natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Guidelines, such as the ‘Safer dancing’ guidelines developed in the United Kingdom, have become an important tool in this field.
Det finnes imidlertid lite informasjon om denne praksisen i Storbritannia.
However, while 12 countries now report having developed such guidelines for nightlife venues, only the Netherlands, Slovenia, Sweden and the United Kingdom report that they are monitored and enforced.
En undersøkelse av apotektjenester som ble gjennomført for mer enn ti år siden, anslo at 900 til 1 000 klienter fikk denne behandlingen (Strang og Sheridan, 1997).
Therapeutic options with robust evidence of effectiveness are generally lacking to guide the treatment of dependence on psychostimulants, such as amphetamines.
De fleste reseptene ble utskrevet av leger på sykehus eller klinikker, og nesten alle av leger tilknyttet det offentlige helsevesenet (National Health Service – NHS).
Promising results have been reported for recent investigations on pharmacological agents to manage abstinence or reduce the cravings associated with amphetamines dependence, which up to now have been lacking.
En undersøkelse av 265 spesialisttjenester i NHS som ble gjennomført i 2000, avslørte at forskrivning av deksamfetamin var tilgjengelig i om lag én tredel av de tjenestene undersøkelsen omfattet (Rosenberg et al., 2002).
A Finnish study on the use of methylphenidate and aripiprazole reported positive initial results, with those who received methylphenidate producing fewer amphetamine-positive urine samples than those receiving aripiprazole or a placebo (Tiihonen et al., 2007).
Imidlertid anbefaler britiske retningslinjer for klinisk håndtering av narkotikaavhengighet at deksamfetamin ikke forskrives som substitusjonsmedikament, da dokumentasjon på effektivitet mangler (NTA, 2007).
Dexamphetamine has long been available for the treatment of highly problematic users of amphetamines in England and Wales, where it may be prescribed by any doctor.
Amfetaminbrukere får vanligvis behandling i det polikliniske behandlingsapparatet, som, i de landene som historisk sett har signifikante nivåer av bruk av amfetamin, kan ha spesialisert seg i behandlingen av denne typen narkotikaproblem.
However, information on this practice in the United Kingdom is limited.
Behandling av de mest problematiske brukerne av amfetamin kan foregå i døgninstitusjoner eller psykiatriske klinikker eller sykehus.
A survey of pharmacy services conducted over 10 years ago estimated that 900 to 1 000 clients were receiving this treatment (Strang and Sheridan, 1997).
Egne behandlingsopplegg for problembrukere av amfetamin rapporteres fra ni land (Tyskland, Estland, Spania, Italia, Østerrike, Portugal, Slovenia, Slovakia, Storbritannia).
Most prescriptions were issued by doctors working in hospitals or clinics, and almost
Tilgjengeligheten av programmene varierer fra ett land til et annet. Bare tre av disse landene
Safe-clubbing guidelines aim to reduce opportunities for drugrelated problems to occur and include the accessibility of free cold water, immediate availability of first aid, and outreach prevention work.
Pr. i dag er det ikke noe solid evidensgrunnlag som tilsier at en enkel, psykososial intervensjon effektivt hjelper brukere av psykostimulerende midler til å holde seg rusfrie.
Reports on the availability of such measures, in nightclubs with sufficiently large target populations for the intervention to be implemented, were provided by national experts.
Av litteraturen framgår det at kognitive atferdstiltak, som f.eks. tilbakefallsforebygging, er de intervensjonene som dokumentert har best effekt når det gjelder behandling av brukere av sentralstimulerende midler.
Overall, it shows the limited availability of simple measures to prevent or reduce health risks and drug use in European nightlife settings.
Effektiviteten av andre typer tiltak er lite dokumentert.
Finally, free cold water is available in the majority of
Litteraturen inneholder få velkontrollerte studier av brukere som har
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe treatment, reduction in drug consumption) have been observed only in interventions that included contingency management as a component.
