natgillin/translations-raw huggingface dataset:
National drug strategies and action plans are increasinglyand explicitly mentioning vulnerable groups to beparticularly targeted by prevention measures.
Nasjonale narkotikastrategier og handlingsplaner nevnerstadig oftere spesifikt sårbare grupper som deforebyggende tiltakene særlig bør rettes mot.
This focus iseven stronger in the new Member States: Estonia (streetchildren, special schools), Cyprus, Hungary, Malta, Poland(neglected children and young people from dysfunctionalfamilies) and Slovenia.
Det fokuseresenda sterkere på dette i de nye medlemsstatene: Estland(skolebarn, spesialskoler), Ungarn, Kypros, Malta, Polen(forsømte barn og ungdommer fra dysfunksjonelle familier)og Slovenia.
Selective community-based approaches mostly targetvulnerable young people on the streets.
Selektive tilnærmingsmåter i lokalmiljøet er i all hovedsakrettet mot sårbare ungdommer på gaten.
In the Nordiccountries, the ‘Nightwalkers’ approach engages parentgroups in patrolling the streets.
I landene i Norden patruljerer foreldregrupper – “natteravner” –gatene.
Austria has investedheavily in improving the balance between drug prevention,social education and social work structures throughcourses, quality guidelines and joint seminars, e.g. foryouth social workers in recreational settings.
Østerrike har, gjennom kurs, kvalitetssikring ogfelles seminarer, f.eks. for ungdomsarbeidere irekreasjonsmiljøer, investert tungt i å forbedre balansenmellom strukturene for narkotikaforebygging, sosial treningog sosialarbeid.
The aim isalso to use youth social work structures for professionaldrug prevention interventions.
Målet er også å bruke ungdomstrukturertil profesjonelle forebyggende intervensjoner.
Along the same lines,Norway boosts cooperation and strengthensinterdisciplinary efforts between school, child protectionservices and social services.
Norge satserogså på samarbeid og styrker den tverrfaglige innsatsenmellom skole, barnevern og sosiale tjenester.
RAR (rapid assessment andresponse) methods(36) — the speedy gathering ofinformation (statistical material) combined with interviews(questionnaires, focus groups) and/or observations of theproblem area — are used in these projects in Norway, butalso in Germany and the Netherlands.
RAR-metodene (36) (rapid assessment and response) – raskinnsamling av informasjon (statistisk) i kombinasjon medintervjuer (spørreskjemaer, fokusgrupper) og/ellerobservasjoner av problemområdet – brukes i disseprosjektene i Norge, så vel som i Tyskland og Nederland.
Interventions focusing on highrisk neighbourhoods have atradition in Ireland, the United Kingdom and, to a smallextent, the Netherlands and Portugal.
Irland, Storbritannia og i noen grad også Nederland og Portugal, har tradisjon for intervensjoner som fokusererpå høyrisikoområder.
However, Germany(Stöver and Kolte, 2003, cited in the German nationalreport) and France have now also proposed action in thisarea. It is new for these countries to target drug preventionto particular geographical areas according to socialcriteria.
Imidlertid har også Tyskland(Stöverog Kolte, 2003, som siteres i Tysklands nasjonalerapport) og Frankrike nå foreslått tiltak på dette området.Det er nytt for disse landene å settenarkotikaforebyggende arbeid inn i spesielle geografiskeområder i henhold til sosiale kriterier.
Because the vulnerable groups targeted by selectiveprevention often have considerable experience with legaland illegal drugs, most selective prevention interventionsare restricted to the provision of tailor-made information,individual counselling and creative or sports alternatives.However, it should be remembered that the techniquesused in the comprehensive social influence programmes ofuniversal prevention are equally as effective, if not moreeffective, in selective prevention.
Ettersom de sårbare gruppene som den selektiveforebyggingen er rettet mot, ofte har betydelig erfaring medlegale og illegale rusmidler, er de fleste selektiveforebyggende intervensjonene begrenset til skreddersyddinformasjon, individuell rådgivning og kreative ellersportslige alternativer.
Selective prevention in schools
Selektiv forebygging i skoler
Member States are also increasingly targeting specificethnic groups in their selective prevention policies (e.g. Ireland, Luxembourg, Hungary).
