natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The availability of treatmentand social support services for prisonerson their release is therefore of criticalimportance.
Det er derfor av heltavgjørende betydning at det finnes etbehandlingstilbud og et sosialtstøtteapparat for den enkelte når han ellerhun løslates.
Morecommonly, cleaning material is now madeavailable in prisons in the EU.
Fengselet – perfekt grobunnfor infeksjonssykdommer
Given theimportance of reducing the risk of HIVand other infections amongst the prisonpopulation, there is an urgent need toevaluate the costs and benefits of differentapproaches in this area to ensure thateffective interventions are available to allprisoners.
Når vi vet hvor viktig det er å redusererisikoen for HIV og andre infeksjoner blantde innsatte, er det tvingende nødvendig åforeta kostnad-nytteberegninger av deulike tilnærmingsmåtene på dette feltet forå sikre at alle innsatte gis tilbud omeffektive tiltak.
Resources needed to give prison drug users equivalenceof care [10]
Ressurser som trengs for ågi narkotikabrukere i fengselet likeverdig omsorgstilbud[10]
To make this goal a reality requiresadequate and timely networking betweenprisons and aftercare services.
Skal dette målet oppnås, må det etableresegnede nettverk mellom fengsel ogetterverntjenester som trer inn til rett tid.
Someprison parole schemes are linked to therequirement to attend for treatment.However, it is clearly desirable toencourage the voluntary participation ofprisoners to engage with treatment andsocial support services.
En del fengsler har ordninger forprøveløslatelse som forutsetter behandling.Det er imidlertid klart ønskelig åoppmuntre de innsatte til frivillig åengasjere seg i behandling og å etablereforbindelsen med det sosialestøtteapparatet.
Coordination withprimary-care providers and supportservices is vital for the clinical casemanagement of those prisoners with HIV,hepatitis or tuberculosis infection in orderto ensure that referral results in a seamlesscontinuation of care and that medicationis not disrupted.
Samordning medprimærhelsetjeneste og støtteapparat eravgjørende for den kliniske oppfølgingenav innsatte med HIV, hepatitt ellertuberkulose for å sikre at overføringenresulterer i en ubrutt fortsettelse avomsorgen og at medisineringen ikke avbrytes.
The quality of care given to offenders,from initial reception through topreparation for release, is likely to be acrucial factor in the success of tacklingdrug use in prison.
Til tross for politisk mandat til å behandleproblembrukere har bare noen få fengslertilstrekkelige ressurser for å tilbyhensiktsmessige behandlingsprogrammer,og i mange fengsler finnes overhode ikkeslike tjenester.
Despite the political mandate to treatproblem drug users, few prisons havesufficient resources to provide adequatetreatment programmes and services arenot provided at all in many prisons.
Det er likevel positivt at detetter hvert settes inn flere ressurser pådette feltet, og situasjonen er, i det minstei en del land og for en delbehandlingsalternativers vedkommende, i ferd med å bedres.
Morepositively, more resources are beginningto be invested in this area of work andthe situation, at least in some countriesand with respect to some treatmentoptions, is improving.
Kvaliteten på omsorgen for lovbrytere, frainnsetting i fengsel og til de forberedes forløslatelse, antas å være en avgjørendefaktor om kampen mot narkotikabruk ifengslene skal lykkes.
As in the community at large, theprevalence of HIV and hepatitis Cinfection in prison is higher amongintravenous drug users (IDUs) than nonIDUs and the associated health problemsare more acute.
Som ellers i samfunnet er utbredelsen av HIV og hepatitt C-smitte i fengslenehøyere blant sprøytebrukere enn blantikke-sprøytebrukere, og helseproblemenesprøytebruken forårsaker er mer akutte.Blant innsatte som bruker sprøyte, variererutbredelsen av HCV fra mellom 30 og 44% i Storbritannia til over 80 % i Tyskland(Berlin) og Irland. HIV-anslagene variererfra 0-2 % i Storbritannia, Danmark og Belgia, til 23 % i Spania og 28 % i Portugal.
