natgillin/translations-raw huggingface dataset:
From the limited data available, it is difficult to identify trends with certainty, but an increasing trend seems to exist in all countries with larger number of cases, i.e. Germany, Spain, France, the Netherlands and the United Kingdom, although in the Netherlands increases have halted in the last two years.
I Ungarn og Sverige, hvor denne typen behandling er tilgjengelig, anses den derimot ikke å bidra til å redusere antallet narkotikadødsfall.
of 5–8 cases and 2–5 cases per 100 000 users in the two countries for which this calculation can be made.
I Estland og Polen betyr det lave tilbudet av substitusjonsbehandling at behandling med metadon for tiden ikke betraktes som et viktig tiltak for å redusere antallet overdosedødsfall.
Many of these cases may go unnoticed at present because of a lack of awareness.
I de landene som har lagt fram opplysninger, ble over 400 kokaindødsfall rapportert. Dette er et minsteanslag.
Amphetamine deaths are also infrequently reported, although in the Czech Republic 16 deaths were attributed to pervitin (methamphetamine) in 2004, almost double the 2003 figure, correlating with an increase in the estimated number of problem pervitin users and treatment demands.
I de fleste tilfellene ser det ut til at kokain var den utløsende årsaken, men dette kommer ikke alltid klart fram av rapportene.
For GHB deaths see Chapter 4.
Ni land sa ikke eksplisitt om kokaindødsfall hadde inntruffet eller ikke.
There is increasing concern about the health risks of cocaine use, following increases in recreational use observed in some countries among young people, among people being treated for addiction and among marginalised populations.
Kokain sto for 0–20 % av rapporterte akutte narkotikadødsfall og representerte mellom 10 % og 20 % av slike dødsfall i Tyskland, Frankrike, Spania, Nederland og Storbritannia.
Research into the circumstances of overdoses has supported the development of interventions that target high-risk situations or high-risk individuals.
Dødsfall med kokain som den utløsende årsaken (alene eller i kombinasjon) ble rapportert av Frankrike (14), Tyskland (166), Nederland (20), Spania (53) og Storbritannia (142 ganger ”nevnt” – 113 i England og Wales).
Such measures may achieve an important reduction in the deaths attributable to the immediate effects of drug taking.
Ni andre land rapporterte fra null til to tilfeller.
The role of different interventions in reducing acute drugrelated overdose deaths was summarised in a recent EMCDDA policy briefing (EMCDDA, 2004d).
I tillegg blir kokain ofte funnet i toksikologiske analyser av opioidoverdoser i enkelte land.
Current statistics available in Europe are limited, and variation in the criteria used to identify cocaine-related cases means that figures are not comparable; in addition, some cocaine-related deaths may go unrecognised or unreported, resulting in under-reporting. The data that do exist indicate that many deaths involving cocaine also involve opioids.
Av den begrensede mengden data som er tilgjengelig, er det vanskelig å identifisere sikre trender, men i de fleste land med mange tilfeller synes trenden å være oppadgående, f.eks. i Tyskland, Frankrike, Spania, Nederland og Storbritannia, selv om utviklingen i Nederland har flatet ut de to siste årene.
As most overdose deaths in Europe involve heroin, increasing the proportion of heroin users in treatment can be viewed as an overdose prevention measure.
Tiltak basert på informasjon, utdanning og kommunikasjon (såkalte IEC-tiltak) er også viktige i de fleste europeiske land.
A number of factors may be responsible for recent modest reversals in the trend in overdose deaths observed in some Member States. These include decreases in prevalence and injecting rates, increased prevention efforts, increased availability and uptake of, and retention in, treatment and possibly reductions in risk-taking behaviour.
I 19 land er det vanlig eller utbredt at informasjon om risikobevissthet og overdosehåndtering spres via trykt materiell eller andre typer media (brosjyrer, nettsider, kampanjer i massemedia).
In most countries, expert opinion on the use of different intervention strategies to reduce drug overdose deaths considers opioid substitution treatment to be the most
Syv land (Estland, Frankrike, Irland, Latvia, Ungarn, Malta, Finland) gjør imidlertid sjelden bruk av slike tiltak, og ett land (Sverige) ikke i det hele tatt.
Among the countries supplying data, over 400 cocaine deaths were identified in the 2005 national reports; this is a minimum estimate. In most of these cases, cocaine seems to have played a causal role, although this is not always entirely clear from the reports.
