natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Germany, the 2002drug and addiction action plan for the first time includes anattempt to set operational targets and criteria that can beused to determine the success or failure of interventions(German national report, p.101), while in Italy, the three-
I Sverige har narkotika-koordinatoren,som ble utnevnt i 2002, ansvaret for å påse at den
Selected issue 1: Evaluation of ‘national drugs strategies’ in Europe year programme 2002–04 promotes evaluation in the fieldof prevention and social reintegration.
Utvalgt aspekt 1: Evaluering av ‘nasjonale narkotikastrategier’ i Europa nasjonale handlingsplanen følges opp (i årsrapporter).IFinland er det også planlagt forskning for å fastlegge endel normer som narkotikaforvaltningen skal kartlegge ogevaluere sine aktiviteter opp mot.
(national drugs strategy 2001–08: ‘Building on experience’,p.111).
IFrankrike omfattet evalueringen av den treårigehandlingsplanen 1999–2002 (utført av Observatoire Français des Drogues et des Toxicomanies (OFDT)fra 2000til 2003) både en ‘samlet evaluering’ og evaluering av femprioriterte programmer(150).
However, it seems that the evaluation will comprisean examination of the extent to which the drugs strategyhas been implemented and whether it has met its strategicaims, rather than a complete assessment of the impact ofthe strategy on drug use.
111).Detsynes imidlertid som om evalueringen vil omfatte engransking av omfanget av gjennomføringen avnarkotikastrategien og av hvorvidt den har oppfylt sinestrategiske mål, snarere enn en fullstendig vurdering avvirkningen av strategien på narkotikabruken.
In Portugal, the drugs strategyforesees ‘an external independent evaluation of its globaland sectorial implementation’ (Portuguese national report,p.65).
I Portugalforutsetter narkotikastrategien ‘en ekstern, uavhengigevaluering av gjennomføringen samlet sett og sektorvis’(Portugals nasjonale rapport, s. 65).
An internal process of evaluation is also reported.
Det rapporteres ogsåom en intern evalueringsprosess.
Among the countries that present an evaluation either of theimplementation of the national drugs strategy or of itseffectiveness are Greece, Spain, France, Ireland and Portugal (Table6).
Blant de landene som presenterer en evaluering enten avgjennomføringen av den nasjonale narkotikastrategien ellerav dens effektivitet, er Hellas, Spania, Frankrike, Irland og Portugal.
The Spanish and Greek strategies referto the ‘evaluation of effectiveness’.
De spanske og greske strategiene viser til’evaluering av effektiviteten’.
In Spain, the nine-yearnational strategy calls for the evaluation of its overall andsectorial implementation at mid-term, in 2003, and in2008.
I Spania krever den nasjonale9-årsstrategien en evaluering av gjennomføringen, samletsett og sektorvis etter halvgått løp, i 2003 og i 2008.
The aim is ‘to improve the effectiveness andefficiency of the public policies’ (Spanish national report,p.85), measuring the quantity and the quality of theservice provided.
Måleter ’å gjøre politikken mer effektiv og kostnadseffektiv’(Spanias nasjonale rapport, s. 85) gjennom å målekvantiteten og kvaliteten på tjenestetilbudet.
Similarly, in Greece, the new action planon drugs 2002 refers to external evaluation of the overalleffectiveness of the policies implemented, which might takeplace in the future, having as its basis EU and internationalindicators (Greek national report, p.110).
I Hellas pekerden nye handlingsplanen mot narkotika for 2002 likeledespå ekstern evaluering av den samlede effektiviteten avpolitikken som blir ført, noe som kan finne sted i framtiden,på grunnlag av EUs og internasjonale indikatorer (Hellas’nasjonale rapport, s. 110).
In France, Ireland and Portugal the national drugs
I Frankrike, Irland og Portugal krever de nasjonale narkotikastrategiene en samlet(149
And in Austria, although drug-relatedmonitoring has improved substantially in recent years,neither provincial plans (other than preliminary evaluationsin Vorarlberg) nor the overall drug policy have been thesubject of evaluation (Austrian national report, p.63).