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa amfetamin som primærrusmiddel, særlig studier av behandlingsresultater (Baker et al., 2004).
all from doctors working in the National Health Service (NHS). A survey of 265 NHS specialist services, carried out in 2000, revealed that dexamphetamine prescribing was available in about one third of the services surveyed (Rosenberg et al., 2002).
I en nylig Cochrane-gjennomgang av psykososiale intervensjoner rettet mot avhengighet av psykostimulerende midler, ble solide, positive atferdsmessige resultater (gjennomført behandling, reduksjon av narkotikabruk) kun observert i psykososiale intervensjoner som hadde læringsbasert rusbehandling som en komponent.
However, the United Kingdom guidelines on clinical management of drug dependence recommend against substitute prescribing of dexamphetamine, due to a lack of demonstrated effectiveness (NTA, 2007).
Denne metoden brukes imidlertid sjelden i Europa, selv om det har vært noen pilotprosjekter (se kapittel 5).
As yet, no one psychosocial intervention has shown strong evidence of effectiveness in helping psychostimulant users to maintain abstinence.
behandlingsdekning i Europa må også dokumenteres bedre, og mye gjenstår å gjøre når det gjelder utveksling av beste praksis.
In the literature, the interventions that have demonstrated the most efficacy in treating users of stimulant drugs are cognitive behavioural approaches such as relapse prevention.
Mangelen på spesialiserte programmer kan innebære at amfetamin- og metamfetaminbrukere ikke oppmuntres til å søke behandling, særlig på et tidlig stadium.
The effectiveness of other types of intervention is not well supported.
Hvis slike programmer var mer tilgjengelig, ville dette kunne bidra til at flere brukere kom inn i behandlingsapparatet, noe som nettopp skjedde når det gjelder problembrukere av cannabis i Tyskland og Frankrike, da disse landene bygget ut sine spesialiserte behandlingsprogrammer.
The literature is particularly hindered by the paucity of wellconducted studies among primary amphetamine users, especially treatment outcome studies (Baker et al., 2004).
Slike tiltak kan være spesielt nyttige i de landene som nylig har hatt en økning i antallet problembrukere av amfetamin og metamfetamin og særlig sprøytebrukere av disse stoffene (Talu et al., 2009).
Further research into psychosocial and pharmacological treatment for those with problems related to the use of amphetamines, especially injectors, is needed.
Det er behov for mer forskning på psykososial og farmakologisk behandling for personer med problemer relatert til bruken av amfetaminer, da særlig personer som injiserer. Dagens behandlingsmetoder og
Introduction profiles among cocaine users, assessing the prevalence of the drug’s use, its health and social consequences and the necessary responses presents a unique set of challenges.
Innledning forverres, og som kan vanskeliggjøre behandlingen av opiatavhengigheten. Fordi kokainbrukerne slett ikke har noen ensartet profil, er det en reell utfordring å gjøre anslag over prevalensen av bruken, de helsemessige og sosiale konsekvensene av kokainbruk så vel som de tiltakene som må settes inn.
Global cocaine production is estimated to have fallen by 15 % in 2008, mainly due to falling cocaine production in Colombia — from 600 tonnes in 2007 to 430 tonnes in 2008. Cocaine production in Peru and Bolivia, in contrast, continued to increase slightly.
I løpet av det siste tiåret er det observert en generell økning i bruken og beslagene av kokain i Den europeiske union, men denne økningen har egentlig vært begrenset til medlemsstatene i Vest-Europa, og det er også store forskjeller mellom landene.
The data available also indicate considerable diversity among cocaine users, both in terms of patterns of use and in terms of sociodemographics.
Tilgjengelige data tyder også på at det er store forskjeller mellom kokainbrukerne, både når det gjelder bruks- og sosiodemografiske mønstre.
Those who only experiment with the substance on one or a few occasions make up the largest group.
