natgillin/translations-raw huggingface dataset:
genuine use must be consistent with the essential function of a trade mark, which is to guarantee the identity of the origin of goods or services to the consumer or end user by enabling the latter, without any possibility of confusion, to distinguish the product or service from others that have another origin (paragraph 36);
utilizarea efectivă trebuie să fie conformă cu funcția esențială a mărcii, care constă în a garanta consumatorului sau utilizatorului final identitatea originii produselor sau serviciilor, permițându-i acestuia din urmă să distingă, fără posibilitatea vreunei confuzii, produsul sau serviciul în cauză de alte produse sau servicii care au o altă proveniență (punctul 36);
genuine use entails use of the mark on the market for the goods or services protected by that mark and not just internal use by the undertaking concerned (paragraph 37);
utilizarea efectivă implică utilizarea pe piață a unei mărci pentru produsele sau serviciile protejate de aceasta și nu numai în cadrul întreprinderii în cauză (punctul 37);
genuine use must relate to goods or services already marketed or about to be marketed and for which preparations by the undertaking to secure customers are under way, particularly in the form of advertising campaigns (paragraph 37);
utilizarea efectivă trebuie să facă referire la produsele sau serviciile care sunt deja - sau sunt pe cale să fie - comercializate și pentru care întreprinderea face pregătiri pentru a atrage clienți, în special prin intermediul campaniilor publicitare (punctul 37);
when assessing whether there has been genuine use, regard must be had to all the facts and circumstances relevant to establishing whether the commercial exploitation of the mark is real, in particular whether such use is viewed as warranted in the economic sector concerned to maintain or create a share in the market for the goods or services protected by the mark (paragraph 38);
atunci când se evaluează dacă a existat o utilizare efectivă, trebuie să se ia în considerare totalitatea faptelor și circumstanțelor relevante pentru a se stabili dacă exploatarea comercială a mărcii este reală, în special dacă utilizarea respectivă este considerată a fi justificată în sectorul economic vizat, în vederea menținerii sau creării unor cote de piață în beneficiul produselor sau serviciilor protejate de marca respectivă (punctul 38);
the circumstances of the case may, therefore, include giving consideration, inter alia, to the nature of the goods or services at issue, the characteristics of the market concerned and the scale and frequency of use of the mark (paragraph 39);
prin urmare, circumstanțele în speță pot include luarea în considerare, inter alia, a naturii produselor sau serviciilor vizate, a caracteristicilor pieței în cauză, a sferei de acoperire și a frecvenței utilizării mărcii (punctul 39);
use need not, therefore, always be quantitatively significant for it to be deemed genuine, as that depends on the characteristics of the goods or services concerned on the corresponding market (paragraph 39).
în consecință, nu este necesar ca utilizarea mărcii să fie întotdeauna semnificativă din punct de vedere cantitativ pentru a fi considerată efectivă, întrucât o astfel de clasificare depinde de caracteristicile produselor sau serviciilor respective pe piața corespunzătoare (punctul 39).
In its order of 27/01/2004, C259/02, Laboratoire de la mer, EU:C:2004:50, the Court further elaborated the Minimax criteria as follows:
În ordonanța sa 27/01/2004, C259/02, Laboratoire de la mer, EU:C:2004:50, Curtea a detaliat în continuare criteriile din Hotărârea Minimax după cum urmează:
the question whether use is sufficient to preserve or create market share for the goods or services concerned depends on several factors and on a case-by-case assessment.
răspunsul la întrebarea dacă utilizarea este suficientă pentru a menține sau a crea cote de piață pentru produsele sau serviciile respective depinde de o serie de factori și de o evaluare de la caz la caz.
The characteristics of the goods and services, the frequency or regularity of the use of the mark, whether the mark is used for the purpose of marketing all the identical goods or services of the proprietor or merely some of them, or evidence that the proprietor is able to provide, are among the factors that may be taken into account (paragraph 22);
Caracteristicile produselor și serviciilor vizate, frecvența sau regularitatea utilizării mărcii, faptul că marca este utilizată în scopul comercializării tuturor produselor sau serviciilor identice ale titularului sau doar a unora dintre acestea, ori elementele de probă pe care le poate furniza titularul se numără printre factorii care pot fi luați în considerare (punctul 22);
use of the mark by a single client that imports the goods for which the mark is registered can be sufficient to demonstrate that such use is genuine, if it appears that the import operation has a genuine commercial justification for the proprietor of the mark (paragraph 24);
utilizarea mărcii de către un singur client, importator al produselor pentru care marca este înregistrată, poate fi suficientă pentru a demonstra că o astfel de utilizare este efectivă, dacă se dovedește că operațiunea de import are o justificare comercială efectivă pentru titularul mărcii (punctul 24);
a de minimis rule cannot be laid down (paragraph 25).
nu se poate stabili o regulă de minimis (punctul 25).
