natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Other consequences of changing climatic conditions include increases in global mean ocean temperatures, widespread melting of snow and ice sheets, increased flood risk for urban areas and ecosystems, ocean acidification, and extreme climatic events including heat waves.
naturlige systemer – inkludert endringer i nedbørsmønstre, stigning i globalt midlere havnivå, tilbakegang for isbreer og tilbakegang i utstrekningen av det arktiske isdekket.
The impacts of climate change are expected to be felt in all regions of the planet, and Europe is no exception.
Videre har elveløp endret seg i mange tilfeller, særlig når det gjelder elver som tilføres smeltevann fra snø og bre (6).
Unless action is taken, climatic changes are expected to lead to considerable adverse impacts.
Med stigende globale temperaturer øker dessuten risikoen for å overskride grenser som kan trigge storskala, ikke-lineære endringer (se Kapittel 7).
Past and projected global surface temperature change (relative to 1980–19), based on multiaverages for selected IPCC scenarios
Fortidig og beregnet fremtidig global temperaturendring (i forhold til 1980-19), basert på multi-modell gjennomsnitt for utvalgte klimascenarier fra FNs klimapanel (IPCC)
2100Year 2000 constant concentrations
2100År 2000, konstante konsentrasjoner
20th century
20. århundre
The bars on the right of the figure indicate the best estimate (solid line within each bar) and the likely range asesed for all six IPCC marker scenarios at 2090–2099 (relative to 1980–1999).
Stolpene til høyre i figuren indikerer ”i beste fall”-estimat (fast linje i hver stolpe) og den sannsynlige rekkevidde for alle seks IPCC markeringsscenarier ved 2090-2099 (i forhold til 1980-1999).
The horizontal black line has been added by EEA to indicate the EU Council conclusion and UNFCC Copenhagen Accord objective of 2 °C maximum temperature increase above pre-industrial (1.4 °C above 1990 because of about 0.6 °C temperature increase from the pre-industrial period to 1990).
Den horisontale svarte linjen er blitt lagt til av Det europeiske miljøbyrået (EEA) for å indikere målsettingen i konklusjonen til Rådet for Den europeiske union og i FNs klimakonvensjon, København- a vtalen, om 2oC maksimum temperaturstigning over førindustriell middeltemperatur (1,4oC over 1990 på grunn av temperaturstigning på cirka 0,6oC fra den førindustrielle periode til 1990).
The EU has been reducing its greenhouse gas emissions, and will meet its Kyoto obligation
EU har redusert sine klimagassutslipp og vil oppfylle sine forpliktelser i henhold til Kyotoprotokollen
Meeting the target of limiting global temperatures increases to less than 2 °C will require a concerted global effort — including further substantial GHG emission reductions in Europe.
Det er verdt å merke seg at FNs klimakonvensjon og dens Kyotoprotokoll ikke dekker alle klimagasser.
In 2008, the EU was responsible for between 11 and 12 % of global GHG emissions (9) — while being home to 8 % of the world's population.
Mange av stoffene kontrollert etter Montreal-protokollen, som klorfluorkarboner (CFCer), er også kraftige klimagasser.
According to current projections taking into account population growth and economic development worldwide, Europe's percentage contribution will decrease, as emissions in emerging economies continue to increase (10).
Utfasingen av klimaendrende, ozonreduserende stoffer (ODS) etter Montreal-protokollen har bidratt indirekte til en betydelig reduksjon av klimagassutslipp: dette har redusert klimagassutslipp globalt med mer enn de reduksjoner som forventes gjennom overholdelse av bestemmelsene i Kyotoprotokollen innen slutten av 2012 (13).
Annual emissions of GHG in the EU in 2008 corresponded to around
Å oppnå målet om begrense globale temperaturstigninger til mindre enn 2 °C vil kreve en felles global innsats – inkludert ytterligere betydelige reduksjoner i klimagassutslipp i Europa. I 2008 var EU
Meanwhile, the EU is in third place behind China and the USA ( the trends in EU GHG emissions relative to economic development — measured as gross domestic product (GDP) — in the EU indicate an overall decoupling of emissions from economic development over time.
