natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Evidence from the analysis
Analysen av behandlingsdata og overdoser tyder på at den heroinbrukende befolkningen i Europa stadig blir eldre, selv om situasjonen i Øst-Europa er mindre klar.
Afghanistan — can alternative development measures have an impact?
Afghanistan – kan alternative utviklingstiltak ha effekt?
The sustainability of the general stable or improving situation seen in heroin use in Europe is called into question by increasing opium production in Afghanistan.
Den økende opiumsproduksjonen i Afghanistan gir grunn til å tvile på om den generelt stabile eller bedrede situasjonen når det gjelder heroinbruk i Europa, kan vare ved.
Estimates for 2006 suggest that production increased by 43 % as a result of a substantial increase in the area under cultivation.
Anslag for 2006 tyder på at produksjonen økte med 43 % som følge av en betydelig økning i det dyrkede arealet.
Opioid seizures and laboratories dismantled seem to indicate that opium produced in Afghanistan is increasingly being transformed into morphine or heroin in the country itself, before being exported (CND, 2007).
Opioidbeslagene og antallet destruerte laboratorier tilsier at opium produsert i Afghanistan i stadig større grad omdannes til morfin eller heroin før eksport (CND, 2007).
Heroin then enters Europe by two major traffic routes: the old Balkan route, which is still the most important in terms of heroin smuggling, and the more recent ‘silk’ route (see Chapter 6).
Heroin føres så inn i Europa langs to hovedruter: den gamle Balkan-ruten, som fortsatt er den viktigste når det gjelder heroinsmugling, og den nyere Silkeveien (se kapittel 6).
In contrast, in other parts of the eastern region, levels of cultivation are likely to remain negligible, and even in the southern provinces of Kandahar and Helmand reductions in cultivation can be expected in areas close to the provincial centre.
Derimot foregår en forsvinnende liten del av produksjonen av opiumsvalmuer i andre deler av den østlige regionen, og selv i de sørlige provinsene Kandahar og Helmand forventes en reduksjon i produksjonen i områdene nær provinshovedstaden.
The supporting factors here appear to be greater governmental control and more diversification in agricultural production, factors which have allowed relatively high-value crops to be established together with the introduction of a transportation and marketing infrastructure.
Det som har bidratt til denne utviklingen, kan være en større grad av regjeringskontroll og økt diversifisering av landbruket, begge faktorer som har bidratt til etableringen av relativt verdifulle avlinger sammen med utbygging av en transportinfrastruktur og markedsføring.
In the north and north-east of the country, not only have increasing wage rates and falling opium prices deterred poppy planting, but also some high-value vegetables actually generate greater returns than poppies.
Nord og nordøst i landet har lønnsøkninger og fallende opiumspriser ført til at dyrking av valmuer ikke lenger er like interessant, i tillegg til at enkelte grønnsaker faktisk gir større inntekter enn valmuer.
In these areas, crop diversification has been supported by counter-narcotics efforts and greater governmental involvement — leading to a general perception that opium prohibition measures will be enforced.
I disse områdene har diversifisering av avlingene blitt støttet opp av tiltak mot narkotika og økt statlig intervensjon, noe som har ført til en generell oppfatning om at opiumsforbudet vil bli gjennomført.
Rising labour costs and falling prices now mean that returns on opium poppy are not unassailable and, in some areas, higher incomes can be generated from alternative products, particularly where other non-farm income opportunities also exist.
Regionale forskjeller i Afghanistan tyder på at økonomisk vekst kan redusere dyrkingen av opiumsvalmuen, men viser også at den kan undergraves av politisk ustabilitet, korrupsjon og problemer med infrastrukturen. En reduksjon i dyrkingen kan gjennomføres raskt, men like raskt reverseres.
These legal income opportunities are, however, not open to all and, in many areas, farmers’ options are limited by high transport costs, poor roads and problems arising from lack of security.
For eksempel gikk dyrkingen av opiumsvalmuer ned 96 % i Nangahar-provinsen i 2004–05, men som i mange andre distrikter har produksjonen igjen økt til tidligere nivåer.
In these areas, corruption and insecurity are reducing the opportunities for trading in legal goods and impeding economic growth and efforts to encourage crop diversification, even in areas relatively close to the provincial centres.
Utviklingen skyldes til dels de økonomiske behovene i tett befolkede områder hvor man ikke har vært i stand til å legge om til andre høyverdiavlinger eller utvikle et næringsgrunnlag utenfor landbruket (Mansfield, personlig meddelelse og 2007).