2.2 Genuine use: standard of proof applied by the Office
Utilizarea efectivă: nivelul probatoriu aplicat de Oficiu
Article 47 EUTMR requires proof of genuine use of the earlier mark.
Articolul 47 din Regulamentul privind marca UE impune prezentarea dovezii utilizării efective a mărcii anterioare.
Genuine use of a trade mark cannot be proved by means of probabilities or suppositions, but must be demonstrated by solid and objective evidence of effective and sufficient use of the trade mark on the market concerned (18/01/2011, T382/08, Vogue, EU:T:2011:9, § 22).
Utilizarea efectivă a unei mărci nu poate fi dovedită prin intermediul unor probabilități sau presupuneri, ci trebuie demonstrată prin dovada solidă și obiectivă a utilizării efective și suficiente a mărcii pe piața în cauză (18/01/2011, T382/08, Vogue, EU:T:2011:9, § 22).
Moreover, the Office cannot determine ex officio the genuine use of earlier marks.
De asemenea, Oficiul nu poate stabili automat că mărcile anterioare au fost utilizate efectiv.
Even proprietors of purportedly well-known marks must submit evidence to prove genuine use of the earlier mark(s).
Chiar și titularii unor mărci presupuse a fi de notorietate trebuie să prezinte elemente de probă pentru a demonstra utilizarea efectivă a mărcii (mărcilor) anterioare.
The Office does not necessarily require a high threshold of proof of genuine use.
Oficiul nu impune neapărat un standard înalt pentru a proba utilizarea efectivă.
The Court has indicated that it is not possible to prescribe, in the abstract, what quantitative threshold should be chosen in order to determine whether use was genuine or not, and accordingly there can be no objective de minimis rule to establish a priori the level of use needed in order for it to be ‘genuine'.
Curtea a indicat că nu este posibil să se stabilească, la modul abstract, ce standard cantitativ trebuie ales pentru a determina dacă utilizarea a fost sau nu efectivă și, prin urmare, că nu poate fi stabilită nicio regulă de minimis obiectivă pentru a determina a priori nivelul de utilizare necesar pentru a fi clasificată ca efectivă.
So, whilst a minimum extent of use must be shown, what exactly constitutes this minimum extent depends on the circumstances of each case.
Astfel, chiar dacă trebuie demonstrat un nivel minim de utilizare, în ce constă exact acest nivel minim depinde de circumstanțele fiecărui caz.
The general rule is that, when it serves a real commercial purpose, even minimal use of the trade mark could be sufficient to establish genuine use, depending on the goods and services, and the relevant market (23/09/2009, T409/07, acopat, EU:T:2009:354, § 35 and case-law cited therein; 02/02/2012, T387/10, Arantax, EU:T:2012:51, § 42).
Regula generală este că, în cazul în care servește unui scop comercial real, chiar o utilizare minimă a mărcii ar putea fi suficientă pentru a stabili utilizarea efectivă, în funcție de produsele și serviciile în cauză și de piața relevantă (23/09/2009, T409/07, acopat, EU:T:2009:354, § 35 și jurisprudența citată în aceasta; 02/02/2012, T387/10, Arantax, EU:T:2012:51, § 42).
In other words, it is sufficient if the evidence of use proves that the trade mark owner has seriously tried to acquire or maintain a commercial position in the relevant market as opposed to having solely used the mark with the intention of preserving the rights conferred by the mark (token use).
Cu alte cuvinte, este suficient ca dovada utilizării să demonstreze că titularul mărcii a încercat în mod serios să dobândească sau să mențină o poziție comercială pe piața relevantă, spre deosebire de utilizarea exclusivă a mărcii cu intenția de a păstra drepturile conferite de marcă (utilizarea cu caracter simbolic).
For instance, in some cases, relatively few sales might be sufficient to conclude that the use is not merely token, in particular with regard to expensive goods (04/09/2007, R 35/20072, DINKY, § 22).
De exemplu, în anumite cazuri, un volum de vânzări relativ scăzut ar putea fi suficient pentru a concluziona că utilizarea nu este pur simbolică, în special în ceea ce privește produsele scumpe (04/09/2007, R 35/20072, DINKY, § 22).
Nonetheless, even if inter alia a very modest amount of use can suffice in certain circumstances, proprietors should adduce comprehensive evidence of use.