I tillegg kan kokain ha spilt en rolle ved dødsfall som skyldes hjerte-karproblemer (arytmi, hjerteinfarkt, hjerneslag), særlig hos brukere som er predisponert eller utsatt for andre risikofaktorer (tobakk, høyt blodtrykk, angiom) eller med økende alder.
Nine countries did not explicitly mention the existence or absence of cocaine deaths.
Mange av disse tilfellene oppdages ikke grunnet manglende oppmerksomhet omkring problemet.
Nine other countries reported from zero to two cases.
Det trengs mer forskning på dette området.
And in Estonia and Poland, the low level of substitution treatment provision means that
Reduksjon av narkotikarelaterte dødsfall
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe methadone substitution treatment is not currently considered a major response to reduce overdose deaths.
Å nå ut til ubehandlede populasjoner av narkotikabrukere og etablere kommunikasjonslinjer er en forutsetning for å kunne gi informasjon om og styre risiko samt formidle tilgang til tjenester, inkludert behandling.
A broad category of activities can be defined as ‘prison prerelease interventions’.
En bred tiltakskategori kan defineres som “tiltak forut for løslatelse”.
These ranged from simple information dissemination, through counselling on overdose risks and prevention, to initiation or continuation of substitution treatment in prison.
Disse tiltakene omfatter alt fra enkel informasjonsspredning, veiledning om overdoserisiko og -forebygging, til påbegynning eller videreføring av substitusjonsbehandling i fengselet.
However, activities falling into this spectrum of responses were rarely used in 13 countries and not in use at all in another five (Latvia, Hungary, Poland, Romania and Sweden).
Slike tiltak ble imidlertid sjelden iverksatt i 13 land og ikke i det hele tatt i fem land (Latvia, Ungarn, Polen, Romania og Sverige).
In Spain, Italy and the United Kingdom, prison interventions are among the predominant approaches to a reduction in acute drug deaths.
I Spania, Italia og Storbritannia er intervensjoner i fengslene blant de mest brukte tilnærmingene som benyttes for å redusere antallet akutte narkotikadødsfall.
Information, education and communication (IEC)-oriented responses are further important measures in most European countries.
I fire EU-land og Norge har lokale risikofaktorer relatert til sprøytebruk på offentlig sted ført til at det
The dissemination of risk awareness messages and overdose management instructions via specifically developed printed materials or other media (flyers, websites, mass media campaigns) is common or predominant in 19 countries.
Forskning på omstendighetene rundt overdoser ligger til grunn for utviklingen av tiltak som retter seg mot høyrisikosituasjoner eller personer som er utsatt for høy risiko.
However, seven countries (Estonia, France, Ireland, Latvia, Hungary, Malta, Finland) use such measures rarely, and one country (Sweden) not at all.
Slike tiltak kan bidra til å redusere antallet dødsfall som skyldes den umiddelbare effekten av narkotikabruk.
Local conditions of risk related to public injecting have led to the opening of professionally supervised drug consumption
En policy-orientering fra EONN beskrev nylig rollen til forskjellige tiltak som skal redusere akutte narkotikarelaterte overdosedødsfall (EONN, 2004d).
2 13 facilities in four EU countries and Norway (
er blitt åpnet sprøyterom under tilsyn av fagfolk (213
According to the NFPs, the approach of systematically integrating an individual risk assessment into counselling and treatment routines and organising group sessions on risk education and response for drug users is less common.
Målgruppen er svært marginaliserte og risikoutsatte sprøytebrukere som holder til på gaten (EONN, 2004c).
groups are highly marginalised and risk-prone street injectors (EMCDDA, 2004c).
Ettersom de fleste overdosedødsfall i Europa involverer heroin, kan det å øke andelen heroinbrukere
Chapter 8Improving the monitoring of problem consumption and multiple drug consumption
Kapittel 8Bedre kartlegging av problembruk og blandingsbruk
Drug addiction, drug dependence, drug abuse, harmful use, problem use: there are a variety of concepts associated with the EMCDDA problem drug use indicator, each carrying its own subtle distinctions in medical or social dimensions.
Narkotikaavhengighet, narkotikamisbruk, skadelig bruk og problembruk – en rekke ulike begreper er forbundet med EONNs indikator for problembruk, og hvert av dem har sine egne subtile medisinske eller sosiale definisjoner.
The EMCDDA indicator of problem drug use (PDU) monitors ‘injecting drug use or long-duration/regular use of heroin, cocaine and/or amphetamines’.
EONNs indikator for problembruk, PDU-indikatoren (problem drug use), kartlegger ”injeksjonsbruk av narkotika eller langvarig/regelmessig bruk av heroin, kokain og/eller amfetamin”.