Den største gruppen utgjør de som bare eksperimenterer med stoffet en eller et par ganger.
Another group includes socially integrated regular users who, in some countries, account for a relatively large number of young people.
En annen gruppe som er relativt stor i en del land, består av sosialt integrerte unge som er regelmessige brukere.
Some of them will intensify their use of cocaine, or use it over a long period, which may lead to chronic health and social problems and to the need for treatment.
Noen av dem vil utvikle et mer intensivt bruksmønster eller bruke stoffet i en lang periode, noe som kan lede til kroniske helsemessige og sosiale problemer og behov for behandling.
A third set of users includes members of socially excluded groups, including current and former opioid users.
En tredje kategori av brukere består av medlemmer av sosialt ekskluderte grupper, inkludert nåværende og tidligere opioidbrukere.
Most of them have intensive patterns of cocaine use, possibly using crack or injecting the drug, which may perpetuate or exacerbate existing health and social problems, and may complicate their treatment for opioid use. Because of the diversity of
De fleste av disse har et intensivt bruksmønster som eventuelt innbefatter bruk av crack eller injisering av stoffet, noe som kan bidra til at eksisterende helsemessige og sosiale problemer opprettholdes eller
Most of the process to convert coca leaves into cocaine hydrochloride remains located in Colombia, Peru and
Den globale kokainproduksjonen er anslått å ha falt med 15 % i 2008, hovedsakelig på grunn av redusert kokainproduksjon i Colombia — fra 600 tonn i 2007 til 430 tonn i 2008.
Table 7: Production, seizures, price and purity of cocaine and crack cocaine
Tabell 7: Produksjon, beslag, priser og styrke på kokain og crack
Mean retail price (EUR per gram) Range
Gjennomsnittlig detaljpris (EUR pr. gram)Spredning
Due to the small set of countries reporting information, data should be interpreted with caution.UNODC estimates this figure to be equivalent to 412 tonnes of pure cocaine.Range of the middle half of the reported mean prices.All data for 2007, except global production estimates which are for 2008; n.a., data not available.
På grunn av det lille antallet land som har lagt fram informasjon om dette, bør dataene tolkes med varsomhet.Ifølge UNODC tilsvarer dette 412 tonn ren kokain.Verdier i midterste halvdel av rapporterte gjennomsnittspriser.Alle data gjelder 2007, bortsett fra globale produksjonsestimater, som er for 2008; m.d. = mangler data.
UNODC World drug report (2009) for global values, Reitox national focal points for European data.
UNODC World drug report (2009) for globale data, nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet for europeiske data.
Success in disrupting drug trafficking at sea relies on cooperation between states, and this is facilitated by two international conventions.
Å lykkes med å stanse smugling av narkotika til sjøs forutsetter samarbeid mellom stater. To internasjonale konvensjoner fremmer dette samarbeidet.
Bolivia, although it may also occur in other South American countries.
I henhold til artikkel 108 i FNs havrettskonvensjon (1982)
Under Article 108 of the International Convention on the Law of the Sea (1982), a state that suspects that a ship flying its flag (1) is involved in drug trafficking can request the help of other states to suppress such trafficking.
Det meste av prosessen for å omdanne kokabladene til kokainhydroklorid foregår fortsatt i Colombia, Peru og Bolivia, men også andre søramerikanske land har en del produksjon.
This convention establishes a mechanism that allows any state, having reasonable grounds for suspecting that a ship registered in another country is engaged in drug trafficking, to request the ship’s flag state for permission to board the vessel, search for and seize any drugs, and subsequently prosecute the offenders.
Colombias betydning i produksjonen av kokain understøttes av informasjon om laboratorier som er blitt oppdaget og om beslag av kaliumpermanganat, en kjemisk reagens som brukes i syntetiseringen av kokainhydroklorid.
These acts may take place anywhere outside territorial waters. Competent national authorities are nominated to act as contact points, permanently on-call, in order to reply to such requests as soon as possible.