Cu toate acestea, chiar dacă, printre altele, un nivel foarte scăzut de utilizare poate fi suficient în anumite circumstanțe, titularii trebuie să prezinte dovezi cuprinzătoare ale utilizării.
According to Article 10(3) EUTMDR, the indications and evidence required in order to provide proof of use must concern the place, time, extent and nature of use of the opponent's trade mark for the relevant goods and services.
În conformitate cu articolul 10 alineatul (3) din Regulamentul delegat privind marca UE, indicațiile și elementele de probă care trebuie prezentate pentru a demonstra utilizarea trebuie să vizeze locul, durata, amploarea și natura utilizării mărcii deținute de oponent pentru produsele și serviciile în cauză.
These requirements for proof of use are cumulative (05/10/2010, T92/09, STRATEGI / Stratégies, EU:T:2010:424, § 43).
Aceste cerințe privind dovedirea utilizării sunt cumulative (05/10/2010, T92/09, STRATEGI / Stratégies, EU:T:2010:424, § 43).
This means that the opponent is obliged not only to indicate but also to prove each of these requirements.
Aceasta înseamnă că oponentul are obligația nu numai de a indica, ci și de a demonstra îndeplinirea fiecăreia dintre aceste cerințe.
However, the sufficiency of the indication and proof as to the place, time, extent and nature of use has to be considered in view of the entirety of the evidence submitted.
Cu toate acestea, caracterul suficient al indicării și al dovezilor privind locul, durata, amploarea și natura utilizării trebuie apreciat ținând seama de ansamblul elementelor de probă furnizate.
A separate assessment of the various relevant factors, each considered in isolation, is not suitable (17/02/2011, T324/09, Friboi, EU:T:2011:47, § 31).
Nu este adecvată o evaluare separată a diferiților factori relevanți, în care fiecare este analizat în mod izolat (17/02/2011, T324/09, Friboi, EU:T:2011:47, § 31).
Thus, the Office evaluates the evidence submitted in an overall assessment.
Astfel, Oficiul analizează elementele de probă prezentate în cadrul unei aprecieri globale.
All the circumstances of the specific case have to be taken into account and all the materials submitted must be assessed in conjunction with each other.
Toate circumstanțele cazului trebuie luate în considerare și toate elementele prezentate trebuie evaluate coroborat.
Therefore, although pieces of evidence may be insufficient by themselves to prove the use of an earlier trade mark, they may contribute to proving use in combination with other documentation and information.
Prin urmare, chiar dacă anumite elemente de probă pot fi insuficiente, în sine, pentru a dovedi utilizarea unei mărci anterioare, acestea pot contribui la demonstrarea utilizării în combinație cu alte documente și informații.
Evidence of use may be of an indirect/circumstantial nature, such as evidence about the share in the relevant market, the importing of the relevant goods, the supply of the necessary raw materials or packaging to the owner of the mark, or the expiry date of the relevant goods.
Dovada utilizării poate avea un caracter indirect/circumstanțial, cum este cazul probelor privind cota deținută de marcă pe piața relevantă, importul produselor vizate, furnizarea materiilor prime sau a ambalajelor necesare titularului mărcii sau data expirării produselor în cauză.
Such indirect evidence can play a decisive role in the overall assessment of the evidence submitted.
Aceste dovezi indirecte pot avea un rol determinant în aprecierea globală a elementelor de probă prezentate.
Its probative value has to be carefully assessed.
Valoarea probatorie a acestora trebuie evaluată cu atenție.
For instance, the judgment of 08/07/2010, T30/09, Peerstorm, EU:T:2010:298, § 42 et seq. found that catalogues in themselves could - under certain circumstances - be conclusive evidence of sufficient extent of use.
De exemplu, în Hotărârea din 08/07/2010, T30/09, Peerstorm, EU:T:2010:298, § 42 et seq., s-a constatat că, în anumite circumstanțe, chiar cataloagele pot constitui elemente de probă concludente privind caracterul suficient al amplorii utilizării.
It is necessary to take into account the specific kind of the goods and services involved when assessing the probative value of the evidence submitted.
Atunci când se evaluează valoarea probatorie a elementelor de probă prezentate, este necesar să se ia în considerare tipul specific de produse și servicii implicate.
For example, it may be common in a particular market sector for the samples of the goods and services themselves not to bear indications of the place, time, extent and nature of use.
De exemplu, pe un anumit sector de piață, poate fi o practică obișnuită ca pe eșantioanele de produse și servicii să nu se înscrie indicații privind locul, durata, amploarea și natura utilizării.
In these cases it is obviously inappropriate to disregard such evidence of use if indications in this respect can be found in the other evidence submitted.
