natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Although some withdrawal treatment interventions havebeen subject to evaluation, more in-depth knowledge isneeded on the pros and cons of the different modalitiesand on which type of withdrawal treatment should beused for which type of patient.
Selv om enkelte tiltak innenfor avvenningsbehandling erblitt evaluert, trenger vi mer inngående kunnskap om fordelene og ulempene ved de ulike metodene og om hvilken type avvenningsbehandling som egner seg best forde forskjellige typene av pasienter.
In the EU action plan on drugs (2000–04), the third strategy target is ‘to increase substantially the number of successfully treated addicts’.
I EUs handlingsplan mot narkotika (2000-2004) er dettredje strategimålet å ’oppnå en vesentlig økning i antallet avhengige som blir rusfrie’.
Noaggregated data exist at European level to directly measure the level of achievement of this objective.
Det foreligger ikke datapå europeisk plan som gjør det mulig direkte å måle ihvilken grad dette målet oppnås.
However, many evaluations havebeen carried out across Europe exploring if and whattype of treatment works.
Det er imidlertid gjortmange evalueringer over hele Europa for å finne ut hvilke behandlingsformer som virker og hvordan. Her presenteres behandlingsformer som har vist seg vellykket,ordnet etter type behandlingstiltak: avvenningsbehandling, stoff-fri behandling og legemiddelassistert behandling. Kriteriene for hvorvidt behandlingen er vellykket,varierer fra behandlingstype til behandlingstype og erogså knyttet til sosial reintegrasjon og rehabilitering etterbehandling.
The primary success criterion used for drugfree treatment is the completion oftreatment as planned drug free, although others such asimprovements in psychological, social and economicwell-being are also essential.
Det primære kriteriet forom den stofffrie behandlingen har lykkes, er at behandlingen gjennomføres stoff-fritt som planlagt, selv omandre kriterier, som forbedring av psykologisk, sosial ogøkonomisk velferd, også er viktige.
Important ‘spin-off’effectsare a reduction in crime and risk behaviour as well as animprovement in the health and general welfare of theclient.
Redusert kriminalitetog risikoatferd samt forbedret helse og allmenn velferdfor klienten er viktige ’spin-off’-effekter.
Withdrawal treatment, or detoxification, is generally considered the first step in a complete treatment process.
Avvenningsbehandling, eller avgiftning, blir genereltbetraktet som første trinn i en fullstendig behandlingsprosess. Tiltaket har som mål, for det første å komme tilet punkt der klienten er fysisk stoff-fri og ikke lenger hartrang til ulovlige rusmidler, og dernest å overføre klienten til stoff-fri behandling.
In Sweden and Finland, thisprocess is a prerequisite for starting methadone treatment.
I Sverige og Finland er detteen forutsetning for å få metadonbehandling.
Evaluation results fluctuate greatly, but generally 30 to 50% ofclients entering drugfree treatment complete it successfully.
Avvenningsbehandling er blitt evaluert både i medlemsstatene og i Norge, men er globalt sett likevel den minstevaluerte formen for behandlingstiltak.
ADanish study concluded that, depending on thekind of drugfree treatment interventions, successfulcompletion rates spanned from 17 to 58% of the clientsentering treatment (Pedersen, 2000).
I det store og helehar avvenningsbehandling med legemidler som naltrexon, klonidin, lofexidin og buprenorfin vist seg å være
Overall, withdrawal treatment withmedicaments such as Naltrexone, clonidine, lofexidineand buprenorphine have proved effective in decreasingwithdrawal signs and symptoms, although the effect ondifferent kinds of withdrawal symptom varies betweenmedicaments (Greenstein et al., 1997).
Evalueringer av stofffrie behandlingstiltak har vist at tiltakene i større eller mindre grad lykkes i å nå målene(Gossop et al., 2001).
Withdrawal treatment with no use of medicaments, alsoknown as ‘cold turkey’, exists although its extent is notreally known.
