natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In general, levels of problem drug use seem stable,although, with the current estimation methods, dataquality and data availability, it is still not possible to reliably calculate trends in the prevalence of problem druguse in most countries.
Generelt sett synes nivåene av problematisk bruk av narkotika å være stabile, men med dagens beregningsmetoder, datakvalitet og datatilgjengelighet er det fortsatt ikkemulig å beregne trendene for utbredelse av problematiskbruk av narkotika i de fleste land på en pålitelig måte.
Only five Member States made data available fromschool surveys during 2000 concerning school studentsaged 15–16 years.
Bare fem medlemsstater la fram data fra undersøkelserblant 15-16-årige skoleungdommer i løpet av 2000.
Sweden showed an increase incannabis use and Italy showed an increase in cannabis,ecstasy and cocaine.
Tallene for Sverige viste økning i bruken av cannabis og tallene for Italia viste økning for cannabis og kokain.
The other three Member Statesshowed either stable or declining prevalence of drug usein this age group.
Tallene for de tre andre medlemsstatene viste enten stabileller avtagende bruk i denne aldersgruppen.
However, some countries do report changes in estimatesand/or other indicator data, which taken together suggestincreases in problem use since 1996.
Enkelte land rapporterer imidlertid om en utvikling i anslagog/eller andre indikatordata som, sett under ett, tyder på atden problematiske bruken har bredt om seg siden 1996.
Possible increasesat national level are reported from Belgium and Norway(data available only for injectors), Germany, Italy, Luxembourg, Sweden and the United Kingdom, whileincreases at local or regional level are reported fromsome other countries(10).
Detrapporteres om mulige økninger på nasjonalt plan fra Belgiaog Norge (bare data om sprøytebrukere), Tyskland, Italia,Luxembourg, Sverige og Storbritannia, mens enkelte andreland rapporterer om lokale eller regionale økninger (10).
Anumber of Member States conduct surveys of youngpeople above the 15–16 age range and outside of theschool environment.
En rekke medlemsstater gjennomfører undersøkelserblant ungdommer over 15-16 år som ikke tilhører noeskolemiljø.
School surveys across age rangesshow that lifetime drug prevalence increases considerably with age, although the level of increase variesbetween countries.
Skoleundersøkelser på tvers av aldersgruppene viser at livstidsprevalensen av narkotikabruk økerbetydelig med alderen, selv om økningen varierer landene imellom.
Compared with general populationsurveys, young people in nightlife and club settings alsoshow much higher average prevalence for recreationaldrug use; ecstasy in particular.
Sammenlignet med generelle befolkningsundersøkelser viser tallene fra disse undersøkelsene atungdommer i nattklubbmiljøer også har mye høyeregjennomsnittlig prevalens av rekreasjonsbruk av narkotika, spesielt ecstasy.
(See Figure 4, whichshould be interpreted with caution as the targeted surveys are not strictly comparable.)
(Se figur 4, som bør tolkes med varsomhet siden de målrettede undersøkelsene strengt tattikke er sammenligbare.)
Differences in lifetime prevalence of ecstasy use between targeted and general population surveys
Forskjeller i livstidsprevalens av ecstasybruk mellom målrettede og generelle befolkningsundersøkelser (1)
Estimates of problem drug use are all between two andnine cases per 1000 of the population aged 15–64 (thisis using the midpoints of the estimates).
1000 innbyggere i aldersgruppen 15-64 (på grunnlag av middelverdiene av anslagene).
The highest estimates are reported for Italy, Luxembourg, Portugal andthe United Kingdom, with between six and nine problemdrug users per 1000 inhabitants aged 15–64.
De høyeste anslagene rapporteres fra Italia,Luxembourg, Portugal og Storbritannia, med mellomseks og ni problembrukere pr. 1000 innbyggere i aldersgruppen 15-64 år. Anslagene er lavest i Østerrike, Tyskland og Nederland, med ca. tre problembrukere pr.
Data are not available from Belgium,Greece and Norway (see Figure5).