Medlemsstatene tar også i økende grad sikte på spesifikkeetniske grupper i sitt selektive forebyggende arbeid (f.eks.Irland, Luxembourg, Ungarn).
For example, thefocus on ethnicity is an important aspect in Hungary,where the Roma population is at high risk of drug-relatedproblems owing to its social and cultural characteristicsand disadvantageous living conditions.
For eksempel er fokus påetnisitet et viktig aspekt i Ungarn, hvor romanifolket pågrunn av denne folkegruppens sosiale og kulturelle særtrekkog vanskelige levekår, er svært utsatt for narkotikarelaterteproblemer.
There, peertraining, self-help groups, supervision, various preventionprogrammes and lowthreshold services for Roma areoperated by nongovernmental organisations (NGOs).
Opplæring av medlemmer av gruppen selv,selvhjelpsgrupper, tilsyn, ulike forebyggende programmerog lavterskeltjenester for romanifolket drives der av frivilligeorganisasjoner (NGOer).
Universal family-based prevention, mostly evening events,lectures, seminars and workshops for parents, is stillpopular in many Member States (Germany, France, Cyprusand Finland) despite the lack of evidence for itseffectiveness (Mendes et al., 2001).
Hovedfokuset for den selektive forebyggingen i skolene erkriseintervensjon og tidlig identifisering av elever medproblemer. Målet er å finne løsninger på skolenivå for åunngå at elever i faresonen dropper ut eller blir utvist,ogdermed forverrer sin situasjon.
However, in Greece,Spain, Ireland and Norway there have been interesting
Programbasertetilnærmingsmåter tilbys i Tyskland, Irland, Luxemburg og
The main focus of selective prevention in schools is crisisintervention and early identification of pupils withproblems.
Universell, familiebasert forebygging, hovedsakeligkveldsmøter, forelesninger, seminarer og arbeidsgrupperfor foreldre, er fremdeles populært i mange medlemsstater
)World Health Organisation, The rapid assessment and response guide on psychoactive substance use and especially vulnerable young people
)Verdens helseorganisasjon: Retningslinjer for rask vurdering og tiltak i forbindelse med bruk av psykoaktive stoffer og særlig sårbare unge mennesker
Annual report 2005: the state of the drugs problem in Europe prevention measures aimed at young people with ADHDare reported only from Germany and Sweden.
Årsrapport for 2005: Narkotikasituasjonen i Europa kan føre til rusmiddelproblemer, f.eks.oppmerksomhetssvikt/hyperaktivitet (ADHD).
In Germany, current estimates of the prevalence of ADHDsuggest that 2% to 6% of people between the ages of 6and 18 years are affected, making it one of the mostcommon chronic clinical pictures among children andyoung people.
I Tyskland tyder de siste estimatene forutbredelsen av ADHD på at 2–6% av alle i alderen 6–18 år har ADHD, noe som gjør ADHD til en av devanligste kroniske kliniske tilstandene blant barn ogungdom.
In Sweden, the preventive strategy for thesechildren includes cognitive and social training, andmethodologies are disseminated through training ofprevention professionals.
ISverige omfatter den forebyggende strategienfor disse barna kognitiv og sosial trening, og metodenesikres utbredelse gjennom opplæring av spesialister påforebyggende arbeid.
As almost all pre-school childrenare reached by primary healthcare and most children goto primary school, the majority of children at risk could beidentified through systematic screening and subsequentindividualised interventions.
Ettersom primærhelsetjenestenerikontakt med nesten alle førskolebarn, og de allerfleste barn går på grunnskolen, bør man kunneidentifisere flesteparten av de risikoutsatte barnagjennom systematisk screening og etterfølgendeindividualiserte intervensjoner.
developments in selective prevention with families throughthe introduction of innovative concepts that go beyondfamilies/parents with drug problems and recognise therole of social, economic and cultural factors in drug use.
I Hellas, Spania, Irland og Norge har imidlertid detselektive forebyggende, familierettede arbeidetgjennomgått en interessant utvikling idet det er innførtinnovative konsepter som går ut over den enkeltefamilie/foreldre som har narkotikaproblemer og erkjennerhvilken rolle sosiale, økonomiske og kulturelle faktorerspiller for rusmiddelbruk.
