusive character of the earlier mark, qualitative aspects of reputation, a given image, etc.), these facts will also have to be proven by the opponent by submitting appropriate evidence.
De asemenea, dacă tipul de atingere sau foloase necuvenite invocate în cauză sunt de așa natură încât presupune îndeplinirea anumitor condiții de fapt (de exemplu, caracterul exclusiv al mărcii anterioare, aspecte calitative privind renumele, o anumită imagine etc.), atunci oponentul trebuie să demonstreze și îndeplinirea condițiilor respective, prin prezentarea probelor corespunzătoare.
Finally, as noted by the Court in its judgment of 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 57, 58, although likelihood of confusion between the two marks at issue is not required to demonstrate that the later mark takes unfair advantage of the earlier mark, where such likelihood is established on the basis of facts, this will be taken as proof that unfair advantage has been taken or that, at least, there is a serious risk of such injury in the future.
În sfârșit, astfel cum a subliniat Tribunalul în Hotărârea din 07/12/2010, T59/08, Nimei La Perla Modern Classic, EU:T:2010:500, § 57, 58, chiar dacă nu trebuie să existe un risc de confuzie între cele două mărci pentru a demonstra că marca ulterioară generează niște foloase necuvenite de pe urma mărcii anterioare, în cazul în care se demonstrează existența unui astfel de risc pe baza faptelor, acesta va fi considerat drept dovadă a obținerii unor foloase necuvenite sau, cel puțin, a faptului că există un risc serios ca în viitor să se producă un astfel de prejudiciu.
3.4.4.2 Means of evidence
Mijloacele de probă
Where the opponent claims potential detriment or unfair advantage, it must prove any conditions of fact that might be necessary in particular cases for giving rise to a serious, non-hypothetical risk of detriment or unfair advantage, by submitting evidence of the kind mentioned in the paragraph below on proving actual detriment or unfair advantage.
În cazul în care invocă existența unei atingeri sau a unor foloase necuvenite potențiale, oponentul trebuie să demonstreze toate condițiile de fapt necesare în cazul respectiv pentru a genera un risc serios, care nu este ipotetic, de atingere sau de folos necuvenit, aducând probe de tipul celor menționate în paragraful de mai jos.
Conclusions as to the risk of future injury may also be established on the basis of logical deductions made from an analysis of the probabilities and by taking account of normal practice in the relevant commercial sector as well as of all the other circumstances of the case (16/12/2010, T345/08 & T357/08, Botolist / Botocyl, EU:T:2010:529, § 82; 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
De asemenea, se pot formula concluzii privind riscul unui viitor prejudiciu pe baza unor deducții logice rezultate din analiza probabilităților, ținând seama de practicile obișnuite din sectorul comercial relevant, precum și de orice altă circumstanță a cauzei (16/12/2010, T345/08 & T357/08, Botolist / Botocyl, EU:T:2010:529, § 82; 06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 53; 14/11/2013, C383/12 P, Répresentation d'une tête de loup, EU:C:2013:741, § 42-43).
Where the opponent claims actual detriment or unfair advantage, it can use all the means of evidence provided for in Article 97 EUTMR for proving this.
În cazul în care susține că în mod efectiv i s-a adus atingere sau s-au obținut foloase necuvenite, oponentul poate face uz de toate mijloacele de probă prevăzute la articolul 97 din Regulamentul privind marca UE pentru a demonstra acest lucru.
For example, it may prove an actual decrease of trade mark awareness by reference to opinion polls and other documentary evidence.
De exemplu, oponentul poate demonstra o scădere efectivă a gradului de cunoaștere a mărcii făcând referire la sondaje de opinie și la alte documente justificative.
The rules governing the evaluation and probative value of such evidence are the same as those mentioned in paragraph 3.1.4.3 and paragraph 3.1.4.4 above in relation to evidence required for proving reputation.
Normele care reglementează evaluarea și valoarea probatorie a acestor probe sunt identice cu cele menționate la punctele 3.1.4.3 și 3.1.4.4 de mai sus, referitoare la probele necesare pentru demonstrarea renumelui.
3.5 Use without due cause
Utilizarea fără motiv întemeiat
The last condition for the application of Article 8(5) EUTMR is that use of the sign applied for should be without due cause.
Ultima condiție pentru aplicarea articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE este ca utilizarea semnului solicitat să fie fără un motiv întemeiat.
However, if it is established that none of the three types of injury exists, the registration and use of the mark applied for cannot be prevented, as the existence or absence of due cause for use of the mark applied for is, in those circumstances, irrelevant (22/03/2007, T215/03, Vips, EU:T:2007:93, § 60; 07/07/2010, T124/09, Carlo Roncato, EU:T:2010:290, § 51).
Cu toate acestea, dacă se dovedește că nu există niciunul dintre cele trei tipuri de prejudiciu, atunci înregistrarea și utilizarea mărcii solicitate nu pot fi împiedicate, întrucât existența sau absența motivelor întemeiate pentru utilizarea mărcii solicitate este, în acest caz, lipsită de relevanță (22/03/2007, T215/03, Vips, EU:T:2007:93, § 60; 07/07/2010, T124/09, Carlo Roncato, EU:T:2010:290, § 51).