Imidlertid indikerer tendensene i EUs klimagassutslipp sett i forhold til økonomisk utvikling – målt som brutto nasjonalprodukt (BNP) – en generell frakopling av utslipp fra økonomisk utvikling over tid.
Between 1990 and 2007, emissions per unit of GDP decreased in the EU-27 by more than a third (11).
Mellom 1990 og 2007 minsket utslipp per BNP-enhet i de 27 EU-landene med mer enn en
Climate change h an ge substances (ODS) under the Montreal Protocol has contributed indirectly to a very significant decrease in GHG emissions: this has reduced GHG emissions globally by more than the reductions expected through compliance with the provisions of the Kyoto Protocol by the end of 2012 (13).
Det må imidlertid bemerkes at disse utslippstallene bare viser det som slippes ut innenfor EU-området, og er beregnet i henhold til avtalte internasjonale retningslinjer etter FNs klimakonvensjon.
Greenhouse gas emissions as tonnes COper person by country in 2008
Europas bidrag til globale utslipp ville bli større om europeisk import av varer og tjenester, med denne importens ”innebygde karbon”, tas med i betraktningen.
190 and 2008 (
Innenlandske klimagassutslipp i EU-15 landene og de 27 EU-landene mellom 190 og 2008 (
EU-15: – 8 % Kyototarget by 2008–2012
EU-15: – 8 % Kyoto-mål innen 2008-2012
EU-27: – 20 % unilateraltarget by 2020
EU-27: – 20 % unilateralt mål innen 2020
• fuel efficiency improvements in vehicles;
Klima en dr in a endringer g er
• a shift from coal to less polluting fuels, particularly gas and biomass, for the production of electricity and heat;
Klimagassutslipp fra de 27 EU-landene etter sektor i 2008, og endringer mellom 190 og 2008
This overall decrease was partly offset by emission increases in Spain and, to a lesser extent, Italy, Greece and Portugal (9).
På den annen side, har utslipp blitt drevet ned i den samme perioden av faktorer som:
Transport emissions of GHGs increased by 24 % between 1990 and 2008 in the EU-27, excluding emissions from international aviation and marine transport (9).
Totale klimagassutslipp etter bransje i EU-27 landene, 2008 forbedringer i energieffektivitet, særlig hos industrielle sluttbrukere og hos energiindustrien;
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
• forbedringer i drivstoffeffektivitet i kjøretøyer;
Climate change h an ge
Energiproduksjon 31,1 %
Greenhouse gas emissions in the EU-27 by sector in 2008, and changes between 190 and 2008
• bedre avfallsforvaltning og forbedret gassgjenvinning fra fyllplasser (avfallsbransjen har oppnådd de høyeste andelsvise utslippskutt);
Total greenhouse gas emissions by sector in EU-27, 2008
Flyktige utslipp 1,7 %
Households/services14.5 %
Produksjon / bygg og anlegg 12,4 %
* Excludes international aviation and shipping(6 % of total GHG emissions)
* Inkluderer ikke internasjonal luftfart og internasjonal skipsfart (6% av totale klimagassutslipp)
Changes 1990–2008
Endring 1990–2008
Total GHGInternational shipping International aviation
Klimagasser totalt Internasjonal skipsfart Internasjonal luftfart
Waste Agriculture Industrial processes Fugitive emissions Households/services
Avfall Landbruk Industriprosesser Flyktige utslipp Husholdninger / tjenester
Transport Manufacturing/construction Energy production
Transport Produksjon / bygg og anlegg Energiproduksjon
Emisions from international aviation and international maritime navigation, which are not covered by the Kyoto Protocol, are not included in the top figure.
Utslipp fra internasjonal luftfart og internasjonal skipsfart, som ikke er dekket av Kyoto-protokollen, er ikke tatt med i figuren i toppen.