I 2007 ble det i Colombia oppdaget 2 471 kokainlaboratorier (78 % av alle i verden) og det ble beslaglagt til sammen 144 tonn kaliumpermanganat (94 % av globale beslag) (INCB, 2009a).
The available information suggests that cocaine continues to be trafficked to Europe via different routes (EMCDDA, 2008d).
Tilgjengelig informasjon tilsier at kokainhandelen til Europa likevel fortsetter via andre ruter (EONN, 2008d).
Cocaine consignments transit through South and Central American countries, such as Argentina, Brazil, Ecuador, Mexico and Venezuela, before reaching Europe.
Kokainforsendelsene passerer gjennom sør- og sentralamerikanske land som Argentina, Brasil, Ecuador, Mexico og Venezuela på sin vei til Europa.
Caribbean countries are also frequently used in the transhipment of the drug to Europe.
På veien blir det også ofte omlastet i karibiske land.
On these routes, cocaine is smuggled through commercial flights or by sea.
På disse rutene smugles kokainet på rutefly eller sjøveien.
In recent years, an alternative route through West Africa has been identified.
I de senere årene er det også blitt oppdaget en alternativ rute via Vest-Afrika.
From there, cocaine is often transported to Europe by fishing and sailing vessels, though trafficking by air or overland through north Africa has also been reported (Europol, 2007).
Derfra transporteres kokainen ofte til Europa om bord på fiskebåter eller seilbåter, men det er også rapportert om transport luftveien og landverts gjennom Nord-Afrika (Europol, 2007).
The actual boarding and subsequent actions are carried out by a team of law enforcement officers from the requesting state, known as a law enforcement detachment (LEDET).
kan en stat som mistenker at et skip under dens flagg (1) er involvert i ulovlig håndtering av og handel med narkotika, be om andre staters samarbeid for å bekjempe slik håndtering og handel.
When coordinated by intergovernmental agencies such as MAOC-N (Maritime Analysis Operations Centre — Narcotics), a LEDET is sometimes carried by the warship of another country.
Ytterligere samarbeid er hjemlet i artikkel 17 i FN-konvensjonen om ulovlig håndtering av og handel med narkotika og psykotrope stoffer (1988).
In this case, to comply with the identification requirement, helicopters and small boats used during the boarding operation will temporarily fly the flag of the LEDET’s state rather than that of their warship.
Tiltaket kan bare gjennomføres av krigsskip eller militære luftfartøyer, eller andre fartøyer eller luftfartøyer som bærer tydelige merker som viser at de er i statlig tjeneste og har behørig myndighet.
Other transiting countries have also been mentioned in recent years.
I de senere årene har også andre land kommet opp som transittland.
These include South Africa, Russia, but also countries in central and eastern Europe, where the number of cocaine seizures increased from an estimated 412 cases in 2002 to 1 065 in 2007.
Dette kan være Sør-Afrika eller Russland, men også land i Sentral- og Øst-Europa, der antallet kokainbeslag gikk opp fra anslagsvis 412 i 2002 til 1 065 i 2007.
Belgium, Spain, France, Italy, the Netherlands, Portugal and the United Kingdom have been mentioned as important transit countries for cocaine shipments inside Europe.
Belgia, Spania, Frankrike, Italia, Nederland, Portugal og Storbritannia er nevnt som viktige transittland for kokaintransport innen Europa.
(1) Jurisdiction over a ship and its crew is assumed by the state in which the vessel is registered (the ‘flag state’).
Bording og påfølgende tiltak skal gjennomføres av en gruppe tjenestemenn fra rettshåndhevingsorganer i den anmodende staten, en såkalt ”law enforcement detachment” (LEDET).
Seizures quantity of cocaine seized and the highest number of seizures of the drug — about half of the total — in Europe.
(1) Et skip og dets mannskap er underlagt jurisdiksjonen i skipets registreringsstat (“flaggstat”).
