natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In four countries (Czech Republic, Denmark, Italy, Portugal), the average waiting time was estimated to be less than one month.
I¤fire land (Tsjekkia, Danmark, Italia, Portugal) var gjennomsnittlig ventetid anslått til under en måned.
In the Czech Republic, waiting times only apply to methadone, since highdosage buprenorphine can be prescribed by office-based general practitioners¢— although the client has to cover the costs of the medication.
I¤Tsjekkia var det ventetid bare for metadonbehandling ettersom høydosert buprenorfin kan forskrives av allmennlegene, selv om klienten selv må betale det legemiddelet koster.
In another four countries (Hungary, Romania, Finland, Norway), the estimated waiting time ranges between one and six months, while in a further three countries (Bulgaria, Greece, Poland) it is over one year.
I¤ytterligere fire land (Ungarn, Romania, Finland, Norge) var anslått ventetid fra en til seks måneder, og i¤ytterligere tre land (Bulgaria, Hellas, Polen) over ett år.
Among these, Greece reports an average waiting time of 38 months, with data showing 5¢261 problem opioid users registered as waiting for admission to substitution programmes in 2008.
Av disse rapporterer Hellas om en gjennomsnittlig ventetid på 38 måneder, og 5¤261 problembrukere av opioider var registrert på ventelistene til substitusjonsprogrammene i¤2008.
National average waiting times may, however, mask considerable regional variation.
Nasjonale gjennomsnittlige ventetider kan imidlertid
See ‘Assistance to drug users in prison’, p.¢37.See Tables HSR-1 and HSR-2 in the 2009 statistical bulletin.See Table HSR-3 in the 2010 statistical bulletin.
Se ”Hjelp til narkotikabrukere i¤fengsel”, s. 37.Se tabell HSR-1 og HSR-2 Statistiske opplysninger 2009.Se tabell HSR-3 i¤Statistiske opplysninger 2010.
) See Tables TDI-7, TDI-10, TDI-19 and TDI-21 in the 2009 statistical bulletin.
) Se tabell TDI-7, TDI-10, TDI-19 og TDI-21 i¤Statistiske opplysninger 2009.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe while in Ireland, Austria and Norway it is estimated at between one and three months.
Årsrapport 2010: narkotikasituasjonen i Europa narkotikabrukere. Åtte land har også retningslinjer for narkotikabrukere med samtidig psykisk lidelse.
Almost all guidelines target treatment professionals (58) and service providers (52), and close to half of them target healthcare planners (25).
Nesten alle retningslinjene retter seg mot behandlingspersonell (58) og tjenesteytere (52), og nærmere halvparten mot helseplanleggere (25).
Portugal is the only country reporting guidelines targeting clients, while Denmark reports targeting policymakers.
Portugal er det eneste landet som rapporterer om retningslinjer for klienten, mens Danmark rapporterer om retningslinjer for beslutningstakere.
Treatment professionals were involved in developing the guidelines in 17 countries, and other professionals in four countries.
Behandlere var involvert i¤arbeidet på retningslinjene i¤17 land, andre fagpersoner i¤fire land.
Researchers also participated in nine countries, policymakers in three and clients in one.
Dessuten deltok forskere i¤ni land, beslutningstakere i¤tre land og klienter i¤ett.
More information regarding national treatment guidelines is provided on the EMCDDA’s ‘Best practice portal’.
Mer informasjon om nasjonale retningslinjer for behandling finnes på EONN-portalen for beste praksis.
Actions addressing the quality of drug treatment are currently being undertaken by most European countries.
De fleste landene i¤Europa har nå iverksatt tiltak for å¤kvalitetssikre narkotikabehandlingen.
These actions include the development and implementation of guidelines, the adoption of national drug action plans which address treatment quality issues, quality certification and accreditation processes, and studies investigating quality differences between treatment centres or benchmarking them.