This means thatinjectors who continue to use drugs inprison may be particularly vulnerable toinfection, and studies have documentedsudden outbreaks of HIV and hepatitis inprisons that are directly linked tointravenous drug use[8].
Dette innebærer atsprøytebrukere som fortsetter å brukenarkotika under fengselsoppholdet, kanvære særlig utsatt for smitte, og studierhar dokumentert at plutselige HIV- ellerhepatittutbrudd i fengsel kan direktetilbakeføres til intravenøs narkotikabruk [8].
A range of well-coordinated responses iscalled for, the benefits of which willaccrue not only to the individual prisonersbut also to society as a whole.
En rekke samordnede tiltak er nødvendigeog fordelene kommer ikke bare denenkelte innsatte til gode, men helesamfunnet.
When the prisoner is released and returnsto his or her community, the infection mayspread, highlighting the wider publichealth implications and the importance ofinterventions in this area.
Når den innsatte så løslates og kommertilbake til sitt nærmiljø, kan sykdommenspres, noe som understreker hvor storekonsekvenser dette kan få for folkehelsenog hvor viktig det er å sette inn tiltak påområdet.
Few prisons in the EU operate similarmeasures for preventing infectiousdiseases to those available outside, suchas confidential HIV and hepatitis testing
Bare et fåtall fengsler i EU harinfeksjonsforebyggende tiltak tilsvarendeslike som befolkningen for øvrig ellerstilbys, f.eks. fortrolig HIV- og hepatitt-
Drug-free treatment approaches havedominated interventions in EU prisons.Methadone treatment remains controversialin many prisons despite being widelyaccepted as an effective intervention foropioid dependence elsewhere.
Medikamentfrie behandlingsmetoder hardominert tilbudet i europeiskfengselsvesen. Metadonbehandling erfortsatt omstridt i mange fengsler selv omdenne behandlingsformen ellers har vunnetbred aksept som et effektivt tiltak motopioidavhengighet.
A numberof complex issues are raised in terms ofprison policy, such as continuity of care,liaison with outside services andavailability of substitution and/or
En rekke komplisertefengselspolitiske aspekter, som videreføringav behandlingen, kontakt medtjenestetilbud utenfor fengselet ogtilgjengeligheten av substitusjons- og/eller
At present, the sad fact is that, for most of those entering prison with a drug problem, the opportunity to benefitfrom well-developed and coordinateddrug services is the exception rather thanthe rule.
Det er for tiden en sørgelig kjensgjerningat for de fleste som har et rusproblem nårde settes i fengsel, er muligheten for å nyte godt av en vel utbygd ogsamordnet rusmiddelomsorg snarereunntaket enn regelen.
Drugs in focusis a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction(EMCDDA), Lisbon.
Fokus på narkotikaer en serie policy-orienteringer som utgis av Europeisk overvåkingssenter for narkotika og narkotikamisbruk(EONN), Lisboa.
The briefings are published six times a year in the 11 official languages of the European Union plus Norwegian.Original language: English.
Orienteringene utkommer seks ganger i året på Den europeiske unions 11 offisielle språk samt norsk.Originalspråk: engelsk. Gjengivelse er tillatt med kildeangivelse.
For free subscriptions, please specify your requirements via e-mail info@emcdda.eu.int
For gratis abonnementvennligst bruk e-post info@emcdda.eu.int
Conclusions Drug treatment in prisons — policy considerations
Konklusjoner Narkotikabehandling i fengsel – politiske betraktninger
1.In order to understand the scale and nature of drug usewithin prisons, a clear need exists, across the EU, toinvest in the research and monitoring necessary forinformed policy formation and to facilitate thedevelopment, targeting and evaluation of interventions.
Effektive tiltak måiverksettes for å verne om de innsattes, personalets ogbefolkningens helse. Politikken på dette området må tahensyn til hvordan fengselsvesenet skal behandle innsattesom har HIV eller andre narkotikarelaterte infeksjoner.
5.A policy commitment to providing equivalence of care inprison to the health and social support available to thosewith drug problems outside is only meaningful if it isaccompanied by the necessary investment in resources.