Inthe Netherlands, the evaluation of drug prevention projectsfor immigrant parents concluded that a standardisedintervention offered via immigrant networks, with womenand men addressed separately, would be a feasible newdirection (Terweij and Van Wamel, 2004).
INederland konkluderteevalueringen av rusmiddelforebyggende prosjekter forinnvandrerforeldre at en standardisert intervensjon iverksattgjennom innvandrernettverkene, der man henvendte seg tilkvinner og menn separat, kunne være en farbar vei (Tarweijog Van Wamel, 2004).
In Norway,‘parent management training’ (PMTO, the Oregon model),originally a training method for families with children withserious behavioural disorders, has been implemented andevaluated in three municipalities.
I Norge har behandlings- elleropplæringsmetoden Parent Management Training (PMTO,Oregon-modellen), som opprinnelig var en metode forfamilier med barn med alvorlige atferdsforstyrrelser, blittgjennomført og evaluert i tre kommuner.
In another two countries,the ‘Iowa strengthening families programme’ (ISFP) hasbeen implemented. This intensive family interventionprogramme for families at risk combines teaching methodsfor students (10–14 years) with an educational programmefor their parents, aiming at drug prevention throughstrengthened family competence and family ties (Kumpferet al., 2003).
To andre land hargjennomført Iowa Strengthening Families Program (ISFP).Dette intensive familie-intervensjonsprogrammet forrisikoutsatte familier kombinerer undervisningsmetoder forskolebarn (10–14 år) med et opplæringsprogram forforeldrene deres, med sikte på å forebygge rusmiddelbrukgjennom økt familiekompetanse og styrkede familiebånd(Kumpfer et al., 2003).
The need for indicated prevention
Behovet for indisert forebygging
Indicated prevention focuses on individuals identified ashaving risk factors for drug problems, for instance attentiondeficit/hyperactivity disorder (ADHD). However, drug
Indisert forebygging fokuserer på individer der det erfastslått at vedkommende har risikofaktorer som
The Italian action plan places a strong focus onpsychopathological conditions and serious behaviouralproblems in children and adolescents which are predictiveof drug use and misuse if ignored at an early stage. Theproblems identified include behavioural problems;hyperactivity and attention deficit; anxiety accompaniedby mood disorders; bulimia and psychogenic obesity;personality disturbances; interpersonal communicationproblems; post-traumatic stress disorders; and panicattacks.
Italias handlingsplan fokuserer sterkt påpsykopatologiskeforhold og alvorlige atferdsproblemerhos barn og ungdom som er prediktive for narkotikabrukog misbruk hvis de overses på et tidlig tidspunkt.Blantdeproblemene som er identifisert, er:atferdsproblemer, hyperaktivitet og oppmerksomhetssvikt,angst etterfulgt av affektive lidelser, bulimi og psykogenovervekt, personlighetsforstyrrelser, problemer medinterpersonell kommunikasjon, posttraumatiskstressyndromog panikkanfall.
Both universal and selective preventionapproaches are foreseen as responses.
Både generelleogselektiveforebyggende tilnærmingsmåter forutsettesåkunne brukes.
Drug use in the general population is assessed throughsurveys, which provide estimates of the proportion of thepopulation that has used drugs over defined periods oftime: lifetime use (experimentation), last 12 months’ use
Narkotikabruk i befolkningen generelt måles ispørreundersøkelser som gir estimater over hvor stor andelav befolkningen som har brukt narkotika i løpet av definertetidsrom: livstidsbruk (eksperimentering), bruk siste12måneder (nylig bruk) og bruk siste 30 dager
Cannabis is by far the most commonly used illegalsubstance in Europe.
Cannabis er langt det vanligste illegale rusmiddelet sombrukes i Europa. Nyere befolkningsundersøkelser viser atmellom 3% og 31% av alle voksne (i alderen 15–64 år)har forsøkt stoffet minst én gang (livstidsprevalens).Livstidsprevalensen er lavest i Malta (3,5%), Portugal(7,6%) og Polen (7,7%) og høyest i Frankrike (26,2%),Storbritannia (30,8%) og Danmark (31,3%).
