natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Council recommendation of 18 June 2003 (OJ L 165, 3.7.2003, p. 31).
Rådsrekommandasjon av 18. juni 2003 (EUT L 165 av 3.7.2003, s. 31).
The European Legal Database on Drugs (ELDD) is the EMCDDA’s online database of information on European drugs-related legislation for the Member States and Norway.
Europeisk database over narkotikalovgivning (ELDD) er EONNs nettbaserte database med informasjon om europeisk, narkotikarelatert lovgivning fra medlemsstatene og Norge.
The ELDD provides legal texts in their original formats, profiles of the drug laws in each country and detailed reports on specific topics.
ELDD inneholder lovtekster i originalformat, en beskrivelse av narkotikalovgivningen i hvert land og detaljerte rapporter om forskjellige emner.
In its Topic overviews, it also provides summaries of the legal position on selected subjects including illegal drug trafficking, substitution treatment, and needle and syringe programmes (1).
I emneoversiktene finner man også sammendrag av rettssituasjonen på forskjellige områder som: illegal narkotikahandel, substitusjonsbehandling og sprøytebytteprogrammer (1).
Laws reported in Europe in the early part of the last 10 years were largely aimed at providing a legal basis for such interventions (Slovenia in 1999, Poland in 2001, Finland in 2003), or to define or facilitate access rights to needle and syringe programmes (Belgium and France in 1998, Finland in 2003).
45 nye lovtekster eller endringer i eksisterende lovtekster vedrørende programmer for substitusjonsbehandling.
The focus of legislation quickly shifted to regulating these programmes, with Belgium, Portugal and Luxembourg passing specific, detailed laws or decrees in 2000, 2001 and 2003 respectively that regulated who may carry out such schemes and whether or not dispensing machines are permitted.
Enkelte av tekstene innfører eller regulerer programmene i ganske stor detalj.
In Portugal, the regulatory framework was extended in 2007 to include needle and syringe programmes in prisons.
Dette gjelder Irland (1998), Polen (1999), Tyskland (2000), Tsjekkia og Portugal (2001), Hellas og Luxembourg (2002), Belgia og Frankrike (2004), Latvia (2005) og Østerrike og Litauen (2007).
tightened the legislation on sentencing of traffickers, limiting their rights to conditional release.
Enkelte land har sett seg nødt til å vedta lovgivning for å sikre at programmer for utdeling av sprøyter og kanyler ikke kommer i konflikt med lovbestemmelser som kriminaliserer ”medvirkning” eller ”oppfordring” til bruk av narkotika.
Changes to the Estonian Criminal Code, in 2002 and 2004, increased the maximum penalties for traffickers of small quantities from 3 to 5 years, and of large quantities from 5 to 10 years.
Belgia og Tyskland har håndtert dette ved å innføre en egen bestemmelse i lovgivningen som spesifikt fritar visse programmer fra slike anklager, selv om det likevel kan settes grenser for hvor mange sprøyter som kan deles ut.
In Denmark, the penalties for trafficking were raised from 6 to 10 years and, for trafficking large amounts or particularly dangerous substances, from 10 to 16 years.
I et par land er det utarbeidet veiledninger til politiet for hvordan deres arbeid skal utføres i nærheten av steder der kanyler og sprøyter deles ut.
Also in 2004, Lithuania increased penalties for basic trafficking offences from a maximum of 2 years to between 2 and 8 years, and for a large amount from between 2 and 8 years to between 8 and 10 years.
Generelt forekommer det sjelden at politiet i Den europeiske union konfiskerer sterilt sprøyteutstyr.
Some countries have adopted legislation to address concerns that needle and syringe programmes could possibly be in conflict with legal provisions intended to criminalise the ‘facilitation’ or ‘incitement’ to use drugs.
Selv om lovene og forskriftene landene i Europa har vedtatt har tatt for seg mange forskjellige aspekter ved substitusjonsbehandlingen av opiatavhengige, var det en klar trend fram til 2004 at tillatte legemidler var definert i tekstene.
In Belgium and Germany, this issue has been addressed with a clause in the law that specifically exempts certain programmes from any such charge, although limits may be placed on the number of syringes dispensed.
Om lag en firedel av tekstene i denne perioden tillot eller regulerte bruken av legemidler som metadon og buprenorfin.
In a few countries, guidance is issued to the police on appropriate law enforcement practice near needle and syringe outlets.
I en tredel av tekstene som er rapportert siden 2002, ble tilgangen til programmer enten definert eller gjort lettere.
Overall, police confiscation of sterile syringes or needles is reported to be rare across the European Union.