5.En politisk forpliktelse til å tilby de innsatte et pleie- ogomsorgstilbud som er likeverdig med det helsetilbudet ogstøtteapparatet som tilbys andre personer mednarkotikaproblemer, gir bare mening om den følges opp mednødvendige investeringer i ressurser.
There is therefore anurgent need for a better awareness of what constitutesgood practice in this area and to develop and evaluatemodel programmes.
Det er derfortvingende nødvendig at vi øker bevisstheten omkring godpraksis på området og bygger ut og evaluerermodellprogrammer.
3.Successfully addressing drug problems in prisonsrequires the involvement of prison staff, a balancing ofcontrol and therapeutic goals and close coordinationwith health and social support agencies.
3.Skal vi lykkes med å håndtere narkotikaproblemet ifengslene, er det en forutsetning at fengselspersonaletengasjerer seg, at det foretas en avveining mellomkontrollhensyn og behandlingsmål samt at helsetjenester ogsosialt støtteapparat samordnes nærmere.
4.Reducing the risk of HIV and other injection-relatedinfectious diseases within prisons should be an explicit
4.En reduksjon av risikoen for å få HIV og andreinfeksjonssykdommer som er relatert til sprøytebruk i
6.A key test for drug services for prisoners is the ability tooffer continuation of care for prisoners on release.
6.En kontroll på om rusmiddelomsorgen for de innsattefungerer, er evnen til oppfølging etter løslatelse.
Theconsiderable risk of a rapid relapse into crime and druguse or the risk of drug overdose faced by prisoners onrelease are only likely to be reduced if contact ismaintained with drug treatment and social supportservices.
Vedløslatelse av innsatte er faren for raskt tilbakefall tilkriminalitet og narkotikabruk eller risikoen for overdosesvært stor, og den kan bare reduseres dersom kontaktenmed behandlingstjeneste og sosialt støtteapparatopprettholdes.
United Nations, Twentieth special session of the General Assembly, devoted to countering the world drug problem togetherwith the Declaration on the guiding principles of drug demand reduction.
FNs Generalforsamlings 20. spesialsesjon, viet en felles innsats for å bekjempe verdens narkotikaproblem, Declaration onthe guiding principles of drug demand reduction.
Council of Europe,Recommendation N oR (89) 14, 24 October 1989. Cordrogue, Vol.64, Brussels, 1December 1999.
Europarådet,Resolusjon R (89) 14 av 24. oktober 1989.CORDROGUE64, Brussel, 1. desember 1999.
OFFICIAL PUBLISHER:Office for Official Publications of the European Communities.© European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2003.EXECUTIVE DIRECTOR:Georges Estievenart.
OFFISIELL UTGIVER:Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner.© Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk, 2003.ADMINISTRERENDE DIREKTØR:Georges Estievenart. REDAKTØRER:Joëlle Vanderauwera, Paul Griffiths. FORFATTER:Paul Griffiths, Margareta Nilson, Chloé Carpentier, Petra Paula Merino. GRAFISK UTFORMING:Dutton Merrifield Ltd, UK.Printed in Italy
EU enlargement and drugs — Challenges andperspectives
Et utvidet EU og narkotika — utfordringer og perspektiver
Threats and challenges: perception and reality years.
Trusler og utfordringer: oppfatninger og virkelighet
The perspective of a European Unionconsisting of up to 28 countries may raisesome simplistic fears in the public domainas far as drugs are concerned.
Perspektivet av et EU som består av inntil28 medlemsstater kan blant folk flestskape en unyansert frykt for alt som harmed narkotika å gjøre.
Inparticular, there are serious worries aboutthe risk of an increase in drug trafficking,especially from and through central andeast European countries (CEECs).
Bekymringengjelder spesielt faren for øktnarkotikasmugling, særlig fra og vialandene i Sentral- og Øst-Europa (CEECs).
