natgillin/translations-raw huggingface dataset:
• the EU drug strategy 2005–12 and its first action plan 2005–08, which present a framework for national policies as well as detailed recommendations for actions in the Member States aiming at the prevention of drug use and at increasing the coverage and quality of treatment and harm reduction services;
• EUs narkotikastrategi 2005–12 og den første handlingsplanen 2005–08, som fastsetter rammene for nasjonale retningslinjer og detaljerte anbefalinger for medlemsstatenes tiltak med sikte på forebygging av narkotikabruk og utvidet dekning av og økt kvalitet på behandlings- og skadereduksjonstjenestene.
Community-located prevention
Forebyggende arbeid i lokalsamfunnet
), which gives further specific recommendations on measures that Member States should consider implementing, in order to prevent and reduce healthrelated harm associated with drug dependence and to provide for a high level of health protection.
• Rådsrekommandasjon av 18. juni 2003 (31), som gir nærmere anbefalinger om tiltak som medlemsstatene bør vurdere å gjennomføre for å forebygge og redusere helseskader forbundet med narkotikaavhengighet, og for å sikre et høyt helsevernnivå.
This recommendation has been reinforced by its inclusion in the EU action plan as objective 14.
Denne rekommandasjonen er styrket ved at den er inntatt som mål nr. 14 i EUs handlingsplan.
Most selective prevention programmes are operated at the level of the community. Partly, this is because the various social services involved are usually coordinated at this level.
De fleste programmene innen selektiv forebygging foregår i lokalsamfunnet, delvis fordi de ulike sosialtjenestene som er involvert, koordineres på dette nivået.
However, in countries where communities have the power and will to enforce local norms, the community is a natural unit for environmental strategies.
I land der lokalsamfunnet har makt og vilje til å håndheve lokale normer, er lokalsamfunnet den naturlige enhet å legge miljøstrategier til.
Community-based selective prevention is common in the Nordic countries and in Belgium, the Netherlands, Poland and the United Kingdom, and is increasing in countries that have made less use of this approach in the past (France, Italy, Hungary, Portugal).
Selektiv forebygging i lokalsamfunnet er vanlig i de nordiske landene og i Belgia, Nederland, Polen og Storbritannia, og blir stadig vanligere i land hvor denne tilnærmingen ikke har vært særlig mye brukt (Frankrike, Italia, Ungarn, Portugal).
By establishing community norms on the availability and methods of consumption of legal drugs, and by optimising local services, local environmental prevention strategies are a good starting point for effective drug prevention programmes.
I siste instans trengs det imidlertid gode anslag over tjenestenes dekning – i hvilken grad målgruppen nås av behandlings- og skadereduksjonstiltakene – for at handlingsplanens mål skal kunne evalueres og skape et grunnlag for å vurdere strategiens betydning.
Ultimately, however, sound estimates of the coverage — the extent to which the intended target group is reached by treatment and harm reduction measures — will be needed to evaluate the action plan objectives and for creating a basis for assessing the impact of the strategy.
Ved å etablere lokalsamfunnsnormer for tilgjengeligheten og inntaket av lovlige rusmidler samt å optimere de lokale tjenestene, fungerer lokale forebyggende miljøstrategier som et godt utgangspunkt for effektive narkotikaforebyggende programmer.
Quality control in prevention
Kvalitetskontroll i det forebyggende arbeidet
Quality control in prevention is of increasing importance, especially as many Member States have devolved the competences and responsibilities for prevention to the local level (Denmark, Italy, the Netherlands, Poland, Portugal and Slovenia) and/or delegated responsibility for drug prevention to non-governmental organisations (NGOs) or
Gjennom hele strategiens gjennomføringsperiode på åtte år vil EONN støtte Kommisjonen i evalueringsprosessen ved å framskaffe data fra EUs epidemiologiske nøkkelindikator-system samt utvikle og ta i bruk en rekke spesifikke verktøy for datainnsamling for å måle tjenestetilbudet og bruken av behandlings- og skadereduksjonstiltak.
Throughout the eight-year implementation period of the strategy, the EMCDDA supports the Commission in the evaluation process by providing data from the EU system of epidemiological indicators and by developing and implementing a number of specific data collection tools to determine service provision and utilisation of treatment and harm reduction services. Compared with the good overview
Det blir stadig viktigere med kvalitetskontroll i det forebyggende arbeidet, spesielt siden mange medlemsstater har overført myndighet og ansvar for det forebyggende arbeidet til lokalplanet (Danmark, Italia, Nederland, Polen, Portugal og Slovenia) og/eller har delegert ansvaret for narkotikaforebygging til frivillige
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe of the epidemiological situation that has been achieved by the EMCDDA-driven development and implementation of indicator-based monitoring, standardised reporting on responses is limited.
