natgillin/translations-raw huggingface dataset:
For example, in Portugal, the legal framework for a syringe exchange programme in prisons has been established; in Lithuania, a decree obliging prisons to provide pre-release counselling was passed; in Denmark, since January 2007, all inmates with sentences longer than three months can benefit from a ‘treatment guarantee’; in the Czech Republic, substitution treatment has been expanded to 10 prisons; and in Ireland, treatment services in prison are currently being assessed with the aim of achieving equivalence with those in the community.
Portugal har f.eks. fått på plass et regelverk for sprøytebytteprogrammer i fengslene, Litauen har vedtatt et dekret som forplikter fengslene til å tilby rådgivning forut for løslatelse, i Danmark kan alle innsatte som soner mer enn tre måneder, fra januar 2007 bli omfattet av en ”behandlingsgaranti”, i Den tsjekkiske republikk er tilbudet om substitusjonsbehandling utvidet til ti fengsler, og i Irland er behandlingstilbudet i fengslene for tiden under evaluering med sikte på å gjøre det likeverdig med tilbudet ute i samfunnet.
The level of drug treatment provision in prison remains low, compared to the community, although the prevalence of drug use is generally higher.
Nivået på behandlingstilbudet i fengslene er fortsatt lavt sammenlignet med nivået ute i samfunnet, selv om bruken av narkotika generelt er mer utbredt.
In many countries, detoxification is the preferred and sometimes the only treatment option available.
I mange land foretrekkes avrusning, og noen ganger er det det eneste tilgjengelige behandlingsalternativet.
Substitution treatment is offered in theory in most countries, but data indicate that few drug users receive it in practice.
Substitusjonsbehandling tilbys i teorien i de fleste land, men data tilsier at i praksis er det få narkotikabrukere får det.
Exceptions are Spain, where 14% of all sentenced prisoners (19 600) received substitution treatment in 2006, and the UnitedKingdom (England and Wales), where it is expected that the numbers receiving methadone will increase from 6 000 to 12000 following the introduction of new guidance in April 2007.
Unntakene er Spania, hvor 14 % av alle innsatte (19 600) fikk substitusjonsbehandling i 2006, og
In Croatia, Denmark and Scotland, substitution programmes have been reviewed and guidelines have been revised to increase treatment quality and prevent diversion in to
Disse tiltakene øker ikke bare behandlingsmotivasjonen, hindrer tilbakefall og reduserer skade, men kan også gi klientene råd og praktisk støtte i forbindelse med problemer relatert til bolig, arbeid og familie samtidig som de er i behandling for opioidavhengighet.
Practical guidance for substitution treatment in custodial settings, endorsed by the WHO and UNODC, has
Dokumentasjonen som foreligger, støtter imidlertid ikke bruk av psykososiale tiltak alene (Mayet et al., 2004).
See Figure HSR-1 in the 2008 statistical bulletin.
) Se figur HSR-1 i Statistiske opplysninger 2008.
Annual report 2008: the state of the drugs problem in Europe recently been published (Kastelic et al., 2008), and some research points to opioid substitution therapy in prison showing positive effects on risk behaviour and mortality (Dolan et al., 2003).
En praktisk veiledning om substitusjonsbehandling i fengselsmiljøer, godkjent av WHO og UNODC, er nylig publisert (Kastelic et al., 2008), og en del forskning viser at substitusjonsbehandling med opioider i fengsel virker positivt på risikoatferd og dødelighet (Dolan et al., 2003).
A recent review of research studies on prison-based substitution programmes concluded that positive effects depended on the provision of sufficient dosage and treatment lasting for the duration of imprisonment (Stallwitz and Stöver, 2007).
En ny gjennomgang av forskningsstudier om fengselsbaserte substitusjonsprogrammer konkluderte med at positive resultater var avhengig av at dosene var tilstrekkelig store og at behandlingen varte gjennom hele fengselsoppholdet (Stallwitz og Stöver, 2007).
Furthermore, careful discharge planning and linkage to community care are other key elements of services in this area needed to ensure that gains in health status made during time spent in custody are not subsequently lost (124).
Nøye planlegging av løslatelsen og kontakt med behandlingsapparatet i nærmiljøet er andre nødvendige komponenter for å sikre at helsemessige framskritt oppnådd i løpet av fengselsoppholdet, ikke går tapt etter løslatelsen (124).
See ‘Elevated risk of druginduced death on completion of prison sentences or treatment’, p. 88.