The available data suggest that drug useis on the increase, both for heroin, whichis replacing locally produced opiates, andfor cannabis, which is the most widelyused drug in these countries, especiallyfor experimental and recreational use. An increase has also been seen in the useof synthetic drugs, a proportion of whichare exported from the EU to CEEC markets.
Tilgjengelige data tyder på atnarkotikabruken øker, både av heroin,som erstatter lokalt produserte opiater, og av cannabis, som er det mest vanligestoffet i disse landene, da særlig tileksperimentelt misbruk og rekreasjonsbruk.Det er også påvist en økning i bruken avsyntetiske stoffer, og en del av disse blireksportert fra EU til markeder i Sentral- og Øst-Europa.
‘The efforts of the candidatecountries to align their actionsin the drugs field with those ofthe EU and its current Member States depend not only on fullrecognition but also oncontinuing support.
‘Søkerlandenes innsats for å bringetiltakene på narkotikaområdet pålinje med tiltakene i EU og dagensmedlemsstater forutsetter ikkebare at problemet erkjennes i sinfulle bredde, men ogsåkontinuerlig støtte.
It isessential that they strengthentheir coordination andinformation mechanisms andallocate, where appropriate,adequate resources to them.’
Det vil væreavgjørende at de styrker sinesamordning- oginformasjonsmekanismer ogbevilger, der det er nødvendig, deressurser som trengs.’
However, the picture is rather morecomplex. The most significant increase intrans-border drug trafficking occurred afterthe fall of the Iron Curtain, and has nowreached a critical level.
I denne sammenhengen vil et framtidigutvidet EU stå overfor nye, mer komplekseutfordringer, fra å omfattende lovmessigetiltak til å få på plass administrative ogsamordnende strukturer samt å utvikle
In this context, the future enlarged Unionwill face new and more complexchallenges, ranging from implementinglegislative measures to putting in placeadministrative and coordinating structures and developing the scope and range ofthe services provided.
Bildet er imidlertid langt mer sammensatt.Den mest markante økningen i handelenmed narkotika over landegrensene fantsted etter Jernteppets fall, og har nå nåddet kritisk nivå. Det nye er at situasjonen ide fleste søkerlandene er vesentligforandret de siste fem til ti årene i det denå selv de nå selv er blitt et klart mål fornarkotikahandelen.
Candidate countries are those that have applied for membership of the European Union, and with whom the next negotiationshave been decided by the European Councils of Luxembourg in 1997 and Helsinki in 1999.
Søkerlandene er de landene som har søkt om medlemsskap i Den europeiske union, pluss de som fikk sin søknad godkjent av Det europeiske råd på møter i Luxembourg i 1997 og Helsinki i 1999.
There are 13 candidate countries: Bulgaria, Cyprus, the Czech Republic, Estonia, Hungary, Latvia, Lithuania, Malta, Poland, Romania, Slovakia, Slovenia and Turkey.The negotiations for accession were concluded with 10 of them in December 2002 in Copenhagen.
Det er 13 søkerland: Bulgaria, Den tsjekkiske republikk,Estland, Kypros, Latvia, Litauen, Malta, Polen, Romania, Slovakia, Slovenia, Tyrkia og Ungarn. For ti lands vedkommende bleforhandlingene om tiltredelse avsluttet i København i desember 2002.
The objective is to welcome Bulgariaand Romania as members of the EU in 2007.
Målsettingen er at Bulgaria og Romania skal kunne ønskesvelkommen som medlemmer av EU i 2007.
In December 2004, it is expected that the Council will decide when negotiations willbegin with Turkey.
I desember 2004 forventes Rådet å ta beslutningen om når forhandlingene med Tyrkiaskal innledes.
All candidate countries are currently coordinating with the EMCDDA on monitoring the drugs phenomenon.
Samtlige søkerland har påbegynt arbeidet med å samordne sine tiltak med EONN for å følge utviklingen av narkotikafenomenet.
1.Differences in levels of drug use among young peoplein the ‘East’ and the ‘West’ are progressivelynarrowing.
1.Forskjellen mellom ’øst’ og ’vest’ når det gjelderutbredelsen av narkotikabruk blant ungdom, blir stadigmindre.
approach with a health-oriented one.
mer helsemessige hensyn.