Included in the definition, by convention, is the use of other opioids such as methadone.
I praksis omfatter definisjonen også bruken av andre opioider, som metadon.
The enlargement of the EU has embraced a greater variety of social behaviours, with illicit drug use no exception.
den må utvikles for å oppfylle kravene til overvåking av den langt mer sammensatte narkotikasituasjonen i Europa i dag.
Developments within the drug culture, the rise of synthetic drugs and illicitly used medicines, the shift towards cocaine and the general high prevalence of cannabis use all have to be acknowledged in the understanding of what constitutes the needs of those with problems associated with their use of drugs.
Når det gjelder kroniske narkotikaproblemer, blir bildet stadig mer sammensatt. Dersom indikatoren fortsatt skal ha relevans i en skiftende verden av illegale rusmidler, må overvåkingsarbeidet videreutvikles.
It can be noted from earlier sections of this report that, although heroin users still clearly predominate in demands to the drug treatment services, the picture is changing with respect to those who are entering treatment for the first time, among whom reported cannabis and stimulant problems have been increasing (Figure 14).
Det må kunne håndtere utfordringene med å dekke et bredere spekter av rusmidler og i tillegg gi mer detaljert informasjon om bruken av rusmidlene enn det hittil har gjort.
This definition of PDU is a purely behavioural one based on drug consumption patterns and does not explicitly measure problems in any sense.
Denne definisjonen av problembruk bygger eksplisitt på atferd. Den baserer seg på bruksmønstre og omfatter ingen måling av problemer.
Nonetheless, it is linked to the various concepts of addiction by the understanding that someone behaving in this way is very likely to fall within the more general concept of a ‘problem user’.
Definisjonen er likevel knyttet til de ulike begrepene forbundet med avhengighet gjennom erkjennelsen av at personer som driver med denne typen atferd, med stor sannsynlighet faller inn under det mer generelle begrepet ”problembruker”.
It is important to note in this respect that the PDU indicator estimates only an important subgroup of those who can be thought of as having a drug problem of some form.
I så måte er det viktig å merke seg at PDU-indikatoren kun måler en viktig undergruppe av alle som har en eller annen form for narkotikaproblem.
Nevertheless, the approach does have value.
Med utvidelsen av EU er det blitt enda større variasjon i sosial atferd, så også innen bruken av illegale rusmidler.
As a behaviourally determined concept, its virtues are that:
Tidligere i rapporten går det fram at etterspørselen etter behandling fremdeles er størst blant heroinbrukere, men bildet er et annet når det gjelder personer som kommer til behandling for første gang.
• it has allowed monitoring to proceed without being tied to definitions of addiction, dependence, harm and problem itself;
• Den har gjort det mulig å fortsette kartleggingen uten at man er bundet til definisjoner av avhengighet, skade og problemet som sådan.
• it is relatively easy to operationalise in research studies;
• Den er relativt enkel å operasjonalisere i forskningsstudier.
• it groups together different types of drugs and modes of administration as alternatives, without specifically differentiating between them.
• Den grupperer ulike typer narkotiske stoffer og inntaksmåter uten å skille spesifikt mellom dem.
This changing position must be seen against the background of greatly expanded treatment provision for those with opioid-related problems as well as increased reporting coverage of treatment services.
Denne endringen må ses på bakgrunn av den store satsingen på behandlingstilbud til personer med opioidrelaterte problemer så vel som økt rapportering om behandlingstilbud.
Opioid substitution treatment in particular, locking people into long-term continuous care (note that this is not shown in these diagrams, which show only those entering treatment in the current year), emphasises the role of opioids in current treatment burden as compared with new treatment entrants.
Substitusjonsbehandling med opioider, som binder folk til omsorgsapparatet i lang tid (merk at dette ikke framgår av diagrammene, som bare viser antall personer inntatt til behandling i løpet av inneværende år), understreker i særlig grad opioidenes plass i dagens behandlingstilbud i forhold til de nye behandlingsmottakerne.
Nonetheless, in many countries it appears that those developing a drug problem today in Europe are likely to be, in terms of the substances they are using at least, more heterogeneous than has historically been the case.
I flere land ser det likevel ut til at de som i dag utvikler et narkotikaproblem i Europa, antakelig vil være en mer sammensatt gruppe enn det som historisk har vært tilfelle, i alle fall med hensyn til hvilke stoffer de bruker.