Tiltakene omfatter utvikling og gjennomføring av retningslinjer, godkjenning av nasjonale handlingsplaner mot narkotika, som også tar opp kvaliteten på behandlingen, prosesser for kvalitetssertifisering og -akkreditering, undersøkelser av kvalitetsforskjeller mellom behandlingssentre samt studier med sikte på standardverdier for slike sentre.
Recent developments include the implementation of guidelines for treatment quality in six countries, while Cyprus, Turkey and Norway have recently published such guidelines.
I¤den senere tid har seks land innført retningslinjer for behandlingskvalitet, mens Kypros, Tyrkia og Norge nylig har offentliggjort slike retningslinjer.
Ten countries adopted new strategic documents, in some cases entailing accreditation systems.
Ti land har vedtatt nye strategidokumenter, noen sammen med en akkrediteringsordning. Polen og Slovakia har også innført akkrediteringskriterier for behandlingssentre.
Four countries — Estonia, Latvia, the Netherlands and Romania — are investigating heterogeneity in the quality of service across their treatment system.
Fire land, Estland, Latvia, Nederland og Romania, undersøker hvilke forskjeller som finnes i¤kvaliteten på tjenestene i¤deres behandlingssystem.
The prevention and reduction of drugrelated harm is a¢public health objective in all Member States and in the EU drugs strategy¢(21).
Forebygging og reduksjon av narkotikarelaterte skader er et folkehelsepolitisk mål i¤alle medlemsstatene så vel som i¤EUs narkotikastrategi¤(21).
Reviews of the scientific evidence of harm-reduction interventions, as well as studies showing the combined impact of these interventions, are now also available for service planning (EMCDDA, 2010a).
Gjennomganger av den vitenskapelige dokumentasjonen av skadereduserende intervensjoner samt studier av den kombinerte effekten av slike intervensjoner er nå også tilgjengelig for planlegging av tjenestetilbudet (EONN, 2010a).
Among the main interventions in this field are opioid substitution treatment and needle and syringe exchange programmes, which target overdose deaths and the spread of infectious diseases.
Blant de viktigste intervensjonene på området er substitusjonsbehandling med opioider og sprøytebytteprogrammer, som fokuserer på overdosedødsfall og spredningen av infeksjonssykdommer.
These measures are reported to be available in all countries except Turkey.
Slike tiltak rapporteres å¤være tilgjengelig i¤alle land unntatt Tyrkia.
While considerable differences exist in the range and levels of service provision (see Chapters 6 and 7), the general European trend is one of growth and consolidation of harm-reduction measures.
Selv om det er store forskjeller i¤omfanget av og nivået på tjenestene (se kapittel 6 og 7), er den generelle trenden i¤Europa at de skadereduserende tiltakene bygges ut og konsolideres.
The United Kingdom has a long history of assessing the health system and one of the widest sets of instruments to monitor and improve treatment quality.
Storbritannia har lang tradisjon for å¤vurdere helsesystemet og omfattende virkemidler for å¤overvåke og forbedre behandlingskvaliteten.
This now includes a document on clinical governance in drug treatment (NTA, 2009) that addresses lines of responsibility and accountability, quality improvement, risk management policies and procedures to identify and remedy poor performance.
Dette er nå utvidet med et dokument om klinisk styring i¤narkotikabehandlingen (NTA, 2009) som fastsetter ansvars- og rapporteringslinjer, kvalitetsforbedring, retningslinjer for risikohåndtering og prosedyrer for å¤identifisere og korrigere dårlige resultater.
New EMCDDA monograph on harm reduction
Ny monografi fra EONN om skadereduksjon
A study commissioned by the EMCDDA identified 60¢national treatment guidelines in 17 out of 22 reporting countries in Europe.
En studie bestilt av EONN identifiserte 60¤nasjonale retningslinjer for behandling i¤17¤av de 22¤rapporterende landene i¤Europa.
The modalities most frequently covered by the guidelines are psychosocial treatment¢(29), opioid substitution treatment (28) and detoxification¢(22).
