natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Drug surveys conducted in music festivals and electronic dance music settings show that in these settings prevalence of illegal drug use is consistently higher than among the general or school populations, and use of hallucinogenic mushrooms is more common among young people who have used illegal drugs than among young people who have not.
Antallet rapporterte akuttilfeller med dødelig eller ikke-dødelig utfall som skyldes bruk av hallusinogene sopper, er svært lavt.
Data from the Netherlands suggests a stable situation between 2000 and 2005, whereas data from the United Kingdom shows a strong increase between 2002 and 2004.
De fysiologiske effektene er generelt kortvarige og ikke signifikante, bl.a. svimmelhet, kvalme, svekket muskelkraft, muskelsmerter, skjelving, abdominalsmerter,
prevalence of use: Denmark (2001), the Netherlands (2002), Germany, Estonia, the United Kingdom (2005) and Ireland (2006).
og Storbritannia (2005) samt Irland (2006).
breathing (tachycardia, tachypnea) and elevation of blood pressure.
pupilldilatasjon (mydriasis), mild til moderat raskere hjerterytme og åndedrett (takykardi, tachypnea) samt forhøyet blodtrykk.
However, pronounced physical symptoms such as severe stomach pain, persistent vomiting and diarrhoea have been recorded.
Uttalte fysiske symptomer som alvorlige magesmerter og vedvarende oppkast og diaré, er imidlertid også registrert.
The acute toxicity of psilocybin is believed to be low, and this is supported by the fact that reports of fatal poisonings with hallucinogenic mushrooms are rare.
Psilocybinets akutte toksisitet antas å være lav, noe som underbygges av det faktum at det sjelden rapporteres om dødelig forgiftning med hallusinogene sopper.
Poisoning can occur when mushrooms picked in the wild are consumed, if toxic species are mistaken for hallucinogenic mushrooms.
Forgiftning kan forekomme etter inntak av sopp plukket i naturen, dersom giftige sopparter forveksles med hallusinogene sopper.
images, severe paranoia and total loss of reality, which may lead to accidents, self-injury or suicide attempts.
synsinntrykk, alvorlig paranoia og totalt tap av virkelighetssansen, som kan føre til ulykker, selvskading eller selvmordsforsøk.
Although many prevention programmes include information on hallucinogenic drugs alongside information on other drugs in order to raise awareness, there appears to be a lack of specific information about health risks related to the use of hallucinogenic mushrooms provided to professionals working with young people.
Selv om mange forebyggende og bevisstgjørende programmer inkluderer informasjon om hallusinogene stoffer kombinert med informasjon om andre narkotiske stoffer, later det til at fagpersonell som arbeider med unge mennesker får mangelfull informasjon om den spesifikke helserisikoen som er forbundet med hallusinogene sopper.
On the other hand, users and lobby groups have set up several internet sites providing information on hallucinogenic mushrooms.
På den annen side har brukere og lobbygrupper opprettet en rekke nettsteder hvor det gis informasjon om hallusinogene sopper.
Recent changes in legislation
Nyere lovendringer
Legislation should not unjustly criminalise people on whose land mushrooms grow wild.
Lovgivningen må ikke urettmessig kriminalisere personer som eier mark hvor slik sopp vokser vilt.
One solution was to state that mushrooms were illegal if ‘treated or prepared’ (Irish and United Kingdom legislation), which indicate the intent of use.
En løsning har vært å fastsette at soppen er illegal dersom den er ”bearbeidet eller tilberedt” (irsk og britisk lovgivning), noe som indikerer en intensjon om bruk.
Similarly, the Dutch Supreme Court ruled that mushrooms were under control when ‘dried or processed’.
Som følge av at stadig flere ”smart shops” benyttet seg av dette smutthullet til å selge fersk sopp, argumenterte bl.a.
With the increase in smart shops using this loophole to sell fresh mushrooms, the United Kingdom (for example) argued in 2004 that even packaging was a form of ‘preparation’, but finally the law in the United Kingdom was changed in 2005 to apply to hallucinogenic mushrooms, with no mention of their state.
Storbritannia i 2004 for at selv innpakking var en form for ”tilberedning”, men britisk lov ble i 2005 til slutt endret til å gjelde hallusinogene sopper uten henvisning til soppens tilstand.
Although the proportion of users who experience a ‘bad trip’ is not known, it is these users who are most likely to contact emergency care systems.
Selv om andelen brukere som opplever en ”bad trip” ikke er kjent, er det disse brukerne som har størst sannsynlighet for å komme i kontakt med det akuttmedisinske apparatet.
In such cases, the intoxicated individuals are usually extremely anxious, severely agitated, confused and disoriented, with impaired concentration and judgment.
