natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In almost all countries, rates oftreatment demand related to ecstasy are very low.
I mange land er cannabis nå det stoffetsom rapporteres oftest, nest etter heroin, og det er en jevnøkning i etterspørselen etter cannabisrelatert behandling.Ettersom en rekke faktorer spiller inn her, må enhverfortolkning av disse dataene gjøres med varsomhet.
A smallnumber of deaths in Europe can be directly attributed to theuse of ecstasy, but overall the numbers remain low incomparison with deaths related to opioids.
Dettetemaet blir for tiden gransket av EONNs tekniskearbeidsgruppe, og vil bli fokusert på i en publikasjon i2004.
A worrying trend is the increasing frequency with whichcannabis is mentioned in the context of the treatmentdemand indicator (TDI).
Antallet personer som blir behandlet foramfetaminproblemer, varierer meget i Europa.
In many countries, cannabis is nowthe drug most frequently reported after heroin, and asteady increase in cannabis-related demand for treatmentcan be observed.
En knapptredel av narkotikabrukere i behandlingsapparatet i Sverigeog Finland er amfetaminbrukere, sammenlignet med ca. 9 % i Tyskland og 3 % eller mindre i alle de andrelandene.
Caution is needed in interpreting thesedata as a number of factors are likely to be important here.This issue is currently being explored by an EMCDDAtechnical working group and will be the focus of apublication in 2004.
I nesten alle land er etterspørselen etterbehandling for ecstasybruk svært lav. Et lite antall dødsfall i Europa kan knyttes direkte til ecstasybruk, og antalletholder seg generelt lavt sammenlignet med opioidrelatertedødsfall.
In most EU countries, the majority of reports for drug lawoffences are related to cannabis. Cannabis seizures haveexhibited an increasing trend over the last decade,although there are signs that seizures have stabilised.
De fleste EU-land rapporterer at de fleste anmeldelsene forbrudd på narkotikalovgivningen er knyttet til cannabis.Cannabisbeslagene har vist en stigende trend det sistetiåret, men det er ting som tyder på en stabilisering.
Although there have been some fluctuations in recent years,and possibly signs of stabilisation in some areas, bothamphetamine and ecstasy seizures (numbers and quantities)have increased substantially in the EU over the last decade.
Selv om antallet amfetaminbeslag og beslaglagte mengderhar variert noe de senere årene, og det er tegn til enstabilisering i enkelte områder, har beslagene (både antall
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway
Årsrapport 2003: Narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge og mengde) økt betraktelig i EU i løpet av siste tiår.
In Finland, Sweden and Norway, amphetamines are thesecond most commonly seized drug (after cannabis).
IFinland, Sverige og Norge er amfetamin det nest vanligstenarkotiske stoffet som beslaglegges (etter cannabis).
combination with other drugs. As estimation in this area isdifficult, and the precision and reliability of estimates varyconsiderably, caution is required both in interpreting trendsand in making comparisons between countries.
Ettersom det er vanskelig å gjøre anslag på dette området,og det er store variasjoner i nøyaktigheten og pålitelighetenved anslagene, må både tolking av trender ogsammenligninger landene imellom, gjøres med varsomhet.
National estimates of problem drug use vary betweentwoand 10 cases per 1 000 of the adult population (that isbetween 0.2 % and 1 %).
Nasjonale anslag over problematisk bruk av narkotika iden voksne befolkningen varierer fra 2 til 10 tilfeller pr. 1 000 (dvs. mellom 0,2 % og 1 %).
No common trend in the numberof problematic drug users in the EU can be observed,although studies suggest that in at least half of EU countriessome increase has occurred since the mid-1990s.
Det er ikke observertnoen felles trend for antallet problembrukere i EU, menstudier tyder på at det har forekommet en økning i minsthalvparten av EU-landene siden midten av 1990-årene.
Survey data suggest an increase in cocaine use in the United Kingdom and, to a lesser extent, in Denmark,Germany, Spain and the Netherlands.