Behandlingsformene som oftest var omfattet av retningslinjene var: psykososial behandling (29), substitusjonsbehandling med opioider (28) og avrusning (22).
Countries with high numbers of patients in opioid substitution treatment appear to be more likely to have developed treatment guidelines for each modality.
Land med mange klienter i¤substitusjonsbehandling med opioider synes oftere å¤ha utviklet retningslinjer for de ulike behandlingsformene.
The monograph provides a comprehensive overview of this field through 16 chapters authored by more than 50 European and international experts.
Gjennom 16 kapitler forfattet av over 50 europeiske og internasjonale eksperter, gir denne monografien en omfattende oversikt over feltet skadereduksjon.
The first part of the monograph looks back at the emergence and diffusion of harm reduction and explores the concept from different perspectives, including those of international organisations, researchers and drug users.
Den første delen av monografien tar for seg utviklingen og spredningen av skadereduksjon og behandler begrepet fra forskjellige vinkler – fra internasjonale organisasjoner, forskere og brukerne selv.
A second part is dedicated to current evidence and impacts and illustrates how the concept has broadened to cover a wide range of behaviours and harms, including those related to alcohol, tobacco and recreational drug use.
Del II er viet dagens kunnskapsgrunnlag og konsekvenser og illustrerer hvordan begrepet nå er utvidet til å¤omfatte et bredt spekter av atferd og skader, inklusive skader relatert til bruk av alkohol, tobakk og rekreasjonsbruk av narkotika.
The last part addresses challenges and innovations, and the necessity to integrate and match interventions to individual and social needs.
Den siste delen ser på utfordringer og nye tiltak og behovet for å¤integrere og tilpasse intervensjonene til individuelle behov og samfunnets behov.
This publication is available in print and online on the EMCDDA website in English only.
Denne publikasjonen finnes på engelsk i¤trykt utgave og på EONNs nettsted.
Seventeen countries report guidelines specifically for the treatment of opioid users.
Sytten land rapporterer å¤ha spesifikke retningslinjer for behandling av opioidbrukere.
Five countries have guidelines targeting the use of different substances, while Hungary and Germany have guidelines for amphetamines and cannabis use disorders.
Fem land har retningslinjer som tilsikter ulike stoffer, mens Ungarn og Tyskland har retningslinjer for behandling av pasienter med forstyrrelser relatert til amfetamin- og cannabisbruk.
Ten countries address longterm problem drug users and nine have developed guidelines for young drug users.
Ti land har retningslinjer for pasienter som har et langvarig problembruk, og ni har utarbeidet retningslinjer for unge
In practice, reintegration programmes may include vocational counselling, work placements and housing support.
I¤praksis kan reintegrasjonsprogrammer tilby yrkesveiledning, utplassering i¤arbeidslivet og bostøtte.
Prison¢based interventions, which have an impact on relapse and reoffending, may link inmates to community¢based housing and social support services in preparation for their release.
Fengselsbaserte tiltak, som har betydning for tilbakefall og gjentakelsesfare, kan sette de innsatte i¤kontakt med boligkontoret og det sosiale støtteapparatet som forberedelse på løslatelsen.
In general, the outcomes of social reintegration measures often rely on efficient collaboration between health and social care institutions.
Generelt vil resultatet av tiltak som tar sikte på sosial reintegrasjon være avhengig av et effektivt samarbeid mellom helseinstitusjoner og institusjoner innen sosialomsorgen.
prevention among drug injectors. The interventions routinely offered depend on the national context, but include individual risk assessment and advice, targeted information and safer-use education, distribution of injecting equipment other than needles and syringes, promotion of condom use among injecting drug users, infectious disease testing and counselling, antiretroviral treatment and vaccination against viral hepatitis.