I slike tilfeller er de forgiftede personene vanligvis ekstremt engstelige, svært urolige, forvirret og desorientert, med redusert konsentrasjons- og vurderingsevne.
In serious cases, acute psychotic episodes may occur, including bizarre and frightening
I alvorlige tilfeller kan akutte psykotiske episoder oppstå, med bisarre og skremmende
Psilocybin and psilocin (or psilotsin) are controlled under 1971 UN Convention on Psychotropic Substances and listed in Schedule I, though how mushrooms containing them are classified is not always clear.
Psilocybin og psilocin kontrolleres av FN-konvensjonen av 1971 om psykotrope stoffer og er oppført i dens tillegg I. Det er imidlertid ikke alltid klart hvordan sopper som inneholder disse stoffene klassifiseres.
Six EU Member States have tightened their legislation on hallucinogenic mushrooms since 2001, in response to concerns about
Seks av EUs medlemsstater har skjerpet lovgivningen om sopp på bakgrunn av bekymringer knyttet til utbredelsen av bruken; Danmark (2001), Nederland (2002), Tyskland, Estland
Prevalence of ever in lifetime use of hallucinogenic mushrooms is higher among young people attending dance music events (clubbers) than among the general population
Livstidsprevalensen for bruk av hallusinogene sopper er høyere blant unge som besøker technoarrangementer (klubbgjengere) enn i befolkningen generelt
Drugs laws in Greece, Italy, Cyprus and Lithuania have a catch-all term prohibiting cultivation of plants from which narcotic substances can be extracted.
Narkotikalovgivningen i Hellas, Italia, Kypros og Litauen har en altomfattende formulering som forbyr dyrking av planter som det er mulig å ekstrahere narkotiske stoffer fra.
Yet, it is debatable if a mushroom is strictly a ‘plant’; hence the recent amendment to the German law in 2005 adopting the term ‘organic’ substances, rather than the previously used ‘plants and animals’ in order to close any possible loophole for mushrooms.
Det kan imidlertid diskuteres om en sopp strengt tatt kan kalles en ”plante”. For å fjerne eventuelle smutthull hva sopp angår ble det derfor i Tyskland i 2005 vedtatt en lovendring hvor den opprinnelige formuleringen ”planter og dyr” ble erstattet med ”organiske stoffer”.
General population (age 15–24)
Befolkningen generelt (alder 15–24)
Notes: Estimates for recreational settings are based on non-probability samples using a variety of methods and sampling frames.
Merknader: Estimatene for bruk i rekreasjonssammenheng er basert på ikke-sannsynlighetsutvalg, og forskjellige metoder og utvalgsrammer er brukt.
Prevalence of drug use among the broader population of clubbers cannot be inferred from these samples.
Det er ikke mulig å avlede noe om utbredelsen av narkotikabruk blant klubbgjengere generelt på grunnlag av disse utvalgene.
See EMCDDA (2006) for details.
Se EONN (2006) for nærmere opplysninger.
The briefings are published three times a year in the 23 official languages of the European Union plus Norwegian and Turkish.
Orienteringene utkommer seks ganger i året på Den europeiske unions 23 offisielle språk samt tyrkisk og norsk. Originalspråk: engelsk.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail info@emcdda.europa.eu
For gratis abonnement vennligst bruk e-post publications@emcdda.europa.eu
Cocaine use in Europe: implications for service delivery
Kokainbruk i Europa: forutsetninger for å bygge ut et tilbudsapparat
EN C others, particularly in eastern Europe, treatment for opioid users, there are report only very limited use.
C rapporterer om bare helt begrenset bruk.
no proven effective substitution or pharmacological treatment options currently available for cocaine users.
effektiv substitusjonsbehandling eller medikamentell behandling for kokainbrukere.
An estimated 12 million (3.5 %) European adults aged 15–64 have tried cocaine and 4.5 million (1.3 %) have used it in the last year.
Anslagsvis 12 millioner (3,5 %) voksne europeere i alderen 15–64 år har prøvd kokain, og 4,5 millioner (1,3 %) har brukt stoffet i løpet av det siste året.
Overall, cocaine supply, use and related problems in Europe have risen over the last decade, and prices have dropped.
Generelt har forsyningen og bruken av kokain i Europa og problemene dette medfører, økt i løpet av det siste tiåret, og prisene har falt.
However, this overall trend masks considerable inter-country variation.
Selv om dette er den generelle trenden, er det store variasjoner landene imellom.