) Se ”Økt risiko for narkotikaindusert død ved løslatelse og ved avslutning av behandling”, s. 88.
Chapter 7 Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
Kapittel 7Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall
Drugrelated infectious diseases
Det ble likevel observert en beskjeden økning i f.eks.
Infectious diseases such as HIV and hepatitis B and Care among the most serious health consequences of drug use.
Infeksjonssykdommer som HIV så vel som hepatitt B og C er blant de alvorligste helsekonsekvensene av narkotikabruk.
Even in countries where HIV prevalence in injecting drug users (IDUs) is low, other infectious diseases including hepatitis A, B and C, sexually transmitted diseases, tuberculosis, tetanus, botulism and human T-lymphotropic virus may disproportionately affect drug users.
Selv i land som har lav forekomst av HIV blant sprøytebrukere, vil andre infeksjonssykdommer, som hepatitt A, B og C, seksuelt overførte sykdommer, tuberkulose, stivkrampe, botulisme og human T-lymfotropt virus kunne forekomme uforholdsmessig ofte hos narkotikabrukere.
The EMCDDA is systematically monitoring HIV and hepatitis B and C among injecting drug users (prevalence of antibodies, or other specific markers in the case of hepatitis B).
EONN kartlegger systematisk HIV samt hepatitt B og C hos sprøytebrukere (prevalens av antistoffer eller andre spesifikke markører når det gjelder hepatitt B).
The data have to be interpreted with caution, given several methodological limitations in the different data systems (125).
Metodologiske begrensninger i datasystemene gjør at tallene må tolkes med varsomhet (125).
newly diagnosed infections among IDUs in the 25 EU Member States for which national data are available was 5.0 cases per million population, down from 5.6 in 2005 (127).
Ser vi på utviklingen i absolutte tall, ser vi også hvilke land som yter de største bidragene til tallene for EU sett under ett.
Of the three countries reporting the highest rates of newly diagnosed infections (Estonia, Latvia, Portugal), Portugal continued to report a downward trend in 2005/06, while in Estonia and Latvia the trends levelled off at 142.0 and 47.1 newly diagnosed cases per million population, respectively.
Flest nydiagnostiserte tilfeller av HIV blant sprøytebrukere i 2006 ble rapportert av de landene som hadde de høyeste forekomstene av smitte (Portugal 703 nydiagnostiserte tilfeller, Estland 191, Latvia 108) (128), og av de mest folkerike statene (Storbritannia 187, Tyskland 168, Frankrike 167, Polen 112) (figur 10).
Between 2001 and 2006, no strong increases have been observed in any country in the population rate of HIV infection.
Mot dette bakteppet av nedadgående trender har likevel Storbritannia og Tyskland hatt den største økningen i absolutte tall siden 2001, med henholdsvis ca. 13 og ca.
Where some slight increase is observed (e.g. Bulgaria, Ireland), this remained below one additional case per million population per year.
I Bulgaria har den lave veksten nylig tatt av, med 0, 2, 0, 7, 13 og 34 nye tilfeller årlig i perioden 2001–06, noe som kan tyde på at det her er potensial for et utbrudd.
By the end of 2006, the incidence of diagnosed HIV infection among injecting drug users (IDUs) appears to have been low in most countries of the European Union, and the overall EU situation appears relatively positive in a global context.
Ved utgangen av 2006 synes insidensen av diagnostisert HIV-smitte blant sprøytebrukere i de fleste landene i Den europeiske union å ha vært lav, og situasjonen i EU sett under ett synes relativt positiv i globalt perspektiv.
This may, at least partly, follow from the increased availability of prevention, treatment and harmreduction measures, including substitution treatment and needle and syringe programmes.
Dette kan i det minste delvis ha sammenheng med lettere tilgang til prevensjonsmidler, behandling og skadereduserende tiltak, herunder substitusjonsbehandling og sprøytebytteprogrammer.
Other factors, such as the decline in injecting drug use that has been reported in some countries, may also have played an important role.
Andre faktorer, som en reduksjon i sprøytebruken som enkelte land har rapportert, kan også spille en viktig rolle.
Nonetheless, in some parts of Europe, data suggest that HIV transmission related to injecting drug use still continued at relatively high rates in 2006, underlining the need to ensure the coverage and effectiveness of local prevention practice.
I enkelte deler av Europa tyder imidlertid en del data på at HIV-smitte forbundet med sprøytebruk forekom i relativt stort omfang også i 2006, noe som understreker hvor viktig det er at lokale forebyggingstiltak er effektive og har god dekning.