Tiltakene som rutinemessig tilbys, er avhengige av nasjonal kontekst, men innbefatter: individuell risikovurdering og rådgivning, målrettet informasjon og opplæring i¤sikrere bruk, utdeling av annet injeksjonsutstyr enn kanyler og sprøyter, arbeid for å¤fremme bruken av kondom blant sprøytebrukere, testing for smittsomme sykdommer og rådgivning i¤den forbindelse, antiretroviral behandling og vaksinering mot virushepatitt.
Many of these services are provided at lowthreshold agencies.
Mange av disse tjenestene tilbys i¤lavterskeltilbud.
Harm-reduction responses aimed at preventing drug¢induced deaths are, however, scarce¢(22), despite an increasing awareness of the need for such interventions.
Det finnes imidlertid få skadereduserende tiltak som tar sikte på å¤forebygge narkotikainduserte dødsfall (22), selv om behovet for slike tiltak i¤stadig større grad er blitt klart.
New initiatives in this field include early warnings or alerts about substances associated with higher risks¢(23).
Blant nye initiativer her kan nevnes ordninger for tidlig varsling eller alarm om stoffer som er forbundet med forhøyet risiko (23).
For example, all lowthreshold facilities in the Czech Republic were notified in 2009 about a possible penetration of fentanyl into the local drug market.
For eksempel ble alle lavterskeltiltak i¤Tsjekkia varslet i¤2009 om en mulig forekomst av fentanyl på det lokale narkotikamarkedet.
Although there is no direct causal relationship between the more problematic forms of drug use and social exclusion, they are often associated.
Selv om det ikke finnes noen direkte årsakssammenheng mellom de mer problematiske formene for narkotikabruk og sosial eksklusjon, opptrer de ofte sammen.
Data show that homelessness affected 9¢% of clients entering outpatient drug treatment and about 13¢% of those entering inpatient treatment in¢2008.
Data viser at 9¤% av klientene som ble inntatt til poliklinisk narkotikabehandling i¤2008 var hjemløse, og ca. 13¤%¤av dem som ble innlagt for behandling. Ca.
This may not improve under the current economic situation, where growing unemployment rates increase competition in the labour market¢(25).
Dette blir nok ikke bedre under de rådende økonomiske forhold, der økende arbeidsledighet gjør konkurransen på arbeidsmarkedet enda hardere¤(25).
Following recent improvements in the treatment of hepatitis¢C, most countries are now increasing their efforts to prevent, detect and treat hepatitis among drug users, including those in substitution treatment.
Etter de framskrittene som er gjort når det gjelder behandlingen av hepatitt C, har de fleste landene nå økt innsatsen for å¤forebygge, påvise og behandle hepatitt blant narkotikabrukere, også de som får substitusjonsbehandling.
Recent examples of this include: the new national hepatitis plan in France; a pilot study to develop recommendations for HCV prevention in Germany; and hepatitis treatment guidance in the Czech Republic, the Netherlands and the United Kingdom.
Ferske eksempler på dette er den nye nasjonale planen mot hepatitt i¤Frankrike, en pilotstudie i¤forbindelse med utarbeidelsen av anbefalinger til HCV-forebygging i¤Tyskland, og veiledere for behandling av hepatitt i¤Tsjekkia, Nederland og Storbritannia.
Studies and screening campaigns in prison settings are also reported by several countries, including Belgium, France, Luxembourg and Hungary.
Studier og screening gjennomført i¤fengsler rapporteres også av flere land, bl.a. Belgia, Frankrike, Luxembourg og Ungarn.
All reporting countries mention the availability of housing, education and employment programmes and services.
Alle rapporterende land nevner at de har bolig-, utdannings- og arbeidsprogrammer og -tilbud.
These are either targeted specifically at drug users or address the needs of socially excluded groups in general.
Disse retter seg enten spesifikt mot narkotikabrukere eller er beregnet på behovene til sosialt ekskluderte grupper generelt.
Ireland and Sweden are discussing the ‘housing first model’ for homeless individuals with mental health and substance problems.
Irland og Sverige drøfter nå ”bolig først”-modellen for hjemløse personer med psykiske helseproblemer og rusmiddelproblemer.