Data fra undersøkelser tyder på en oppgang i bruken avkokain i Storbritannia og i noen mindre grad, Danmark,Tyskland, Spania og Nederland. Kokainbruk og økningen ikokainbruk synes å være vanligst blant unge urbanemennesker.
National figures maytherefore reflect local trends in some major European citiesto only a limited extent.
Nasjonale tall vil derfor bare i begrenset gradgjenspeile lokale trender i en del storbyer i Europa.
Probably around half of ‘problem drug users’ in the EU aredrug injectors, i.e. around 500 000–750 000 of the EU’sestimated 1–1.5 million problem drug users.
Trolig er omkring halvparten av ’problembrukerne’ i EUsprøytebrukere, dvs. rundt 500 000–750 000 av EUsanslagsvis 1–1,5 millioner problembrukere.
The proportionof injectors varies considerably between countries and haschanged over time, with levels of injection falling in almostall countries during the 1990s, although there is someevidence of more recent increases.
Andelensprøytebrukere varierer betraktelig landene imellom og harendret seg over tid. Sprøytebruken har gått ned i nestenalle land i løpet av 1990-årene, men det er dokumentert enøkning i den senere tid.
National estimates ofinjecting drug use vary between two and five cases per1000 of the adult population (or 0.2–0.5 %).
Nasjonale anslag over sprøytebrukvarierer fra 2 til 5 tilfeller pr. 1 000 i den voksnebefolkningen (dvs. fra 0,2 % til 0,5 %).
Despite a dramatic decrease in opium production in Afghanistan in 2001, there does not seem to be anyevidence that this had a direct impact on the availability ofheroin on the European illicit market. This can probably beexplained by the existence of stocks of the drug.
Til tross for en nedgang i opiumsproduksjonen i Afghanistan i 2001, er det ingenting som tyder på at dettehar hatt noen direkte innvirkning på tilgjengeligheten avheroin på narkotikamarkedet i Europa, noe som troligskyldes at det finnes lagre av heroin.
A number of indicators suggest that concern about levels ofcocaine use and related problems is justified.
En rekke indikatorer tyder på at bekymringen angåendeomfanget av kokainbruken og de problemene dettemedfører, er berettiget.
Suchindicators include treatment demand, toxicological findingsin victims of overdose deaths, drug seizures and studies ofat-risk populations.
Indikatorene omfatter bl.a.etterspørsel etter behandling, toksikologiske funn hosoverdoseofre, narkotikabeslag og studier av risikoutsattedeler av befolkningen.
Apart from a decrease in 2000, thenumber of cocaine seizures has increased steadily since1985.
Med unntak av en nedgang i 2000har antallet kokainbeslag økt jevnt siden 1985.
With the exception of the Netherlands and the United Kingdom, most cocainetreatment demand appears to be related to the use ofcocaine powder (cocaine hydrochloride) as opposed tocrack cocaine (cocaine base).
Med unntak av i Nederland og Storbritanniasynes det meste av etterspørselen etter behandling forkokainbruk å være knyttet til bruk av kokainpulver(kokainhydroklorid), og ikke crack (kokainbase).
The prevalence of use of crack cocaine in Europeappearsto be relatively low, although sporadic localreports suggest a problem among marginal groups insomecities. As crack cocaine is particularly associatedwithnegative health and social consequences, even whenprevalence rates are low, more detailed attention needs tobe paid to any emerging trends in this area as the publichealth impact of even a moderate increase in use couldbeconsiderable.
Bruk av crack synes å være forholdsvis lite utbredt i Europa,men sporadiske lokale rapporter tyder på at det er etproblem blant marginaliserte grupper i enkelte byer.Ettersom crack særlig assosieres med negative helsemessigeog sosiale konsekvenser, selv når utbredelsen er lav, er detnødvendig å følge utviklingen nøye og avdekke eventuellenye trender på området så tidlig som mulig fordikonsekvensene av selv en moderat økning i bruken kan fåbetydelige konsekvenser for folkehelsen.