Regional differences inside Afghanistan point to the potential for economic growth to reduce poppy cultivation but also show how it can be undermined by the lack of political security, corruption and infrastructure problems.
Økende arbeidskraftkostnader og fallende priser betyr nå at produksjonen av opiumsvalmuer ikke er like inntektsbringende, og i enkelte områder kan alternative produkter gi høyere inntekter, særlig hvis det eksisterer alternative inntektsmuligheter.
Reductions in cultivation can be achieved quickly but are reversed equally quickly.
Disse lovlige inntektsmulighetene er imidlertid ikke tilgjengelig for alle, og i mange områder er bøndenes muligheter begrenset av høye transportkostnader, dårlig veinett og problemer med manglende sikkerhet.
For example, in Nangarhar province, in the east of the country, the level of opium poppy cultivation fell by 96 % in 2004/05, but there, as in many other districts, it has since returned to previous levels, in part driven by the economic needs of densely populated areas that have been unable to diversify to other high-value crops and non-farm income opportunities (Mansfield, personal communication and 2007).
I disse områdene er korrupsjon og usikkerhet til hinder for handelen med lovlige varer, og økonomisk vekst og tiltak som skal oppmuntre til en diversifisering av avlingene, blir hindret, selv i områder som ligger relativt nær provinshovedstedene.
The EMCDDA reports regularly on acute drug-related deaths in Europe — these are principally overdose deaths, usually involving heroin or other opioids, although in most cases a range of substances will have been consumed.
Årsrapport for 2007: Narkotikasituasjonen i Europa opioider, selv om de fleste tilfellene omfatter inntak av flere stoffer. Overdosedødsfall er en betydelig årsak til unødvendige dødsfall blant unge voksne.
Since 2000, many EU countries have reported decreases in the numbers of drug-related deaths, possibly reflecting increased service provision or changes in the numbers of injecting heroin users.
Siden 2000 har mange EU-land rapportert en nedgang i antallet narkotikarelaterte dødsfall, noe som muligens gjenspeiler et økt tjenestetilbud eller endringer i antallet injeksjonsbrukere av heroin.
However, this trend has not continued in 2004 and 2005.
Trenden har imidlertid ikke fortsatt inn i 2004 og 2005.
Particularly of concern is the fact that in a few countries the proportion of younger people among those dying has been growing.
Særlig bekymringsfullt er det at noen land har opplevd at antallet dødsfall blant yngre mennesker har økt.
Reducing drug-related deaths is an important public health target and the reasons for the faltering in the downward trend needs to be identified.
Å redusere antallet narkotikarelaterte dødsfall er et viktig folkehelsemål, og det er viktig å finne årsakene til at den nedadgående trenden har flatet ut.
Although there is currently no clear-cut evidence that heroin use is gaining popularity with young people, there are indications from a variety of reports that the use of synthetic opioids may be a growing problem in some parts of Europe, and that synthetic opioids may even be replacing heroin in some countries.
Selv om det foreløpig ikke foreligger entydig dokumentasjon på at heroinbruk er i ferd med å bli mer populært blant unge mennesker, har flere rapporter indikert at bruken av syntetiske opioider kan være et økende problem i enkelte deler av Europa, og at syntetiske opioider i noen land kan erstatte heroin.
In Austria, a growing proportion of treatment demand clients are under 25 and are seeking help for problems due to the use of opioids diverted from legitimate uses.
I Østerrike er en økende andel av klienter som søker behandling under 25 år, og de søker hjelp for problemer relatert til bruk av opioider som opprinnelig befant seg på det legale markedet.
Similarly, Belgium reports some increase in the illicit use of methadone; and in Denmark, methadone is commonly mentioned in reports on drug-related deaths.
Belgia rapporterer likeledes om en viss økning i illegal bruk av metadon, og i Danmark forekommer metadon regelmessig i rapporter om narkotikarelaterte dødsfall.
Buprenorphine, a drug regarded by some as having a low appeal on the illicit market, is also reported to be increasingly used and injected in the Czech Republic; it may have replaced heroin in Finland; and monitoring in France raises concerns about the illicit use of this drug, including injecting use by young people, who have initiated their opioid use with buprenorphine rather than heroin.
Den tsjekkiske republikk rapporterer at buprenorfin, et stoff enkelte anser å ha liten appell på det illegale markedet, i økende grad brukes og injiseres. Stoffet kan også ha erstattet heroin i Finland, og kartlegging i Frankrike vekker bekymring for illegal bruk, herunder sprøytebruk, blant unge mennesker som har startet bruken av opioider med buprenorfin i stedet for heroin.