This model is often associated with integrated community treatment and social services and with case management.
Denne modellen brukes ofte i¤et integrert opplegg med behandling og sosiale tjenester i¤nærmiljøet, og i¤forbindelse med case-management.
Access to accommodation is not contingent upon being sober and drug-free, as it normally is for this problematic group. The housing first approach has shown positive outcomes for homeless people across a¢number of social and health variables, including substance use (Pleace, 2008).
Tilgangen til bolig er da ikke betinget av at vedkommende er edru og rusfri, et krav som oftest stilles som betingelse for denne gruppen. ”Bolig først”-modellen har gitt positive resultater for hjemløse mennesker for en lang rekke variabler relatert til sosiale og helsemessige forhold, inklusive rusmiddelbruk (Pleace, 2008).
Improving employability and access to paid work plays an important role in the social reintegration of drug users.
Å¤bedre narkotikabrukeres mulighet til ansettelse og tilgang til betalt arbeid er en viktig del av deres sosiale
Social exclusion and reintegration
De skadereduserende tiltakene fokuserer nå ut over HIV/AIDS-epidemien og har et bredere perspektiv: å¤ivareta problembrukernes helsemessige og sosiale behov, da særlig problembrukere som er sosialt ekskludert.
Social reintegration is recognised as an essential component of comprehensive drug strategies.
Da skadereduksjon ble en del av narkotikatiltakene, medførte dette en økt innsats for å¤samle inn data om narkotikaproblemet.
It can be implemented at any stage of drug use and in different settings, and includes capacity building, improvement of social skills and measures to facilitate and promote
Nasjonale oversikter over tiltak og studier av tiltakenes kvalitet (Tsjekkia, Tyskland, Irland, Finland) og klientundersøkelser (Estland, Litauen, Luxembourg, Ungarn) gir bedre innsikt i¤tjenestetilbudet og i¤brukernes behov.
Drug law enforcement is an important component of national and EU drug policies and includes a wide range
Det bidrar også til økt satsing på kvalitetsvurderinger og utveksling av beste praksis samt til å¤heve kvaliteten på forebyggingsmateriell og -teknikker og å¤utvikle nye intervensjoner.
22) See Table HSR-8 in the 2010 statistical bulletin.
22) Se tabell HSR-8 i¤Statistiske opplysninger 2010.
23) See the box ‘Anthrax outbreak among heroin users in the United Kingdom and Germany’ in Chapter 7.24) See Tables TDI-12, TDI-13 and TDI-15 in the 2010 statistical bulletin.25) See the box ‘Economic recession and drug problems’ in Chapter 1.
23) Se boksen ”Utbrudd av miltbrann blant heroinbrukere i¤Storbritannia og Tyskland” i¤kapittel 7.24) Se tabell TDI-12, TDI-13 og TDI-15 i¤Statistiske opplysninger 2010.25) Se boksen ”Nedgangstider og narkotikaproblemer” i¤kapittel 1.
Annual report 2010: the state of the drugs problem in Europe of interventions that are mainly implemented by police and police-like institutions (e.g. customs).
Årsrapport 2010: narkotikasituasjonen i Europa reintegrasjon. Land som Tyskland, Italia, Østerrike, Portugal og Storbritannia har i¤økende grad satset på rehabilitering gjennom arbeid, iverksatt nye initiativer og økt bevilgningene til dette.
Data on drug law enforcement activities are often less developed and accessible than those in other areas of drug policy.
Data om rettshåndhevingsorganenes innsats er ofte svakere utviklet og vanskeligere tilgjengelig enn data på andre områder av narkotikapolitikken.
Notable exceptions are data on drug law offences, which are reviewed in this section.
Et unntak her er data om narkotikalovbrudd, som denne delen av rapporten er viet.
Also examined here are recent law enforcement measures to tackle commercial cannabis production and new developments in international collaboration in combating drug trafficking.