The PDU indicator and counting hidden populations of drug users
PDU-indikatoren og beregning av skjulte populasjoner av narkotikabrukere
Historically speaking, the EMCDDA monitoring indicator was a child of its time — during the 1980s, and to a large extent the 1990s, heroin use and injecting drug use were seen as key components of the drug problem that required estimation.
Historisk sett var EONNs overvåkingsindikator et barn av sin tid. I løpet av 1980-tallet, og i stor grad på 1990-tallet, ble heroinbruk og sprøytebruk ansett som nøkkelelementer i narkotikaproblematikken som det var viktig å få målt.
Furthermore, these forms of drug use could not be measured convincingly by survey techniques.
Disse formene for narkotikabruk kunne dessuten ikke måles på en overbevisende måte gjennom befolkningsundersøkelser.
The addition of amphetamines made the definition appropriate for some of the Nordic countries where injecting amphetamine use was important; and, although cocaine was included, in practice it was rarely a significant component in any estimates.
Definisjonen ble utvidet til også å omfatte amfetamin, noe som gjorde den anvendelig i enkelte nordiske land hvor sprøytebruk av amfetamin var framtredende. Kokain ble også inkludert, men i praksis har stoffet sjelden vært noen vesentlig komponent i noen beregninger.
While the PDU indicator still gives us a useful window on an important element of the drug problem, it is increasingly apparent that it needs further development to meet the requirements of monitoring today’s more heterogeneous
Selv om PDU-indikatoren fremdeles er nyttig for å få et bilde av en viktig del av narkotikafenomenet, blir det stadig klarere at
The current PDU approach has proved extremely valuable in getting better estimates of the important group of drug users who represent the major consumers of drug treatment services in Europe.
Dagens PDU-tilnærming oppnår gode estimater av den gruppen narkotikabrukere som representerer de største forbrukerne av behandlingstilbud i Europa, og tilnærmingen har i så måte vist seg ekstremt nyttig.
Figure 14: Distribution of ‘new’ and ‘all’ clients requesting treatment according to their primary drug new clients
Figur 14: Fordeling av ”nye” og ”alle” i behandlingsapparatet etter primærrusmiddel egnet til å beregne utbredelsen av narkotikabruk som har lav prevalens, er stigmatisert og overveiende skjult.
NB: Based on data from the Czech Republic, Denmark, Germany, Greece, Italy, Cyprus, Hungary, Malta, the Netherlands, Slovenia, Slovakia, Finland, Sweden, the United Kingdom, Bulgaria, Romania and Turkey.Sources: Reitox national focal points.
Basert på data fra Den tsjekkiske republikk, Danmark, Tyskland, Hellas, Italia, Kypros, Ungarn, Malta, Nederland, Slovenia, Slovakia, Finland, Sverige, Storbritannia, Bulgaria, Romania og Tyrkia. Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
Earlier in this report a separate estimate of heroin use and injecting in Europe was provided for the first time.
Tidligere i denne rapporten ble det for første gang gitt et separat estimat av heroinbruk og sprøytebruk i Europa.
In addition, we note the increase in treatment availability for opioid problems, with estimates of over half a million opioid substitution treatments in Europe.
I tillegg peker vi på økningen i behandlingstilbud for brukere med opioidproblemer, der anslagsvis over en halv million personer i Europa følger substitusjonsbehandling med opioider.
This suggests that the proportion of heroin users and injectors having or having had contact with treatment services may be quite large in many countries.
Dette tyder på at andelen av heroinbrukere og sprøytebrukere som har eller har hatt kontakt med behandlingstjenestene, kan være ganske stor i mange land.
The EMCDDA is currently exploring with its national technical groups what value can be added by bringing together information on treatment demand, treatment availability, and estimates of heroin use and injecting drug use.
Sammen med de nasjonale faggruppene er EONN nå i ferd med å undersøke nytten av å sammenstille informasjon om behandlingsbehov, behandlingstilbudenes tilgjengelighet og anslag over heroinbruk og sprøytebruk.
Moving beyond the PDU indicator
Fra PDU-indikatoren og videre
A further step in developing our ability to understand better the European drug problem is to explore the extent to which intensive drug use can be incorporated into the monitoring exercise, beyond PDU monitoring.
Tilnærmingen har bidratt til å stimulere utviklingen av en rekke metoder og statistiske prosedyrer for å estimere den totale størrelsen på denne overveiende skjulte gruppen.