I noen tilfeller er det bare leger ved behandlingssentre som kan forskrive substitusjonslegemidler, men ofte tillates forskrivning også av andre leger (9).
Penalties for trafficking
Utdeling av sprøyter og kanyler
Over the last 10 years, EU Member States have indicated both individually and collectively that drug trafficking offences should be punished more severely, even if the offences themselves are defined differently in the laws of almost 30 countries.
I løpet av de siste ti årene har medlemsstatene i EU både individuelt og kollektivt opplyst at narkotikahandel burde straffes strengere, selv om lovbruddene som sådan defineres forskjellig i lovgivningen i nærmere 30 land.
‘Trafficking’ offences may include production or cultivation, import and export, transporting, offering, selling and/or possession, with intent to distribute or supply, or the concept of acting ‘for gain’ or ‘on a commercial basis’.
“Ulovlig narkotikahandel” kan omfatte produksjon eller dyrking, innførsel og utførsel, transport, tilbud, salg og/eller besittelse med henblikk på distribusjon eller forsyning, eller det å opptre ”i vinnings hensikt” eller ”på forretningsmessig basis”.
In October 2004, the Council Framework Decision 2004/757/JHA set out minimum provisions of criminal acts and penalties for trafficking.
I perioden 1999–2004 vedtok seks land lover som satte opp strafferammene for visse narkotikalovbrudd.
Since then, four more countries have passed laws to bring basic trafficking penalties into line with the decision.
I 1999 innførte Irland et nytt straffebud som rammer besittelse av et stort kvantum narkotika (verdt over EUR 12 700) med henblikk på forsyning av andre, med en minste strafferamme på 10 års ubetinget fengsel.
In 2006, the Netherlands raised the maximum penalty for trafficking of large quantities of drugs from 4 to 6 years, while Poland increased the penalties for possession of large quantities and supply to minors from a maximum of 5 years to a maximum of 8 years, setting also a minimum period of 6 months.
I 2000 innførte Storbritannia 7 års fengsel som minstestraff for tredje gangs domfellelse for handel med A-preparater, og i 2001 strammet Hellas inn lovgivningen slik at strafferammene for narkotikahandel ble skjerpet og
In Slovakia, the basic penalty for trafficking was increased from between 2 and 8 years to between 4 and 10 years, with the maximum penalty for larger amounts increasing from 10 to 15 or even 20 years.
Programmer for utdeling av sprøyter og kanyler kan være drevet på lokalt, regionalt eller nasjonalt plan, noen ganger med en egen nasjonal lovhjemmel, men oftest ikke.
Finally, in Austria, the maximum penalty for giving narcotic substances to others, or cultivation of some narcotic plants, was increased in 2007 from 6 to 12 months’ imprisonment.
Lovgivningen som er rapportert i Europa i første halvdel av det siste tiåret, har oftest tatt sikte på å sikre hjemmel for slike tiltak (Slovenia i 1999, Polen i 2001, Finland i 2003), eller på å definere eller lempe på kravene for deltakelse i slike programmer (Belgia og Frankrike i 1998, Finland i 2003).
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe research efforts in those priority areas that are underrepresented, in particular drug supply.
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa nasjonale Reitox-rapportene. Storbritannia hadde det største antallet forskningsprosjekter, over 80, etterfulgt av Tyskland og Nederland, hver med over 30, og Tsjekkia, Irland og Finland med over 20.
This year, references to national research in the latest Reitox reports are analysed to provide an insight into the research recently conducted in European countries.
I Estland ble straffeloven endret i 2002 og 2004, der øvre strafferamme for handel med små kvanta ble hevet fra 3 til 5 år og for store kvanta fra 5 til 10 år.
Also reported on in this section is a study on drugrelated research in the EU released this year by the European Commission.
I Danmark ble straffen for handel med narkotika satt opp fra 6 til 10 år, og for handel med store kvanta eller særlig farlige stoffer fra 10 til 16 år.
European countries referred to more than 350 research projects undertaken or published in 2007 and 2008 in the latest Reitox national reports.
Resultatene av denne analysen – så begrenset den enn er – underbygger målet i EUs nye handlingsplan om å øke forskningsinnsatsen på de områdene som er underrepresentert, særlig forsyningen av narkotika.
The United Kingdom referred to the highest number of research projects, over 80, followed by Germany and the Netherlands, each with over 30, and the Czech Republic, Ireland and Finland, with over 20.