Heroin and injecting drug use
Heroin og injeksjonsbruk
Although these data may reflect well-established epidemics, in these areas specialprevention efforts remain important to prevent furtherinfections.
Selv om dataene kan gjenspeilekjente epidemier, er det fortsatt viktig at spesielleforebyggende tiltak iverksettes for å unngå ytterligeresmittespredning i disse områdene.
Problem drug use is defined as ‘injecting drug use orlongduration/regular use of opiates, cocaine and/oramphetamines’.
‘Problematisk bruk av narkotika’ defineres her som‘injeksjonsbruk av narkotika eller langvarig/regelmessigbruk av opiater, kokain og/eller amfetamin’.
Although small in terms of overallnumbers,problem drug users are responsible for adisproportionate share of the health and social problemsresulting from drug consumption.
Selv omantallet problembrukere er lavt sett i forhold til det totaleantallet narkotikabrukere, står de for en uforholdsmessigstor andel av de helsemessige og samfunnsmessigeproblemene narkotikabruk medfører.
In most countries in the EU, with the exception of Sweden and Finland, whereamphetamine use is more prevalent, problem drug useremains characterised by the use of heroin, often in
I de fleste EU-land,med unntak av Sverige og Finland hvor amfetaminbruk ermer utbredt, kjennetegnes problematisk bruk av narkotikaved heroinbruk, ofte i kombinasjon med andre stoffer.
It may be misleading to rely completely on national datasets, which in general have suggested a fairly stablesituation across the EU, as trends may differ widely withinregions and cities.
Ettersom trendene kan variere mye innenfor regioner ogbyer, kan det være misvisende å bare stole på nasjonaledatasett, som generelt tilsier en temmelig stabil sitasjon i EU.
Increases in HIV prevalence amongsubgroups of IDUs have recently been reported fromregions or cities in Spain, Ireland, Italy, the Netherlands,Austria, Portugal, Finland and the United Kingdom.
Det er i den senere tid rapportert om økt utbredelse av HIV i undergrupper av sprøytebrukere i enkelte regioner ogbyer i Spania, Irland, Italia, Nederland, Østerrike,Portugal, Finland og Storbritannia.
Thispicture remains diverse, as in some of these countriesdecreases were also recorded in other subgroups, and in
Bildet er fortsattsammensatt, for i noen av landene rapporteres det samtidig
Overall trends and developments
Generelle trender og utvikling
Developments in responses to drug use other countries prevalence has remained stable ordecreased.
Utviklingen når det gjelder tiltak mot narkotikabruk om en nedgang i andre undergrupper, mens utbredelsen iandre land har vært stabil eller gått ned.
Data on HIV infection in young and in new IDUs may be abetter indicator of recent infections and again indicate thatnew infections are continuing to occur in some regions.AIDS incidence has fallen across the EU since theintroduction of more effective treatments.
Data om HIV-smitte blant unge sprøytebrukere og nyesprøytebrukere er kanskje en bedre indikator på nyeresmitte, og også disse dataene har gitt indikasjoner på at nyeinfeksjoner fortsatt oppstår i enkelte regioner. Forekomstenav AIDS har gått ned i EU etter at mer effektivebehandlingsformer er tatt i bruk.
The mid-term evaluation of the EU action plan on drugs2000–04, undertaken by the European Commission,observes that Member States give priority to demandreduction and follow the lines set out in the action plan.However, it perceives a need for the EU to make an evenstronger effort to develop innovative preventionprogrammes. While acknowledging achievements, itstresses that much work remains to be done, including thedevelopment of systems of evaluation of national and EUactivities.
