natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Looking ahead conditions protecting biodiversity and minimising waste to ensure the 'biomass potential' was not damaging to the environment.Following this, in 2008 the EEA used the Green-X model, originally
Etter dette, i 2008, brukte Miljøbyrået modellen Green-X
It would take decades for the benefits to outweigh the negatives.The impacts on biodiversity and natural resources such as water are more difficult to measure.
Konsekvensene for det biologiske mangfoldet og naturressurser som vann er vanskeligere å måle.
Increased corn production in the mid-West United States, for example, threatens marine life in the Gulf of Mexico, where a dead zone more than 20 000 km2 has been created by the high nutrient inputs from the Mississippi.
Økt maisproduksjon i Midtvesten truer for eksempel det marine livet i Mexicogolfen, der tilførselen av næringsstoffer fra Mississippi har skapt en dødsone på over 20 000 km2.
According to one recent study, meeting the 2022 targets in the US energy bill will increase nitrogen loads in the Mississippi by 10–34 %.
Ifølge en studie som nylig ble gjennomført, vil oppfyllelsen av målene for 2022 i USAs energilov øke nitrogenbelastningen i Mississippi med 10–34 %.
Modelling the future
Å modellere framtiden
In 2006 an EEA study estimated that 15 % of projected European energy demand in 2030 could be met with bioenergy derived from agricultural, forestry and waste products, using only European resources.
I 2006 anslo en studie fra Det europeiske miljøbyrå at 15 % av det forventede energibehovet i Europa i 2030 kunne oppfylles med bioenergi fra landbruk, skogbruk og avfallsprodukter, bare med europeiske ressurser. Dette anslaget omtales som Europas ”biomassepotensial”.
To avoid the negative impacts of a switch to bioenergy described above, we need strong policies at international level to prevent land-use changes adding to environmental problems in the pursuit of bioenergy.
Veien framover For å unngå de negative konsekvensene av å bytte til bioenergi som beskrevet over, trenger vi en sterk internasjonal politikk for å forhindre at arealbruksendringer forverrer miljøproblemene i vår jakt på bioenergi.
The challenge is clearly global, and we need a global debate on how to halt loss of biodiversity and address climate change at the same time, while taking into account the global need for increased food production and the daunting price increase in oil.EEA researchers believe that Europe should actively seek to generate as much bioenergy as possible domestically whilst sustaining a balance between food, fuel and fibre production, and without compromising ecosystem services.
Utfordringen er helt klart global, og vi må ha en global debatt om hvordan vi kan stanse tapet av biologisk mangfold og gjøre noe med klimaendringene, samtidig som vi tar i betraktning det globale behovet for å øke produksjonen av mat og den avskrekkende prisøkningen på olje. Miljøbyråets forskere mener at Europa aktivt burde prøve å produsere så mye bioenergi som mulig på hjemmebane og opprettholde balansen mellom produksjon av mat, drivstoff og fiber uten at det går utover økosystemtjenester.
We should move on from biofuels, and begin serious research and development of advanced biofuels (see box).
Vi burde ta et skritt videre og begynne å forske på og utvikle en ny generasjon biodrivstoff (se boks).
And let's do it in a way that considers all the environmental impacts, including effects on soil, water and biodiversity as well as greenhouse gas emissions.
Og vi burde gjøre det på en måte som tar hensyn til alle miljøkonsekvenser, herunder på jordsmonn, vann og biologisk mangfold og utslipp av klimagasser.
In this way the EU can take the lead in building a truly sustainable bioenergy sector.
På denne måten kan EU lede an i byggingen av en virkelig bærekraftig bioenergisektor.
Second generation biofuel production processes can use a variety of non-food feedstocks. These include waste biomass, wood, the stalks of wheat or corn, and special energy or biomass crops such as Miscanthus.
Produksjonsprosessen for andregenerasjons biodrivstoff kan omfatte bruk av en rekke typer utgangsmateriale, som biomasseavfall, trevirke, hvete- eller maisstengler og særlig energi- eller biomasseavlinger som Miscanthus.
Second generation biofuels can lead to more substantial greenhouse gas emission reductions and can reduce other adverse effects such as fertiliser use but it is unlikely that they will be available in time to make a substantial contribution to the target of 10 % transport biofuels by 2020.
som opprinnelig ble laget for å studere fornybare energikilder for strømmarkedet, til å analysere hvordan dette miljøkompatible “biomassepotensialet” kunne brukes så kostnadseffektivt som mulig i et miljøperspektiv.
A lot more research is needed on these production processes and their impacts and opportunities. Moreover, competition for land and water between dedicated energy crops and food crops will likely remain.