Cocaine is the most trafficked drug in the world after herbal cannabis and cannabis resin.
Kokain er, etter marihuana og hasj, det narkotiske stoffet som omsettes mest i verden. I 2007 lå de globale beslagene av kokain stabilt rundt 710 tonn.
South America continued to report the largest amount seized, accounting for 45 % of the global figure, followed by North America with 28 %, and west and central Europe with 11 % (UNODC, 2009).
Sør-Amerika hadde også nå det største beslaget og stod for 45 % av beslagene på verdensbasis, etterfulgt av Nord-Amerika med 28 % og Vest- og Sentral-Europa med 11 % (UNODC, 2009).
22 % and 57 % in 2007 ( sufficient data for analysis of trends over time report a decline in the purity of cocaine over the period 2002–07, with the exception of Spain and Portugal.
De fleste landene som har et fra 22 % til 57 % i 2007 ( tilstrekkelig datagrunnlag for å kunne analysere trender over tid, rapporterer at kokainen er blitt mindre ren i perioden 2002–07, bortsett fra i Spania og Portugal.
In Europe, the number of cocaine seizures has been on the increase for the last 20 years, and more notably since 2003.
I Europa har det vært en økning i antall kokainbeslag i alle de 20 siste årene, og da særlig siden 2003.
In 2007, the number of cocaine seizures increased to 92 000 cases, though the total quantity recovered dropped to 77 tonnes, down from 121 tonnes in 2006.
I 2007 kom antallet kokainbeslag opp i 92 000, men den totale mengden som ble beslaglagt, falt til 77 tonn, mot 121 tonn i 2006.
The fall in the total amount of cocaine seized is largely accounted for by Portugal, and to a lesser extent Spain and France, reporting smaller quantities seized in 2007 compared to the previous year (90).
Nedgangen i de beslaglagte mengdene av kokain skriver seg hovedsakelig fra Portugal, og i noen mindre grad Spania og Frankrike, som rapporterte mindre beslag i 2007 enn i året før (90
In 2007, Spain continued to be the country reporting both the largest
I 2007 var Spania fortsatt det landet som gjorde de største beslagene av kokain og det største antallet kokainbeslag — om lag halvparten av alle — i Europa.
In 2007, the mean retail price of cocaine ranged from EUR 44 to EUR 88 per gram among the 19 countries reporting data, with about half of them reporting mean prices of between EUR 58 and EUR 67 per gram.
I 2007 var gjennomsnittlig detaljpris på kokain fra EUR 44 til EUR 88 pr. gram i de 19 landene som la fram data om dette, og i ca. halvparten av dem lå gjennomsnittsprisen pr. gram på mellom EUR 58 og EUR 67.
For those countries reporting sufficient data to make a comparison, cocaine sold on the street became cheaper between 2002 and 2007.
I de landene som hadde et tilstrekkelig datagrunnlag for å kunne gjøre
) See Tables SZR-9 and SZR-10 in the 2009 statistical bulletin.
90) Se tabell SZR-9 og SZR-10 i Statistiske opplysninger 2009.91) For data om renhet og pris, se tabell PPP-3 og PPP-7 i Statistiske opplysninger 2009.
These estimates are likely to be conservative.
Hvorfor faller kokainprisene i Europa?
Overall, cocaine use appears to be concentrated in a few countries, notably Denmark, Spain, Italy, Ireland and the United Kingdom, while use of the drug remains relatively low elsewhere in Europe.
undersøkelser er prevalensestimatene for bruk siste år mellom null og 3,1 %, men i 18 av 24 land er prevalensen ikke over 1 %.
In countries where amphetamines dominate the market in illicit stimulant drugs, estimates of cocaine use are low in nearly all cases.
De europeiske prevalensestimatene for kokainbruk siste måned representerer ca.
Conversely, in most countries where cocaine is the main illicit stimulant, low levels of amphetamine use are reported.