În aceste cazuri, este, în mod evident, inoportun să se omită astfel de dovezi ale utilizării, dacă există indicații în această privință în celelalte elemente de probă prezentate.
Each of the documents submitted has to be carefully evaluated as to whether it really reflects use in the 5 years preceding the date of filing or the date of priority of the EUTM application (see paragraph 2.5 below) and use in the relevant territory (see paragraph 2.4 below).
Fiecare document prezentat trebuie evaluat cu atenție pentru a se stabili dacă reflectă efectiv utilizarea, în decursul unei perioade de cinci ani ce precedă data de depunere a cererii de înregistrare a mărcii UE sau data de prioritate a acesteia (a se vedea punctul 2.5 de mai jos) și utilizarea pe teritoriul relevant (a se vedea punctul 2.4 de mai jos).
In particular, the dates and place of use shown on orders, invoices and catalogues are carefully examined.
În mod special, sunt examinate cu atenție datele și locul utilizării menționate în comenzi, pe facturi sau în cataloage.
[4: Publication date of the contested EUTM application in the event of oppositions filed before 23/03/2016, see paragraph 2.5.2 below.]
[4: Data publicării cererii de înregistrare a mărcii UE contestate în cazul opozițiilor depuse înainte de 23 martie 2016, a se vedea punctul 2.5.2 de mai jos.]
Material submitted without any indication of date of use may, in the context of an overall assessment, still be relevant and taken into consideration in conjunction with other pieces of evidence that are dated (17/02/2011, T324/09, Friboi, EU:T:2011:47, § 33).
În contextul unei aprecieri globale, elementele prezentate care nu conțin nicio indicație privind data utilizării pot fi, totuși, relevante și pot fi luate în considerare împreună cu alte elemente de probă care sunt datate (17/02/2011, T324/09, Friboi, EU:T:2011:47, § 33).
This is the case in particular if it is common in a particular market sector for the samples of the goods and services themselves not to bear indications of time (05/09/2001, R 608/20004, PALAZZO / HELADERIA PALAZZO, § 16, noting that ice-cream menus are rarely dated).
Această regulă se aplică în special dacă, pe un anumit sector de piață, se obișnuiește ca pe eșantioanele de produse și de servicii să nu se înscrie data (05/09/2001, R 608/20004, PALAZZO / HELADERIA PALAZZO, § 16, în care s-a constatat că meniurile de înghețată sunt rareori datate).
For implementation of the abovementioned general principles in practice, see the examples in paragraph 3.7.5 below.
În ceea ce privește punerea în aplicare a principiilor generale menționate mai sus, a se vedea exemplele de la punctul 3.7.5 de mai jos.
2.3 Nature of use
Natura utilizării
The term ‘nature of use' refers to:
Termenul „natura utilizării” se referă la:
use of a mark in accordance with its essential function (paragraph 2.3.1 below);
utilizarea unei mărci, în conformitate cu funcția sa esențială (punctul 2.3.1 de mai jos);
2.3.1 Use of a mark in accordance with its function
utilizarea în legătură cu produsele și serviciile pentru care marca a fost înregistrată (punctul 2.8 de mai jos).
Article 18 and Article 47(2) EUTMR require proof of genuine use in connection with the goods or services for which the trade mark is registered and which the opponent cites as justification for its opposition.
Articolul 18 și articolul 47 alineatul (2) din Regulamentul privind marca UE prevăd prezentarea dovezii de utilizare efectivă în legătură cu produsele și serviciile pentru care marca a fost înregistrată și pe care oponentul o menționează ca justificare pentru opoziția sa.
Hence, the opponent has to show that the mark has been used as a trade mark on the market.
Prin urmare, oponentul trebuie să demonstreze că marca a fost utilizată ca atare pe piață.
As a trade mark has, inter alia, the function of operating as a link between the goods and services and the person responsible for their marketing, the proof of use must establish a clear link between the use of the mark and the relevant goods and services.
Întrucât marca are, printre altele, funcția de a stabili o legătură între produse și servicii și persoana responsabilă de comercializarea acestora, dovada utilizării trebuie să stabilească o legătură clară între utilizarea mărcii și produsele și serviciile relevante.
As clearly indicated in Article 10(4) EUTMDR, it is not necessary for the mark to be affixed to the goods themselves (12/12/2014, T105/13 TrinkFix, EU:T:2014:1070, § 2838).
Astfel cum este indicat în mod clar la articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul delegat privind marca UE, nu este necesar ca marca să fie aplicată produselor în sine (12/12/2014, T105/13, TrinkFix, EU:T:2014:1070, § 2838).