Analyse av narkotikaforskningen i Den europeiske union
The report noted prevention, legal frameworks and interdiction as other fields disproportionately underresearched, while research on epidemiological topics was found to be more common (11).
Ifølge rapporten er forebygging, juridiske rammeverk og forbud andre områder som forskerne har beskjeftiget seg uforholdsmessig lite med. Forskning innen epidemiologi var langt vanligere (11).
The study found that, although comprehensive expertise exists in Member States, improved data comparability between countries and increased visibility of research should be pursued.
I 2006 hevet Nederland øvre strafferamme for handel med store kvanta narkotika fra 4 til 6 år, mens Polen økte straffen for besittelse av store kvanta og forsyning til mindreårige fra maksimum 5 år til maksimum 8 år, med en minstestraff på seks måneder.
Among the subject areas that appeared to attract considerably less research attention were: determinants and risk and protective factors, mechanisms and effects of drugs, supply and markets, and methodological issues.
I denne delen redegjør vi også for en studie av narkotikarelatert forskning i EU som Europakommisjonen publiserte i år.
The results of this analysis, while limited in scope, give support to the new EU action plan’s calls for increased
Landene i Europa har vist til over 350 forskningsprosjekter som er iverksatt eller publisert i 2007 og 2008 i de siste
Participation in European research activities was found to vary considerably between countries, with much of the international cooperation taking place on an informal basis.
Det var store variasjoner i deltakelsen i europeiske forskningsaktiviteter fra et land til et annet, og mye av det internasjonale samarbeidet skjer innenfor uformelle rammer.
However, the study emphasised that drugrelated research can be facilitated by European and international networks of researchers.
Imidlertid understreket studien at narkotikarelatert forskning vil ha mye å vinne på etableringen av europeiske og internasjonale forskningsnettverk.
Research capacity, overall quality and funding availability vary widely in the EU, and there is a considerable need for capacity building and for funding to cover a broader range of policy areas linked to the EU drug action plan.
Forskningskapasitet, generell kvalitet og tilgjengelige midler varierer i hele EU, og det er et stort behov for kapasitetsbygging og finansiering for å dekke et bredere spekter av politikkområder i tilknytning til EUs handlingsplan mot narkotika.
More information on EU and national drugrelated research is available at http://www.emcdda.europa.eu/themes/research See http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/drugs/fsj_drugs_intro_en.htm
Mer informasjon om narkotikarelatert forskning i EU og på nasjonalt plan er tilgjengelig på http://www.emcdda.europa.eu/themes/research Se http://ec.europa.eu/justice_home/fsj/drugs/fsj_drugs_intro_en.htm
Introduction in all these countries.
Innledning intervensjoner som tar sikte på narkotikaopplysning, f.eks. enkeltstående foredrag, er den tilnærmingen som oftest velges i skolebaserte og lokalsamfunnsbaserte generelle forebyggingstiltak i alle disse landene.
The effectiveness of this type of intervention, however, is not supported by the available evidence.
Ut fra tilgjengelig forskningsmateriale synes det imidlertid ikke som om denne typen intervensjoner er effektive.
However, interventions with better scientific foundations, such as prevention programmes following standardised protocols, are now reported from additional countries (Czech Republic, Cyprus, Austria, Poland, Slovenia, Slovakia).
Intervensjoner basert på et mer solid vitenskapelig grunnlag, som forebyggingsprogrammer som følger standardiserte protokoller, rapporteres nå fra flere land (Tsjekkia, Kypros, Østerrike, Polen, Slovenia, Slovakia).
Prevention measures are first reviewed followed by interventions in the areas of treatment, harm reduction and social reintegration.
Først gjennomgås forebyggende tiltak, deretter følger en gjennomgang av intervensjoner på områdene behandling, skadereduksjon og sosial reintegrasjon.
Taken together, all these measures form a comprehensive drug demand reduction system.
Til sammen utgjør alle disse tiltakene en omfattende strategi for å redusere etterspørselen etter narkotika.
They can be considered as complementary, and are sometimes provided in combination and by the same facilities.
Tiltakene kan anses å utfylle hverandre og iverksettes noen ganger i kombinasjon, gjerne av samme instans.
This is, for example, increasingly the case for treatment and harm reduction measures.
Dette er f.eks. stadig oftere tilfellet når det gjelder behandlingstiltak og skadereduserende tiltak.
Involving 7 000 students aged 12–14 in seven European countries, the study is evaluating a programme based on the comprehensive social influence approach, which combines training in life-skills with normative education and knowledge acquisition on substances.
Tiltak utviklet med sikte på håndheving av narkotikalovgivningen, behandles i en ny del, som også inneholder de seneste dataene om narkotikalovbrudd.