0,4 % av den voksne befolkningen, eller 1,5 millioner personer. Disse anslagene er sannsynligvis konservative.
Since 2000, cocaine prices adjusted for inflation have been falling in Europe, while the demand for this substance has increased, as shown by the prevalence of cocaine use in the general population and among problem drug users.
Siden 2000 har kokainprisene (korrigert for inflasjon) falt i Europa, samtidig som etterspørselen etter kokain har økt, noe som sees av prevalenstallene for kokainbruk i befolkningen generelt og blant problembrukere.
This counter-intuitive finding could be explained by several factors.
Det er flere faktorer som kan forklare denne tilsynelatende selvmotsigelsen. En økning i tilførselen av kokain til Europa, som gjenspeiles i de stadig økende beslagene, er klart en sentral faktor her.
The search for an alternative to the United States’ market, by South American cocaine traffickers, may be a ‘push’ factor driving the increased targeting of the European market.
Søramerikanske kokainsmugleres ønske om et alternativ til det amerikanske markedet kan være en ”drivfaktor” for den økte satsingen på det europeiske markedet.
Additionally, a ‘pull’ factor may have been the growing demand for cocaine in Europe.
I tillegg kan den økte etterspørselen etter kokain i Europa ha utgjort en “trekkfaktor”.
The increased volume of European cocaine consumption together with the relative strength of European currencies compared to the US dollar could have compensated for declining prices and, possibly, smaller profit margins.
Det stigende forbruket av kokain i Europa sammen med europeiske valutaers relative styrke mot amerikanske dollar kan ha kompensert for fallende priser og muligens lavere fortjenestemarginer.
Only a small proportion of those who have used cocaine at least once in their life appear to develop intensive patterns of use.
Totalt sett synes kokainbruk å være konsentrert til et fåtal land, deriblant Danmark, Spania, Italia, Irland og Storbritannia, og bruken av dette rusmiddelet synes fortsatt relativt lav ellers i Europa.
Data from general population surveys suggest high discontinuation rates among cocaine users.
I land hvor amfetaminer dominerer markedet for illegale, sentralstimulerende midler, er anslagene over kokainbruk lave i nesten alle tilfeller.
In countries where lifetime prevalence is above 2 %, most adults who have ever used cocaine (80–95 %) have not used it within the last month (92).
Og motsatt rapporteres det lave nivåer av amfetaminbruk i de fleste landene hvor kokain er det viktigste illegale sentralstimulerende stoffet.
Other factors, however, might also have influenced the price of cocaine.
Men det kan også være andre faktorer som har påvirket prisen på kokain.
Technological developments and the use of new trafficking routes, such as the West African route, where drug control is poorly enforced and which provides low-paid traffickers, could have led to a decrease in transportation costs and a reduction of trafficking risks.
Den teknologiske utviklingen og bruken av nye smuglerruter, f.eks. via Vest-Afrika, der narkotikakontrollen er svak og smuglerne tar lite betalt, kan ha ført til lavere transportkostnader og redusert risiko for smuglerne. Sterkere konkurranse på kokainmarkedet (Desroches, 2007) kan også ha hatt betydning for kokainprisen i Europa.
The lack of data in this area makes this analysis necessarily speculative and underlines the importance of obtaining a better understanding of the factors that influence Europe’s drug market.
Mangelen på data på dette området gjør at denne analysen nødvendigvis er spekulativ og understreker betydningen av å få en bedre forståelse av faktorene som påvirker Europas narkotikamarked.
The EMCDDA is committed to continue developing collaborations and research in this area.
EONN vil videreføre arbeidet med å styrke samarbeidet og forskningen på dette området.
In Europe, it is estimated that 7.5 million young adults (15–34 years), or an average of 5.6 %, have used cocaine at least once in their life.
I Europa er det anslått at 7,5 millioner unge voksne (15–34 år), eller gjennomsnittlig 5,6 %, har brukt kokain minst én gang.