natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Article 10(4) EUTMDR also allows market surveys and quotations of the mark in lists and publications of associations of the relevant profession as suitable means of evidence (14/03/2011, B 1 582 579; 18/06/2010, B 1 316 134).
Articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul delegat privind marca UE admite, de asemenea, studiile de piață și menționarea mărcii în listele și publicațiile asociațiilor profesionale relevante ca mijloace de probă corespunzătoare (14/03/2011, B 1 582 579; 18/06/2010, B 1 316 134).
Price lists and catalogues are examples of ‘material stemming directly from the party itself'.
Listele de prețuri și cataloagele sunt exemple de „documente care provin direct de la partea în cauză”.
A company's annual report and accounts would also come under that heading.
Raportul anual și conturile unei întreprinderi fac parte, de asemenea, din această categorie.
Article 10(4) EUTMDR is to be read in conjunction with Article 64 EUTMDR.
Articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul delegat privind marca UE trebuie interpretat în coroborare cu articolul 64 din Regulamentul delegat privind marca UE.
This means that annexes to communications may be submitted on data carriers in accordance with technical specifications determined by the Executive Director.
Aceasta înseamnă că anexele la comunicări pot fi depuse pe suporturi de date în conformitate cu specificațiile tehnice stabilite de directorul executiv.
Nevertheless, material that cannot be scanned or photocopied (such as CDs, physical items) cannot be taken into account unless submitted in two copies so that one can be forwarded to the other party.
Cu toate acestea, documentele care nu pot fi scanate sau fotocopiate (precum CD-uri, elemente fizice) nu pot fi luate în considerare decât în situația în care sunt furnizate în două exemplare, astfel încât unul dintre acestea să fie transmis celeilalte părți.
The requirement of proof of use always raises the question of the probative value of the submitted material.
Cererea de prezentare a dovezii de utilizare ridică întotdeauna problema valorii probatorii a elementelor furnizate.
The evidence must at least have a certain degree of reliability.
Elementele de probă trebuie să prezinte un nivel minim de încredere.
As a general rule, the Office considers material produced by third parties as being of a higher probative value than material produced by the owner itself or by its representative.
Ca regulă generală, Oficiul consideră că elementele furnizate de către terți prezintă o valoare probatorie superioară valorii elementelor furnizate de către titular sau reprezentantul acestuia.
Reference by the opponent to internal printouts or hypothetical surveys or orders is particularly problematic.
Trimiterile oponentului la materiale tipărite interne sau la studii sau comenzi ipotetice sunt, în mod special, problematice.
However, where material must regularly be produced for use by the public and/or authorities according to statutory rules, for instance, company law and/or stock exchange regulations, and where it may be assumed that such material is subject to certain official verification, its probative value is certainly higher than ordinary ‘personal' material produced by the opponent (see also paragraph 3.3.2.3, ‘Declarations', below).
Cu toate acestea, atunci când materialele trebuie furnizate în mod regulat pentru a fi utilizate de către public și/sau de către autorități, în conformitate cu prevederile legale, precum dreptul societăților comerciale și/sau reglementările bursiere și în cazurile în care se poate presupune că materialele respective fac obiectul unui control oficial, valoarea probatorie a acestora este, cu siguranță, superioară valorii materialelor „personale” obișnuite furnizate de către oponent (a se vedea, de asemenea, punctul 3.3.2.3 de mai jos, „Declarații”).
3.3.2.2 References
Referințe
The opponent may avail itself of findings of national offices and courts in parallel proceedings.
Oponentul poate să invoce constatările formulate de oficiile și instanțele naționale în cadrul unor proceduri paralele.
Although the Office is not bound by findings of the national offices and courts, such decisions must be taken into account and may influence the Office's decision.
Cu toate că Oficiul nu are obligații în temeiul constatărilor emise de oficiile și instanțele naționale, acestea trebuie luate în considerare și pot influența decizia Oficiului.
It is important for the Office to have the possibility of considering the kind of evidence that led to the relevant decision at national level.
Este important ca Oficiul să aibă posibilitatea de a examina tipul de probe care au condus la pronunțarea hotărârii relevante la nivel național.
The Office takes into account the different procedural and substantive requirements that may exist before the respective national body (25/08/2003, R 1132/20004, VANETTA / VIENNETTA (fig.), § 16; 18/10/2000, R 550/19993, (DUKE) (fig.) / DUKE, § 23).