Data fra Belgia,Hellas og Norge er ikke tilgjengelig (figur 5).
Targeted clubbers
Rettet mot klubbgjengere
In Finland and Sweden, the majority of problem drugusers are primary amphetamine users (an estimated 70 to80% in Finland in 1997).
I Finland og Sverige utgjør gruppen som primært brukeramfetamin flertallet av problembrukerne (anslagsvis 7080 % i Finland i 1997).
This is contrary to other countries where problem drug users are mostly primary opiateusers (and at the same time polydrug users).
Dette er det motsatte av hva somer tilfelle i andre land, hvor problembrukerne primærtbruker opiater (og samtidig er blandingsbrukere).
This year, separate estimates are given for injecting druguse, a subcategory of all problem drug use.
I år legger vi fram egne anslag over sprøytebruk, en underkategori av problematisk bruk av narkotika.
The increasedquality of the estimates based on mortality data and HIVdata enables them to be presented separately from problem drug use.
Den økte kvaliteten på anslagene basert på dødelighet og HIV-data gjør atdisse anslagene kan presenteres atskilt fra problematisk brukav narkotika.
Estimates of injecting drug use are in general between two and five cases per 1000 of the population aged 15–64, but data are not available for six Member States.
Anslag over sprøytebruk ligger generelt påmellom to og fem tilfeller pr. 1000 innbyggere i aldersgruppen 15-64 år, men data mangler for seks av medlemsstatene.Anslaget for Luxembourg er høyere, nesten syv pr.
The estimate for Luxembourg is higher, at almost seven per 1000.
1000 innbyggere.
Estimates of injecting drug use indicate the population at risk for serious health consequences or drugrelated death (see Figure 6).
Anslagene over sprøytebruk indikerer hvor stor delav befolkningen som risikerer å få alvorlige helseskader ellerer i faresonen for narkotikarelaterte dødsfall (figur 6).
•Estimated number of problem drug users in EU Member States, 1995–2000
•Anslag over antall problembrukere i EUs medlemsstater,1995-2000
Problem drug use is defined as ‘injecting drug use orlong-duration/regular use of opiates, cocaine and/or
‘Problematisk bruk av narkotika’defineres her som‘injeksjonsbruk av narkotika eller langvarig/regelmessig bruk av opiater, kokain og/eller amfetaminer’(9
•Estimated rate of problem drug users in EU Member States,1995–2000 (rate per 1000 aged 15–64) amphetamines’ (9
•Anslag over antall problembrukere i EUs medlemsstater,1995-2000 (antall pr. 1000 i aldersgruppen 15-64 år)
(9)More details on the definitions and methods used to estimate problem drug use are given online (http://annualreport.emcdda.eu.int).(10)Trends and patterns per country are presented online (http://annualreport.emcdda.eu.int).
Definisjoner på og metoder brukt for å beregne anslag over problematisk bruk av narkotika er nærmere beskrevet på http://annualreport.emcdda.eu.int
Estimates of problem drug use in different EU Member States (most recent one-year prevalence per 1000 inhabitants aged 15–64)
Anslag over problembruk av narkotika i forskjellige EU-medlemsstater (nyeste anslag over bruk siste år pr. 1000 innbyggere i aldersgruppen 15-64 år)
Kingdom
Storbritannia
NB: The dot shows the central estimate, while the line represents the uncertainty range or 95% confidence interval.
Punkt viser til middelverdi for anslaget, mens linje representerer et toleranseområde på 95 % konfidensintervall .
The longer this line, the less certain the prevalence estimate is (not available for Spain).
Jo lengre linjen er, jo mindre sikkert er utbredelsesanslaget (ikke tilgjengelig for Spania).
The Swedish estimate includes problem cannabis users (estimated to be about 8% of the total sample).Sources:National focal points through EMCDDA project: ’State of the art regarding national prevalence estimates of problem drug use in the EU Member States’, CT.00.RTX.23, Lisbon, EMCDDA, 2002.Coordinated by the Institut für Therapieforschung, Munich.