Trends in HIV infection
Trender i utbredelsen av HIV
Trend data from HIV prevalence monitoring in samples of IDUs are an important complement to data from HIV-case reporting, as they provide information also on non-diagnosed infection.
Trenddata fra prevalensovervåking av HIV i utvalg av sprøytebrukere gir viktige tilleggsopplysninger til tall for innrapporterte HIV-tilfeller, da dette også gir informasjon om ikke-diagnostiserte tilfeller.
Prevalence data are available from 25 countries over the period 2002–06 (129).
25 land har lagt fram prevalensdata for perioden 2002–06 (129).
In 15
I 15 land var
Data on newly diagnosed cases related to injecting drug use for 2006 suggest that infection rates are still falling overall in the European Union, following the peak in 2001–02, which was due to outbreaks in Estonia, countries, HIV prevalence remained unchanged during the period.
Opplysninger for 2006 om nydiagnostiserte tilfeller av HIV forbundet med sprøytebruk, tyder på at smitteforekomsten fortsatt er på vei nedover i Den europeiske union, etter en topp i 2001–02 etter
In five countries (Bulgaria, Germany, Spain,
I fem land (Bulgaria, Tyskland, Spania, Italia, Latvia) viste prevalensen en statistisk signifikant nedgang (alle basert på nasjonale utvalg).
Latvia and Lithuania (126
Men to av disse rapporterte likevel om regionale utbrudd i Estland, Latvia og Litauen (126
National data are not available from Spain and Italy.
) Nasjonale data er ikke tilgjengelig for Spania og Italia.
Adjusting for those two countries, the rate would be 5.9 cases per million population, down from 6.4 in 2005.
Korrigert for disse to landene ville det vært 5,9 tilfeller pr. million innbyggere, ned fra 6,4 i 2005.
In Portugal, 703 cases were reported by EuroHIV for 2006, while 432 were reported by the Portuguese Epidemiological Surveillance Centre of Transmissible Disease (CVEDT); the discrepancy is due to classification by reporting year (EuroHIV) versus by year of diagnosis (CVEDT). See Table INF-108 in the 2008 statistical bulletin.
(128) I Portugal rapporterte EuroHIV 703 tilfeller i 2006, mens Portugals senter for epidemiologisk overvåking av smittsomme sykdommer (CVEDT) rapporterte 432 tilfeller; forskjellen skyldes klassifisering etter rapporteringsår (EuroHIV) kontra diagnostiseringsår (CVEDT).
Chapter 7: Drugrelated infectious diseases and drugrelated deaths
Kapittel 7: Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall
Figure 10: Absolute number of newly diagnosed HIV infections among injecting drug users by year of report: countries with peak level greater than 300 (left) and between 100 and 300 (right)
Figur 10: Absolutt antall nydiagnostiserte HIV-infeksjoner blant sprøytebrukere etter rapporteringsår: land med toppnivå over 300 (venstre) og mellom 100 og 300 (høyre)
No national data are available for Spain and Italy, data are shown for regions where available.
Da ingen nasjonale data er tilgjengelig for Spania og Italia, vises data for regioner der det er tilgjengelig.
For both countries partial numbers totalled over 100 new cases in 2005 and showed a declining trend.
På grunnlag av ufullstendig tallmateriale hadde begge land over 100 nye tilfeller i 2005, altså en nedadgående trend.
For further information, see Table INF-104 in the 2008 statistical bulletin. EuroHIV.
For ytterligere informasjon, se tabell INF-104 i Statistiske opplysninger 2008. EuroHIV.
Although in two of these, regional increases were also reported: in Bulgaria, one city, Sofia; and in Italy, eight out of 21 regions and one city.
Kilde: økninger: i Bulgaria, én by, Sofia, og i Italia, åtte av 21 regioner pluss én by.
Finally, in five countries, national trends are either not reported or appear stable, while there was at least one sub-national sample indicating an increasing trend, even if prevalence levels remain mostly at low levels (Belgium, Czech Republic, Lithuania, United Kingdom, and possibly Slovenia).
Endelig er det fem land hvor nasjonale trender enten ikke er rapportert eller synes å være stabile, selv om det var minst ett subnasjonalt utvalg som indikerte en stigende trend, selv om prevalensen stort sett var på lavt nivå (Belgia, Den tsjekkiske republikk, Litauen, Storbritannia og muligens, Slovenia).