Ut fra denne studien vil det “modellerte” biomassepotensialet best kunne utnyttes til 18 % av Europas varmebehov, 12,5 % av strømbehovet og 5,4 % av behovet for transportdrivstoffet fra biomasse innen 2030.
designed to study renewable electricity markets, to analyse how to use this environmentally compatible 'biomass potential' in the most cost-effective way from an environmental point of view.The study suggests that the most cost-effective way of using the 'modelled' biomass potential would be to supply 18 % of Europe's heat, 12.5 % of its electricity and 5.4 % of its transport fuel from biomass by 2030.By decreasing fossil fuel use in all three sectors, this could cut 394 million tonnes of carbon dioxide emissions by 2020.
Ved å redusere bruken av fossilt brensel i alle tre sektorer kunne utslippene av karbondioksid bli kuttet med 394 millioner tonn innen 2020.
Even greater emissions reductions would be achieved if policies were put in place to prioritise the use of Combined Heat and Power (CHP) technology in electricity and heat generation.
Enda større utslippsreduksjoner ville være mulig hvis det kom på plass en politikk som prioriterte bruken av kraftvarmeteknologi (CHP) i produksjon av elektrisitet og varme.
This process harnesses the heat that is a by-product of energy production.
Denne prosessen gjør nytte av varmen som er et biprodukt av energiproduksjon.
There are costs, of course.
Det er selvsagt ikke kostnadsfritt.
Enhancing bioenergy use is around 20 % more expensive than a similar model of conventional energy by 2030.
Økt bruk av bioenergi vil koste om lag 20 % mer enn en lignende modell for tradisjonell energi i 2030.
Ultimately, consumers would bear this cost.
Til syvende og sist er det forbrukerne som må bære denne kostnaden.
Developments since this work was started, especially increases in global food prices, indicate that the 'biomass potential' estimates are on the high side: less land is likely to be available in Europe for growing bioenergy crops.
Utviklingen som har funnet sted siden dette arbeidet tok til, særlig økningen i matvareprisene, tyder på at anslaget over ”biomassepotensialet” er noe høyt idet det vil være mindre arealer tilgjengelig i Europa for dyrking av bioenergiavlinger.
Also, high oil prices could also affect the results.
I tillegg kan høye oljepriser påvirke resultatene.
However, a clear message still emerges from the exercise: it would be better, in terms of costs and climate mitigation, to prioritise bioenergy for electricity and heat generation using CHP plants rather than focus on fuel for transport.
Øvelsen gir imidlertid et tydelig budskap: Det ville være bedre, både kostnadsmessig og i forhold til å redusere klimaendringene, å prioritere bioenergi til produksjon av strøm og varme ved hjelp av CHP-anlegg enn å fokusere på drivstoff til veitransport.
International shipments of waste and the environment
Internasjonal avfallstransport og miljøet
Waste without borders
Avfall uten grenser
Zhang Guofu, 35, makes EUR 700 a month, a huge wage in provincial China, sifting through waste that includes shopping bags from a British supermarket chain and English-language DVDs.
Zhang Guofu (35) tjener EUR 700 i måneden, som er en høy inntekt i Kinas provinser, på å sortere avfall som bl.a. omfatter handleposer fra en britisk supermarkedkjede og engelskspråklige DVDer.
The truth is that waste placed in a bin in London, can quite easily end up 5 000 miles away in a recycling factory in China's Pearl River delta.
Sannheten er at avfall som kastes i et søppelspann i London, lett kan ende opp 8 000 km borte på et gjenvinningsanlegg ved Perleflodens delta.
EEA SIGNALS 2009 / WASTE SHIPMENTS / 35 disposal from EU Member States nearly quadrupled between 1997 to 2005, this aim has yet to be fulfilled.
EEA MILJØSIGNALER 2009 / EKSPORT AV AVFALL / 35 firedoblet mellom 1997 og 2005, noe som tilsier at det er langt igjen til målet.
The factors driving the export and import of waste vary: availability of special treatment technology; a shortage of materials; differences in prices for disposal or recovery.
Faktorene som driver eksporten og importen av avfall, varierer: tilgjengeligheten av egnet teknologi for spesialbehandling, mangel på materialer og forskjeller i pris for deponering og gjenvinning.
EU policy, setting targets for recycling, also leads to waste shipments from Member States who cannot meet their targets at home.
EUs retningslinjer, som fastsetter resirkuleringsmål, fører også til omfattende transport fra medlemsstater som ikke klarer å oppfylle målene i eget land.
The volumes of waste on the market keep costs low for a country like China, which needs cheap raw materials.