Studies reveal that excess mortality from all causes is considerable among problem drug users: as much as 10 times what would be expected in the general population.
Studier viser at overdødelighet av alle årsaker er betydelig mer utbredt blant problematiske narkotikabrukere, mer enn 10 ganger det som kan forventes i befolkningen generelt.
There is therefore a need to develop a more comprehensive approach to addressing both the physical and mental health needs of this group if the morbidity and mortality associated with chronic drug use is to be significantly reduced.
For å oppnå en signifikant reduksjon i sykelighet og dødelighet forbundet med kronisk narkotikabruk i denne gruppen, er det derfor nødvendig å utvikle en mer helhetlig tilnærming som fokuserer både på deres fysiske og deres mentale helsebehov.
Chapter 1Policies and laws
Kapittel 1Retningslinjer og lovgivning
Cyprus, Latvia and Romania, have incorporated detailed implementation processes in their drug strategies and action plans.
Enkelte land, som Kypros, Latvia og Romania, har innarbeidet detaljerte implementeringsprosesser i sine narkotikastrategier og handlingsplaner.
This approach, which has been in place in other Member States (e.g. Spain, Ireland, the United Kingdom) for some time, is becoming more widespread and has also been implemented in the current EU action plan on drugs.
Andre medlemsstater (f.eks.
In 2006, new drug strategies or action plans were adopted by four Member States (Greece, Poland, Portugal, Sweden) and Turkey, as well as Northern Ireland in the United Kingdom.
Spania, Irland, Storbritannia) har brukt denne tilnærmingen i noen tid nå.
In 2007, two Member States, Malta and Austria, as well as Norway, are due to adopt new drug strategies, while the Czech Republic, Estonia, France and Hungary will implement new action plans.
Den brer om seg, og er også implementert i EUs inneværende handlingsplan mot narkotika.
In this chapter, drug policies in the EU as a whole and in individual Member States, as well as the relationship between these two levels of policymaking, are described.
Dette kapittelet tar for seg narkotikapolitikken i EU sett under ett så vel som på nasjonalt plan i hver av medlemsstatene samt forholdet mellom de to nivåene i utformingen av en narkotikapolicy.
A data collection exercise brought forward by the EMCDDA in the reporting period permits an overview of current national drug strategies and institutional frameworks across Europe.
EONN har i rapporteringsperioden samlet inn data som gir en oversikt over gjeldende nasjonale narkotikastrategier og institusjonelle rammeverk i hele Europa.
Estimating the cost of drugs to society is discussed in a section on drug-related public expenditure.
Hvor mye narkotikabruken koster samfunnet er drøftet i et avsnitt om narkotikarelaterte offentlige utgifter.
Based on data on national public expenditure reported by Member States, a first approximation is made of the total amount spent by European governments on the drugs phenomenon.
På grunnlag av opplysningene innrapportert av medlemsstatene, er det gjort et første overslag over det totale beløpet Europas regjeringer til sammen bruker på narkotikafeltet.
Legislative changes focusing on supply reduction and on legal approaches to drug testing are described in a section on recent changes in national laws.
Lovendringer med sikte på å redusere tilbudet og få narkotikatesting inn i lovlige rammer er beskrevet i et avsnitt om endringer i nasjonale lovgivninger i den senere tid.
An overview of the latest statistics on drug law offences and trends in offences involving opioids and cannabis are presented in a section on drug-related crime.
En oversikt over de nyeste statistikkene over narkotikalovbrudd og trender for lovbrudd som involverer opioider og cannabis, er presentert i et avsnitt om narkotikarelatert kriminalitet.
The chapter concludes with a section on drug-related research in Europe.
Kapittelet avsluttes med et avsnitt om narkotikarelatert forskning i Europa.
General situation and new developments
Situasjonen generelt og nye utviklinger
In early 2007, all EU Member States, except Italy, Malta and Austria, had a national drug strategy, sometimes accompanied by an action plan.
I begynnelsen av 2007 hadde alle medlemsstatene i EU unntatt Italia, Malta og Østerrike en nasjonal narkotikastrategi, i en del tilfeller ledsaget av en handlingsplan.
At that time, a total of more than 35 different national drug planning documents were in force in Europe, covering a time period ranging from as little as two years (Czech action plan) to more than 10 years (Dutch national drug strategy).
Europa hadde da mer enn 35 ulike nasjonale planleggingsdokumenter for narkotikafeltet, med et tidsperspektiv på fra så kort som to år (den tsjekkiske handlingsplanen) til over ti år (Nederlands nasjonale narkotikastrategi).