Some countries, such as the UK, Spain and Italy, have seen considerable increases in cocaine use while
En del land, som Storbritannia, Spania og Italia, har hatt store økninger i kokainbruken, mens andre, særlig i Øst-Europa,
How can the different groups of users be reached and helped? What type of treatment should be made available for dependent cocaine users?
Vi har erfaringer fra behandlingen av andre typer narkotikaproblemer, men kokainets farmakologiske egenskaper, de store sosiale ulikhetene mellom brukerne og det at brukerne ofte samtidig tar andre psykoaktive stoffer, gjør det vanskelig å utvikle og sette inn gode og målrettede tiltak.
Are new specialised services needed, or should existing ones be adapted?
Og mens opioidavhengighet faktisk kan behandles, finnes det ingen dokumentert
Cocaine use presents new challenges for Europe’s drug treatment services.
Denne artikkelen tar opp et par av de viktigste problemstillingene i forbindelse med utviklingen av et tilbud for kokainbrukere.
Cocaine is the hydrochloride salt produced from the leaves of the coca plant (Erythroxylon coca Lam) which is cultivated mainly in South America.
Kokain er hydrokloridsalt utvunnet av bladene på kokaplanten (Erythroxylon coca Lam), som hovedsakelig dyrkes i Sør-Amerika.
Powder cocaine is typically snorted (insufflated) and, less frequently, injected.
Kokainpulver blir vanligvis sniffet (inhalert gjennom nesen), og ikke fullt så ofte injisert. Stoffet fremkaller eufori, undertrykker sultfølelsen og har mange helseskadelige effekter (se “Helseaspekter”).
Crack is the smokable form of cocaine and is manufactured from cocaine hydrochloride.
Crack er kokain som røykes. Det lages av kokainhydroklorid.
It is known for immediate effects and association with problematic patterns of use.
Stoffet er kjent for å virke umiddelbart og forbindes med problematiske bruksmønstre.
Some 4.5 million European adults (1.3 %) have used cocaine in the last year.
4,5 millioner voksne i Europa (1,3 %) har brukt kokain i løpet av det siste året.
Last year cocaine prevalence has shown an overall upward trend over the last decade, although with variations between EU Member States, ranging from 0.1 % to 3.0 % of the population.
Kokainbruken har generelt vist en stigende tend i løpet av siste tiår, men med variasjoner mellom EUs medlemsstater, og tallene varierer fra 0,1 % til 3,0 % av befolkningen.
Current responses to cocaine-related problems draw largely on existing services targeted at opioid use and drug use in recreational settings.
Dagens tiltak mot kokainrelaterte problemer trekker i stor grad på eksisterende tjenester som er mer innrettet mot bruk av opioider og narkotika i fritidsmiljøer.
These existing services may need adapting to meet the specific needs of cocaine and crack users.
De tjenestene som finnes, kan trenge tilpasning for å møte kokain- og crack-brukeres særskilte behov.
Injecting cocaine carries the risk of transmission of blood-borne diseases such as HIV and hepatitis C.
Injisering av kokain medfører risiko for overføring av blodbårne sykdommer som HIV og hepatitt C.
Three core groups of problem cocaine users can be identified: socially well-integrated individuals; opioid users, some of whom are substitution treatment clients; and marginalised crack users.
Problematiske kokainbrukere kan deles inn i tre hovedgrupper: sosialt velintegrerte personer, opioidbrukere (hvorav enkelte får substitusjonsbehandling) og marginaliserte crack-brukere.
Ireland t u ga l P or
Estland t u g al P or y sk land T
Netherlands
Gj.sn.EU
Second only to cannabis, cocaine is among the most trafficked drugs in the world.
Etter cannabis er kokain et av de illegale rusmidlene med størst omsetning på verdensbasis.
In 2005, an estimated 752 tonnes were seized worldwide and 107 tonnes in Europe, with Spain accounting for about half of European seizures.
I 2005 ble anslagsvis 752 tonn kokain beslaglagt rundt om i hele verden, av dette 107 tonn i Europa. Spania sto for om lag halvparten av alle europeiske beslag.
Overall, the quantities seized and the number of seizures have increased in Europe since 2000, reaching around 70 000 cases in 2005.
Generelt har beslagene i Europa gått opp i tiden etter 2000, både i kvanta og antall – i 2005 kom antall beslag opp i om lag 70 000.
Average prices of cocaine have fallen in most reporting countries.
Gjennomsnittsprisen på kokain har gått ned i de fleste landene som har innrapportert tall.
Source: EMCDDA Statistical bulletin, figure GPS-38.
Stor br ita n ia (E & W ) Dentsjekiskerepublik Kilde: EONN Statistiske opplysninger, fig. GPS-38.