Her gjennomgås også rettshåndhevingstiltak som har kommet på plass i¤den senere tid for å¤bekjempe kommersiell cannabisproduksjon, og internasjonalt samarbeid for å¤bekjempe ulovlig handel med narkotika.
In 2010, Europol opened an ‘analysis work file’ on cannabis¢(26).
I¤2010 opprettet Europol en ”analysearbeids-fil” for data om cannabis¤(26).
The project includes a component on cannabis cultivation, which is intended to enhance the sharing of intelligence within the European Union regarding the involvement of organised crime in cannabis production.
Prosjektet inneholder en komponent som gjelder cannabisdyrking. Denne skal bidra til økt utveksling av etterretningsinformasjon i¤Den europeiske union om den organiserte kriminalitetens rolle i¤cannabisproduksjonen.
This follows the reporting by the national law enforcement agencies of at least seven countries that criminal organisations were involved in commercial cannabis cultivation, an activity that apparently can be very lucrative¢(27
Bakgrunnen var rapporter fra rettshåndhevingsorganer i¤minst sju land om at kriminelle organisasjoner var involvert i¤kommersiell dyrking av cannabis, en virksomhet som tydeligvis kan være svært lukrativ ¤ (27
developed specific strategies in this area.
Det samme lovverket som brukes i¤forbindelse med narkotika og organisert kriminalitet, kan brukes mot cannabisdyrking, men en del europeiske land har i¤den senere tid utviklet egne strategier på dette området.
Belgium has made combating illegal cannabis production a¢priority of its National Security Plan 2008–12, while the Netherlands and the United Kingdom have developed multifaceted strategies to increase the detection and destruction of commercial plantations.
Belgia har prioritert bekjempelse av illegal cannabisproduksjon i¤sin nasjonale sikkerhetsplan for perioden 2008–12, mens Nederland og Storbritannia har utviklet mangefasetterte strategier for å¤styrke arbeidet for å¤påvise og ødelegge kommersielle plantasjer.
These strategies include measures such as raising awareness among the general population and some key sectors (e.g.¢electricity suppliers, hardware shops) to encourage them to report cannabis plantations to the police.
Disse strategiene omfatter bl.a. tiltak for å¤bevisstgjøre befolkningen og enkelte nøkkelsektorer (f.eks. elektrisitetsverk og jernvarehandlere) for å¤få dem til å¤rapportere cannabisplantasjer til politiet.
In addition, partnerships are established between law enforcement and electricity suppliers, housing authorities, insurance companies and other sectors interested in fighting commercial plantations.
I¤tillegg er det etablert partnerskap mellom rettshåndhevingsorganer og elektrisitetsverk, boligmyndigheter, forsikringsselskaper og andre sektorer som ønsker å¤bekjempe kommersielle plantasjer.
Steps are also taken to improve police efficiency.
Det er også tatt skritt for å¤gjøre politiet mer effektivt.
In the Netherlands, for example, an ‘organised cannabis cultivation taskforce’ was established in July 2008 to coordinate existing efforts by police, local governments, magistrates and the tax office.
F.eks. etablerte Nederland i¤juli 2008 en egen arbeidsgruppe mot organisert dyrking av cannabis som koordinerer innsatsen mellom politi, lokale myndigheter, domstoler og skattekontorer.
Police forces can now be equipped with detection technology generally used by the military, including infrared cameras for thermal imaging, and conduct larger operations to destroy plantations and arrest suspects, such as ‘Operation Mazurka’ in Northern Ireland, which resulted in 101 arrests in 2008.
Politistyrkene kan nå utstyres med deteksjonsteknologi som brukes i¤det militære, bl.a. termiske IR-kameraer, og gjennomfører store operasjoner for å¤ødelegge plantasjer og arrestere mistenkte, som ”Operation Mazurka” i¤Nord-Irland, som førte til at 101¤personer ble pågrepet i¤2008.
Measures targeting cannabis cultivation have also been reported in other countries.
Tiltak mot cannabisproduksjon er også rapportert fra andre land.