A representation of the mark on packaging, catalogues, advertising material or invoices relating to the goods and services in question constitutes direct evidence that the mark has been put to genuine use (see also paragraph 2.3.3.2 below).
Reprezentarea acesteia pe ambalaje, în cataloage, pe materiale publicitare sau pe facturi asociate produselor și serviciilor în cauză constituie dovada directă că marca a făcut obiectul unei utilizări efective (a se vedea și punctul 2.3.3.2 de mai jos).
Genuine use requires that use is made as a trade mark:
Utilizarea efectivă impune ca semnul să fie utilizat ca marcă:
not for purely illustrative purposes or on purely promotional goods or services,
nu doar în scop ilustrativ sau pe produse sau servicii pur promoționale;
in accordance with its essential function, which is to guarantee the identity of the origin of the goods or services for which it is registered (11/03/2003, C40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 43).
în conformitate cu funcția esențială a acesteia, care este de a garanta identitatea originii produselor sau serviciilor pentru care marca a fost înregistrată (11/03/2003, C40/01, Minimax, EU:C:2003:145, § 43).
Therefore, by way of example, the following are not suitable for supporting genuine use of a trade mark.
Prin urmare, cu titlu de exemplu, cele de mai jos nu sunt adecvate pentru dovedirea unei utilizări efective a unei mărci.
Use as a certification mark.
Utilizarea ca marcă de certificare.
Certification marks can be obtained in some jurisdictions for compliance with defined standards.
Mărcile de certificare pot fi obținute în anumite jurisdicții în vederea conformității cu standardele definite.
The holder of a certification mark is not the authorised user, producer or provider of the certified goods or services, but rather the certifier, which exercises legitimate control over use of the certification mark.
Titularul unei mărci de certificare nu este utilizatorul, producătorul sau furnizorul autorizat al produselor sau serviciilor certificate, ci mai degrabă certificatorul, care exercită un control legitim asupra utilizării mărcii de certificare.
Certification marks may be used together with the individual trade mark of the producer of the certified goods or of the provider of the certified services.
Mărcile de certificare pot fi utilizate împreună cu marca individuală a producătorului produselor certificate sau a furnizorului serviciilor certificate.
The essential function of a certification mark is different from the essential function of an individual trade mark: while the latter primarily serves to identify the origin of goods and services, the former serves to certify that the goods or services meet certain established standards and possess particular characteristics.
Funcția esențială a unei mărci de certificare este diferită de funcția esențială a unei mărci individuale: dacă cea din urmă servește în principal la identificarea originii produselor și a serviciilor, prima servește la certificarea faptului că produsele sau serviciile respective îndeplinesc anumite standarde consacrate și posedă anumite caracteristici.
Therefore, use as a certification mark does not serve as use as an individual trade mark, which is the use required by Article 47(2) and (3) EUTMR (16/08/2011, R 87/20102, DVC DIGITAL VIDEO CALLING (fig.) / DVB DIGITAL VIDEO BROADCASTING (fig.), § 32).
Prin urmare, utilizarea ca marcă de certificare nu constituie utilizare ca marcă individuală, care reprezintă utilizarea prevăzută la articolul 47 alineatele (2) și (3) din Regulamentul privind marca UE (16/08/2011, R 87/20102, DVC DIGITAL VIDEO CALLING (fig.) / DVB DIGITAL VIDEO BROADCASTING (fig.), § 32).
Use as a Protected Geographical Indication (PGI)/Protected Denomination of Origin (PDO).
Utilizarea ca indicație geografică protejată (IGP)/denumire de origine protejată (DOP).
The essential function of PGIs/PDOs is to designate the origin of goods as being from a particular region or locality.
Funcția esențială a IGP/DOP este aceea de a desemna originea produselor, ca provenind dintr-o anumită regiune sau localitate.
This is in contrast with the main function of an individual trade mark, namely to serve as an indicator of commercial origin.
Acest lucru este în contradicție cu funcția principală a unei mărci individuale, și anume de a servi drept indicator al originii comerciale.
When a PGI/PDO has been registered as an individual mark (and not, for example, as a collective mark), the opponent has to submit proof of use as an individual mark.
Atunci când IGP/DOP a fost înregistrată ca marcă individuală (și nu, de exemplu, ca o marcă colectivă), oponentul trebuie să prezinte dovada utilizării ca marcă individuală.
Evidence of use as a PGI/PDO (e.g. general statements of Regulatory Councils) cannot serve for proving use as an individual mark.
Dovada utilizării ca IGP/DOP (de exemplu, declarațiile generale ale consiliilor de reglementare) nu poate demonstra utilizarea ca marcă individuală.