Evalueringsresultatene varierermye, men generelt fullfører 30-50 % av klientene denstoff-frie behandlingen.
Selected issues staying in drugfree inpatient treatment for 90 daysachieved better outcomes — in terms of abstinence fromopiates, stimulants and in the reduction of injecting druguse — one year after discharge than those who left earlier (Gossop et al., 1998).
Utvalgte aspekter behandling hos brukere som hovedsakelig bruker kokainog amfetamin og hos andre subpopulasjoner.
This is confirmed by a Greekstudy which found that those clients who left treatmentwithin the first three months only decreased heroin consumption after discharge by 11% compared with 76%for those who stayed at least a year (Kethea, 2001).
Videre finnes det få storskalastudier over hvor mange som forblirstoff-fri på lengre sikt etter å ha gjennomgått vellykketbehandling.
Agonist medicaments (e.g.methadone) activate the opiate receptors in the brainand antagonistic medicaments (e.g. naltrexone) limit oreliminate the effect of other illicit drugs taken.
Dette bekreftes i en gresk studie som fant atde klientene som forlot behandlingen i løpet av de treførste månedene bare reduserte heroinbruken etterutskrivning med 11 %, sammenlignet med 76 % for demsom fikk behandling i minst et år (Kethea, 2001).
The aimof medically assisted treatment can be abstinence butmay also be to maintain the client in long-term medicaltreatment.
Legemiddelassistert behandling (herunder substitusjonsbehandling) tar i bruk agonistiske eller antagonistiskelegemidler i behandlingen.
Whether the end goal be to achieve abstinence or to reduce the harmful effects of drug addiction,common interim goals include: reducing the consumption of illegal drugs and the risk of infectious diseases;improving the mental and physical state of the client;and reducing drugrelated crime.
Målet med legemiddelassistert behandling kanvære rusfrihet, men kan også være å holde klienteninnenfor et langsiktig medisinsk behandlingsopplegg.Enten det endelige målet er å oppnå rusfrihet eller åredusere de skadelige virkningene av narkotikaavhengighet, så omfatter de vanligste delmålene: redusert inntakav ulovlige rusmidler, redusert risiko for smittsomme sykdommer, bedre psykisk og fysisk helse for klientene samtredusert narkotikarelatert kriminalitet.
Regarding the issue of long-term effectiveness, an Austrian study concluded that a treatment scheme with a focuson social and psychotherapy interventions markedlyincreased the social competence and the subjective satisfaction of the clients, which results in their long-termstability (Wirth, 2001).
Når det gjelder virkningen på lang sikt, konkluderer en østerriksk studie at behandlingsopplegg som fokuserer på sosiale og psykoterapeutiske tiltak gir en forbedring av klientenes sosiale kompetanse og subjektive tilfredshet somigjen fører til langsiktig stabilitet hos klienten (Wirth, 2001).
Methadone maintenance is the most widely diffused typeof medically assisted treatment.
Vedlikeholdsbehandling med metadon er den vanligsteformen for legemiddelassistert behandling.
As ‘maintenance’implies, the objective of this type of intervention treatment is not abstinence but to keep the client in maintenance treatment thereby reducing criminal activity andrisk behaviour (and consequently the risk of the acquiring infectious diseases), as well as improving health andsocial functioning.
Som navnettilsier er målet med denne typen behandlingstiltak ikke åoppnå rusfrihet, men å beholde klienten under behandling og dermed redusere kriminell aktivitet, risikoatferd(og derigjennom risikoen for smittsomme sykdommer)samt forbedre klientens sosiale funksjonsevne og helse.
Medically assisted treatment has been widely evaluatedacross Europe and has generally proved effective inachieving goals such as reducing the consumption ofillegal drugs, risk behaviour and crime.
Det er gjort omfattende evalueringer av legemiddelassistert behandling i hele Europa, og behandlingen har generelt vist seg å være effektiv for å oppnå mål som reduksjon i inntak av illegale stoffer, risikoatferd og kriminalitet.