General population surveys show an increase in cocaine use in many EU countries, although this may now be slowing down in some Member States with the highest prevalence (UK, Spain).
Generelle befolkningsundersøkelser viser en økning i kokainbruken i mange EU-land, selv om tilveksten nå kan synes å avta noe i en del av medlemsstatene med høyest utbredelse (Storbritannia og Spania).
Cocaine use is more common among young adults aged 15–34 (Figure 1) and males.
Kokainbruk er vanligere blant unge voksne, dvs. aldersgruppen 15–34 år (Fig. 1), og menn.
Acute and chronic cocaine use, often in combination with other substances, can cause multiple disorders (cardiovascular, cerebrovascular, neurological, psychiatric, etc.).
Helseaspekter viser undersøkelser gjennomført i utelivsmiljøer at kokain er 5–20 ganger mer utbredt blant klubbgjengere enn i befolkningen generelt.
Cocaine injection also carries the risk of transmission of blood-borne diseases such as HIV and hepatitis C. Acute cocaine-related deaths from overdose are not frequently reported, but in such rare cases a massive exposure is mentioned.
Studier av kokainbrukere som ikke er fanget opp av behandlingsapparatet, rapporterer at den typisk brukeren er velutdannet og sosialt godt integrert.
Most reported cocaine deaths are the consequence of its chronic toxicity, leading to cardiovascular and neurological complications.
Studier og behandlingsdata avdekker videre at personer med problematisk kokainbruk deler seg inn i tre ulike profiler eller grupper.
Cocaine use has been shown to have negative effects on health, especially among frequent users.
Akutt og kronisk kokainbruk, ofte i kombinasjon med andre stoffer, kan gi mange helseskader (kardiovaskulære, cerebrovaskulære, nevrologiske, psykiatriske osv.).
However, the extent of both the morbidity and mortality related directly to cocaine use remains difficult to estimate.
Injisering av kokain medfører risiko for overføring av blodbårne sykdommer som HIV og hepatitt C. Akutte kokainrelaterte dødsfall pga. overdose rapporteres ikke ofte, og i de sjeldne tilfellene som forekommer, oppgis massiv eksponering.
The first group uses powder cocaine alone or in combination with cannabis and/or alcohol.
Kokainbruk har beviselig negative helseeffekter, særlig blant hyppige brukere.
They are relatively well-integrated socially, with stable living conditions and regular employment.
Sykelighet og dødelighet direkte relatert til kokainbruk, er likevel vanskelig å måle.
Different groups of users
Ulike brukergrupper
The second group uses both opioids and cocaine.
Den første gruppen bruker kokainpulver alene eller i kombinasjon med cannabis og/eller alkohol.
Cocaine and crack act on the reward system of the brain and repeated use can lead to dependence.
Kokain og crack virker på belønningssystemet i hjernen, og gjentatt bruk kan føre til avhengighet.
It is the third most commonly reported drug cited as the reason for entering drug treatment in the EU, with about 13 % of all treatment demands in 2005.
13 % av alle som i 2005 søkte om behandling oppgav kokain/crack som årsak. I EU utgjør dette den tredje hyppigste årsaken til ønske om behandling. Men det er betydelige variasjoner landene imellom.
In Spain and the Netherlands, cocaine accounts for respectively 40 % and 35 % of all treatment demands while this figure is 0 % in Finland and 0.1 % in Lithuania.
I Spania og Nederland gjelder henholdsvis 40 % og 35 % av alle behandlingssøknader kokain, mot 0 % i Finland og 0,1 % i Litauen. Antallet behandlingssøknader relatert til kokainbruk har økt de senere årene, særlig blant de som oppsøker behandlingsapparatet for første gang (Fig. 2).
In 2005, more than one in fi ve first treatment demands (21.5 %) were cocaine-related.
I 2005 oppga mer enn én av fem førstegangssøkere (21,5 %) at behandlingsbehovet var kokainrelatert.
United States, research on their transferability to Europe is urgently required.
forskning som kan si noe om hvorvidt metodene kan overføres til europeiske forhold.
problems and are difficult to reach. They might seek treatment and support at a later stage of their dependence and thus be more difficult to treat.
bredt spekter av helsemessige og sosiale problemer og er vanskelige å nå ut til.
undergoing substitution treatment. National studies focusing on cocaine users in treatment report that this group is often the largest.
De søker kanskje behandling og støtte på et senere stadium og vil da være enda vanskeligere å behandle.
Policies and interventions
Retningslinjer og tiltak
Outside such locations, drug policies should address the growing diversity in drug use patterns and needs of problem drug users.