After 2 years, the programme has been found to be effective in reducing frequent drunkenness and frequent use of cannabis.
Kapittelet avsluttes med en oversikt over tilgjengelige data om behovene til narkotikabrukere i fengsler, og hvilke tiltak som finnes i dette miljøet.
The responses developed in the framework of drug law enforcement are also addressed in a new section which includes the most recent data on drug law offences.
Studien omfatter 7 000 elever i alderen 12–14 i syv europeiske land og skal evaluere et generelt forebyggende program som baserer seg på sosial påvirkning, og som kombinerer ferdighetstrening med normativ opplæring og tilegnelse av kunnskap om rusmidler.
The chapter ends with a review of the available data on the needs of drug users in prisons and the existing responses in this particular setting.
Etter to år er konklusjonen at programmet effektivt reduserer forekomsten av hyppig alkoholberuselse og hyppig bruk av cannabis.
Drug prevention can be divided into different levels or strategies, which range from targeting society as a whole (environmental prevention) to focusing on at-risk individuals (indicated prevention).
Narkotikaforebygging kan deles inn i forskjellige nivåer eller strategier og kan rette seg mot alt fra samfunnet som helhet (miljøforebygging) til å fokusere på risikoutsatte mennesker (indisert forebygging).
Ideally, the different strategies do not compete but complement each other.
Ideelt sett skal de ulike strategiene ikke konkurrere – de skal supplere hverandre.
The following overview focuses on recent developments and on newly reported results of controlled trials in the prevention field.
Nedenstående oversikt fokuserer på utviklinger i den senere tid og på nylig rapporterte resultater av kontrollerte forsøk gjennomført innen forebyggingsfeltet.
The EU-Dap results are influenced by gender, with the overall effectiveness of the programme being accounted for by its effect on boys only.
EU-Dap-resultatene er påvirket av kjønn, og programmets effektivitet samlet sett som rapporteres, gjelder bare effekten på gutter.
It is not clear if this is because girls are less at risk or if they did not respond to the programme.
Det er ikke klart om dette skyldes at jenter er mindre utsatt eller om de ikke responderte på programmet.
Gender-dependent effects also came up in a Danish controlled trial on a life-skills programme.
Kjønnsavhengige effekter kom også fram i et kontrollert dansk forsøk med et program basert på opplæring i livsferdigheter.
Girls accounted for the largest effect in terms of bullying, past-week and past-month alcohol consumption, while boys accounted for the largest effect for drinking more than five drinks on one occasion and having tried cannabis.
For jentene var effekten størst når det gjaldt mobbing og alkoholkonsum siste uke og siste måned, mens effekten for guttene viste seg i konsum av fem alkoholenheter ved samme anledning og i andelen som noen gang hadde prøvd cannabis.
The most recent reports confirm that interventions aimed at delivering information about drugs, such as one-off lectures, constitute the main approach in school-based and community-located universal prevention
Det lokalsamfunnsbaserte programmet var mer effektivt når det gjaldt å redusere alkoholbruk og øke motstanden mot rusmiddelbruk blant unge i alderen 13–15, spesielt i visse sårbare grupper av barn, herunder barn fra familier med aleneforeldre. Det
A controlled trial in Prague compared a communitybased programme, which included an educational component, a peer approach, life skills training and parent programmes, against the standard ‘minimum preventive programme’ in schools (Miovský et al., 2007).
Generell forebygging er forebyggende arbeid som settes inn mot hele befolkningsgrupper.
The communitybased programme was more effective in reducing alcohol use and affecting attitudes towards substance use among pupils aged 13–15, especially in certain vulnerable groups of children, including those from single-parent families.
Det tar sikte på å avskrekke mot eller utsette debuten for bruk av narkotika og narkotikarelaterte problemer ved å gi unge mennesker den informasjon og de ferdigheter de trenger for å unngå å begynne å bruke narkotika.
It was therefore suggested that the programme has potential for use in selective prevention.
De forebyggende tiltakene som er på plass i Europa, blir nå i de aller fleste medlemsstatene, for første gang gjenstand for systematisk kartlegging. De nyeste rapportene bekrefter at
Chapter 2: Responding to drug problems in Europe — an overview
Kapittel 2: Narkotikatiltak i Europa — en oversikt ny seksjon i EONNs Beste praksis-portal (12).
Selective and indicated prevention
Stoffspesifikke kampanjer i massemedia
New information on selective prevention targeting ethnic groups has been reported by Belgium and Luxembourg.