In particular,medically assisted treatment interventions withmethadone have been evaluated and found effective inrelation to these goals (Lowinson et al., 1997; EMCDDA,2000), although buprenorphine has proved effective too.One structured literature review of buprenorphine trialsfound that its main strength was in lowering the risk ofoverdosing and lowering the level of parallel illicit druguse (Berglund et al., 2001).
Særlig er legemiddelassisterte behandlingstiltak medmetadon blitt evaluert og funnet effektive i forhold tildisse målene (Lowinson et al., 1997, EONN, 2000), selvom også buprenorfin har vist seg effektiv. En strukturertlitteraturgjennomgang av forsøk med buprenorfin konkluderte med at preparatets fremste styrke lå i å minskerisikoen for overdoser og å redusere nivået av sidemisbruk av ulovlige rusmidler (Berglund et al., 2001).
For both methadone andbuprenorphine, sufficient dosages have shown to beimperative to ensuring positive outcomes.
Bådefor metadon og buprenorfin har det vist seg at korrekt tilpassede doser er av avgjørende betydning for å sikre etpositivt behandlingsresultat.
The National Treatment Outcome Research Study (NTORS)was established in 1994 at the request of the British Minister of Health to assess the effectiveness of drug misuse treatment services in the United Kingdom.
‘National Treatment Outcome Research Study’(NTORS),som ble etablert i 1994 etter initiativ fra den britiske helseministeren, skal vurdere effektiviteten ved behandlingstjenester for narkotikamisbruk i Storbritannia.NTORS rekrutterte 1 075 klienter til prosjektet i 1995 ogfulgte dem i fem påfølgende år.
NTORS recruited1075 clients for the project in 1995 and followed them forfive consecutive years.
Et vilkårlig stratifisertutvalg på 650 klienter ble fulgt i fire ulike behandlingsopplegg: innleggelse, rehabilitering i døgninstitusjon,metadonreduksjon og vedlikeholdsbehandling medmetadon.
Arandom stratified sample of 650clients was selected and followed in four different treatment modalities: inpatient, residential rehabilitation,methadone reduction or methadone maintenance.
Studiens viktigste konklusjon er at personersom blir behandlet viser forbedring av resultatparametresom inntak av narkotika, injeksjonsfrekvens, sprøytedeling og psykisk helse.
Themain finding of the study is that treated individuals do improve on outcome parameters such as drugs intake, injection frequency, needle sharing and psychological health.The total aggregated cohort showed statistically significantimprovements in heroin intake — around 75% had regular heroin use at intake compared to around 40% four tofive years on.
Samlet viste kohorten en totalforbedring som var statistisk signifikant når det gjaldt inntak av heroin – ved oppstart brukte omkring 75 % heroinreglemessig, mot omkring 40 % etter 45 år.
Regular use of non-prescribed methadonehad gone down from around 30% at intake to under 10%and needle sharing had decreased from around 20% at intake to around 5%.
Regelmessigbruk av ikke-forskrevet metadon gikk ned fra ca. 30 %ved oppstart til under 10 %, og sprøytedeling var redusert fra 20 % ved oppstart til ca. 5 %.
Despite these apparent ‘successes’, some countries consider that neither methadone nor buprenorphine have sufficiently improved the general welfare of particularly deprived street addicts and have sought other alternatives.
Til tross for disse ’suksessene’mener enkelte land at verken metadon eller buprenorfin i tilstrekkelig grad harbedret velferden generelt for spesielt medtatte, hjemløsemisbrukere, og har søkt andre alternativer.
In February 2002, the findings of a Dutch randomisedcontrolled trial with co-prescription of heroin formethadone clients were published.
I februar 2002 ble resultatene fra et nederlandsk randomisert, kontrollert forsøk med samtidig forskrivning av heroin
2002 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union and Norway knowledge needs to be gathered on how to keep clientsin treatment or, in other words, on which elements intreatment are crucial for increasing the retention rate.Identifying the ‘active ingredient’in any kind of treatment is a difficult task and it is essential to improve theperformance of treatment services, thereby improvingtreatment outcomes.