Oficiul ia în considerare diferitele cerințe de formă și de fond care pot exista la nivelul organismului național în cauză (25/08/2003, R 1132/20004, VANETTA / VIENNETTA (fig.), § 16; 18/10/2000, R 550/19993, (DUKE) (fig.) / DUKE, § 23).
The opponent may wish to refer to material submitted as proof of use in previous proceedings before the Office (confirmed by the General Court in ‘ELS' quoted above).
Oponentul poate face referire la materialele furnizate ca dovadă a utilizării în cadrul unei proceduri anterioare în fața Oficiului (acest principiu a fost confirmat de Tribunal în Hotărârea „ELS” citată mai sus).
The Office accepts such references on condition that the opponent clearly identifies the material referred to and the proceedings in which it was submitted.
Oficiul acceptă astfel de trimiteri cu condiția ca oponentul să identifice în mod clar materialele la care face referire și procedura în cadrul căreia acestea au fost furnizate.
If the reference does not sufficiently identify the relevant material, the Office requires the opponent to clearly specify the material referred to or to file it (30/11/2010, B 1 080 300).
Dacă trimiterea la materialele invocate nu este suficient de precisă, Oficiul îi solicită oponentului să specifice în mod clar materialele la care face referire sau să le depună (30/11/2010, B 1 080 300).
For further details on the conditions for identifying relevant material, see the Guidelines, Part C, Opposition, Section 1, Procedural Matters.
Pentru mai multe detalii privind condițiile de identificare a elementelor relevante, a se vedea Ghidul, Partea C, Opoziția, Secțiunea 1, Aspecte procedurale.
The onus of providing proof of use is on the opponent and not on the Office or the applicant.
Sarcina prezentării dovezii de utilizare revine oponentului și nu Oficiului sau solicitantului.
Therefore, a mere indication of the website where the Office can find further information is insufficient, as this does not provide the Office with sufficient indications about place, nature, time and extent of use (31/10/2001, B 260 192).
Prin urmare, simpla menționare a site-ului pe care Oficiul poate găsi informații suplimentare nu este suficientă, deoarece mențiunea respectivă nu furnizează Oficiului indicații suficiente privind locul, natura, durata și amploarea utilizării (31/10/2001, B 260 192).
3.3.2.3 Declarations
Declarații
Whereas the means of evidence listed, such as packages, labels, price lists, catalogues, invoices, photographs and newspaper advertisements, do not present any particular problems, it is necessary to consider in some detail declarations as referred to in Article 97(1)(f) EUTMR.
Dacă mijloacele de probă enumerate, precum ambalajele, etichetele, listele de prețuri, cataloagele, facturile, fotografiile și anunțurile din ziare, nu ridică nicio problemă specifică, declarațiile menționate la articolul 97 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul privind marca UE necesită, în schimb, o analiză mai atentă.
The opposing party is not obliged to submit an affidavit concerning the sales made under the earlier trade mark.
Oponentul nu are obligația de a depune o declarație scrisă privind vânzările realizate sub marca anterioară.
It is up to the opposing party to select the form of evidence that it considers suitable for the purpose of establishing that the earlier trade mark was put to genuine use during the relevant period (08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 37).
Rămâne la latitudinea acestuia să selecteze mijloacele de probă pe care le consideră corespunzătoare pentru a demonstra că marca anterioară a făcut obiectul unei utilizări efective pe parcursul perioadei relevante (08/07/2004, T203/02, Vitafruit, EU:T:2004:225, § 37).
The role of the affidavit is to give facts or an explanation of the supporting documents, not to give a legal opinion (06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 56).
Rolul declarației scrise este acela de a prezenta fapte sau de a explica documentele justificative, nu de a da un aviz juridic (06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 56).
Distinction between admissibility and relevance (probative value)
Distincția dintre admisibilitate și relevanță (valoarea probatorie)
The importance of declarations has been much debated.
Importanța declarațiilor a făcut obiectul multor dezbateri.
In this regard, there must be a clear differentiation between the admissibility and the probative value of such evidence.
În această privință, trebuie să se facă o distincție clară între admisibilitate și valoarea probatorie a acestui tip de dovadă.
As far as admissibility is concerned, Article 10(4) EUTMDR expressly mentions written statements referred to in Article 97(1)(f) EUTMR as admissible means of proof of use.
În ceea ce privește admisibilitatea, în articolul 10 alineatul (4) din Regulamentul delegat privind marca UE se menționează în mod expres declarațiile scrise, la care se face referire la articolul 97 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul privind marca UE, ca mijloc de probă privind utilizarea.