Avfallsvolumene på markedet holder kostnadene nede for land som Kina, som trenger billige råvarer.
As long as this waste is not for disposal at its destination and does not contain hazardous materials, it is deemed to be an acceptable trade.
Så lenge avfallet ikke deponeres på bestemmelsesstedet og ikke inneholder farlige materialer, er det ansett som lovlig handel.
Is your old TV better travelled than you are?
Er din gamle TV mer bereist enn deg?
contamination of food, soil, and surface water.We do not have a clear picture when it comes to waste electrical and electronic equipment (WEEE) shipped within and out of the EU partly because ambiguous codes are used for the reporting of shipments of electronic waste.
forurensning av mat, jordsmonn og overflatevann. Vi har ikke et klart bilde av situasjonen når det gjelder transport av elektrisk og elektronisk avfall (WEEE) i og utenfor EU, delvis fordi kodene for rapportering av transport av elektronisk avfall er uklare.
It is difficult to tell if a television is being exported as a second hand device, which is acceptable or as waste for disposal, which is not.
Det er vanskelig å si om et TV eksporteres som bruktvare, som er akseptabelt, eller som avfall til deponering, som ikke er det.
In general, export of WEEE from the EU to non-OECD countries is prohibited.
Generelt er eksport av WEEE fra EU til land som ikke er medlem i OECD, forbudt.
However, the export of a TV that still works is perfectly acceptable.
Eksport av et TV som fortsatt virker, er imidlertid helt akseptabelt.
There have been well documented cases that break this ban.
Det finnes veldokumenterte eksempler på at forbudet ikke alltid respekteres.
Indeed, it appears that a significant portion of the exported used television sets, computers, monitors and telephones to non-OECD countries are waste purchased with the intentions of retrieving the components and elements mentioned above.If the EU cannot sufficiently enforce its own prohibition on exporting WEEE to non-OECD countries, this could seriously undermine the ratification of the ban at the global level under the Basel Convention.
Det virker faktisk som om en betydelig andel av brukte TVer, datamaskiner, skjermer og telefoner som eksporteres til land utenfor OECD, er avfall kjøpt med henblikk på gjenvinning av komponenter og metaller som nevnt ovenfor. Hvis EU ikke kan håndheve sitt eget forbud mot eksport av WEEE til land utenfor OECD, kan det undergrave ratifiseringen av forbudet på globalt plan etter Basel-konvensjonen.
Tracking down good data on electric and electronic waste
Å finne gode data om elektrisk og elektronisk avfall
Europe has a body of legislation in place regarding the shipment of hazardous and problematic waste. However, further evidence is required as to the effectiveness of the legislation in terms of easing pressure on the environment.Electronic waste, which is considered hazardous, is an important case.
Til tross for problemene med å finne, kontrollere og analysere data om avfall har Miljøbyrået i samarbeid med Europeisk emnesenter for ressurs- og avfallshåndtering utført en analyse av transporten av avfall fra EU til andre deler av verden.
Waste of all descriptions is on the move.
Avfall av alle typer er i bevegelse.
Increasing amounts, especially of waste paper, plastics and metals are being shipped from developed countries to countries where environmental standards are less stringent.
Økende mengder, særlig papir, plast- og metallavfall, sendes fra industrilandene til land med mindre strenge miljøstandarder.
Huge ships steam around the high seas everyday carrying goods from emerging markets in Asia to the West.
Enorme skip seiler hver dag rundt på verdenshavene med varer fra framvoksende markeder i Asia til Vesten.
Rather than sail back empty, and needing something to provide ballast, the ship owners are only too happy to take waste products from Europe to be recycled back in Asia.
Heller enn å seile tomhendt tilbake, og fordi de trenger ballast, er skipsrederne bare glade for å ta med seg avfallsprodukter fra Europa til resirkulering i Asia.
That does not mean that shipments of waste are not regulated.
Det betyr ikke at avfallstransport ikke er regulert.
Both the UN and the EU have strict rules on what can be shipped where.
Både FN og EU har strenge regler for hva som kan sendes hvor.
At the global level international trade of 'hazardous wastes' (waste that is potentially dangerous for people or the environment) is regulated by the UN's Basel Convention.
På globalt plan er den internasjonale handelen med “farlig avfall” (avfall som kan utgjøre en potensiell fare for mennesker eller miljøet) regulert av FNs Basel-konvensjon.
The ban contained in this Convention has not been signed by enough countries to bring it into force globally.
Forbudet i denne konvensjonen har ikke blitt undertegnet av mange nok land til at forbudet gjelder globalt.