) ogsektorvis evaluering, og i noen tilfeller av effektiviteten (Irlands nasjonalerapport).
Evaluations: ‘ex ante’, ‘mid-term’ and ‘ex post’
Imidlertid viser mottatte data at de evalueringene
The guide to the evaluation of EU activities (European Commission, 2003) identifies four main reasons forcarrying out evaluations: (1) to contribute to the design of strategies call for an overall (149) and sectorial evaluation, insome cases of effectiveness (Irish national report).
I de medlemsstatene som strengt tatt ikke har noen‘nasjonal narkotikastrategi’, har samlet evaluering blitt møttmed liten interesse i de senere år, selv i land som har enkultur for evaluering av konkrete narkotikaprosjekter.
In France, the evaluation of the threeyear action plan1999–2002 (carried out by the Observatoire Français des Drogues et des Toxicomanies (OFDT) from 2000 to 2003)included both an ‘overall evaluation’ and the evaluation offive priority programmes (150). The evaluation stopped shortof judging the impact of measures taken on the overall drugsituation.
INederland, der forskning, kartlegging og evalueringtradisjonelt har vært et ledd i narkotikapolitikken, tar f.eks.en ny (2002) ‘statlig styringsstrategi’ sikte på å gi offentligeforvaltningsorganer (herunder organer som er involvert ihelsevern og narkotika) retningslinjer for praktiskgjennomføring (Nederlands nasjonale rapport, s.
In Ireland, the national drugsstrategy calls for ‘an independent evaluation on theeffectiveness of the overall framework by end of 2004’
83–4).Og i Østerrike, der for øvrig den narkotikarelatertekartleggingen er blitt betydelig bedre i de senere år, har
Table 6: Characteristics of some national strategies’ evaluations
Tabell 6: Hovedpunkter i evalueringen av en del nasjonale strategier
‘National drugs strategy’
‘Nasjonal narkotikastrategi’
Scope of the evaluation
Evalueringens omfang
Aim of the evaluation
Evalueringens mål
Evaluation terms
Evalueringens varighet
National drugs strategy, 2000–08
Nasjonal narkotikastrategi, 2000–2008
The national strategy for the fight against drugs 1999; action plan, 2000–04
Nasjonal strategi for bekjempelse av narkotika 1999, Handlingsplan 2000–2004
Figure 24:Evaluation as a cyclical process
Det kan imidlertid forventes at nåren narkotikastrategi avløses av en ny, vil ex-ante- og ex-post-evalueringer flyte sammen, noe som vil resultere i ensyklisk prosess der sluttresultatene av den første strategienvil gi impulser til den neste strategien (Figur 24).
Evaluation(ex post — ex ante) interventions; (2) to improve the quality of the intervention;(3) to aid the efficient allocation of resources (i.e.efficiency); and (4) to report on the achievements of theintervention (i.e. accountability).
verken provinsenes planer (bortsett fra innledendeevalueringer i Vorarlberg) eller den generellenarkotikapolitikken vært gjenstand for evaluering(Østerrikes nasjonale rapport, s. 63).
The same guide describesthree stages of evaluation: ex ante, mid-term and ex post.
I de øvrige landene(Kypros, Latvia, Malta og Slovakia samt i Bulgaria,Romania og Tyrkia) finnes det for lite informasjon til årapportere om evaluering av nasjonale narkotikastrategier(hvis slike i det hele tatt finnes).
Implementation Delivery of thestrategy on theground, setand checkperformanceindicators
Evalueringer: ‘ex-ante’, ‘midtveis’ og ‘ex-post’
Identify direction, fixorientations andobjectives, define indetail measures andtargets to achievewithin a time span
Et annet viktig spørsmål som de ’nasjonalenarkotikastrategiene’ fører med seg, er om de som gjørevalueringen bør være ‘interne’ eller ‘eksterne’ i forhold tilorganisasjonen.Det finnes eksempler på begge deler, oghver type har sine fordeler og ulemper.