Europakommisjonens midtveisevaluering av EUshandlingsplan mot narkotika 2000–04 fastslår atmedlemsstatene prioriterer etterspørselsreduksjon og følgerde retningslinjene som er nedsatt i handlingsplanen.Midtveisevalueringen påpeker imidlertid at EU må bestrebeseg ytterligere på å utvikle innovative forebyggende tiltak.Samtidig som Kommisjonen berømmer de framskritt som ergjort, understreket den at det fremdeles gjenstår myearbeid, bl.a. utvikling av en evalueringsordning fornasjonale tiltak og EU-tiltak.
Hepatitis C infection can cause severe chronic healthproblems, and the treatment of conditions related to HCVinfections is likely to become a major cost to Europeanhealthcare systems.
Hepatitt C-infeksjon kan gi alvorlige kroniske helseplager, ogbehandling av sykdomstilstander knyttet til hepatitt C-smittevil sannsynligvis bli en stor utgiftspost for helsevesenet i Europa.
The prevalence of hepatitis C isextremely high among drug injectors in all countries, withinfection rates varying between 40 % and 90 %.
Utbredelsen av hepatitt C er ekstremt høy blantsprøytebrukere i alle land, med en smitteprosent somvarierer fra 40 % til 90 %.
Amongnotification data where a risk category is known, 90 % ofcases of hepatitis C and 40–80 % of cases of hepatitis Bare related to injecting drug use. Trends over time show amixed picture, with increases and decreases beingobserved in different regions.
For de meldingsdata hvorrisikokategori er kjent, er 90 % av hepatitt C-tilfellene og40–80 % av hepatitt B-tilfellene relatert til sprøytebruk.Trendene over tid gir et sammensatt inntrykk, med øktutbredelse i enkelte regioner og en nedgang i andre.Utbredelsen av hepatitt C-smitte blant unge sprøytebrukereog nye sprøytebrukere er generelt høy (40 % eller høyere),noe som bekrefter at forekomsten av ny smitte er høy, og atsprøytebrukerne fortsatt pådrar seg sykdommen etter relativtkort tids sprøytebruk.
The prevalence of HCVinfection among young IDUs and new IDUs is high ingeneral (40 % or more), confirming a high incidence ofnew infections, with injectors continuing to acquire thedisease after relatively short periods of injecting.Throughout the EU, approximately 20–60 % of IDUs haveantibodies against hepatitis B, suggesting a large potentialfor vaccination programmes directed at this disease in IDUs.
I hele EU har rundt regnet 20–60 % avsprøytebrukerne antistoffer mot hepatitt B, noe som tyder pået stort vaksinasjonspotensial blant sprøytebrukerne.
The presidencies of the Council in 2002, Spain and Denmark, introduced resolutions in order to improve thecommitment of Member States to further invest in drugprevention programmes in school curricula, to intensifyefforts aimed at the prevention of the recreational use ofdrugs and to improve the treatment of drug users inprisons.
Spania og Danmark, som hadde formannskapet i Deteuropeiske råd i 2002, vedtok resolusjoner for å forpliktemedlemsstatene til ytterligere investeringer i forebyggendetiltak i skolenes fagplaner, en intensivering av innsatsen forå forebygge rekreasjonsbruk av narkotika samt styrkebehandlingen av narkotikabrukere i fengslene.
In May 2002, the Commission presented aproposal prepared in consultation with the EMCDDA for a Council recommendation on the prevention and reduction ofrisks associated with drug dependence, addressing thetarget of the EU drugs strategy to reduce substantially theincidence of drugrelated health damage using riskreduction measures that have been shown to be successful.
I mai 2002la Kommisjonen fram et forslag, utarbeidet i samarbeidmed EONN, til en rådsrekommandasjon om forebyggingog reduksjon av risiko forbundet med narkotikaavhengighet, med henvisning til målsettingen i EUsnarkotikastrategi om å redusere forekomsten av narkotikarelatert helseskade ved hjelp av risikoreduserende tiltak hvisvirkning er dokumentert.
Member States’ policies
Medlemsstatenes politikk
Each year, 7 000–9 000 acute drugrelated deaths arereported in the EU.