Årsrapport for 2006: Narkotikasituasjonen i Europa være EONNs arbeid for å utvikle og gjennomføre indikatorbasert overvåking, er den standardiserte rapporteringen når det gjelder tiltak, begrenset.
Opioid substitution treatment
Substitusjonsbehandling med opioider
Methadone maintenance treatment for heroin users was pioneered in Europe by Sweden (in 1967), the Netherlands and the United Kingdom (1968) as well as by Denmark (1970), but its use remained limited for many years.
For heroinbrukere i Europa ble vedlikeholdsbehandling med metadon først tatt i bruk i Sverige (1967), Nederland og Storbritannia (1968) og Danmark (1970), men denne typen behandling var i mange år lite utbredt.
In 1996, the legal basis for the use of medication containing buprenorphine in the treatment of heroin users was first established in an EU Member State (see the selected issue on buprenorphine in the 2005 annual report).
I 1996 fikk bruken av buprenorfinholdige legemidler i behandlingen av heroinbrukere for første gang rettslig hjemmel i en av EUs medlemsstater (se utvalgt aspekt om buprenorfin i årsrapporten for 2005).
It is now available and used in the majority of Member States.
Denne behandlingsformen er nå tilgjengelig og i bruk i de fleste medlemsstatene.
As buprenorphine is controlled under a less stringent schedule of UN drug conventions, countries are given greater possibilities for its prescription.
Ettersom buprenorfin er underlagt et mindre strengt tillegg til FNs narkotikakonvensjoner, har landene større mulighet for å skrive ut resepter på slike legemidler.
In some countries, this treatment option has led to rapid increases in the number of clients treated.
I noen land har dette behandlingstilbudet ført til en rask økning i antall klienter som behandles.
New pharmacotherapy treatment modalities beyond agonist substitution are being explored, and research attention is now turning towards developing treatment responses for cocaine and crack users, many of whom also use heroin or have used it in the past (see also Chapter 5).
Nye farmakoterapeutiske behandlingstilbud som går ut over ren substitusjonsbehandling med agonister, er under utvikling, og forskningen fokuserer nå på å utvikle behandlingstiltak for kokain- og crackbrukere. Mange av disse bruker også heroin eller har tidligere brukt heroin (se også kapittel 5).
Following the discovery of the extent to which the HIV epidemic had spread among drug users in western European countries, therapeutic goals and approaches began to shift in many countries from abstinence as the primary goal to the adoption of interventions more oriented towards the reduction of the harms associated with drug use.
Da man først ble klar over i hvilken grad HIV-epidemien hadde spredt seg blant narkotikabrukere i Vest-Europa, skjedde det i mange land en endring med hensyn til terapeutiske mål og tilnærminger, fra avholdenhet som primær målsetting til målet om å redusere skadene knyttet til narkotikabruk.
The need for repeated treatment interventions was accepted and the benefits of drug maintenance treatment for the stabilisation and improvement of opioid users’ health and social situation as well as for society as a whole was recognised.
Behovet for gjentatt behandling ble akseptert, samtidig som man erkjente fordelene ved vedlikeholdsbehandling for å stabilisere og forbedre opioidbrukernes helse og sosiale situasjon, samt fordelene av dette for samfunnet.
It is estimated that in the EU more than half a million opioid users received substitution treatment in 2003, which represents one third of the currently estimated 1.5 million problem opioid users (EMCDDA, 2005a).
Det anslås at over en halv million opioidbrukere i EU mottok substitusjonsbehandling i 2003, eller én tredel av EUs anslagsvis 1,5 millioner opioidbrukere (EONN, 2005a).
The new Member States and candidate countries account for only a small fraction of the clients in substitution treatment in the European region, which can partly be explained by lower levels of opioid use in these countries.
De nye medlemsstatene og søkerlandene har bare en liten andel av alle Europas klienter i substitusjonsbehandling, noe som delvis kan skyldes det lave antallet opioidbrukere i disse landene.
Although the overall provision of substitution treatment remains low in these countries, there are some indications of increases in Estonia, Lithuania and Bulgaria.
Selv om tilbudet av substitusjonsbehandling samlet sett er lite i disse landene, finnes det indikasjoner på økninger i Estland, Litauen og Bulgaria.
The information provided shows that in some countries there have been further increases in methadone treatment provision, but that in eight countries the numbers of people
På grunnlag av informasjon som er lagt fram, ser vi at i en del land har økningen i antallet personer som
After the late 1980s, the rate at which methadone maintenance was introduced as a treatment modality accelerated.