Ex anteevaluation is carried out before the implementation,supposedly to assess the need for action or to establish abaseline. Ex anteevaluation is reported in national drugsstrategies as revision processes, conducted byparliamentary commissions, government commissions or bygovernment departments, which are stated to be the basisof several national drugs strategies (Belgium, Germany,Spain, Ireland, Portugal, Sweden).
I retningslinjene for evalueringen av EU-aktiviteter(Europakommisjonen, 2003) pekes det på firehovedgrunner for å gjennomføre evalueringer: 1) bidra tilutformingen av intervensjoner, 2) forbedre kvaliteten påintervensjonen, 3) bidra til en effektiv fordeling avressursene (dvs. kostnadseffektivitet), og 4) rapportere omhva som er oppnådd med intervensjonen (dvs.ansvarlighet).
The term ‘drugs strategy’ also includes any equivalent action plans arisingfrom the strategy.
De samme retningslinjene beskriver treevalueringstrinn: ‘ex-ante’ (før), midtveis og ‘ex-post’ (etter).
have ready access to data sources. However, they mighttend to justify failures to meet objectives and are less willingto make observations or suggest changes that could be seenas a threat to the organisation.
Interne evaluerere har bedre kjennskap til strukturene ogkommunikasjons-mekanismene, er fortrolig medorganisasjonen og emnet evalueringen gjelder samt har letttilgang til datakildene.
External evaluators, incontrast, should provide a more objective and reliable viewas they are not involved with the organisation, but theymight have more difficulties in accessing informationsources, and they run the risk of trying to satisfy the clientby providing results as good as can be expected.
De kan imidlertid være tilbøyelige tilå unnskylde manglende oppfylling av målsettinger og væremindre villige til å gjøre merknader eller foreslå endringersom kan oppfattes som en trussel mot organisasjonen.Eksterne evaluerere vil derimot stå for en mer objektiv ogpålitelig synsvinkel fordi de ikke er involvert iorganisasjonen, men de kan ha større vansker med å fåtilgang til informasjonskilder, og de står i fare for å prøve åtilfredsstille kunden ved å legge fram så gode resultater sommulig.
Moreover,external evaluators are usually costly.
Dessuten er det vanligvis dyrt med eksterneevaluerere.
There is, then, achoice to make between, on the one hand, a betterunderstanding of the situation and the ability to obtaininformation objectivity and, on the other hand, greaterobjectivity and expertise in evaluation.
Det må derfor treffes et valg mellom på den eneside en bedre forståelse av situasjonen og muligheten til åoppnå objektivitet i informasjonen, og på den annen sidestørre objektivitet og ekspertise i evalueringen.
However, it may be assumed thatwhen one drugs strategy succeeds another the ex anteandex postevaluations merge, resulting in a cyclical process inwhich the final results of the past strategy provide input forthe future strategy (Figure 24).
Figur 24: Evaluering som en syklisk prosess
Most Member States seem to favour a mixed approach: in Ireland, the mid-term evaluation of the national drugsstrategy will be carried out in 2005 by external consultantsunder the guidance of a cross-sectorial steering group; in Portugal, internal staff and external consultants will run theevaluation of the 2000–04 action plan; and in France,external evaluators and internal staff of the OFDT havecarried out different aspects of the evaluation on the threeyear action plan.
I de spanske, irske og portugisiske ’nasjonalenarkotikastrategiene’ rapporteres midtveisevaluering som etverktøy for å tilpasse intervensjonene og målsettingene‘underveis’. Metoden med tilpasning ‘underveis’ er ikkebegrenset til land som er i gang med en reellevalueringsprosess.
In Spain, the mid-term evaluation (2004)is currently being undertaken by the staff of the nationalplan on drugs (PNSD), whereas the Greek plan demandsan external evaluation.