Only in cases where the statements have not been sworn or affirmed is it necessary to consider the rules of law of the national jurisdiction as to the effects of a written statement (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 40; confirmed 09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 49).
Numai în cazurile în care declarațiile nu au fost date sub jurământ sau în mod solemn se impune a se lua în considerare dispozițiile dreptului național în ceea ce privește efectele unei declarații scrise (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 40; confirmată prin 09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 49).
Where there are doubts as to whether a statement has been sworn or affirmed, it is up to the opponent to submit evidence in this regard.
În cazul în care nu se cunoaște cu exactitate dacă o declarație a fost dată sub jurământ sau în mod solemn, oponentului îi revine obligația de a demonstra acest lucru.
Failing this, the statement will not be considered a statement within the sense of Article 97(1)(f) EUTMR.
În caz contrar, declarația nu va fi considerată o declarație în sensul articolului 97 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul privind marca UE.
Article 97(1)(f) EUTMR does not specify by whom these statements should be signed, so there is no reason to consider that statements signed by the parties to the proceedings themselves are not covered by this provision (16/12/2008, T86/07, Deitech, EU:T:2008:577, § 46).
Întrucât la articolul 97 alineatul (1) litera (f) din Regulamentul privind marca UE nu se specifică cine trebuie să semneze respectivele declarații, nu există nici un motiv să se considere că declarațiile semnate chiar de părțile la procedură nu intră sub incidența acestei dispoziții (16/12/2008, T86/07, Deitech, EU:T:2008:577, § 46).
The EUTMR, the EUTMDR and the EUTMIR do not support the conclusion that the evidential value of items of evidence of use of the mark, including affirmations, must be assessed in the light of the national law of a Member State (28/03/2012, T214/08, Outburst, EU:T:2012:161, § 33; 09/12/2014, T278/12 PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 53).
Regulamentul privind marca UE, Regulamentul delegat privind marca UE și Regulamentul de punere în aplicare a Regulamentului privind marca UE nu susțin concluzia că valoarea probatorie a elementelor privind dovada utilizării mărcii, inclusiv a afirmațiilor, trebuie să fie evaluată în lumina legislației naționale a unui stat membru (28/03/2012, T214/08, Outburst, EU:T:2012:161, § 33; 09/12/2014, T278/12 PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 53).
The probative value of a statement depends first and foremost on the credibility of the account it contains.
Valoarea probatorie a declarației depinde, în primul rând, de credibilitatea informațiilor pe care le conține.
It is then necessary to take account, in particular, of the person from whom the document originates, the circumstances in which it came into being, the person to whom it was addressed and whether, on the face of it, the document appears sound and reliable (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 42).
Prin urmare, este necesar să se ia în considerare, în special, persoana care a emis documentul, circumstanțele redactării acestuia și persoana căreia i-a fost adresat și să se aprecieze, la prima vedere, dacă documentul respectiv pare solid și de încredere (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 42).
As far as the probative value of this kind of evidence is concerned, the Office, following the established case-law, makes a distinction between statements coming from the sphere of the opponent themselves or their employees and statements drawn up by an independent source (09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 51; 06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 54).
În ceea ce privește valoarea probatorie a acestui tip de probe, Oficiul, respectând jurisprudența constantă, face o distincție între declarațiile care provin din sfera oponentului însuși sau a angajaților acestuia și declarațiile întocmite de o sursă independentă (09/12/2014, T278/12, PROFLEX, EU:T:2014:1045, § 51; 06/11/2014, T463/12, MB, EU:T:2014:935, § 54).
Declarations by the proprietor or its employees
Declarațiile date de către titular sau de către angajații acestuia
Statements coming from the sphere of the owner of the earlier mark (drawn up by the interested parties themselves or their employees) are generally given less weight than independent evidence.
Declarațiile provenind din sfera titularului mărcii anterioare (întocmite de părțile interesate sau de angajații lor) sunt în general mai puțin importante decât dovezile independente.
This is because the perception of the party involved in the dispute may be more or less affected by personal interests in the matter (11/01/2011, R 490/20104, BOTODERM / BOTOX, § 34; 27/10/2009, B 1 086 240 and 31/08/2010, B 1 568 610).