Etter slutten av 1980-tallet ble vedlikeholdsbehandling med metadon en stadig mer benyttet behandlingsmetode.
By 2001, 24 EU countries as well as Bulgaria, Romania and Norway had introduced it (Figure 1).
Innen 2001 hadde 24 EU-land samt Bulgaria, Romania og Norge innført denne behandlingsformen (figur 1).
However, scale and coverage differ considerably between countries (see Chapter 6).
Omfanget og dekningen varierer imidlertid svært meget fra land til land (se kapittel 6).
Figure 1: Introduction of methadone maintenance and high-dose buprenorphine treatment in EU Member States, candidate countries and Norway
Figur 1: Innføring av vedlikeholdsbehandling med metadon og behandling med høydosert buprenorfin i EUs medlemsstater, søkerland og Norge
Methadone maintenance treatment
Vedlikeholdsbehandling med metadon
Sources: National focal points.
Nasjonale kontaktpunkter.
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview
Kapittel 2: En oversikt over responsen på narkotikaproblemet i Europa
32 receiving such treatment stabilised or decreased (
får metadonbehandling fortsatt, mens antallet har vært stabilt eller synkende i åtte land (32).
Over the last decade, but even more so in the last five years, many European countries have ‘opened the doors’ to treatment by expanding their provision of substitution treatment and reducing access limitations.
Fire av disse landene – Danmark, Spania, Malta og Nederland – har en profil som viser lang tids bruk av heroin og et godt utbygget tilbud om substitusjonsbehandling med metadon.
Never before have such large numbers of drug users been reached by the system of care. Many but not all require assistance beyond the treatment of their dependency, and many seem to need lowthreshold care as well as substantial support for their reintegration.
De fire andre landene – Latvia, Ungarn, Polen og Romania – kjennetegnes av at substitusjonsprogrammene har dårlig geografisk dekning, og at det noen steder er ventelister for å få behandling.
of these countries — Denmark, Spain, Malta and the Netherlands — have a profile of long-standing heroin use and highly accessible methadone substitution programmes.
I løpet av det siste tiåret, og spesielt i de siste fem årene, har mange europeiske land ”åpnet dørene” til behandling ved å utvide tilbudet om substitusjonsbehandling og senke terskelen for inntak.
The other four countries, Latvia, Hungary, Poland and Romania, are characterised by low geographical coverage of methadone substitution, and in some places there is a waiting list for treatment.
Aldri før har rusmiddelomsorgen nådd ut til så mange narkotikabrukere. Mange, men ikke alle, trenger mer hjelp enn bare behandling av avhengigheten, og mange synes å trenge lavterskelstjenester så vel som omfattende støtte til reintegrasjon.
Harm reduction responses
Skadereduksjonstiltak
It is difficult to determine if decreasing numbers of clients receiving methadone treatment means that such clients are switching to buprenorphine treatment when available.
Det er vanskelig å si om et synkende antall klienter som mottar metadonbehandling betyr at disse klientene bytter til buprenorfinbehandling der det er tilgjengelig. I hvilket omfang allmennleger tilbyr behandling for narkotikaavhengighet, er ofte ikke kjent på nasjonalt plan.
At the same time as reaching clients and maintaining contact became an objective in itself, outreach and lowthreshold service provision gained recognition and support and have now become essential parts of a comprehensive response in many Member States.
Da det å nå ut til klientene og holde kontakten med dem ble et mål i seg selv, fikk oppsøkende arbeid og lavterskeltjenester anerkjennelse og støtte. Nå har disse tilnærmingene blitt en integrert del av et helhetlig arbeid i mange medlemsstater.
Common response profiles are visible in Europe with regard to the prevention of infectious diseases among drug users and the reduction of drugrelated deaths (see also Chapter 7).
Når det gjelder å forebygge infeksjonssykdommer blant narkotikabrukere og redusere antallet narkotikarelaterte dødsfall, avdekkes felles responsprofiler i Europa (se kapittel 7).
A survey conducted among national focal points (NFPs) in 2005 assessed the general characteristics of treatment provision in Europe.
I en undersøkelse blant nasjonale kontaktpunkter (NFP) i 2005 ble den generelle behandlingssituasjonen i Europa vurdert.
National experts were asked whether the majority of opioid users were treated in drug-free or medically assisted programmes or whether both modalities were equally prevalent.
Nasjonale eksperter ble spurt om majoriteten av opioidbrukere mottok stoff-fri behandling eller legemiddelassistert rehabilitering, eller om begge behandlingsmåter var like utbredt.