Hvert år rapporteres 7 000–9 000 akutte, narkotikarelaterte dødsfall i EU.
The overall EU trend has continued toincrease in recent years, although less dramatically thanwas the case in the 1980s and early 1990s, and with amore complex and divergent picture appearing at thenational level.
Den generelle trenden i EU har værtstigende i de senere år, selv om stigningen har vært mindredramatisk enn på 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet, ogsituasjonen på nasjonalt plan er på samme tid både mersammensatt og mer divergerende.
Most of the victims are young people intheir20s or 30s, representing a considerable cost tosocietyand loss of life.
De fleste overdoseofre erunge mennesker i 20- eller 30-årene, og de representereret betydelig tap, både i form av kostnader for samfunnet ogi form av tapte liv.
The trend observed in recent years of organising nationaldrug policy through national action plans and coordinatedsystems continued in 2002.
Trenden fra de senere årene med å organisere dennasjonale narkotikapolitikken gjennom nasjonalehandlingsplaner og samordningssystemer, fortsatte i 2002.Sverige, Norge og noen østerrikske provinser gjorde somsine EU-partnere og vedtok en sammenhengendenarkotikaplan, -program eller -strategi.
Sweden and Norway and some Austrian provinces joined other EU partners in adopting acoherent drugs plan, programme or strategy.
Samtidig blirallmennheten stadig mer oppmerksom på narkotikamisbruketog hva det medfører, og interessen for nasjonalnarkotikapolitikk er stigende.
At the sametime, members of the public are becoming increasinglyaware of drug abuse and its consequences and are takingan interest in national policy.
Undersøkelser viser at et klartflertall av allmennheten fortsatt er mot legalisering avcannabis.
Surveys show that the clearmajority of the public remains opposed to legalisation ofcannabis.
Den lave støtten til legalisering gjenspeiler nokoppfatningen om at cannabisbruk leder til bruk av andrestoffer.
The low level of support for legalisation probablyreflects the belief that cannabis is a gateway drug.However, varying levels of support were given to the ideaof modifying punishments for the use of cannabis in certaincircumstances.
Ideen om å redusere straffen for bruk av cannabis ivisse situasjoner, fikk imidlertid varierende grad av støtte.
An overview of developments of drug use and responses toit in the educational, health, social and criminal justicesystems shows that both problems and problematic groupsare often not clear-cut.
En oversikt over utviklingen av tiltakene mot narkotikabrukinnen utdanning, helse, sosial- og strafferettsystemer viserat verken problemene eller de problematiske gruppene erklart definert.
National and local policiesincreasingly reflect an awareness of the insidious characterof the phenomenon by making boundaries between thesystems more permeable and flexible through increasingcooperation and diversification.
Nasjonal og lokal politikk gjenspeiler en stadigøkende bevissthet om fenomenets lumske karakter ved atgrensene mellom systemene bygges ned og systemene gjøresmer fleksible for å sikre økt samarbeid og mangfold.
In most cases (typically over 80%), opioids are presentinthetoxicological analyses, often in combinationwithother substances (such as alcohol, benzodiazepinesorcocaine).
I de fleste tilfeller (typisk over 80 %) påvises opioider i detoksikologiske analysene, ofte i kombinasjon med andrestoffer (f.eks. alkohol, benzodiasepiner eller kokain).
Cocaine or ecstasy alone is found in a smallernumber of cases.
I etmindre antall tilfeller påvises kokain eller ecstasy alene.
Some of the factors that appeartobeassociated with increased risk of opioid-relateddeaths are drug injecting, polydrug use and, inparticular,the concurrent use of alcohol or depressants,lossof tolerance and not being in contact with treatmentservices.
Noenav de faktorene som synes å være knyttet til økt risiko foropioidrelaterte dødsfall er: sprøytebruk av narkotika,blandingsbruk og særlig samtidig bruk av alkohol ellerberoligende midler, nedsatt toleranse samt mangel på kontaktmed behandlingsapparatet.