Reducing drug use in general and problem drug use in particular is a key objective of the national drug strategies and action plans of all EU Member States, candidate countries and Norway.
Det å redusere narkotikabruken generelt og den problematiske narkotikabruken spesielt er et av de fremste målene for de nasjonale narkotikastrategiene og handlingsplanene i alle medlemsstatene i EU samt søkerlandene og Norge.
The objective of preventing and reducing the individual and collective harm resulting from the use of drugs is also shared by all countries.
Også målsettingen om å forebygge og redusere individuell og kollektiv skade som skyldes bruken av narkotika, er felles for alle landene.
Another common feature is the ‘comprehensive’ approach, whereby interventions aimed at drug supply reduction and those aimed at drug demand reduction are linked.
Et annet fellestrekk er den ”helhetlige” tilnærmingen, der intervensjoner med sikte på å redusere narkotikatilbudet og -etterspørselen sees i sammenheng.
The ‘balanced’ approach, which aims to give priority both to supply reduction and to demand reduction, is also very widespread.
Den ”balanserte” tilnærmingsmåten, der både tilbuds- og etterspørselsreduksjon blir prioritert, er også meget utbredt.
All these elements are also part of the EU drugs strategy.
Alle disse elementene inngår i EUs narkotikastrategi.
A noticeable trend in recent years has been the shift from a single national planning document to the adoption of two complementary instruments: a strategic framework and an action plan.
Når det gjelder hvilke psykoaktive stoffer de nasjonale narkotikastrategiene omfatter, er det er store forskjeller landene imellom.
The policy of combining a drug strategy with action plans facilitates more detailed definitions of objectives, actions, responsibilities and deadlines. Some countries, for example
Av disse er det to som hovedsakelig tar for seg illegale rusmidler (Polen, Portugal), om enn med en viss forbindelse mellom narkotika- og alkohol-/tobakksstrategiene, to som tar for seg både illegale
The range of psychoactive substances included in national drug strategies is an area in which notable differences are found among European countries. This can be seen in the new documents adopted in 2006.
En markert trend i de senere år har vært at man, fra å ha ett enkelt nasjonalt planleggingsdokument, har gått over til å ha to supplerende dokumenter; nemlig et strategisk rammeverk og en handlingsplan.
Of these, two mainly address illicit drugs (Poland, Portugal), albeit with some links between the drug and the alcohol/tobacco strategies, two address both illicit drugs and alcohol (Greece, Northern Ireland in the United Kingdom) and one (Turkey) addresses all addictive substances. In addition, Sweden has simultaneously adopted two interlinked action plans,
Denne tilnærmingen, som åpner for en bedre konseptualisering av målsettinger på kort, middels og lang sikt, brukes nå i innpå halvparten av medlemsstatene i EU og er enda vanligere i de medlemsstatene som tiltrådte EU i 2004 og 2007, idet åtte av disse tolv landene har både en narkotikastrategi og en handlingsplan.
Chapter 1: Policies and laws
Kapittel 1: Retningslinjer og lovgivning
New regulation of the EMCDDA enable the agency to provide a more complete picture of the drug phenomenon.
Ny forordning for EONN elementene vil bidra til å gi byrået et mer komplett bilde av narkotikasituasjonen.
On 12 December 2006, the European Parliament and the Council of the European Union signed the recasted regulation of the EMCDDA, which came into force in January 2007.
Den 12. desember 2006 undertegnet Europaparlamentet og Rådet for Den europeiske union den omarbeidede forordningen for EONN, som trådte i kraft i januar 2007.
The new regulation underlines the importance of the key indicators, and notes that their implementation is a prerequisite for the Centre to perform its duties.
Den nye forordningen legger større vekt på samarbeid med partnerorganisasjoner, særlig Europol, når det gjelder å overvåke nye psykoaktive stoffer så vel som andre partnere som WHO, FN og relevante statistiske organer for å oppnå maksimal effektivitet.
Emphasis is also given to the need to develop an information system that is sensitive to new and emerging trends.
Den nye forordningen avklarer til hvilke land EONN kan overføre sin ekspertise, på anmodning fra Europakommisjonen og med godkjenning fra styret.
The new regulation places stronger emphasis on collaboration with partner agencies, particularly Europol in the case of monitoring new psychoactive substances, and other partners such as the WHO, the UN or relevant statistical authorities to attain maximum efficiency.