However, the EU does have restrictions in place and only allows 'hazardous waste' be exported to 'developed countries' where the necessary technologies exist and sufficient safety and environmental laws are in place.
EU har imidlertid restriksjoner på plass og tillater bare at “farlig avfall” eksporteres til “industriland” som har den nødvendige teknologien og en tilstrekkelig sikkerhets- og miljølovgivning.
A 'developed country', for the purpose of the restrictions, is defined as a member of the Organisation of Economic Cooperation and Development (OECD).The EU's long term aim is that each Member State should dispose of its own waste domestically (the 'proximity principle').
Et “industriland” er i disse restriksjonene definert som et medlem av Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling (OECD). EUs langsiktige mål er at hver medlemsstat skal ta seg av sitt eget avfall på hjemmebane (”nærhetsprinsippet”).
However, as shipments of hazardous and problematic waste for
Transporten av farlig og problematisk avfall fra EUs medlemsstater ble imidlertid nesten
36 / EEA SIGNALS 2009 / WASTE SHIPMENTS
36 / EEA MILJØSIGNALER 2009 / EKSPORT AV AVFALL at EU-forbudet mot handel med farlig avfall med land utenfor OECD, blir brutt.
Driving forces behind recycling regions is expected to be significantly higher.
I 2007 ble like mye papiravfall sendt til Asia som fra ett EU-land til et annet.
This suggests that the EU ban on the trade of hazardous waste with non-OECD countries is being broken.
EU sendte imidlertid mer plastavfall til det asiatiske markedet enn innenfor EU-området.
Using European trade statistics it is possible to identify the amounts, size and value of exports of used electronic and electrical products shipped from the EU to other regions (Figure 1).
Ved hjelp av europeisk handelsstatistikk kan vi anslå mengden, størrelsen og verdien på brukte elektroniske og elektriske produkter som sendes fra EU til andre regioner (figur 1).
In 2005, more than 15 000 tonnes of colour television sets were exported from the EU to African countries.
I 2005 ble over 15 000 tonn fargefjernsyn eksportert fra EU til afrikanske land.
In Nigeria, Ghana and Egypt alone about 1 000 TV sets arrived every day.
Bare i Nigeria, Ghana og Egypt ankom ca. 1 000 TVer hver dag.
The average value of exported colour television sets to Africa is very low: for Africa as a whole the price per unit was EUR 64 and EUR 28 on average for the three countries mentioned above.
Den gjennomsnittlige verdien på eksporterte fargefjernsyn til Afrika er svært lav: for Afrika som helhet var prisen pr. enhet EUR 64, og gjennomsnittet var EUR 28 for de tre nevnte landene.
In comparison, TV sets traded within Europe have an average value of EUR 350.
Til sammenligning hadde TVene som ble omsatt i Europa, en gjennomsnittlig verdi på EUR 350.
Between 1995 and 2007 (Figure 2), shipments of non-hazardous waste such as paper, plastic and metals shipped out of the EU also increased dramatically, mostly to Asia, particularly China.
Metall, papir, plast og annet avfall fra Europa mater den blomstrende økonomien i Asia, som har et behov som ikke kan oppfylles av ubrukt materiale.
The amount of waste paper exported to Asia increased by a factor of ten. For plastics the increase has been a factor of eleven and for metals a factor of five.
EUs lovgivning (f.eks. emballasjedirektivet) krever at medlemsstatene oppnår visse resirkuleringsnivåer, og oppmuntrer dermed indirekte til å sende avfallet av gårde til resirkulering.
The shipped waste has also increased within the EU, but at much lower level.
EUs krav om bestemte resirkuleringsmengder har ført til økende mengder resirkulerbart materiale på markedet.
In 2007 as much waste paper was shipped to Asia as was shipped from one EU country to another.
Mengdene “emballasjeavfall” av papir og papp som resirkuleres, økte f.eks. fra ca. 24 til 30 millioner tonn mellom 1997 og 2005.
The amount of plastic packaging recycled has increased from about 10 to 14 million tonnes in the same period.
Mengdene plastemballasje som resirkuleres, økte fra ca. 10 til 14 millioner tonn i samme periode. Er dette bra for miljøet?
For example, a kilo of paper made from recycled raw materials uses half the energy of production using virgin materials.
For eksempel går det med bare halvparten så mye energi til å produsere ett kilo papir av resirkulerte materialer som av nytt råstoff.
Aluminium produced from recycled aluminium can use as little 5 % of the energy needed using virgin materials.
Aluminium produsert fra gjenvunnet aluminium kan bruke så lite som 5 % av energien som går med til dersom ubrukte materialer brukes.