It is known that proper and timely interventionscan help to prevent many fatal overdoses, supportingtheneed for interventions in this area that encouragethosewitnessing a drugrelated overdose to takeappropriate action.
Det er kjent at hensiktsmessigetiltak som settes inn til riktig tid kan bidra til å forebyggemange overdoser med dødelig utfall, og dette er et argumentfor å bygge ut tiltak som setter personer som blir vitne til enoverdose i stand til å handle riktig.
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway with drug-using parents, are considered to be at high risk,supportive services for such families are rare.
Årsrapport 2003: Narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge
Syringe exchange is now an established method topreventthe spread of infectious disease through injectingdrug use, although the availability and coverage of suchprogrammes is variable and accessing sterile equipmentcan still be a problem.
Sprøytebytteprogrammer er nå en etablert metode for åforebygge spredningen av smittsomme sykdommer vedinjeksjon, men programmenes tilgjengelighet og dekningsgradvarierer, og det kan fortsatt være vanskelig å få fatt i steriltutstyr.
Only in Spain are syringe-exchangeservices being implemented systematically inprisons.
Det er bare Spania som systematisk har innførtsprøytebytteordninger i fengslene.
Specific measures to prevent hepatitis Ctransmission as well as hepatitis B vaccination areincreasingly considered as important complements to HIVprevention.
Spesialtiltak for å hindreoverføring av hepatitt C samt vaksinasjon mot hepatitt B blir istadig større grad betraktet som et viktig supplement til HIV-forebygging.
First aid training and risk education havebecome more prominent as particular interventions toprevent fatal overdoses.
Opplæring i førstehjelp og risikoreduksjontillegges også stadig større vekt i arbeidet mot dødeligeoverdoser.
Another important development isthat medical care is increasingly becoming available atlow-threshold level, integrated in local drug services.
At lavterskel helsetjenester i større grad blirtilgjengelig og integreres i de lokale narkotikatjenestene, er enannen viktig utvikling.
Healthcare, educational and social policies are becomingmore important in reducing drugrelated problems in thewidest sense, and it is increasingly recognised that thecriminal justice system alone is not always capable ofhandling the problem of drug use.
Helse, utdannings- og sosialpolitikken blir stadig viktigerefor arbeidet med å redusere de narkotikarelaterteproblemene i videste forstand, og det er en økendeerkjennelse av at narkotikaproblemet ikke alltid kanhåndteres gjennom strafferettssystemet alene.
The link between socialexclusion policy and drug issues is stronger in somecountries, such as Ireland and the United Kingdom, than inothers.
Noen land,f.eks. Irland og Storbritannia, har mer enn andre forbundethåndteringen av sosial eksklusjon mednarkotikaproblematikken.
Several countries in the EU have introducedlegislative changes to facilitate the treatment andrehabilitation of addicts and other legal changes haveopened up possibilities for early interventions among youngexperimental drug users.
Flere EU-land har innførtlovendringer for å gjøre det lettere for avhengige å fårbehandling og rehabilitering, og andre lovendringer haråpnet for muligheten for tidlig intervensjon overfor unge someksperimenterer med narkotika.
Denmark, Germany, the United Kingdom and Norway have increased healthcareinvestment in an attempt to reduce the number of drugrelated deaths.
Danmark, Tyskland,Storbritannia og Norge har økt bevilgningene til helseveseneti et forsøk på å redusere antallet narkotikarelaterte dødsfall.Og andre land, f.eks.
In line with the EU action plan’s commitmentto provide a variety of wide and easily accessible treatmentoptions, some countries, for example Finland and Greece,have changed their financing schemes as well asregulations regarding substitution treatment.
Finland og Hellas, har i tråd medforpliktelsen i EUs handlingsplan om å tilby et spekter avomfattende og lett tilgjengelige behandlingsmuligheter,endret både finansieringsordningene og forskriftene somgjelder substitusjonsbehandling.