Motivul este că percepția părții implicate în litigiu riscă să fie mai mult sau mai puțin afectată de interesele sale personale în cauza respectivă (11/01/2011, R 490/20104, BOTODERM / BOTOX, § 34; 27/10/2009, B 1 086 240 și 31/08/2010, B 1 568 610).
Generalisation should be avoided, since the exact value of such statements always depends on their concrete form and content.
Trebuie să se evite generalizarea, întrucât valoarea exactă a acestor declarații depinde întotdeauna de forma și de conținutul concret al acestora.
Statements including detailed and concrete information have a higher probative value than very general and abstractly drafted statements.
Declarațiile care conțin informații detaliate și concrete au o valoare probatorie mai mare decât cele formulate în termeni generali și abstracți.
The final outcome depends on the overall assessment of the evidence in each individual case.
Rezultatul final depinde de aprecierea globală a elementelor de probă în fiecare caz în parte.
In general, further material is necessary for establishing evidence of use, since such statements have to be considered as having less probative value than physical evidence (labels, packaging, etc.) or evidence originating from independent sources.
În general, sunt necesare materiale suplimentare pentru a stabili dovada utilizării întrucât trebuie să se țină seama de faptul că aceste declarații au o valoare probatorie inferioară valorii elementelor fizice (etichete, ambalaje etc.) sau a dovezilor care provin din surse independente.
Therefore, the probative strength of the further material submitted is very important.
Prin urmare, forța probatorie a celorlalte materiale furnizate este foarte importantă.
An assessment should be made of whether the content of the affidavit is sufficiently supported by the further material (or vice versa).
Conținutul declarației scrise trebuie să fie evaluat pentru a se stabili dacă este suficient susținut de celelalte materiale (sau invers).
The fact that the national office concerned may adopt a certain practice in assessing such kind of evidence of use does not mean that it is applicable in proceedings concerning European Union trade marks (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 41 et seq.).
Faptul că oficiul național în cauză poate adopta o anumită practică pentru evaluarea acestui tip de probă nu înseamnă că această regulă este aplicabilă în procedurile privind mărcile Uniunii Europene (07/06/2005, T303/03, Salvita, EU:T:2005:200, § 41 et seq.).
A change of ownership after the filing or priority date of the EUTM application may render declarations made by the new owners void as the latter generally do not have any direct knowledge to form a basis for making declarations concerning use of the mark by the previous owner (17/06/2004, R 16/20041, REPORTER / REPORTER).
Schimbarea titularului intervenită ulterior datei de depunere a cererii de înregistrare a mărcii UE sau datei de prioritate poate atrage anularea declarațiilor formulate de noii titulari, având în vedere că aceștia din urmă nu dețin, în general, cunoștințe directe pentru a emite declarații privind utilizarea mărcii de către titularul anterior (17/06/2004, R 16/20041, REPORTER / REPORTER).
Nevertheless, in the case of a transfer or other succession in title, any new owner may rely on use by their predecessor(s) within the grace period concerned.
Cu toate acestea, în cazul unui transfer sau al unui alt tip de succesiune privind titlul, noul titular se poate baza pe utilizarea efectuată pe parcursul perioadei de grație în cauză de către predecesorul/predecesorii săi.
Use made by the predecessor may be evidenced by the predecessor and by all other reliable means, for instance, information from business records if the predecessor is not available.
Utilizarea de către predecesor poate fi demonstrată de către acesta însuși și prin orice alt mijloc corespunzător, de exemplu, pe baza informațiilor cuprinse în documentele comerciale, în cazul în care predecesorul nu este disponibil.
Declarations by third parties
Declarațiile date de către terți
Statements (such as e.g. surveys) drawn up by an independent source, for example by experts, professional organisations, Chambers of Commerce, suppliers, customers or business partners of the opponent, are given more probative weight (19/01/2011, R 1595/20082, FINCONSUM ESTABLECIMIENTO FINANCIERO DE CREDITO / FINCONSUMO (fig.), § 9(ii); 30/03/2010, R 665/20091, EUROCERT (fig.) / EUROCERT, § 11; 12/08/2010, B 1 575 615).
Declarațiilor (cum ar fi, de exemplu, studiile) redactate de o sursă independentă, de exemplu, de către experți, organizații profesionale, camere de comerț, furnizori, clienți sau parteneri de afaceri ai oponentului, li se acordă o mai mare importanță probatorie (19/01/2011, R 1595/20082, FINCONSUM ESTABLECIMIENTO FINANCIERO DE CREDITO / FINCONSUMO (fig.), § 9 (ii); 30/03/2010, R 665/20091, EUROCERT (fig.) / EUROCERT, § 11; 12/08/2010, B 1 575 615).