Anslagene for Sverige omfatter problembrukere av cannabis (anslått til ca. 8 % av totalt utvalg).Nasjonale knutepunkter gjennom EONN-prosjektet ‘State of the art regarding national prevalence estimates of problem drug use in the EU Member States’, CT.00.RTX.23, Lisboa, EMCDDA, 2002.Koordinert av Institut für Therapieforschung, München.
Estimates of injecting drug use in EU Member States (most recent one-year prevalence per 1000 inhabitants aged 15–64)
Anslag over sprøytebruk i EU-medlemsstater (nyeste anslag over bruk siste år pr. 1000 innbyggere i aldersgruppen 15-64 år)
NB: The dot shows the central estimate, while the line represents the uncertainty range or 95% confidence interval.
Punkt viser til middelverdi for anslaget, mens linje representerer toleranseområde, eventuelt 95 % konfidensintervall dersom slikt finnes.
The longer this line, the less certain the prevalence estimate is (not available for France and the United Kingdom).Sources:National focal points through EMCDDA project: ‘State of the art regarding national prevalence estimates of problem drug use in the EU Member States’, CT.00.RTX.23, Lisbon, EMCDDA, 2002.Coordinated by the Institut für Therapieforschung, Munich.
Jo lengre linjen er, jo mindre sikkert er utbredelsesanslaget (ikke tilgjengelig for Frankrike og Storbritannia).Nasjonale knutepunkter gjennom EONN-prosjektet ‘State of the art regarding national prevalence estimates of problem drug use in the EU Member States’, CT.00.RTX.23, Lisboa, EMCDDA, 2002.Koordinert av Institut für Therapieforschung, München.
In 2000, countries report an increase in the overall number of people treated for drug problems. According tothe reports, this seems to be attributed to two main factors — improved methods of data collection (anincreased number of persons treated are reported) andexpansion of treatment facilities, especially those providing substitution treatment.
I 2000 rapporterte landene om en økning i antallet personer som ble behandlet for problemer med narkotika.Ifølge rapportene kan dette skyldes to hovedfaktorer: atmetodene for innsamling av data er blitt forbedret (øktinnrapportering av personer i behandling) og at behandlingstilbudet er blitt utvidet, spesielt tilbudet om substitusjonsbehandling.
The creation of new specialised services for specific target groups (e.g. minors)could also have influenced this increase.
Nye tjenester særlig tilpasset bestemtemålgrupper (f.eks. mindreårige) kan også ha medvirket tildenne økningen.
Characteristics of clients entering treatment (such as social characteristics) and consumption behaviours (suchas the proportion of injectors or opiate users) are potential indicators of wider trends in problem drug use.
Karakteristika for klienter som påbegynner behandling(f.eks. sosiale karakteristika) og forbruksatferd (som andelen sprøytebrukere eller opiatbrukere) er potensielle indikatorer for bredere trender for problematisk bruk av narkotika.
Theyalso offer a view of the organisation of treatment centresin Europe.
De gir også et inntrykk av hvordan behandlingssentrene er organisert i Europa.
Biases may, however, arise owing to differentmethods of information collection and the varying levelof the offer of treatment services between countries.
Forskjeller i metodene forinnsamling av informasjon og forskjeller i behandlingstilbudet landene imellom kan imidlertid gi en viss fortegning.
Opiates (especially heroin) remain the main substancefor clients seeking treatment in most countries.
I de fleste landene er det fortsatt opiater (spesielt heroin)de fleste klientene søker behandling for.
Thiscould be partly due to the fact that many services areorganised around the needs of opiate users.
Dette kan tildels skyldes at mange av tjenestene er spesielt tilrettelagtfor opiatbrukernes behov.
Overall,between 50 and 70% of clients requesting treatment are
Generelt er mellom 50 og 70% av klientene som søker behandling heroinbrukere,
Despite differences in treatment policies and recordingpractices, it is possible to identify both common anddivergent trends across Europe.