Ny informasjon om selektiv forebygging i etniske grupper er rapportert av Belgia og Luxembourg.
For young offenders, systematic intervention protocols, after contact with the criminal justice system, are reported to exist only in Austria, Germany, Catalonia (Spain) and Luxembourg, while other countries reported generic or punctual interventions.
Ifølge rapportene finnes det systematiske intervensjonsprotokoller for unge lovbrytere, etter kontakt med strafferettssystemet, bare i Østerrike, Tyskland, Catalonia (Spania) og Luxembourg, mens andre land rapporterer om generelle intervensjoner eller punkttiltak.
Since 2008, FRED (13), a systematic intervention protocol for young offenders, is being implemented with EU-support in 10 Member States.
FRED (13), en systematisk intervensjonsprotokoll for unge lovbrytere, har vært implementert med støtte fra EU i ti medlemsstater siden 2008.
A new evaluation of FRED in 140 German facilities has shown limited levels of re-offending and drug taking among participants.
En ny evaluering av FRED i 140 tyske sentre viser redusert fare for gjentakelse og narkotikabruk blant deltakerne.
Both selective and indicated prevention acknowledge that problem drug use is concentrated in vulnerable groups or individuals with limited social and personal opportunities (EMCDDA, 2008c).
Det har vært gjennomført en del stoffspesifikke kampanjer i massemedia rettet mot cannabisbruk (Danmark, Irland, Frankrike, Nederland, Storbritannia) og i den senere tid kokainbruk (Irland, Spania, Storbritannia).
Selective prevention intervenes with specific groups, families or communities, where people, due to their scarce social ties and resources, may be more likely to develop drug use or progress into dependency.
Nesten alle kampanjene advarer mot farene ved å bruke stoffet, og en del av dem er basert på sjokktaktikk. Bare to kampanjer har lagt seg på en annen linje.
The evidence base for this approach is presented in a new section of the EMCDDA’s Best practice portal (12).
Den felles britisk-colombianske kampanjen “Shared responsibility” understreker brukernes ansvar for de miljømessige og samfunnsmessige skadene kokainproduksjonen fører med seg.
Indicated prevention aims to identify individuals with behavioural or psychological problems that may be predictive for developing problem substance use later in life, and to target them individually with special interventions.
Den nederlandske cannabiskampanjen i 2006 gikk på normative oppfatninger og brukte historier fra virkeligheten med unge mennesker som positive rollemodeller i stedet for advarsler og skildringer av bruk.
Substance-specific mass media campaigns targeting cannabis use (Denmark, Ireland, France, Netherlands, United Kingdom) and, more recently, cocaine use (Ireland, Spain, United Kingdom) have been developed in Europe.
Da den ble evaluert, kom det fram at negative, sosiale normer mot cannabisrøyking ble styrket, og at kampanjen ikke hadde noen negative effekter med hensyn til bruksintensjon og normative oppfatninger (Wammes et al., 2007).
New indicated prevention projects are reported only from Germany, the Netherlands, Slovakia and Sweden, and they continue to be very rare in Europe despite information about their effectiveness (EMCDDA, 2009b).
Nye tiltak av typen indisert forebygging rapporteres bare fra Tyskland, Nederland, Slovakia og Sverige, og de er fortsatt svært sjeldne i Europa til tross for informasjonen som foreligger om deres effektivitet (EONN, 2009b).
Current examples of indicated prevention projects in Europe include the Parent Management Training-Oregon model, which is implemented in the Netherlands and Norway for parents of children aged 4–12 with disruptive behaviour disorder.
Eksempler på pågående prosjekter innen indisert forebygging i Europa er Parent Management Training, den såkalte Oregon-modellen, som gjennomføres i Nederland og Norge for foreldre med barn i alderen 4–12 med destruktiv atferdsforstyrrelse (DBD).
Similarly, the ‘Komet för föräldrar’ method, which is used in nearly 30 % of Sweden’s municipalities, targets parents of children showing externalising behaviour problems combined with difficulties in establishing positive peer relations.
Metoden “Komet för föräldrar”, som brukes i nærmere 30 % av svenske kommuner, er rettet mot foreldre hvis barn har utagerende atferdsproblemer kombinert med vansker med å etablere positive relasjoner til jevnaldrende.
A randomised controlled trial involving 159 families showed significantly improved competences in parenting among participating parents and reduced behavioural problems among their children.
En randomisert kontrollert studie av 159 familier viste signifikant forbedrede foreldreferdigheter blant de foreldrene som deltok, og reduserte atferdsproblemer hos barna.