2002 Årsrapport om narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge
were divided according to their route of administration,inhaling or injecting, and then subdivided according tothe intervention — those receiving only methadone andthose receiving a combination of methadone and heroin.The main finding of the study was that for severely addicted, older, heroin users methadone plus heroin wasmore effective than treatment with methadone alone, irrespective of the route of administration.
Det er nedlagt en stor forskningsinnsats som, når målsettingene sammenlignes med resultatet, har gitt innsikt ogkunnskap om effektiviteten ved og/eller suksessraten forulike behandlingsformer.
However, having the theoretical knowledge and insightis one thing and implementing it another.
En viktig konklusjon er for eksempel at gjennomføringsgraden har avgjørende betydning for behandlingsresultatet eller for hvorvidt behandlingen lykkes.
An example ofthis is the importance of accompanying psycho-socialinterventions in medically assisted treatment, whichmuch research has found to contribute to success butwhich nevertheless are still not adequately implementedin practice.
Men vi trenger merkunnskap om hvordan vi kan beholde klientene i behandling, eller sagt med andre ord, hvilke elementer i behandlingen som er avgjørende for å øke gjennomføringsgraden.Det er vanskelig å identifisere ’virkestoffet’i enhver form forbehandling, men det er viktig å bedre ytelsene i behandlingstjenestene og dermed behandlingsresultatene.
In recent years, much emphasis has been placed on expanding treatment services and this has to a rather largeextent been achieved.
Teoretisk kunnskap og innsikt er imidlertid én ting, gjennomføring noe helt annet.
The challenge now is to widen thefan of treatment services and refine the interventionsthemselves, thereby increasing the ‘success’of these.
Et eksempel på dette er viktigheten av at legemiddelassistert behandling følges oppmed psykososiale tiltak, som forskningen tydelig viserbidrar til at behandlingen lykkes, men som likevel fortsatt ikke gjennomføres i tilstrekkelig grad i praksis.
In Germany, a trial with the prescription of medical heroinfor opiate addicts has been developed and refined over thepast couple of years.
Målgruppen for tiltaketvar tungt belastede, eldre heroinbrukere som ikke haddehatt tilstrekkelig utbytte av vedlikeholdsbehandling medmetadon.
The trial which began in spring 2002will last for three years with seven German cities participating.
Til sammen 625 pasienter fra seks behandlingsenheter i hele Nederland ble valgt ut og vilkårlig deltinn i en forsøksgruppe og en kontrollgruppe.
The main question to be answered is if and underwhich condition the prescription of heroin for an extremely deprived group of opiate addicts can contribute toimproving their situation in terms of health, social and legal aspects.
Først ble pasientene delt inn etter hvordan de tok stoffet – inhaleringeller injeksjon, og deretter inndelt i undergrupper etter behandlingstiltak – de som bare fikk metadon og de som fikken kombinasjon av metadon og heroin.
The patients in the trial will be divided randomly into an experimental group and a control group.These groups will be further divided into two groups receiving different types of psycho-social intervention — onegroup ‘case management’and the other ‘psycho-educa-tion’.
Studien viste videre at når forsøket ble avsluttet,oppfylte 30 % av klientene i forsøksgruppen ikke lengerinklusjonskriteriene (ettersom allmenntilstanden var betraktelig forbedret), mens det samme bare gjaldt 11 % ikontrollgruppen (van den Brink et al., 2002).
The study is expected to provide further insights onpsycho-social intervention and its efficiency in the treatment of opioid addiction (http://www.heroinstudie.de/).
I de seneste årene er det lagt stor vekt på å bygge ut behandlingstilbudet, noe som i stor grad er oppnådd. Utfordringen nå ligger i å utvide spekteret av behandlingstilbudog videreutvikle selve tiltakene for å øke ’suksessraten’.