For Estonia, this is supported by 2005 prevalence data, which suggest that around a third of new IDUs (those injecting for less than two years) were HIV positive.
lag en tredel av nye sprøytebrukere (som har injisert narkotika i under to år) var HIV-positive.
Further indications of ongoing HIV transmission are given by reports of high prevalence levels (over 5%) among young IDUs (samples of 50 or more IDUs under age 25) in several countries: Spain (national data, 2005), Portugal (national data, 2006), Estonia (two regions, 2005), Latvia (national and in two cities, 2002/03), Lithuania (one city, 2006) and Poland (one city, 2005) (130).
Antakelsen om fortsatt HIV-smitte underbygges også av andre rapporter om høye prevalenstall (over 5 %) blant unge sprøytebrukere (utvalg på 50 eller flere sprøytebrukere under 25 år) i flere land: Spania (nasjonale data, 2005), Portugal (nasjonale data, 2006), Estland (to regioner, 2005), Latvia (nasjonale data og data fra to byer, 2002–03), Litauen (én by, 2006) og Polen (én by, 2005) (130).
AIDS incidence and access to HAART
Forekomst av AIDS og tilgang til HAART
Information on the incidence of AIDS is important for showing the new occurrence of symptomatic disease, though it is not a good indicator of HIV transmission.
Sammenligner vi trendene for nydiagnostiserte smittetilfeller forbundet med sprøytebruk med trendene for HIV-prevalens blant sprøytebrukere, synes forekomsten på nasjonalt nivå av HIV-smitte forbundet med sprøytebruk å gå ned i de fleste land.
AIDS incidence data may also provide information on the coverage and effectiveness of highly active antiretroviral treatment (HAART).
Bulgaria, Tyskland og Storbritannia, selv om både forekomsten av nydiagnostiserte tilfeller og økningen her er lav (bortsett fra i Bulgaria i 2004–06).
High incidence rates of AIDS in some
For Estlands del sees dette igjen i prevalenstallene for 2005, som tilsier at om
The comparison of trends in newly diagnosed infections related to injecting drug use with trends in HIV prevalence among IDUs suggests that the incidence of HIV infection related to injecting drug use is declining in most countries at national level.
Informasjon om forekomsten av AIDS er viktig for å få fram opplysninger om nye tilfeller av symptomatisk sykdom, men det er likevel ingen god indikator på HIV-smitte.
Interpretation is more difficult where these data sources partially conflict, as is the case in, for example, Bulgaria, Germany and the United Kingdom; although in these countries, both the incidence of new diagnoses and its rate of increase (except for Bulgaria in 2004–06) are low.
Data om AIDS-insidens (forekomst) kan også gi informasjon om dekningsgraden for høyaktiv antiretroviral behandling (HAART) og hvor effektiv denne behandlingen er. Høye insidensrater for AIDS i en del land i Europa kan tyde på at mange sprøytebrukere som har fått HIV, ikke tilbys HAART tidlig nok etter smitten til å få best mulig effekt av behandlingen.
See Tables INF-109 and INF-110 in the 2008 statistical bulletin.
) Se tabell INF-109 og INF-110 i Statistiske opplysninger 2008.
The most recent data indicate that the incidence of HIV infection among IDUs is generally low in the European Union.
Ferske data tyder på at Den europeiske union generelt har lav forekomst av HIV-infeksjon blant sprøytebrukere.
However, vigilance is needed as some Member States continue to show high rates of new HIV infections linked to injecting drug use, and the situation is even more worrying in some neighbouring countries.
Det er likevel nødvendig å være på vakt, for flere medlemsstater har fortsatt høye tall for nye HIV-infeksjoner forbundet med injeksjon av narkotika, og situasjonen er enda mer bekymringsfull i enkelte naboland.
While high prevalence levels of HIV infection are found only in some EU Member States, viral hepatitis and, in particular, infection caused by hepatitis C virus (HCV), is more highly prevalent in IDUs across Europe.
forårsaket av hepatitt C-viruset (HCV), langt mer utbredt blant sprøytebrukere i hele Europa.
HCV antibody levels among national samples of IDUs in 2005–06 vary from around 15% to 90%, with most countries typically reporting levels in excess of 40%.
Nivåene av HCV-antistoffer i nasjonale utvalg av sprøytebrukere i 2005–06 varierer fra rundt 15 % til 90 % – de fleste landene rapporterer typisk nivåer over 40 %.