Til tross for forskjellene i behandlingspolitikk og registreringspraksis er det mulig å identifisere både felles ogdivergerende trender i Europa.
Kingdom, Denmark and the Netherlands ranges from 7 to2% and is around 0% in other countries (see Figure 7).
Mens 33 % av klientene i Finland og 29 % av klientene i Sverige søker behandling for disse stoffene, varierer tallene for Tyskland, Storbritannia, Danmark og Nederland fra 7 til 2 % og ligger rundt 0 % i andre land (figur 7).
The TDI protocol(1) is a joint EMCDDA–Pompidou Group initiative adopted by the 15 Member States.
TDI-protokollen (1) er et felles initiativ fra EONN og Pompidou-gruppen som de 15 medlemsstatene har vedtatt.
The information collected covers among others:types of treatment offered; substances used; and clients’socio-demographic details.
Informasjonen som er samlet inn,omhandler blant annet hvilke typer behandling som tilbys, hvilke stoffer som brukes og sosiodemografiske opplysninger om klientene.
The data-collection exercise, covering the year 2000,involved a total of 1 702 treatment units across Europe.Using the same standards, the units together providedinformation on 170 444 patients.
Datainnsamlingen for år 2000 innbefattet totalt 1 702behandlingsenheter i hele Europa.
New clients demanding treatment for heroin appear tobe stable or decreasing.
Enhetene har tattutgangspunkt i et felles sett med standarder og har framlagt informasjon om til sammen 170 444 pasienter.
heroin users but this varies largely between countries —from 89.6% in Greece to 19% in Sweden.
men dette varierer veldig landene imellom, fra 89,6 % i Hellas til 19 % i Sverige.
The number of clients requesting treatment for cannabisis increasing in some countries.
I en del land øker andelen klienter som søker behandlingfor cannabisavhengighet.
Germany reports thehighest increase in cannabis clients requesting treatmentfor the first time — from 16.7% in 1996 to 42.6% in2000 (although it is important to note that these dataonly refer to outpatient units).
Tyskland rapporterer den størsteøkningen i cannabisklienter som søker behandling for første gang, fra 16,7 % i 1996 til 42,6 % i 2000 (merk at dettebare gjelder poliklinisk behandling). Danmark følger, meden økning fra 25 % i 1996 til 30 % i 2000. Tilsvarende trender ser man i andre land, dog ikke i samme omfang (figur 8).
Often use of cannabis is combined withother substances (see selected issue on polydrug use in Chapter 3).
Bruk av cannabis kombineres ofte medbruk av andre stoffer (se blandingsmisbruk i kapittel 3).
Spain (18%) and the Netherlands (29%) remain the countries with the highest percentages of clients seeking treatment for cocaine as their main drug. Rates in other countries are lower — from 6% in Germany to 0.8% in Greece.
Økningen i andelen cannabisbrukere bekreftes av dataom alle klienter inntatt til behandling i løpet av årene, oger relativt sammenfallende i de forskjellige landene.Videre ser vi en økning i bruken av cannabis som sekundært stoff i tillegg til et annet hovedrusmiddel, særlig hosklienter som bruker opiater som hovedrusmiddel. Det
The widest disparity between countries is evident with amphetamines, with 33% of clients in Finland and 29% in Sweden seeking treatment.
Spania (med 18 %) og Nederland (med 29 %) har fortsatthøyest andel av klienter som søker behandling for kokainsom hovedrusmiddel.
The rate in Germany, the United
Tallene er lavere i andre land, fra6 % i Tyskland til 0,8 % i Hellas.
UnitedKingdom
Storbritannia
NB: * = 1999 data.Sources: Reitox national reports 2001.
* = data fra 1999Nasjonale Reitox-rapporter for 2001.
New clients admitted to treatment for cannabis
Nye klienter inntatt til behandling for cannabisavhengighet
Sources:Reitox national reports 2001.
Nasjonale Reitox-rapporter for 2001.