Nasjonale studier som fokuserer på kokainbrukere i behandlingsapparatet, rapporterer at denne gruppen ofte er størst.
The third group uses crack cocaine, often in combination with opioids.
Dette gjelder f.eks. i en del land og byer i Europa.
Its members are frequently highly marginalised, and may comprise a high proportion of ethnic minority members and people who are homeless, unemployed or in precarious labour conditions.
Personer i denne gruppen er ofte svært marginalisert, og mange av dem kan tilhøre etniske minoriteter, være hjemløse, arbeidsløse eller ha en svært usikker arbeidssituasjon.
It is the smallest of the three groups (2.5 % of all European clients in treatment) and has only been identified in a few locations.
Dette er den minste gruppen (2,5 % av alle europeiske klienter i behandling), og den er bare identifisert noen få steder.
The needs of different user groups
De ulike gruppenes behov
There are very few drug strategies which specifically target cocaine and crack cocaine use and only the UK and Ireland have implemented strategies at national and/or local level.
Svært få narkotikastrategier nevner spesifikt bruken av kokain og crack, og bare Storbritannia og Irland har gjennomført strategier på nasjonalt og/eller lokalt plan.
Most European countries report that cocaine users can access information about cocaine and the risks of cocaine use through various sources such as websites, helplines and interventions in the nightlife setting.
De fleste landene i Europa rapporterer at kokainbrukere kan få informasjon om kokain og risikoene ved kokainbruk fra ulike kilder, f.eks. nettsteder, hjelpe-telefoner og tiltak som settes inn i utelivsmiljøet.
In some cities, especially those with significant crack cocaine use, harm-reduction agencies also provide outreach interventions.
I enkelte byer, spesielt de som har et betydelig crack-problem, drives det nå også oppsøkende virksomhet som en del av det skadereduserende arbeidet.
Cocaine and crack users represent a heterogeneous population with specific needs which may require tailored services.
Kokain- og crack-brukere representerer en sammensatt populasjon med spesifikke behov som kan kreve skreddersydde tilbud.
Socially integrated powder cocaine users may need to be better informed about cocaine-related risks.
Sosialt integrerte kokainpulver-brukere kan trenge bedre informasjon om risikoene ved kokainbruk.
They may also be reluctant to initiate or continue treatment among marginalised drug users and feel there is a stigma attached to users attending such services.
De kan også ha motvilje mot å begynne, eller fortsette, behandlingen sammen med marginaliserte brukere og føle at de som benytter disse tilbudene, blir stigmatisert.
Currently, most reported cocaine treatment in Europe takes place in outpatient settings which are primarily oriented to the needs of opioid users.
For tiden rapporteres det at mesteparten av kokainbehandlingen i Europa foregår poliklinisk i tiltak som primært er tilpasset opioidbrukeres behov.
However, socially integrated cocaine users are likely to seek help through other healthcare providers such as general practitioners or private clinics.
Imidlertid vil sosialt integrerte kokainbrukere sannsynligvis heller søke behandling gjennom andre helsetjenester, f.eks. allmennleger eller privatklinikker.
There is a growing interest for countries with significant cocaineusing populations to provide services tailored specifically to cocaine users.
I land med en betydelig populasjon av kokainbrukere er det økt interesse for å tilby tjenester som skreddersys spesielt for disse.
The treatment of cocaine dependence relies mainly on psychosocial interventions, with pharmacological agents being used as a support by many clinicians.
Behandlingen av kokainavhengighet er i hovedsak basert på psykososiale tiltak, og mange klinikere bruker i tillegg medikamenter som støttebehandling.
However, until now, no effective pharmacological agent has emerged to manage cocaine abstinence and reduce craving.
Så langt finnes det imidlertid ikke noe medikament som effektivt reduserer abstinensen og suget etter kokain.
Therefore, research and training in psychosocial interventions should be given highest priority.
Derfor må forskning og opplæring i psykososiale tiltak gis høyeste prioritet.
The exchange of experiences and best practice among clinicians should be encouraged.
Utveksling av erfaring og beste praksis klinikere imellom bør også oppmuntres.
Research on pharmaceutical agents should also be supported and the results made rapidly available, both for positive as well as negative outcomes.
Forskning på farmakologiske virkestoffer bør støttes og resultatene offentliggjøres snarest, enten utfallet nå er positivt eller negativt.
Finally, cocaine users who are undergoing opioid substitution treatment should be assessed to make sure that their cocaine use is not linked with too low a dosage of methadone or buprenorphine.
Videre bør kokainbrukere som får substitusjonsbehandling med opioider vurderes for å slå fast at ikke kokainbruken skyldes at deres metadon- eller buprenorfindose er for lav.