In most countries (15 of23 countries with information) lifetime prevalence liesbetween 10% and 25%.
I de flestelandene (15 av 23 land som det foreligger informasjonom) ligger livstidsprevalensen mellom 10% og 25%.
Between 1% and 11% of adults report having usedcannabis in the last 12 months, with Malta, Greece and Sweden presenting the lowest prevalence rates and the Czech Republic, France, Spain and the United Kingdomthe highest.
Mellom 1% og 11% av alle voksne oppgir at de har bruktcannabis i løpet av de siste 12 månedene, med Malta,Hellas og Sverige med lavest prevalenstall, og Dentsjekkiske republikk, Frankrike, Spania og Storbritanniamed høyest.
Most countries (14) reported prevalence ratesof recent use of between 3% and 7%.
De fleste landene (14) oppga prevalenstall fornylig bruk mellom 3% og 7%.
The EMCDDA has developed a set of common core items(‘European model questionnaire’, EMQ) that isimplemented in, or compatible with, most surveys in the EUMember States.
EONN har utarbeidet et sett felles “kjernepunkter” for deneuropeiske spørreskjemamodellen (“European Model Questionnaire – EMQ) som er implementert i eller kompatibelmed de fleste spørreskjemaene i EUs medlemsstater.
The EMQ is included in a report availableon the EMCDDA website (2).
EMQ ertatt med i en rapport på EONNs nettsted (2).
‘Lifetime use’ may be of limitedvalue as an indicator of the current situation among adults(although it could be a reasonable indicator among schoolchildren), but in conjunction with other measures it can giveinsight into aspects of patterns of use (continuation ordiscontinuation of use) and the generational dynamics ofthe spread of drug use.
“Livstidsbruk”kan være av begrenset verdi som indikator for nåværendesituasjon blant voksne (selv om den kan være en rimeligindikator blant skoleelever), men kan sammen med andretiltak gi kunnskaper om visse aspekter ved bruksmønstrene(fortsatt eller avsluttet bruk) og generasjonsdynamikken iutbredelsen av narkotikabruk.
‘Last 12 months’ use’ gives anindication of recent drug use, although often this use will beoccasional, and ‘last 30 days’ use’ gives an indication ofmore current use, which will include people using the drugfrequently.
“Bruk siste 12 måneder” gir enindikasjon på nylig narkotikabruk, selv om denne bruken oftevil være sporadisk, og “bruk siste 30 dager” gir enindikasjon på mer aktuell bruk og vil omfatte personer sombruker stoffet hyppig.
An estimate of the total number of adults (15 to 64 years)using cannabis in the EU as a whole can be constructedfrom the available national estimates.
Et anslag over det totale antallet voksne (15–64 år) i EUsett under ett, som bruker cannabis, kan utledes avtilgjengelige nasjonale anslag.
This exercisesuggests that around 20% of the total population, or over62 million people, have ever tried cannabis. This figurefalls to around 6% of adults, or in excess of 20 millionpeople, when the more recent use of cannabis isconsidered (last year prevalence).
På grunnlag av dette haranslagsvis om lag 20% av hele EUs befolking, eller merenn 62 millioner mennesker, forsøkt cannabis noen gang.Tallet faller til rundt 6% for voksne, eller i overkant av20millioner mennesker, når det gjelder nylig bruk avcannabis (bruk siste år).
For comparison, in the2003 United States national survey on drug use and health(SAMHSA, 2003), 40.6% of adults (defined as 12 yearsand older) reported having tried cannabis or marijuana atleast once and 10.6% reported having used it during theprevious 12 months.
Til sammenligning, i dennasjonale undersøkelsen av narkotikabruk og helsegjennomført i USA i 2003 (United States national surveyon drugs and health – SAMHSA, 2003) oppga 40,6% avalle voksne (12 år og opp) at de hadde prøvd cannabiseller marihuana minst én gang, og 10,6% at de haddebrukt et av stoffene i løpet av de siste 12 månedene.