If included in the total, the share of transport would reach around 24 % of total EU-27 GHG emisions in 2008.
Om nevnte utslipp skulle inkluderes, ville transportbransjens andel komme opp i rundt 24 % av de totale klimagassutslipp fra de 27 EU-landene i 2008.
The increases in greenhouse gas emissions in the transport sector — as well as several other environmental impacts of transport — continue to be closely linked to economic growth.
Økningene i klimagassutslipp fra transportbransjen – så vel som flere andre miljøvirkninger av transport – fortsetter å være nært forbundet med økonomisk vekst.
The EEA's annual Transport and Environment Reporting Mechanism (TERM) report monitors the progress and effectiveness of efforts to integrate transport and environment strategies.
Rapportering fra Det europeiske miljøbyråets (EEAs) årlige Transport- og Miljørapporteringsmekanisme (TERM) overvåker framgang og effektivitet i tiltakene for å integrere transport- og miljøstrategier.
For 2009, the report highlighted the following trends and findings:
For 2009 trakk rapporten fram de følgende tendenser og funn:
•Freight transport tends to grow slightly faster than the economy, with road and air freight recording the largest increases in the EU-27 (43 % and 35 %, respectively, between 1997 and 2007).
•Fraktbefordring tenderer til å vokse litt raskere enn økonomien, med vei- og luftfrakt som står for de største økningene i de 27 EU-landene (henholdsvis 43 % og 35 % mellom 1997 og 2007).
The share of rail and inland waterways in the total freight volumes declined during that period.
Sveits og Liechtenstein (begge med reduksjoner på 20 til 30 %) så vel som Norge (30 til 40 %) har forpliktet seg på lignende måte.
•Passenger transport continued to grow but at a slower rate than the economy.
•Persontransport fortsatte å vokse, men ved en lavere takt enn økonomien.
Air travel within the EU remained the fastest growth area, increasing 48 % between 1997 and 2007.
Flyreiser innen EU forblir det raskest voksende området, med en økning på 48 % mellom 1997 og 2007.
Car journeys remained the dominant mode of transport, accounting for 72 % of all passenger kilometres in the EU-27.
Bilreiser forble den dominerende transportform, og sto for 72 % av alle passasjerkilometre i de 27 EU-landene.
•Greenhouse gas emissions from transport (excluding international aviation and maritime transport) grew by 28 % between 1990 and 2007 in EEA countries (by 24 % in EU-27), and now account for around 19 % of total emissions.
•Klimagassutslipp fra transport (ekskl. internasjonal luftfart og sjøtransport) økte med 28 % mellom 1990 og 2007 i landene som omfattes av Det europeiske miljøbyrået (med 24 % i de 27 EU-landene), og står nå for rundt 19 % av de totale utslipp.
•In the European Union, only Germany and Sweden are on track to meet their 2010 indicative targets for biofuels use (however, see also discussion related to bioenergy production in Chapter 6).
•I EU er det bare Tyskland og Sverige som er i rute for å nå sine 2010-mål for bruk av biologisk brennstoff (se imidlertid også diskusjon relatert til bioenergiproduksjon i Kapittel 6).
•Despite recent reductions in air pollutant emissions, road transport was the largest emitter of nitrogen oxides and the second largest contributor of pollutants forming particulate matter in 2007 (see also Chapter 5).
•Til tross for reduksjoner i luftforurensende utslipp i den senere tid, var veitransport den største utslippskilde til nitrogenoksider og den nest største bidragsyter til forurensning i partikkelform, eller svevestøv, i 2007 (se også Kapittel 5).
•Road traffic remains by far the largest source of exposure to transport noise.
•Trafikk på veiene forblir den langt største kilde til eksponering for støyen transport forårsaker.
The number of people exposed to damaging noise levels, especially at night, is expected to increase unless effective noise policies are developed and implemented in full (see also Chapter 5).