In general, recycling therefore contributes substantially to the reduction of energy-related emissions of COst and
Fordi vi ofte ikke vet hva som skjer med avfallet etter at det har forlatt Europa, kan vi ikke si om en individuell transport, og dermed transport generelt, er bra eller dårlig for miljøet.
Nigeria, Ghana and Egypt
Nigeria, Ghana og Egypt
1 / Export of colour television sets from the EU-25 to Africa, Asia, the Middle East, USA and other European countries, 2005.
1 / Eksport av fargefjernsyn fra EU-25 til Afrika, Asia, Midtøsten, USA og andre europeiske land, 2005. Kilde: EEA.
Within the EU, transboundary shipments of waste for disposal, as well as 'hazardous and problematic' waste for recovery, must be notified to the national authorities.
Vi ville få en bedre forståelse av hvilken rolle lavere standarder, manglende lovgivning og dårlig håndhevelse spiller som drivkrefter for transporten til utviklingsregioner.
This 'national' notification is very detailed.
Vi ville også få et klarere bilde av den lovlige transporten på EU-plan og dermed en bedre indikasjon på den illegale transporten.
However, a summarised version of the data on the shipments is all that is passed onto the European
Fordi denne typen rapportering allerede foregår på nasjonalt plan – mange land utarbeider allerede mer detaljert nasjonal statistikk for import og eksport av avfall – ville økt rapportering ikke øke byrden på medlemsstatene i noen nevneverdig grad.
Waste paper from EU Member States to other EU Member States and non-EU countries
Papiravfall fra EU-medlemsstater til andre EU-medlemsstater og land utenfor EU
Indeed, from 1997 to 2005 the export of these types of waste from one EU Member State to another quadrupled.
Fra 1997 til 2005 ble eksporten av slikt avfall fra én EU-medlemsstat til en annen firedoblet.
Within the EU it is possible to ship all kinds of wastes for disposal or recovery between Member States.
Innenfor EU er det tillatt å sende alle typer avfall til deponering eller gjenvinning mellom medlemsstater.
Everyday a freight train carries 700 tonnes of municipal waste from Naples in Italy to Hamburg in Northern Germany for incineration (with energy recovery) This eases the waste 'situation' in Naples in the short term, but a more sustainable solution will have to be found.
Hver dag kjører et godstog med 700 tonn kommunalt avfall fra Napoli i Italia til Hamburg nord i Tyskland for forbrenning (med energigjenvinning).
The data do not facilitate an analysis of whether the shipped waste receives better treatment at its destination, so we don't know whether it is bad for the environment.
Det er ikke mulig på grunnlag av foreliggende data å si om avfallsbehandlingen er bedre på bestemmelsesstedet, så vi vet ikke om det er dårlig for miljøet.
More detailed reporting of national data to the EU could facilitate this.
En mer detaljert rapportering av nasjonale data til EU hadde gjort en slik analyse mulig.
A key aim is that each EU Member State should dispose of its own waste.
Et nøkkelmål er at hver EU-medlemsstat skal ta seg av sitt eget avfall.
However, this has yet to be achieved.
Dette målet er imidlertid ennå et stykke unna.
In 2005 20 % of the waste shipped was for disposal while 80 % was shipped for recovery operations.
I 2005 skulle 20 % av avfallet som ble sendt ut, deponeres, mens 80 % skulle gjenvinnes.
Signals is an annual publication from the EEA.
Signaler er en årlig utgivelse fra Det europeiske miljøbyrå.
Here are some topics that may feature in 2010:
Her er noen av temaene som kan bli aktuelle i 2010:
Better policy needs better information
Bedre politikk forutsetter bedre informasjon
SEIS is a collaborative initiative of the European Commission, EU Member States and the EEA.
Systemet for deling av miljøinformasjon (SEIS) er et samarbeid mellom Europakommisjonen, EU-medlemsstatene og Det europeiske miljøbyrå.
It will harness the wealth of data collected locally and at national level by connecting one system to another until a European wide network exists with which the public can interact via the Internet.
Det skal samle alle dataene som samles inn lokalt og nasjonalt ved å kople systemene sammen ett for ett til et europeisk nettverk som publikum kan få tilgang til via internett.
Passengers on ferries sailing between Northern Denmark and Norway can view information on the sea water below relayed on TV screens.
Passasjerer på fergene mellom Danmark og Norge kan lese informasjon om sjøen under seg på TV-skjermer.
The data are collected by specialised equipment on the ships and are used by researchers to monitor the marine environment in the area.
Dataene samles inn med spesialutstyr på båtene og brukes av forskere til å overvåke det marine miljøet i området.