The number of countries which include a direct reference to the target of reducing drugrelated deaths in their national policies has continued to increase in recent years, with eight countries adopting such strategies during 2004 and 2005 (bringing the total number to 15).
mål i EUs inneværende handlingsplan mot narkotika (Antallet land som i sine nasjonale retningslinjer har en direkte henvisning til målet om å redusere antallet narkotikarelaterte dødsfall, har økt i de senere år. Med de åtte landene som vedtok slike strategier i løpet av 2004 og 2005, er det totale antallet nå oppe i 15.
Besides national policies, complementary approaches at city level are common: several capital cities (including Athens, Berlin, Brussels, Lisbon and Tallinn) but also wider semi-urban regions (e.g. the eastern region of Ireland, around Dublin) have their own strategies for reducing drugrelated deaths.
I tillegg til nasjonale retningslinjer er det vanlig med supplerende tiltak på kommunalt plan: flere hovedsteder (herunder Aten, Berlin, Brussel, Lisboa og Tallinn), men også flere halvurbane regioner (f.eks. den østlige delen av Irland, rundt Dublin) har egne strategier for å få ned antallet narkotikarelaterte dødsfall.
In the Czech Republic, Italy, the Netherlands and the United Kingdom, local or regional policies are reported to exist, and in Bulgaria strategies have been drawn up at local level in nine cities.
I Den tsjekkiske republikk, Italia, Nederland og Storbritannia rapporteres det om lokale og regionale retningslinjer, og i Bulgaria har ni byer utarbeidet lokale strategier.
The results show a ratio largely in favour of medically assisted treatment, with the main substance used being methadone (except in the Czech Republic and France; for more details see Chapter 6).
Resultatene viser at legemiddelassistert rehabilitering langt er mest utbredt, og at metadon er det stoffet som brukes mest (bortsett fra i Den tsjekkiske republikk og Frankrike. For ytterligere opplysninger, se kapittel 6).
The results further show that drugrelated treatment in most countries is predominantly provided in outpatient settings — only Latvia and Turkey provide most treatment in inpatient settings.
Videre viser resultatene at narkotikabehandling hovedsakelig skjer poliklinisk – bare i Latvia og Tyrkia er innleggelse mest utbredt.
Traditional psychotherapeutic treatment modalities (psychodynamic, cognitive-behavioural, systemic/family therapy or Gestalt therapy) are the most frequently used modalities in outpatient treatment in Ireland, Latvia, the United Kingdom, Bulgaria and Turkey.
Tradisjonelle psykoterapeutiske behandlingsmetoder (psykodynamisk terapi, kognitiv atferdsterapi, systemisk/familieterapi eller gestaltterapi) er de mest brukte metodene innen poliklinisk behandling i Irland, Latvia, Storbritannia, Bulgaria og Tyrkia.
Nine countries report the provision of predominantly ‘supportive’ methods (which can include counselling, socio-educative and environmental therapy, motivational interviewing or relaxation techniques and acupuncture), and 10 countries combine the different methods in their outpatient work.
Ni land rapporterer at de hovedsakelig tilbyr ”understøttende” metoder (som kan inkludere rådgivning, sosialpedagogisk behandling og miljøterapi, motiverende intervjuteknikk eller avslapningsteknikker og akupunktur), og 10 land kombinerer de forskjellige metodene i sitt polikliniske arbeid.
As in the previous European Union drug strategy and action plan, prevention of the spread of infectious diseases remains an important goal in the current strategy and is specified as objective 16 in the action plan for 2005–08.
Som i tidligere narkotikastrategier og handlingsplaner for EU er forebygging av spredningen av smittsomme sykdommer et viktig mål i den inneværende strategien, og forebygging er definert som mål nr. 16 i handlingsplanen for 2005–08.
This emphasises the continued importance that European governments and the Commission place on the healthrelated
Av dette ser vi hvor høyt Europas regjeringer og Kommisjonen vektlegger fortsatt innsats
Concerning inpatient care, the 12-step Minnesota model is frequently used in residential care in Ireland, Lithuania, Hungary and Turkey, while six countries predominantly apply psychotherapeutic treatment modalities, five countries ‘supportive’ methods and 10 countries a combination of such approaches.
Når det gjelder innleggelser, blir den såkalte 12-trinns Minnesota-modellen hyppig brukt i institusjonsbehandlingen i Irland, Litauen, Ungarn og Tyrkia, mens seks land hovedsakelig benytter psykoterapeutiske behandlingsmetoder, fem land mot helserelaterte konsekvenser av narkotikabruk (34).