Den nye forordningen understreker nøkkelindikatorenes betydning og fastslår at gjennomføringen av disse er en forutsetning for at senteret skal kunne utføre sine oppgaver.
The new regulation clarifies the countries to which the EMCDDA can transfer its know-how, at the request of the European Commission and with the approval of the Management Board.
Det legges også vekt på behovet for å utvikle et informasjonssystem som kan fange opp nye og kommende trender.
The new document broadens the scope of the EMCDDA’s remit.
Det nye dokumentet utvider EONNs mandat.
Particular reference is now made to providing information on the combined use of licit and illicit psychoactive substances and on best practice in Member States.
Forordningen fastsetter særlig at EONN skal framskaffe informasjon om kombinert bruk av lovlige og ulovlige psykoaktive stoffer og om beste praksis i medlemsstatene.
The EMCDDA can also develop tools and instruments to help Member States monitor and evaluate national drug policies and to help the European Commission do the same at EU level.
EONN kan også utvikle verktøy og instrumenter som kan hjelpe medlemsstatene til å kartlegge og evaluere nasjonal narkotikapolitikk samt hjelpe Europakommisjonen til å gjøre det samme i EU. Alle disse nye
The role of the Reitox network of national focal points is more clearly defined in the new document.
Det nye dokumentet har gitt kontaktpunktene i Reitox-nettet klarere definerte roller.
The recast also modifies the regulation regarding the Scientific Committee.
Forordningen inneholder også endringer med hensyn til Den vitenskapelige komité og betyr at byrået får et enhetlig, uavhengig organ bestående av fremragende forskere.
This will provide the agency with a cohesive, independent body of eminent scientists.
I tillegg til å bidra til å sikre kvaliteten på EONNs arbeid, vil komiteen også fungere som et bindeledd til forskningsmiljøet for øvrig.
In addition to helping to ensure the quality of the work of the EMCDDA, it will also provide a bridge to the wider scientific and research community.
ikke bare for å vurdere innsatsen på nasjonalt nivå, men også for å få en bedre generell forståelse av hvor effektiv den enkelte narkotikastrategi er. EU og medlemsstatene har allerede investert betydelige ressurser på dette området.
one for alcohol and one for illicit drugs.
I tillegg har Sverige samtidig vedtatt to handlingsplaner som er nært forbundet, en for alkohol og en for illegale rusmidler. En del land har allerede i flere år satset på en integrert rusmiddelpolitikk der både lovlige og ulovlige rusmidler behandles (f.eks. Tyskland, Frankrike) (1).
to know if their policies are implemented and if the expected outcomes are achieved.
Nesten alle landene i Europa nevner målsettingen om å evaluere sin nasjonale narkotikastrategi.
In two Member States (Belgium, Slovenia), the scope of the evaluation has been limited to a number of selected projects.
I to medlemsstater (Belgia, Slovenia) har evalueringen vært begrenset til et visst antall utvalgte prosjekter.
In most other countries, and at EU level, the implementation of the actions set out in the national drug strategy is systematically monitored.
De fleste andre land, og EU, foretar en systematisk kartlegging av gjennomføringen av tiltakene som er fastsatt i den nasjonale narkotikastrategien.
This enables progress reviews to be carried out, the findings of which may be used to improve or renew existing drug strategies or action plans.
Dermed blir det mulig å følge framdriften, og resultatene kan brukes til å forbedre eller fornye eksisterende narkotikastrategier eller handlingsplaner.
Global evaluations, covering process, output, outcome and impact, are less frequent in Europe.
Globale evalueringer, som dekker prosess, resultat, utfall og virkning, er mindre vanlig i Europa.
Some countries (Estonia, Greece, Spain, Poland, Sweden) report on the planning of an internal evaluation based on implementation progress reviews and other available epidemiological and criminological data.
Enkelte land (Estland, Hellas, Spania, Polen, Sverige) oppgir at de planlegger en intern evaluering basert på gjennomføringsrapporter og andre tilgjengelige epidemiologiske og kriminologiske data.
In some cases (Luxembourg, Portugal) such an evaluation will be performed by an external body.
I enkelte tilfeller (Luxembourg, Italia) skal denne evalueringen gjennomføres av et eksternt organ.
can be explained by differences regarding the size and characteristics of the drug problem but also by the diversity of social and health policies in Europe.
Dette kan forklares med forskjeller i omfanget av narkotikaproblemet og hvilke aspekter av problemet som dominerer i det enkelte land, men også med de store variasjonene i de nasjonale politikkene på helse- og sosialområdet i Europa.