Den rapporteres også brukt i land somhar opprettet kartleggingssystemer, der den blir benyttet tilå gi pålitelig informasjon som kan legges til grunn for entilpasning og omforming av framtidige tiltak.
In Sweden, the National Institute of Public Health will evaluate public health policy throughmeasurement of several lifestyle variables.
Detteinnebærer en verdivurdering som er mer typisk forevalueringsaktiviteter. Her igjen benyttes kartlegging ogevaluering om hverandre.
Another key issue covered in ‘national drugs strategies’ iswhether those in charge of evaluation should be ‘internal’to the organisation or ‘external’. Examples of both kindscan be found, and each type has advantages anddisadvantages.
Gjennomføring Levering av strategien i felten, fastsettelse og kontroll av ytelsesindikatorer fastsette retningslinjer og målsettinger, definere detaljerte tiltak og mål som skal oppnås innenfor et visst tidsrom
Internal evaluators can offer a broader knowledge of thestructures and the communication mechanisms, are familiarwith the organisation and with the subject under review and
Begrepet ‘narkotikastrategi’ omfatter også enhver tilsvarende handlingsplansom har sitt utspring i strategien.
In all countries in which an evaluation process is carriedout, the national coordination agency appears to be theauthority responsible for organising and delivering the
Slik aktivitet rapporteresfra Frankrike, der den endelige evalueringen av denfranske handlingsplanen hadde til formål å revidereintervensjonene og målsettingene for en ny narkotikaplan,og er foreslått gjennomført i 2008 i Spania, Irland og Portugal.
Selected issue 1: Evaluation of ‘national drugs strategies’ in Europe
Utvalgt aspekt 1: Evaluering av ‘nasjonale narkotikastrategier’ i Europa
Constraints on evaluation evaluation process: the Interministerial Mission (MILDT) in France, the PNSD in Spain, the Institute for Drugs and Drug Addiction (IDT) in Portugal, the Drugs Directorate in Ireland, the Drug Coordinator Office in Sweden and, asannounced in the 2001 Belgian ‘strategy’, the General Drug Cell in Belgium, when it comes into operation.
Eksperter og fagfolk påminner om at for å kunne gjøre envitenskapelig evaluering av en strategi, må målsettingenevære formulert på en klar, entydig, målbar måte og‘generelle’ og ‘operasjonelle målsetninger’ holdes atskilt,men også knyttes sammen.
Experts and professionals warn of the difficultiesposed by impact evaluation of a public policy: ‘layers ofcomplexity’ and a ‘multitude of cause and effect linkages’must be considered.
‘Operasjonelle målsettinger’ måi virkeligheten betraktes som en måte å konkretisere‘generelle målsettinger’ på.
Indeed, it can be difficult to detect acausal link between a drugs policy and its outcome andimpact because of the variety of interventions and effects tobe measured and the possible external factors (confoundingfactors) influencing the reality (for example socioeconomicconditions, subcultures).
Deretter bør det fastsettesytelsesindikatorer for å måle i hvilken grad målsettingene eroppfylt.
Some research suggests that drugsphenomena might depend more on behavioural andsocietal factors than on policy interventions.
Ennå kan bare noen få nasjonalenarkotikastrategier inkluderes i denne kategorien.
Moreover, the illicit nature of drug use can be a seriousobstacle to data collection, which is an essential tool to anyevaluation process, leaving many important aspects of thedrug phenomenon unidentified. Thus, evaluation in the fieldof drug intervention must be carefully thought out and itsresults must be interpreted with caution.
Kostnadseffektivitet nasjonale narkotikastrategien bli utført i 2005 av eksternekonsulenter under ledelse av en tverrsektoriellstyringsgruppe, i Portugal vil interne medarbeidere ogeksterne konsulenter foreta en evaluering avhandlingsplanen for 2000–2004, og i Frankrike hareksterne evaluerere og medarbeidere ved OFDT stått forulike aspekter av evalueringen av den treårigehandlingsplanen.
The question of the extent to which the effects of actionsimplemented as the result of a ‘national drugs strategy’ canbe measured is often raised.