) See Table NSP-7 in the 2006 statistical bulletin.)
) Se tabell NSP-7 i Statistiske opplysninger 2006.) Mål nr.
A report by the Commission on the implementation of this recommendation, including information collected from policymakers and Reitox national focal points, is foreseen in 2007 as a contribution to the evaluation of the EU drug strategy.
En rapport fra Kommisjonen om gjennomføring av denne rekommandasjonen, som inneholder informasjon fra beslutningstakere og nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet, skal foreligge i 2007 som et innspill til evalueringen av EUs narkotikastrategi.
Actions and interventions concerning drug users in prisons in the new Member States
Tiltak og intervensjoner for narkotikabrukere i fengsel i de nye medlemsstatene
The present data are based on a joint EMCDDA–WHO/Europe data collection project that was conducted in 2005 (1
Dataene er hentet fra et felles datainnsamlingsprosjekt gjennomført i regi av EONN–WHO/Europa i 2005 (1
not appear to exist, and few countries report the availability of opioid substitution treatment for acute detoxification in prison (Hungary, Malta, Poland and Slovenia).
rapporterer om tilbud om substitusjonsbehandling med opioider for akutt avrusning i fengsel (Ungarn, Malta, Polen og Slovenia).
Drugrelated prerelease interventions mainly take the form of counselling and information provision (Czech Republic, Latvia, Lithuania, Hungary, Poland, Slovenia and Slovakia).
Narkotikarelaterte intervensjoner før løslatelse tar hovedsakelig form av rådgivning og informasjonsformidling (Den tsjekkiske republikk, Latvia, Litauen, Ungarn, Polen, Slovenia og Slovakia).
Substitution treatment as a prerelease intervention is available in all prisons in Slovenia and in less than 50 % of prisons in Poland.
Substitusjonsbehandling som intervensjon før løslatelse er tilgjengelig i alle fengsler i Slovenia og i under halvparten av fengslene i Polen.
Drug testing in prisons is reported in the majority of new Member States. However, countries vary in terms of their drug testing schemes.
Størstedelen av de nye medlemsstatene rapporterer om narkotikatesting i fengslene, men hvilke ordninger de benytter, kan variere.
Inmates are tested upon admission only in the Czech Republic, Malta and Slovenia.
Bare i Den tsjekkiske republikk, Malta og Slovenia testes de innsatte ved innsettelse.
Malta and Slovenia are also the only countries to test prisoners before they go on leave.
Malta og Slovenia er også de eneste landene som tester innsatte før permisjon.
Random drug testing is carried out in all prisons in the Czech Republic, Malta, Slovenia and Slovakia and in less than 50 % of prisons in Hungary.
Vilkårlig narkotikatesting utføres i alle fengsler i Den tsjekkiske republikk, Malta, Slovenia og Slovakia og i under halvparten av fengslene i Ungarn.
Few prisons in the new Member States report harm reduction measures for injecting drug users.
Noen få fengsler i de nye medlemsstatene rapporterer om skadereduserende tiltak for sprøytebrukere.
Needle and syringe exchange programmes are not implemented in prisons in any of the new Member States, and only Estonia, Lithuania and Slovenia report the provision of disinfectants for cleaning syringes.
Sprøytespiss- og sprøytebytteprogrammer i fengslene er ikke innført i noen av de nye medlemsstatene, og kun Estland, Litauen og Slovenia rapporterer om utdeling av desinfiserende midler for å rense sprøytene.
Nevertheless, drugrelated infectious diseases are being tackled in prisons.
Narkotikarelaterte smittsomme sykdommer blir likevel behandlet i fengslene.
Vaccinations against hepatitis B are available in all prisons in six new Member States (Czech Republic, Estonia, Hungary, Malta, Slovenia and Slovakia), and fi ve countries report the availability of antiviral treatment for hepatitis C-positive prisoners in all prisons (Czech Republic, Lithuania, Poland, Slovenia and Slovakia).
Vaksine mot hepatitt B er tilgjengelig i alle fengsler i seks nye medlemsstater (Den tsjekkiske republikk, Estland, Ungarn, Malta, Slovenia og Slovakia), og fem land rapporterer at de tilbyr antiviral behandling for hepatitt C-positive i alle fengsler (Den tsjekkiske republikk, Litauen, Polen, Slovenia og Slovakia).
Antiretroviral treatment for HIV-positive prisoners is reported by all new Member States (2).
Alle de nye medlemsstatene rapporterer om antiretroviral behandling for HIV-positive innsatte (2).