In candidatecountries, responses have been developed sector bysector, with priority given first to law enforcement andthen later to prevention and treatment.
Søkerlandene har gåttsektorvis fram i utviklingen av tiltakene og har først ogfremst prioritert håndheving av loven, dernestforebygging og behandling.
2.Over the 1990s, heroin emerged as the primaryproblem drug in most candidate countries and, in somecountries, this led to estimated levels of problem druguse that are comparable to the EU average.
2.I løpet av 1990-årene ble heroin det stoffet som skaptestørst problemer i de fleste søkerlandene, og i enkelteland førte dette til at misbruken nådde et nivå somantakelig kan sammenliknes med gjennomsnittet i EU.
5.The current approach to the drugs phenomenon inwestern European drug policies is the result of a longterm process, yet to be consolidated, while manycandidate countries are still in the early stages ofdeveloping their responses.
5.Den tilnærmingen som ligger til grunn for dagensnarkotikapolitikk i Vest-Europa er resultatet av en langprosess som ennå ikke er helt konsolidert, mens mangeav søkerlandene ennå er i innledningsfasen når detgjelder utformingen av tiltakene.
3.In the enlarged Union, despite a general framework ofcommon trends and patterns of drug use, it will remainnecessary to deal with a considerable diversity ofspecific situations at local level.
3.Selv om trender og mønstre for misbruk av narkotikahar mange fellestrekk, vil det i en utvidet union fortsattvære nødvendig å få bukt med svært varierende lokaleforhold.
4.The responses of EU Member States to thisphenomenon have increasingly balanced a repressive
4.Medlemsstatenes respons på dette fenomenet har istadig større grad avveid en repressiv holdning mot
The situation in an enlarged European Union — Overview
Situasjonen i en utvidet europeisk union — oversikt mennesker i disse landene misbrukerrusmidler, vekker alvorlig bekymring forfølgene på lang sikt.
The younger agethat substance use occurs within thesecountries raises serious concerns aboutlong-term impact.
Nivåene av stoffmisbruk i’øst’ og ’vest’ nærmer seghverandre
Whereas, in the EU, the population ofproblem drug users is largely stable andageing (especially users of opiates), in themajority of candidate countries thephenomenon is newer and problem drugusers are generally younger.
Mens misbrukergruppen i EU stort sett erstabil og blir eldre (særlig gjelder detteopiatbrukere), er fenomenet i de flestesøkerlandene av nyere dato, ogmisbrukerne er generelt yngre.
There isconsiderable concern about the potentialfor future problems.
Det knytterseg stor bekymring til hvilke potensielleproblemer dette vil føre med seg.
Problem drug use incandidate countries isapproaching the EU average
Misbrukens omfang isøkerlandene nærmer seggjennomsnittet i EU
As in the EU Member States, recreationaldrug use and experimentation isincreasingly becoming an integral part ofyouth culture in most of the candidatecountries.
Som i EU-statene er rekreasjonsbruk ogeksperimentering med stoff i ferd med åbli en vesentlig del av ungdomskulturen ide fleste søkerlandene.
There has been an increase inexperimental drug use in the generalpopulation in all central and east European countries in the past 10 years.
Blant befolkningengenerelt i alle sentral- og østeuropeiskeland er eksperimentering med narkotikablitt stadig vanligere i løpet av de ti sisteårene.
Major drugs seizures along the Balkan routeand in central Europe confirm the region’scontinuing role in the transportation andstorage of heroin and other illicitsubstances, including chemical precursors.
Store narkotikabeslag på Balkan-ruten og i Sentral-Europa bekrefter at regionenfortsatt spiller en viktig rolle når detgjelder transport og lagring av heroin ogandre illegale stoffer, inkludert kjemiskeprekursorer.
This trend is particularly visible in theschool population, where the number ofschoolchildren aged 15 to 16 years whohave tried any illicit drug at least oncedoubled between 1995 and 1999.Many candidate countries now recogniseddrug use among young people as one oftheir most pressing social concerns.