The extent to which intensive drug use, however it is defined, is associated with dependence and levels and types of problems requires further elaboration, and, for example, Kandel and Davis (1992) estimated that in the USA around one third of daily all these approaches measurement is grounded in the idea that a percentage of problem drug users are ‘administratively visible’ as they are in contact with a range of treatment, legal and emergency, and social services, and from this visible minority the size of the population can be estimated if the percentage is known.
I alle disse metodene er målingene basert på tanken om at en viss prosentandel av problembrukerne er ”administrativt synlige” i kontakt med flere behandlingstilbud, med rettssystemet, med akuttmottak og med sosialtjenesten, og ut fra denne synlige minoriteten kan størrelsen på gruppen beregnes hvis prosentandelen er kjent. Denne typen indirekte statistiske metoder brukes som et supplement til befolkingsundersøkelsene, som av en rekke metodologiske og praktiske grunner er dårligere
These kinds of indirect statistical methods complement population survey work, which, for a range of methodological and practical reasons, is less suitable for estimating the prevalence of drug use that is of low prevalence, stigmatised and largely hidden.
Neste skritt i utviklingen av vår forståelse av det europeiske narkotikafenomenet, er å undersøke i hvilken grad intensiv narkotikabruk kan innlemmes i kartleggingsoppgaven, utover kartleggingen av
Annual report 2006: the state of the drugs problem in Europe of problematic and dependent use are included, these complexities increase further and very few robust data exist at a European level to permit informed analysis.
Dersom begrepene problembruk og vanebruk inkluderes, øker kompleksiteten ytterligere, og på europeisk plan foreligger det svært få sikre data som tillater informert analyse.
Nonetheless, it is likely that some countries have a sizeable population of chronic problem drug users, who are difficult to classify by primary substance and who may be experiencing problems due to their use of both licit and illicit substances.
Det er ikke desto mindre sannsynlig at enkelte land har en betydelig populasjon av narkotikabrukere med kroniske problemer som vanskelig lar seg klassifisere etter primærrusmiddel, og som kan ha problemer som skyldes bruk av både lovlige og ulovlige rusmidler.
Addressing this problem requires developing a better understanding of the patterns of polydrug use and applying this to improve national and European-level reporting.
Dersom vi skal kunne gripe fatt i dette problemet, må vi utvikle en bedre forståelse av mønstrene for blandingsbruk og bruke denne til å forbedre rapporteringen på både nasjonalt og europeisk plan.
Poly-substitution cannabis users could be considered to be dependent.
Kandel og Davis (1992) anslo f.eks. at rundt en tredel av daglige cannabisbrukere i USA kunne anses som avhengige.
The way forward in this area requires the formalising of the concept of frequent, intensive use of cannabis and other illicit drugs as a specific target for monitoring.
For å komme videre på dette området må begrepet hyppig, intensiv bruk av cannabis og andre ulovlige rusmidler formaliseres slik at det kan fungere som et spesifikt mål for kartleggingen.
Frequent or intensive use can be measured in survey data to complement its estimation through indirect statistical methods.
Hyppig eller intensiv bruk kan måles i undersøkelsesdata for å supplere beregningene gjennom indirekte statistiske metoder.
Currently, survey data provide a useful window on different patterns of cannabis use, but these are largely restricted behavioural and frequency of use measures.
I dag gir undersøkelsesdata nyttig innsikt i ulike mønstre av cannabisbruk, men disse måler hovedsakelig en begrenset type atferd og bruksfrekvens.
Survey data are likely to be important if we are to develop robust estimates of the number of users of drugs such as cannabis who could be described as dependent or harmful users, at least by self-report.
Undersøkelsesdata vil nok være viktige hvis vi skal utarbeide sikre anslag over hvor mange brukere av rusmidler som cannabis som kan beskrives som avhengige eller hvis bruk er skadelig, i det minste ifølge egenrapportering.
Within the general concept of multiple drug use, several specific meanings of the term must be considered.
Flere spesifikke betydninger av det generelle begrepet blandingsbruk må tas i betraktning.
At one extreme, there is the use of several substances in an intensive and chaotic way, simultaneously or consecutively, in many cases each drug substituting for another according to availability.
Ett ytterpunkt er bruken av flere stoffer på en intens og kaotisk måte, samtidig eller etter hverandre, der ett rusmiddel i mange tilfeller erstatter et annet, alt etter tilgjengelighet.
For instance, this is the case with problem users who use different opioids, as well as pharmaceuticals, cocaine, amphetamines and alcohol.
Dette er f.eks. tilfelle med problembrukere som bruker ulike opioider i tillegg til legemidler, kokain, amfetamin og alkohol.