The existence of a cause justifying use of the trade mark applied for is a defence that the applicant may raise.
Existența unei cauze care să justifice utilizarea mărcii solicitate este un mijloc de apărare care poate fi utilizat de către solicitant.
Therefore, it is up to the applicant to show that it has due cause to use the mark applied for.
Prin urmare, solicitantului îi revine sarcina de a demonstra existența un motiv întemeiat pentru a utiliza marca solicitată.
This is an application of the general rule according to which ‘he who asserts must prove', which is the expression of the ancient rule ei qui affirmat incumbit probatio (01/03/2004, R 145/20032, T CARD OLYMPICS (fig.) / OLYMPIC, § 23).
Acesta este un exemplu de aplicare a regulii generale conform căreia „cel care afirmă trebuie să demonstreze” care traduce regula antică ei qui affirmat incumbit probatio (01/03/2004, R 145/20032, T CARD OLYMPICS (fig.) / OLYMPIC, § 23).
Case-law clearly establishes that when the proprietor of the earlier mark has shown that there is either actual and present injury to its mark or, failing that, a serious risk that such injury will occur in the future, it is for the proprietor of the later mark to establish that there is due cause for the use of that mark (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 67; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 39).
Jurisprudența stabilește în mod clar că, atunci când titularul mărcii anterioare a demonstrat fie existența unei atingeri efective și actuale aduse mărcii sale, fie, în lipsa acesteia, existența unui risc serios ca o astfel de atingere să se producă în viitor, revine titularului mărcii ulterioare obligația de a stabili că utilizarea acestei mărci este întemeiată (06/07/2012, T60/10, Royal Shakespeare, EU:T:2012:348, § 67; 27/11/2008, C252/07, Intel, EU:C:2008:655, § 39).
In the absence of any indications in the evidence providing an apparent justification for the applicant's use of the contested mark, lack of due cause must be generally presumed (29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 76 and case-law cited therein; 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300, dismissing the appeal).
Dacă probele prezentate nu oferă indicii care să justifice clar utilizarea de către solicitant a mărcii contestate, în general trebuie presupusă lipsa unui motiv întemeiat (29/03/2012, T369/10, Beatle, EU:T:2012:177, § 76 și jurisprudența citată; 14/05/2013, C294/12 P, Beatle, EU:C:2013:300, care a respins calea de atac).
However, the applicant may avail itself of the possibility of rebutting such a presumption by showing that it has a legitimate justification that entitles it to use the mark.
Solicitantul se poate prevala însă de posibilitatea de a respinge o astfel de prezumție demonstrând că are o justificare legitimă care îi conferă dreptul de a utiliza marca.
For example, such a situation could be envisaged if the applicant had been using the sign for dissimilar goods in the relevant territory before the opponent's mark was applied for, or acquired a reputation, especially where such coexistence has not in any way affected the distinctiveness and repute of the earlier mark.
De exemplu, o astfel de situație poate apărea dacă solicitantul a utilizat semnul pentru produse diferite pe teritoriul relevant înainte să se fi solicitat înregistrarea mărcii oponentului sau înainte ca aceasta să fi dobândit un renume, în special dacă coexistența lor nu a afectat în niciun fel caracterul distinctiv și renumele mărcii anterioare.
Interpreting Article 5(2) of Council Directive 89/104/EEC (whose legislative content is essentially identical to that of Article 8(5) EUTMR), the Court ruled that the proprietor of a trade mark with a reputation might be obliged, pursuant to the concept of ‘due cause' within the meaning of that provision, to tolerate use by a third party of a sign similar to that mark in relation to a product that was identical to that for which that mark had been registered, if it was demonstrated that the sign was being used before the mark had been filed and that use of the sign in relation to the identical product was in good faith (06/02/2014, C65/12, Leidseplein Beheer and de Vries, EU:C:2014:49, § 60).
Interpretând articolul 5 alineatul (2) din Directiva 89/104/CEE a Consiliului (al cărui conținut legislativ este, în esență, identic cu cel al articolului 8 alineatul (5) din Regulamentul privind marca UE), Curtea a declarat că titularul unei mărci de renume ar putea fi obligat, pe baza unui „motiv întemeiat” în sensul acestei dispoziții, să tolereze utilizarea de către un terț a unui semn similar cu această marcă pentru un produs identic cu cel pentru care a fost înregistrată marca respectivă, dacă se dovedește că acest semn a fost utilizat anterior înregistrării mărcii și că utilizarea sa pentru produsul identic este de bună‑credință (06/02/2014, C65/12, Leidseplein Beheer and de Vries, EU:C:2014:49, § 60).
The Court gave further detailed factors to be considered when assessing due cause on account of prior use.
Curtea a prezentat în detaliu și alți factori care trebuie luați în considerare la aprecierea motivului întemeiat reprezentat de utilizarea anterioară.