Antallet mennesker som eksponeres for skadelige støynivåer, særlig om natta, forventes å øke, med mindre effektive tiltak mot støy utvikles og gjennomføres fullt ut (se også Kapittel 5).
The report concludes that addressing the environmental aspects of transport policy effectively requires a vision for what the transport system should be like by the mid 21st century.
Rapporten konkluderer med at å ta opp miljøaspektene ved transportpolitikk faktisk fordrer en visjon om hvordan transportsystemet bør være innen midten av det 21. århundre.
The process of establishing a new Common Transport Policy is essentially about creating this vision and then designing policies to achieve it.
Prosessen med å etablere en ny felles transportpolitikk dreier seg i det vesentlige om å skape en slik visjon og så utforme politikk for å oppnå visjonens realisering.
Share of renewable energy in final energy consumption
Andel fornybar energi i endelig energiforbruk i de 27 EU-landene i 2007, samenlignet med 2020-målene (
F ) in EU-27 in 2007 compared to 2020 targets (
Å tenke nytt rundt energisystemer: super-strømnett og smarte strømnett
Sweden Latvia Finland Austria Portugal Denmark Romania Estonia Slovenia Lithuania France Spain Germany Bulgaria
For å muligjøre innlemmelse av store mengder med periodisk kraftproduksjon fra fornybar energi, må vi nytenke måten vi flytter kraft fra generator til bruker på.
Slovakia Greece Czech Republic Poland Hungary Italy Cyprus Ireland Netherlands Belgium Luxembourg United Kingdom
En del av endringen forventes å komme fra muliggjøring av storskala kraftproduksjon langt vekk fra brukerne, og effektiv kraftoverføring mellom
Source: EEA; Eurostat.
Det europeiske miljøbyrå, EEA, Eurostat.
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Virkninger av og sårbarhet for klimaendringer varierer i forskjellige områder, sektorer og lokalsamfunn
Climate change h an ge mountains are in retreat — which also affects water resource management in downstream areas (21
I alpene, for eksempel, har isbreene mistet omtrent to tredjedeler av sitt volum siden 1850-årene, og akselerering i tilbakegang for isbreer
In the Alps, for example, glaciers have lost approximately two-thirds of their volume since the 1850s, and acceleration of glacial retreat has been observed since the
På liknende måte er flomutsatte er blitt observert siden 1980årene (
Key past and projected impacts and effects of climate change for the main biogeographical regions of Europe
Sentrale fortidige og beregnede framtidige virkninger av klimaendringer for de viktigste biogeografiske områdene i Europa
Increased river flows Higher forest growth
Redusert havisdekke i Arktis Tap av innlandsis på Grønland
Less snow, lake and river ice cover Northward movement of species More energy by hydropower
Økt skogvekst Økte jordbruksavlinger mindre snø, mindre isdekke på innsjøer og elver Artsforflytning nordover
Higher risk of biodiversity loss
Større risiko for tap av biologisk mangfold
Higher risk of damages by winter storms
Økt risiko for skade fra vinterstormer Mer vannkraft
Upwards shift of plants and animals Less ski tourism in winter Higher soil erosion risk50°
Større flomrisiko i kystområder for planter og dyr Mindre skiturisme om vinteren50°
High risk of species extinction
Økt risiko for jorderosjon Høy risiko for at arter dør ut
Central and eastern Europe More temperature extremes Less summer precipitation More river floods in winter
Det sentrale og østlige Europa Flere ekstremtemperaturer Mindre nedbør om sommeren Flere flommer i elver om vinteren
Higher water temperature Higher crop yield variability
Høyere vanntemperatur40°Større variasjon i jordbruksavlinger
Increase inphytoplankton biomass
Økt skogbrannfare Lavere skogstabilitet av planteplankton
Decrease in annual precipitation
Flere skogbranner Mindre vannkraft Flere dødsfall på grunn av hetebølger
More forest fires Less energy by hydropower More deaths by heat waves
Det europeiske miljøbyrå, EEA, Joint Research Centre, JRC (EUs Felles g
Decrease in annual river flow Increasing water demandfor agriculture g ).