I Spania gjennomføresmidtveisevalueringen (2004) av medarbeidere i dennasjonale narkotikaplanen (PNSD), mens den greske planenforutsetter ekstern evaluering.
Indeed, both ‘international’and ‘national’ drugs strategies refer to very ‘generalobjectives’, such as ‘reducing the risks for drug users’ or‘aim of a drug-free society’, as well as to ‘operationalobjectives’, such as ‘increasing the number of treatmentslots’ or ‘establishing a drug coordination agency’.
I Sverige vil Folkhälsoinstitutetevaluere folkehelsepolitikken gjennom måling av ulikelivsstilsvariabler.
Both‘general’ and ‘operational’ objectives could benefit from thesetting out of specific aims.
En målsetting for politikken (nr. 11) er:’minskat bruk av tobak och alkohol, ett samhälle fritt frånnarkotika och dopning samt minskade skadeverkningar avöverdrivet spelande’.
From the data reviewed, it appears that ‘national drugsstrategies’ generally take evaluation to mean measuringimplementation — progress, achievements, even failures —and eventually making some judgment of it, rather thanevaluating the impact on the overall drug situation.
Få nasjonale strategier sier noe særlig om nytte/kostnadsanalyser eller om kostnadseffektivitets-analyser, untatt denspanske strategien, som nevner at evalueringen av dennasjonale strategien også skal forsøke å målekostnadseffektiviteten ved den offisielle politikken.
This isan important conclusion. Most countries that have faced thedrug problem for many decades are now able (or willing)to put in place, through monitoring systems, a basis formeasuring the drugs phenomenon and the effects of theirefforts.
Selv omoffentlige forvaltninger er opptatt av budsjetter ogkostnader, er det en generell mangel på kunnskaper omtotalkostnadene ved de offentlige intervensjonene pånarkotikaområdet (noe som også ble fastslått i fjoråretsrapport, EONN, 2003b).
Thus, drugs policies can be considered to be moreaccountable than ever before, which itself is an importantachievement.
Denne typen analyser blirgenerelt betraktet som marginal og tas med i bare noen fåforskningsaktiviteter.
A few countries have gone further, announcing that, inaddition to the development of monitoring systems, they willconduct an evaluation of the implementation of the‘national drugs strategy’, by which they mean a scientificstudy to assess the worthiness or otherwise of all or part ofthe strategy.
Forskerne erkjenner generelt at det er meget vanskelig åfastslå om en narkotikapolitikk er effektiv eller ikke.Eksperter og fagfolk peker advarende på problemeneknyttet til evaluering av virkningene av en offentlig politikk,idet det må tas hensyn til ‘kompleksitetsnivåene’ og en‘mengde årsaks- og virkningssammenhenger’.
However, so far no signs of scientificevaluation of impact associated with overall national drugsstrategies are apparent.
En del forskningtyder på at narkotikafenomener kan avhenge mer avatferds- og samfunnsmessige faktorer enn av politiske tiltak.
Generally, countries that take a more structured approachto drug policy, i.e. which have a written, objective-driven,overall ‘national drugs strategy’, a central coordinationmechanism with, ultimately, a national coordinator and asolid monitoring system, report the existence of a moresophisticated evaluation process (Figure 25). It seems that
Dessuten kan narkotikabrukens illegale karakter være etalvorlig hinder for datainnsamlingen, som er et vesentligverktøy i enhver evalueringsprosess, slik at mange viktigeaspekter ved narkotikafenomenet ikke blir identifisert.Evaluering som gjelder intervensjoner på narkotikaområdetmå således gjennomtenkes nøye, og resultatene av den måtolkes med forsiktighet.
Few national strategies make much mention of cost–benefitor cost-effectiveness analysis, with the exception of the Spanish strategy, which states that the evaluation of thenational strategy will also try to measure the efficiency ofthe public policy.