Route of administration of heroin in Spain, first treatments 1991–2000
I Spania tas heroin på følgende måter
Clients entering treatment tend to be males in their 20s or30s.
Klienter som påbegynner behandling er oftest menn i 20til 30-årsalderen. Middelalderen er 29 år og 27 for klientersom får behandling for første gang.
Ireland and Finland have the
Finland, somhar hatt en økning fra 61,1 til 68,7 %).
(11)Figure 7OL: Mean age of clients in treatment (online version).(12)Data from Eurostat (1999) have been used as a reference point for the analysis.
(11)Figur 7 OL: Middelalder for klienter i behandling (nettutgaven).(12)Data fra Eurostat (1999) er brukt som referansepunkt for analysen.
2002 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union and Norway
2002 Årsrapport om narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge forårsaker de høyeste helseutgiftene.
The gender distribution varies from a male:female ratio of2:1 to 6:1.
Kjønnsfordelingen mellom menn og kvinner varierer fra 2/1til 6/1.
There is a similarity among southern countrieswith a higher percentage of men and among northerncountries with a lower percentage of men.
Det er visse likheter mellom landene i Sør-Europa,hvor andelen menn er høyere og mellom landene i Nord-Europa, hvor andelen menn er lavere.
Reasons for thisdistribution seem to be due to the different drug consumption patterns among women and men, but could alsobe due to a different approach to services among the genders.
Grunnen til dette synes å være ulike bruksmønstre hos kvinner og menn, menkan også skyldes ulike holdninger til behandlingstilbudene.Generelt søker færre kvinner enn menn behandling.
Women generally ask for services less than men,although some studies based on comparison betweengender distribution in prevalence data and in treatmentdata show that a higher percentage of women using drugsask for treatment.
Enkeltestudier basert på sammenligninger av kjønnsfordelingen iprevalens- og behandlingsdata viser imidlertid at en størreandel kvinner som bruker rusmidler søker behandling.
In general, the social conditions of clients demandingtreatment are worsening compared to the general population.
De sosiale forholdene for klienter som søker behandling synes å forverres i forhold til befolkningen generelt på ulikeområder.
There are, for example, rates of unemployment ofup to 50 to 55%, even in countries where the unemployment rate among the general population in the sameage group is less than 5% — such as Denmark(13).
Vi ser f.eks. arbeidsledighetstall på inntil 50-55 %blant klientene, også i land der arbeidsledigheten i befolkningen generelt i samme aldersgruppe er under 5 %, som i Danmark (13).
Lowlevels of education are also apparent.
Klientene har også lavt utdanningsnivå.
Up to 13.2% havenot completed primary school and up to 65.8% have
Inntil13,2% har ikke fullført grunnskolens mellomtrinn, og inntil
attended primary school only(
65,8 % har bare gått i grunnskolen (
The EMCDDAhas only recently started to systematicallycollect data on HIV and hepatitis B and C among IDUs.Aggregated prevalence (overall and by subgroups) is collected from different routine settings (drug treatment,needle exchange, prisons, etc.) as well as from specialstudies(17).
EONN har først nylig begynt en systematisk innsamling avdata om HIV samt hepatitt B og C blant sprøytebrukere.Sammenlagte tall over utbredelse (totalt og etter undergrupper) samles inn fra forskjellige rutinemessige steder(behandlingsmiljøer, sprøytebytteprogrammer, fengslerosv.) samt fra spesialstudier (17).
Although the data obtained to present arestill difficult to compare, they provide a global sense ofdifferences by country or region and by setting, amongothers.
Selv om dataene som erinnhentet til nå fortsatt vanskelig lar seg sammenligne, girde et globalt inntrykk av forskjellene blant annet fra land tilland eller fra en region eller et miljø til et annet.
The longer-term aim is to improve data qualityand comparability from existing routine sources and toset up truly comparable local European sero-prevalencestudies among injecting drug users.
Målet pålang sikt er å forbedre datakvaliteten og sammenlignbarheten på eksisterende rutinemessige kilder og å gjennomføre reelt sammenlignbare lokale undersøkelser av HIV-ut-bredelsen blant sprøytebrukere i Europa.