Among 18- to 25-year-olds, thefigures were 53.9% (lifetime), 28.5% (last 12 months)and 17% (last month)(37).
Blant18–25-åringer var tallet 53,9%(livstidsprevalens),28,5%(siste 12 måneder) og 17%(siste måned)(37).
Recent use was reported by3–22% of young adults, with the lowest figures in Greece,Sweden, Poland and Portugal, and the highest in the United Kingdom (19.5%), France (19.7%), and the Czech Republic (22.1%) and 11 countries reportingrecent use prevalence rates of between 7% and 15%.
Nylig brukble oppgitt av 3–22% av unge voksne, med lavest tall i Hellas, Sverige, Polen og Portugal, og høyest i Storbritannia (19,5%), Frankrike (19,7%) og Dentsjekkiske republikk (22,1%), og 11 land oppgirprevalenstall for nylig bruk på mellom 7 og 15%.
Among 15- to 24-year-old Europeans, 9–45% claim tohave tried cannabis, with rates in most countries falling inthe range 20–35%.
Blant 15–24-åringer i Europa hevder 9–45% å ha prøvdcannabis, og tallet ligger i de fleste landene i området20–35%.
Recent use (in the last 12 months) wasreported by 4–32%, with rates in most countries being in
Nylig bruk (siste 12 måneder) ble oppgitt av
As is the case with other drugs, young adults consistentlyreport higher rates of use.
Som for andre narkotiske stoffer oppgir unge voksnegjennomgående høyere bruk.
Between 11% and 44% ofyoung Europeans aged 15 to 34 years report that theyhave ever tried cannabis, with the lowest prevalence ratesbeing found in Greece, Portugal and Poland and thehighest in France (39.9%), the United Kingdom (43.4%) the range 9–21%(38).
Mellom 11% og 44% avunge europeere i alderen 15–34 år oppgir at de noengang har forsøkt cannabis, med lavest prevalenstall i Hellas, Portugal og Polen og høyest i Frankrike (39,9%),
)Note that the age range in the US survey (12 years and over) is wider than the age range reported by the EMCDDA for EU surveys (15–64 years).
)Merk at aldersspredningen i den amerikanske undersøkelsen (12 år og opp) er større enn aldersspredningen som er brukt av EONN i undersøkelsene i
)See Figure GPS-2 in the 2005 statistical bulletin.
)Se figur GPS-2 i Statistiske opplysninger 2005.
In recent surveys, rates of use in the last month werereported by 0.5–9% of all adults (with many countries inthe range 2–4%), by 1.5–13% of young adults (withmany countries in the range 3–8%) and by 1.2–16% of15- to 24-year-olds (with many countries in the range5–10%) (Figure 3).
I nyere undersøkelser ble bruk siste måned rapportertav0,5–9% av alle voksne (mange land i området 2–4%),av 1,5–13%av unge voksne (mange land i området3–8%) og av 1,2–16%av alle 15- til 24-åringer(mangeland i området 5–10%) (figur3).
A very rough estimation will be that1in 10 to 20 young Europeans is a current user ofcannabis.
Grovt regnetvildermed 1 av 10–20 unge i Europa være enaktuellbruker av cannabis.
The countries with the lowest current prevalencerates included Malta, Greece, Sweden, Poland and Finland, while the United Kingdom and Spain had thehighest.
Landene med lavestutbredelseav aktuelle brukere var bl.a. Malta, Hellas,Sverige, Polen og Finland, mens Storbritannia og Spania har høyest.
As with other illicit drugs, rates of cannabis use arenotably higher among males than among females,although the extent of this difference varies betweencountries.
I likhet med andre illegale rusmidler er cannabisbruk klartmer utbredt blant menn enn blant kvinner, selv om denneforskjellen varierer mellom landene.
The male–female ratio for lifetime experiencevaries from 1.25:1 to 4:1 (1.25 to 4 men for each woman)and for current use from approximately 2:1 to 6:1.
Forholdet mann:kvinnenår det gjelder livstidserfaring varierer fra 1,25:1 til 4:1(1,25–4 menn pr. kvinne), og for aktuell bruk fra om lag2:1 til 6:1. Undersøkelser tyder også på at cannabis ervanligere i urbane områder og i områder med høybefolkningstetthet.