Det reises ofte spørsmål om i hvilken grad det er mulig åmåle virkningene av tiltak som gjennomføres som ledd i en’nasjonal narkotikastrategi’.
Although budgets and costs are a concernfor public administrations, in the field of drugs (as identifiedin the last annual report, EMCDDA, 2003b) there is ageneral lack of knowledge of the global cost of publicinterventions in this area.
Både internasjonale og’nasjonale narkotikastrategier’ henviser til meget ‘generellemålsetninger’ som f.eks. ‘redusere risikoene fornarkotikabrukere’ eller ‘mål om et rusmiddelfritt samfunn’,eller også til ‘operasjonelle målsettinger’ som f.eks. ‘økeantallet behandlingsplasser’ eller ‘opprette et narkotikasamordningsorgan’.
This kind of analysis is regardedgenerally as marginal and is included in only a fewresearch activities.
Både ‘generelle’ og ‘operasjonelle’målsettinger kunne hatt nytte av at det ble satt opp konkretemål.
Figure 25:Main characteristics of a structured drug policy approach
Dette er en hypotese som selvsagt måbekreftes av ytterligere forskning.
Drugs strategy the existence of a more structured approach, in itself a signof a financial and political commitment, is a prerequisite fora more developed evaluation approach to a national drugsstrategy.
Dataene som er gjennomgått synes å vise at ‘nasjonalenarkotikastrategier’ vanligvis oppfatter evaluering som det åmåle gjennomføringen – framdrift, resultater, til og medfiaskoer – og deretter foreta en viss vurdering av dette,heller enn å evaluere virkningen på narkotikasituasjonensamlet sett.
This hypothesis should, of course, be confirmed byfurther research.
Dette er en viktig konklusjon.
Financial and political commitment feasible indicators, data systematised, quality controlled power of decision,accountability,leadership, access toinformation, financialautonomy
Men inntil videreforeligger det ingen tegn til noen vitenskapelig evalueringav virkningene som er forbundet med de nasjonalenarkotikastrategiene i sin helhet.
Routine evaluation
Rutinemessig evaluering
The spread of a culture of monitoring and assessment hasadded to the knowledge of the drugs problem in the EU,and consequently the scene is set for more informeddecisions.
Økonomiskog politiskforpliktendeengasjement praktiske indikatorer, systematiserte data, kontrollert kvalitet bidra til utforming og kvalitetsforbedring av intervensjonene
Evaluation is now firmly recognised in currentdrugs strategies as a critical element of accountability,performance and financial prudence.
Sentral koordinering beslutningsmyndighet, ansvarlighet, ledelse, tiltang til informasjon, økonomisk selvstendighet
Introduction context, the aim of which is to facilitate a more informeddebate on the potential public health impact of this mostcommon of all forms of illicit drug use.
Innledning endringene i forbruksmønsteret i Europa, utviklingen ogutbyggingen av rapporteringssystemene og til og med ta ibetraktning en endring i selve rusmiddelets karakter.
The legislative context: legal status of cannabis in Europe
Lovgivningskonteksten: rettslig stilling for cannabis i Europa
The legal penalties that should apply to those who usecannabis remain an issue of some controversy in the EU (and the Member States diverge considerably in theirapproach to this question.
), og medlemsstatene har ganske ulike holdninger til dette spørsmålet.
The term ‘cannabis’ is used to define various products thatare obtained from the cannabis or hemp plant (Cannabis sativa L.), an annual species native to central Asia that nowgrows in many temperate and tropical parts of the world.The numerous varieties of Cannabis sativaexhibit acorrespondingly wide range of different biological andchemical characteristics.
Betegnelsen ‘cannabis’ brukes for å definere forskjelligeprodukter som utvinnes av cannabis- eller hampplanten(Cannabis sativa L.), en ettårig plante som stammer fra Sentral-Asia og som nå vokser i mange tempererte ogtropiske områder av verden. De tallrike variantene av Cannabis sativahar et tilsvarende bredt spekter avforskjellige biologiske og kjemiske egenskaper.