I tillegg kan tilbakegang av permafrost i fjellområder skape infrastruktur-relaterte problemer ettersom veier og broer kan bli vanskelige eller umulige å bruke.
Climate change is projected to have major impacts on ecosystems, water resources and human health
Beregninger viser at klimaendringer vil ha store virkninger på økosystemer, vannressurser og menneskelig helse
Climate change is projected to play a substantial role in biodiversity loss and puts ecosystem functions at risk.
Beregninger viser at klimaendringer vil spille en betydelig rolle når det gjelder tap av biologisk mangfold, og at økosystemfunksjoner settes i fare.
Changing climatic conditions are responsible, for example, for the observed northward and uphill distribution shifts of many European plant species.
Klimaforhold i endring er årsak til, for eksempel, den observerte nordover- og høydeforflytning i utbredelsen av mange europeiske plantearter.
These are projected to need, for survival, to move several hundred kilometres to the north during the 21st century — which will not always be possible.
Disse beregnes å måtte forflytte seg flere hundre kilometer nordover i løpet av det 21. århundre for å overleve – hvilket ikke alltid vil være mulig.
A combination of the rate of climate change and habitat fragmentation, which results from obstacles such as roads and other infrastructure, is likely to impede the migration of many plant and animal species, and may lead to species composition changes and a continuing decline in European biodiversity.
En kombinasjon av takten på klimaendringer og habitatfragmentering, hvilket forårsakes av hindre som veier og annen infrastruktur, vil sannsynligvis vanskeliggjøre forflytningen til mange plante- og dyrearter, og kan føre til endringer i artssammensetninger og et kontinuerlig forfall i europeisk biologisk mangfold.
The timing of seasonal events, phenology, for plants and the life cycles of animal groups — both terrestrial and marine — alters with climatic change (6).
Tidspunkter for sesongbetonte hendelser, fenologi, for planter og i livssyklusen til dyregrupper – både terrestriske og marine – forandrer seg med klimaendringer (6).
Changes in seasonal events, flowering dates and agricultural growing seasons are observed and projected.
Endringer i sesongbetonte hendelser som blomstringstider og vekstsesonger i landbruket er observert og beregnet.
Phenology shifts have also increased the length of the growing season of several agricultural crops in northern latitudes over recent decades, favouring the introduction of new species that were not previously suitable.
Fenologiendringer har også øket lengden på vekstsesongen for flere landbruksavlinger på nordlige breddegrader i løpet av de siste tiår, og har begunstiget innføring av nye arter som ikke tidligere var egnete.
Such changes in the cycles of agricultural crops are projected to continue — potentially severely impacting agricultural practices (G
innvirkninger på virksomheten i landbruket (G
Similarly, climatic changes are expected to affect aquatic ecosystems.
Klimaendringer forutsis også, i henhold til beregninger, å føre til økt helsefare på grunn av eksempelvis hetebølger og vær-relaterte lidelser (se Kapittel 5 for flere detaljer).
Warming of surface water can have several effects on water quality, and hence on human use.
Dette understreker behovet for beredskap, økt bevissthet om problematikken og tilpasningstiltak (22).
These include a greater likelihood for algal blooms to occur and the movement of freshwater species northwards, as well as changes in phenology.
De relaterte risikoer avhenger i stor grad av menneskelig atferd og kvaliteten på helsetjenestene.
Also within marine ecosystems, climatic changes are likely to affect the geographic distribution of plankton and fish, for example a changed timing of the spring phytoplankton bloom, putting additional pressures on fish stocks and related economic activities.
Videre kan et antall vektorbårne sykdommer så vel som noen vann- og matbårne sykdomsutbrudd bli hyppigere med høyere temperaturer og hyppigere ekstremhendelser (6). I deler av Europa kan det bli noen helsefordeler, inkluderte færre dødsfall forårsaket av kulde.