This practice is in line with the case-law of the Court of Justice in the Chiemsee judgment (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230), where the Court gave some indications of appropriate evidence for proving the acquired distinctiveness of a mark in the market place.
Această practică este conformă cu jurisprudența Curții de Justiție în Hotărârea Chiemsee (04/05/1999, C108/97 & C109/97, Chiemsee, EU:C:1999:230), în care Curtea a emis o serie de indicații privind elementele de probă corespunzătoare care demonstrează caracterul distinctiv dobândit de o marcă pe piață.
Although acquisition of distinctiveness is not per se the same as genuine use, the former does comprise elements of evidence of use of a sign on the market.
Cu toate că dobândirea unui caracter distinctiv nu reprezintă, în sine, același lucru ca utilizarea efectivă, cea dintâi include elemente privind dovada utilizării unui semn pe piață.
Consequently, case-law relating to these can be used by analogy.
Prin urmare, jurisprudența privind aceste aspecte poate fi utilizată prin analogie.
Statements drawn up by the parties themselves are not ‘third-party evidence' whereas all other evidence, such as opinion polls, statements from Chambers of Commerce, or from professional organisations or from experts, does originate from third parties.
Declarațiile date chiar de părți reprezintă „dovezi furnizate de terți”, în timp ce toate celelalte mijloace de probă, precum sondajele de opinie, declarațiile emise de camerele de comerț sau de organizații profesionale sau experți, provin de la terți.
3.4 Reaction from the applicant
Reacția solicitantului
3.4.1 Forwarding of evidence
Transmiterea elementelor de probă
After having received the evidence of use submitted by the opponent, the Office forwards the complete evidence to the applicant.
În urma primirii dovezii de utilizare furnizate de către oponent, Oficiul transmite totalitatea elementelor de probă solicitantului.
The Office, in general, allows the applicant 2 months to file its observations in reply to the evidence of use (and to the opposition).
Ca regulă generală, Oficiul acordă solicitantului un termen de două luni pentru a-și prezenta observațiile ca răspuns la dovada utilizării (și la opoziție).
3.4.2 No evidence or no relevant evidence submitted
Neprezentarea niciunei dovezi sau dovezi relevante
However, the Office may close the proceedings immediately if, within the time limit given, the opponent has submitted no evidence, or the evidence is manifestly of no relevance, and all the earlier rights of the opposition are affected.
Cu toate acestea, Oficiul poate închide procedura imediat în cazul în care, în termenul acordat, oponentul nu a prezentat nicio probă sau probele sunt în mod evident lipsite de relevanță, și toate drepturile anterioare legate de opoziție sunt afectate.
The rationale behind this practice is to avoid the continuation of proceedings when their outcome is already known, that is, the opposition is to be rejected for lack of proof of use (principle of economy and good administration of proceedings).
Această practică vizează evitarea continuării procedurii atunci când rezultatul acesteia este deja cunoscut, adică respingerea opoziției pe motivul absenței dovezii de utilizare (principiul economiei și al bunei administrări a procedurii).
In all other cases the evidence is forwarded to the applicant, which is given 2 months to file its observations.
În toate celelalte cazuri, probele se transmit solicitantului, căruia i se acordă 2 luni pentru a-și depune observațiile.
The Office must not indicate to the opponent that the sufficiency of the evidence is doubtful, or even invite the opponent to file further evidence in such cases.
Oficiul nu trebuie să îi indice oponentului faptul că suficiența elementelor de probă este contestabilă sau chiar să îl invite pe oponent să prezinte alte dovezi în cazul respectiv.
Such acts would be against the impartial position of the Office in adversarial proceedings (01/08/2007, R 201/20064, OCB (fig.) / O.C.B., OCB (fig.)§ 19).
Astfel de acțiuni ar fi contrare poziției de imparțialitate a Oficiului în cadrul procedurilor contradictorii (01/08.2007, R 201/20064, OCB (fig.) / O.C.B., OCB (fig.), § 19).
3.4.3 No reaction from applicant
Lipsa reacției din partea solicitantului
If the applicant does not react within the time limit, the Office will give a decision on the basis of the evidence before it.
În lipsa unei reacții din partea solicitantului în intervalul stabilit, Oficiul va emite o decizie pe baza elementelor de probă de care dispune.