The presence of drugs and drug use has fundamentallychanged the prison reality over the past two decadesand, nowadays, all countries in Europe experience majorproblems due to drugs and drugrelated infectious diseases in prisons.
Det at det finnes narkotika og at det forekommer narkotikabruk i fengsler, har endret fengselsvirkeligheten totaltde siste 20 årene. Alle europeiske land sliter nå medstore problemer som følge av narkotikamisbruk og narkotikarelaterte smittsomme sykdommer i fengslene.
Drug demand in prison(61)
Etterspørsel etter narkotika i fengsler (61)
National routine information on drug use, patterns andconsequences amongst prisoners is rare.
Pasientene som deltar i forsøket vil bli delt vilkårlig inn i en forsøkgruppe og en kontrollgruppe.
Most of the dataavailable in the EU come from ad hoc studies carried outat local level amongst a small sample of prisoners.
De fleste data som er tilgjengelige i EU kommer fra ad hoc-studier utført lokalt blant etbegrenset utvalg av innsatte.
Thismakes extrapolations very difficult.
Dette gjør det svært vanskelig å foreta ekstrapoleringer.
In Denmark, an alternative to a heroin project waslaunched for 2000–02 with the aim of initiating specialpilot projects for drug addicts in methadone treatment,involving massive psycho-social activities.
Som et alternativ til et heroinprosjekt er det i Danmark lansert et særlig pilotprosjekt for avhengige i metadonbehandling for 2000-2002, med massiv satsing på psykososiale aktiviteter.
The qualitative and quantitative evaluation will study the extent towhich results can be achieved in the form of bettersocial, health-related and mental functioning, reductionof drug use, reduction of infectious diseases and crime,as well as an extension of network relations.
Den kvalitative og kvantitative evalueringen skalvurdere i hvilken grad det oppnås resultater i form av bedretsosial, helsemessig og mental funksjonsevne, redusert brukav narkotika, reduksjon av smittsomme sykdommer og kriminalitet samt utvidede nettverksforbindelser.
Conclusions and future perspectives
Konklusjoner og framtidsperspektiver
It is, for instance, an important outcome that retentionrates are crucial for treatment outcomes or ‘success’, but
Prevalens av narkotikabrukere i fengsel Fengselsbefolkningen må betraktes som en høyrisikogruppe med hensyn til narkotikabruk.
Prevalence of drug users in prison The prison population can be considered as a high riskgroup in terms of drug use.
Sammenlignet medsamfunnet forøvrig er narkotikamisbrukerne overrepresentert i fengslene.
Indeed, compared with thecommunity, drug users are over-represented in prison.The proportion of inmates in the EU reporting everhaving used an illicit drug varies according to prisonsand countries between 29 and 86% (over 50% inmost studies) (Figure 25).
Andelen innsatte i EU som rapporterer at denoen gang har brukt et illegalt narkotisk stoff, varierer fra29-86 % (over 50 % i de fleste studier) (figur 25) alt etterhvilket fengsel og hvilket land studien er fra. Som i samfun-
)See also the table: Proportion of drug users among prisoners in the EU (online version).
)Se også tabellen ’Andel narkotikamisbrukere i fengslene i EU’(nettutgaven).
Lifetime prevalence of drug users in prison in the EU
Livstidsprevalens blant narkotikamisbrukere i fengsel i EU
(1) Drug users (ever used)
(1) Narkotikamisbrukere (har noen gang brukt)
(2) IDU (ever injected)
(2) Sprøytebrukere (har noen gang injisert)
NB: Values on the figures have been derived from data provided in surveys or studies carried out in the Member States.
Verdiene i figurene er avledet av data fra undersøkelser eller studier gjennomført i medlemsstatene.
The online version of the report gives details of the original data sources.
Nærmere opplysninger om de opprinnelige datakildene finnes i nettutgaven av denne rapporten.