A further major potential impact of climate change, in combination with land-use changes and water management practices, is the
Videre vil klimaendringer sannsynligvis påvirke den geografiske spredning av plankton og fisk, for eksempel ved endringer i tidspunktet for den vårlige planteplanktonoppblomstring, og derved føre til ytterligere belastning på fiskebestander og på relaterte økonomiske aktiviteter.
These need to reflect the degree to which vulnerability to climatic change differs across regions and economic sectors, as well as across societal groups — especially the elderly and low-income households, both of which are more vulnerable than others.
Det haster med spesialiserte tilpasningstiltak for å bygge motstandsdyktighet mot klimaendringer
In general, countries are aware of the need to adapt to climate change and 11 EU Member States had adopted a national adaptation strategy by spring 2010 (H
Folk som risikerer å bli ramet av flom – (tallene angir antall tusen), skade- og tilpasningskostnader for de 27 EU-landene, med tilpasningstiltak og uten tilpasningstiltak
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
(Gjenværende) skadekostnader
People at risk of Adaptation cost being flooded (billion EUR/ (thousand/year)year)
Folk som risikerer å bli ramet av flom (tusen/år) ak ak ak ak ak ak ak ak t t t t lt lt lt lt i i il i i il il il t t t t t t t t gs g gs gs gs g gs gs s s
Source: EEA, ETC Air and Climate Change (
Luftforurensning og klimaendringer (
Adaptation (24) is a first step towards an adaptation strategy to reduce vulnerability to the impacts of climate change, and complements actions at national, regional and even local levels.
24) et første skritt mot en tilpasningsstrategi for å redusere sårbarhet mot virkningene av klimaendringer. Den er et supplement til tiltak på nasjonale, regionale og til og med lokale nivåer.
Integration of adaptation into environmental and sectoral policy domains — such as those related to water, nature and biodiversity, and resource efficiency — is an important aim.
Integrering av tilpasning i politisk regelverk for miljø og sektorer – som relatert til vann, natur og biologisk mangfold, samt ressurseffektivitet – er et viktig mål.
However, the EU White Paper on Adaptation recognises that limited knowledge is a key barrier and calls for a stronger knowledge base.
Imidlertid erkjennes det i EUs Hvitebok om Tilpasning at begrenset kunnskap er en sentral sperre og det etterspørres en sterkere
To address related gaps, the creation of a European clearinghouse on climate change impacts, vulnerability and adaptation is foreseen.
Kostnadene for tilpasning i Europa kan bli store – og kan komme opp i milliarder av euro per år på mellomlang og lang sikt.
This aims to enable and encourage the sharing of information and good adaptation practices between all stakeholders.
Imidlertid er økonomiske vurderinger av kostnader og gevinster gjenstand for betydelig usikkerhet.
It has been suggested that the inclusion of the effects of air pollution on climate change in air quality strategies delivers substantial efficiency gains by reducing particulate matter and ozone precursors in addition to targeting CO
Klima en dr in a endringer g er effektivitetsgevinst, ved å redusere svevestøv og forløpere for ozondannelse, i tillegg til slike strategiers målrettede innsats mot CO
long-lived GHGs (
og andre langlivede klimagasser ( kunnskapsbase.
The implementation of measures to combat climate change is likely to deliver considerable ancillary benefits in air pollution abatement by 2030.
Gjennomføringen av tiltak for å motvirke klimaendringer vil sannsynligvis medføre betydelige ekstrafordeler når det gjelder reduksjon av luftforurensning innen 2030.
This includes lower overall costs of controlling air pollutant emissions of the order of EUR 10 billion per year and a reduction in
Dette omfatter samlet kostnadsreduksjon for kontroll av luftforurensende utslipp i størrelsesorden EUR 10 milliarder per år, og en reduksjon i skader på
The European environment _BAR_ State and outlook 2010
Respons på klimaendringer påvirker også andre miljøutfordringer
Such reductions are damage to public health and ecosystems (
Slike reduksjoner er særlig merkbare folkehelse og økosystemer (