With regard to nationality, characteristics resemble thegeneral population structure: clients are mainly nationalsof the country where they request treatment and the rateof people coming from other countries (European ornon-European) is consistent with the proportion of foreigners in the general population(15).
Når det gjelder nasjonalitet, har denne gruppen omtrentsamme struktur som befolkningen generelt: klientene erhovedsakelig borgere av det landet de søker behandlingi, og andelen personer fra andre land (europeiske ellerikke-europeiske) er i tråd med andelen utlendinger ibefolkningen generelt (15).
As far as data are available, they suggest that large differences exist in HIV prevalence among IDUs, between,as well as within, countries.
Ut fra foreliggende data er det store forskjeller i utbredelsen av HIV blant sprøytebrukere, både landene imellom og innenfor det enkelte land.
Levels of infection in the different sources roughly vary from about 1% in the UK(surveys and unlinked anonymous screening) to 34% in Spain (routine diagnostic tests in drug treatment), butthey are in general stable(18).
Smittenivået i de ulikekildene varierer stort sett mellom 1 % i Storbritannia(surveyundersøkelser og uavhengig, anonym screening)og 34 % i Spania (rutinemessige diagnostiseringstester inarkotikabehandlingen), men generelt sett er nivåenestabile (18).
This overall picture has not changed in recent years (Figure 11).
Bildet har ikke forandret seg stort i de senereårene (figur 11).
See http://annualreport.emcdda.eu.intfor statisticaltables related to this section:
•Noen karakteristika for personer som har fått behandling fornarkotikaproblemer i EU
•Some characteristics of persons treated for drug problems inthe EU
•Noen karakteristika for personer i EU som har fått behandlingfor narkotikaproblemer for første gang
•Some characteristics of persons in the EU treated for drugproblems for the first time
•Noen karakteristika for kvinner som har fått behandling fornarkotikaproblemer i EU
•Some characteristics of women treated for drug problems inthe EU
•Noen karakteristika for menn som har fått behandling fornarkotikaproblemer i EU
In some regions, extremely high HIV prevalence has stillbeen found between 1996 and 2001.
Det var ekstremt høy utbredelse av HIV i enkelte regioner mellom 1996 og 2001.
Although in mostcases this reflects old epidemics, special preventionefforts are very important (e.g. efforts to prevent transmission to new IDUs, to sexual partners of IDUs andfrom mother to child).
I mange av tilfellene relatererdette seg til gamle epidemier, men det er likevel viktig åiverksette særskilte forebyggende tiltak, blant annet for åhindre overføring av HIV til nye sprøytebrukere, tilsprøytebrukeres seksualpartnere og fra mor til barn.Utbredelsen var over 25 % blant sprøytebrukere som blerutinemessig testet i forbindelse med narkotikabehandling i de italienske regionene Emilia Romagna, Lombardia og Sardinia, i Frankrike (sprøytebrukere over 34 år), i Lisboa og Porto (Portugal), og i Spania.
Prevalence was over 25% among IDUs routinely tested in drug treatment in the Italianregions of Emilia-Romagna, Lombardy and Sardinia; in France (IDUs aged over 34); in Lisbon and Porto (Portu-
Studier somomfattet sprøytebrukere som ble rekruttert både innenforog utenfor et behandlingsopplegg (det siste er mestrepresentativt), viste også over 25 % utbredelse i samme
(13)Figure 8OL: Labour status in some countries (online version). (14)Figure 9OL: Level of education in some countries (online version).
(13)Figur 8 OL: Situasjonen med hensyn til yrkesaktivitet i en del land (nettutgaven).(14)Figur 9 OL: Utdanningsnivå i en del land (nettutgaven).
(15)Figure 10OL: Percentage of non-nationals among clients in first treatment in some countries (online version).
(15)Figur 10 OL: Prosentandel utenlandske statsborgere som søker behandling for første gang (nettutgaven).