Selv om sprøytebrukerne – så langt – i defleste søkerlandene stort sett harunnsluppet HIV-epidemien, er det rikeligdokumentasjon på at inntak av narkotikaer forbundet med høyrisikoatferd. Dettekan føre til en betydelig økning inarkotikarelaterte smittsomme sykdommer.Av mangel på tilgang til tjenester kanenkelte grupper, som innsatte og personertilhørende enkelte etniske grupper ellerminoritetsgrupper, være spesielt utsatt for HIV- og hepatittsmitte.
Although, thus far, the HIV epidemic haslargely bypassed injecting drug users inmost of the candidate countries, there isconsiderable evidence of high-riskbehaviour related to drug consumption.This could lead to a substantial increasein drug-related infectious diseases.
Denne trenden er spesielt tydelig blantskoleelever, der antallet ungdommer i 15-16-årsalderen som minst én gang harprøvd et illegalt rusmiddel, ble doblet iperioden 1995-1999.
Somegroups, such as detainees and prisonersand members of ethnic and minoritygroups, may be particularly vulnerable to HIV and hepatitis infection, due to thelack of access to services.
Mange søkerlanderkjenner nå at misbruk av narkotika blantungdom er en av de mest presserendesosiale bekymringene.
After a period when the major drugproblem identified with the candidatecountries related to drug trafficking, heroinnow has a strong hold on domesticmarkets and is gradually replacing locallyproduced opiates and other substances.Consequently, heroin (which ispredominantly injected) is the mostprevalent drug used among those askingfor treatment for opiate dependency.
Etter en periode da handelen mednarkotika var det størstenarkotikaproblemet forbundet medsøkerlandene, har heroin nå fått solidfeste på de innenlandske markedene, derdet gradvis erstatter lokalt produserteopiater og andre stoffer. Følgelig er heroin(som hovedsakelig injiseres) det stoffetsom er mest utbredt blant dem som søkerbehandling for opiatavhengighet.
In Russia (including the territories of Kaliningrad), Belarus and the Ukraine, the spread of HIV infection is associated,to a large extent, with drug injecting.
I Russland (inkludert Kaliningrad-området),Hviterussland og Ukraina er utbredelsenav HIV til en stor grad forbundet medinjisering av narkotika.
This epidemic poses a threat at the futureexternal borders of the Union and requiresthe development of a common approachto the problem.
Denne epidemienpå Den europeiske unions framtidigeyttergrense utgjør en trussel og kreverutarbeidelse av en felles tilnærming for åmøte problemet.
Common trends andincreased diversity
Felles trender og økendemangfold
‘The challenge for an enlarged Union will be to help new Member States build together a more comprehensive and more sustainableresponse to this complex issue.
Stoffene som brukes og bruksmønstrene erganske like de man finner i EUsmedlemsstater. Cannabis er det vanligstestoffet, spesielt til eksperimentering ogrekreasjonsbruk.
Itwill probably require new initiativesto set up the appropriate tools.’
Syntetiske stoffer blir ogsåstadig mer populære blant de unge.
The substances used and the patterns ofuse are very similar to those in the EUMember States.
Det vil sannsynligvis kreve nye initiativer for å fåegnede virkemidlene på plass.’
Some trends and problems that are sharedby all Member States can be identified inthe enlarged Union.
Noen trender og problemer som er fellesfor alle medlemsstatene, kan ogsåidentifiseres i den utvidede unionen.
GEORGES ESTIEVENARTEMCDDA EXECUTIVE DIRECTOR
Georges Estievenartadministrerende Direktør, EONN
Increasing levels of drug use amongyoung people have been accompanied
Økende narkotikabruk blant ungdom harblitt ledsaget av en økning i bruken avalkohol og tobakk. Det at stadig yngre
The challenge of anenlarged European ‘drugsscene’ substitution treatment and needleexchange programmes, are not yetsupported politically and financially in allcandidate countries.
En utvidet europeisk‘narkotikaarena’ – enutfordring søkerlandene.