Thus,national differences noted might, in part, reflectdifferences in levels of urbanisation, although it has beensuggested that recreational drug use is spreading fromurban areas towards rural areas.
Dermed kan de registrerte nasjonaleforskjellene delvis gjenspeile ulik urbaniseringsgrad, selvom det er tegn som tyder på at rekreasjonsbruk sprer segfra urbane områder til distriktene.
In the 2004 annual report (EMCDDA, 2004a), datapresented on frequency of cannabis use in the last 30 dayssuggested that approximately one quarter (19–33%) ofthose who had used cannabis in the last month were doing so on a daily or almost daily basis(39), most of them young
I årsrapporten for 2004 (EONN, 2004a) framkomdetatfrekvensen av cannabisbruk siste 30 dager tilsaatom lag en firedel (19–33%) av de som hadde bruktcannabis siste måned, gjorde det på daglig eller nesten daglig basis (39), flesteparten unge menn. Det ble anslått
The fact that rates of recent use and current use aresubstantially lower than lifetime experience rates indicatesthat cannabis use tends to be occasional, or to bediscontinued after some time.
Det faktum at tallene for nylig og aktuell bruk er vesentliglavere enn tallene for bruk noen gang, tyder på at brukenav cannabis vil være mer sporadisk eller avsluttes etter entid.
In most EU countries,20–40% of those adults who have ever tried cannabisreport having used it during the previous 12 months, andabout 10–20% report having used it during the last30days (‘continuation rates’).
I de fleste EU-landene rapporterer 20–40%av allevoksne som noen gang har prøvd cannabis, at de harbrukt stoffet i løpet av de siste 12 månedene, og om lag10–20%rapporterer å ha brukt det løpet av de siste30dagene (”fortsettelsesrate”).
Figure 3: Current use (last month) of cannabis among young adults (aged 15–24), measured by national surveys
Figur 3:Nylig bruk (siste måned) av cannabis blant unge voksne (15–24 år), målt i nasjonale spørreundersøkelser
UnitedKingdom(E & W)
Storbritannia(E & W)
NB:Data are from the most recent national surveys available in each country.Some countries use a slightly different age range to the EMCDDA standard age range for young adults.
Dataene er hentet fra de nyeste nasjonale spørreundersøkelsene i hvert land.Noen land bruker en definisjon på unge voksne som avviker noe fra EONNs standarddefinisjon når det gjelder aldersspredningen.
Variations in age ranges may to a small extent accountfor disparities between countries.Sources: Reitox national reports (2004), taken from population surveys, reports or scientific articles.
Variasjoner i aldersspredningenkan medføre en viss diskrepans mellom landene.Nasjonale Reitox-rapporter (2004), hentet fra befolkningsundersøkelser, rapporter eller vitenskapelige artikler.
See also Table GPS-0 in the 2005 statistical bulletin.
Se også tabell GPS-0 i Statistiske opplysninger 2005.
The information refers to ‘use on 20 days or more during the past 30 days’, expressed also as ‘daily or almost daily use’.
Informasjonen refererer til “bruk i 20 dager eller mer i løpet av siste 30 dager”, også omtalt som “daglig eller nesten daglig bruk”.
In Greece there was a reported decreasebetween 1998 and 2004.
Hellas rapporterte en nedgang fra 1998 til 2004.
Among new Member States, the available evidence,mainly from school surveys, suggests that there has been asubstantial increase in cannabis use in recent years inmany of them.
Fordi det finnes få sammenhengende lange serier avundersøkelser i de fleste EU-landene, er det vanskelig åidentifisere rusmiddeltrender.
This has mostly occurred since the mid1990s, and has been concentrated in urban areas andamong males and young adults.
Mange land gjennomførerpåfølgende undersøkelser, men disse er ikke serier i ordetsrette forstand.
In Estonia and Hungary,consecutive surveys among adults have allowed theidentification of recent trends (Figure 4).
Nårundersøkelsene i tillegg er utført i forskjellige år i de ulikelandene, blir det vanskelig å identifisere trender for Europa.