(1) (2) See online version for explanation.Sources:Reitox national focal points; see also online table ‘Proportion of drug users among prisoners in the EU’.
Se også nettutgaven for mer detaljerte forklaringer.Nasjonale knutepunkter i Reitox-nettet, se også nettutgaven for tabell ’Andel narkotikamisbrukere blant innsatte i EU’.
According to different studies, prisoners reporting moreregular and/or harmful use such as intravenous drug use,regular use or dependence, represent 6 to 69% of theprison population.
Narkotikamisbruk blant kvinnelige innsatte net ellers er cannabis det mest brukte stoffet, men en rekkestudier viser også at et stort antall har erfaring med heroin(bortimot 50 % av innsatte eller flere i en del tilfeller).
Initiation to drug use and injecting also takes place inprison. According to several studies in Belgium, Germany, Spain, France, Ireland, Italy, Austria, Portugal and Sweden between 3 and 26% of drug users in prisonreport their first use of drugs while in prison, whilebetween 0.4 and 21% of IDUs in prison started injecting in prison (NR, 2001; WIAD-ORS, 1998).
Ifølge ulike studier rapporterer 6-69 % av de innsatte omen mer regelmessig og/eller skadelig bruk som f.eks.intravenøs bruk av narkotika, regelmessig bruk elleravhengighet.
Health and legal consequences
Antallet kvinner som sitter i fengsel er lavere enn antalletmenn.
Level of drug use within prison Incarceration does not mean cessation of drug use.
Nivået på narkotikabruk i fengsel Fengsling medfører ikke nødvendigvis at narkotikabruken opphører.
Mostdrug users tend to stop or reduce their drug use after imprisonment due to the low availability of illicit drugs.
De fleste narkotikabrukere pleier å sluttemed narkotika eller redusere narkotikabruken når de settes inn fordi det er liten tilgang til illegale rusmidler.
However,some continue to use drugs, to an even greater extent insome cases, and others commence once incarcerated.
Mennoen fortsetter å bruke narkotika, i enkelte tilfeller i endastørre grad enn før, mens andre først begynner å brukenarkotika når de blir innsatt.
Drug use within prison is reported by 16 to 54% of inmates;regular drug use by 5 to 36%.
16-54 % av innsatte rapporterer at de bruker narkotika ifengsel, mens 5-36 % rapporterer regelmessig bruk.
Between 0.3 and 34% of theprison population have ever injected while incarcerated.
Mellom 0,3 % og 34 % av fengselsbefolkningen har bruktsprøyte mens de var inne til soning.
Women drug users in prison
En del prøver narkotika og sprøyter for første gang mensde sitter inne.
Risk behaviours Studies conducted in Belgium, Germany, Greece,France, Ireland, Luxembourg, Austria and the UnitedKingdom (NR, 2001) show that a high proportion of IDUs in prison share injection equipment.
viser at et stort antall sprøytebrukere i fengslene delersprøyteutstyr.
Within prison,intravenous drug use is often associated with the sharingof injecting material, and in some cases up to 100% of IDUs report sharing behaviours.
I fengslene er ofte intravenøs bruk av narkotika forbundet med deling av sprøyteutstyr, og i noen tilfeller rapporterer inntil 100 % av sprøytebrukerne at dehar delt utstyr.
ALuxembourg study(NR, 2001) reports that, in 70% of cases, syringes arecleaned with water only and, in 22% of cases, they arenot cleaned.
En studie fra Luxembourg (NR, 2001) rapporterer at i 70 % av tilfellene rengjøres sprøytene baremed vann, og i 22 % av tilfellene rengjøres de ikke i dethele tatt.
The data available show that sharing injection equipment in prison is more frequent than in thecommunity.
Tilgjengelige data viser at det er vanligere atsprøyteutstyr deles i fengsler enn i samfunnet ellers.
The number of women in prison is lower than the number of men.
Helsemessige og juridiske konsekvenser