Only a few countries (Bulgaria, Czech Republic, Finland) report a prevalence of under 25% in national samples of IDUs; though infection rates at this level still constitute a significant public health problem (132).
Bare noen få land (Bulgaria, Den tsjekkiske republikk, Finland) rapporterer prevalenser under 25 % i nasjonale utvalg av sprøytebrukere, selv om infeksjonsrater på dette nivået likevel utgjør et betydelig folkehelseproblem (132).
After a recent HIV epidemic in Estonia and Latvia, rates of newly diagnosed infections in IDUs decreased from 2001 but have now stabilised at still high levels (142.0 and 47.1 new cases per million population, respectively, in 2006), suggesting that transmission rates remain high.
Selv om forekomsten av nydiagnostisert smitte hos sprøytebrukere i Estland og Latvia har gått ned i forhold til 2001 og nå har stabilisert seg, er nivået fortsatt relativt høyt (henholdsvis 142,0 og 47,1 nye tilfeller pr. million innbyggere i 2006), noe som tyder på at smitteforekomsten fortsatt er høy.
Portugal still has the largest number of newly diagnosed infections in the European Union (see p.
Portugal har fortsatt flest nydiagnostiserte tilfeller i EU (se s.
78) and, although the trend is down, the annual rate of newly reported diagnoses is still high at 66.5 new cases per million population in 2006.
78), og selv om trenden er nedadgående, er den årlige forekomsten av nyrapporterte diagnoser fortsatt høy med 66,5 nye tilfeller pr. million innbyggere i 2006.
In neighbouring countries to the east of the European Union, the situation is of particular concern.
Situasjonen er særlig bekymringsfull i Den europeiske unions naboland i øst.
In the two largest countries, Russia and Ukraine, the number of newly diagnosed cases is high and still increasing.
I de to største landene, Russland og Ukraina, er antallet nydiagnostiserte tilfeller høyt, og trenden er stigende.
In 2006, newly diagnosed infections related to injecting drug use were estimated at over 11 000 in Russia and 7 000 in Ukraine (78.6 and 152.9 new cases per million, respectively).
I 2006 ble antallet nydiagnostiserte tilfeller relatert til injeksjon av narkotika anslått til over 11 000 i Russland og 7 000 i Ukraina (henholdsvis 78,6 og 152.9 nye tilfeller pr. million).
Within countries, HCV prevalence levels can vary considerably, reflecting both regional differences and the characteristics of the sampled population.
Det kan være store variasjoner i nivåene av HCV-prevalens innenfor det enkelte land. Dette kan gjenspeile både regionale forskjeller og særtrekk ved utvalgspopulasjonen.
For example, in the United Kingdom, local studies report levels between 29% and 59%, while in Italy different regional estimates range from around 40% to 96%.
I Storbritannia har f.eks. lokale studier funnet nivåer mellom 29 % og 59 %, mens regionale estimater i Italia varierer fra rundt 40 % til 96 %.
While estimates generated from non-probability samples must always be taken with caution, the variations in prevalence levels found are likely to have important implications for the targeting and delivery of prevention and treatment programmes.
Selv om estimater på grunnlag av ikke-sannsynlighetsutvalg alltid må vurderes som sådan, vil variasjonene i prevalensnivåer sannsynligvis ha store implikasjoner for hvilke målgrupper programmene for forebygging og behandling skal rettes inn mot og hvordan de skal gjennomføres.
Furthermore, understanding the factors responsible for differential levels of infection is likely to inform the development of better intervention strategies.
Å forstå hvilke faktorer som ligger til grunn for at smittenivåene er så forskjellige, vil kunne ha stor betydning for å utarbeide mer effektive intervensjonsstrategier.
Studies among young (under age 25) and new (injecting for less than two years) IDUs suggest that the time window to prevent HCV infection is quite short, as many contract the virus early in their injecting careers.
Studier blant unge (under 25 år) og nye (har vært sprøytebrukere i mindre enn to år) sprøytebrukere tyder på at tidsvinduet for å forbygge HCV-infeksjon er ganske kort, da mange blir smittet tidlig i sin sprøytekarriere.
Recent studies (2005–06) typically report prevalence levels of between 20% and 50%, although with considerable variation between samples.
Nyere studier (2005–06) rapporterer typisk prevalensnivåer mellom 20 % og 50 %, selv om det er store forskjeller mellom utvalgene.
European countries may indicate that many IDUs infected with HIV do not receive HAART at a sufficiently early stage in their infection to obtain maximum benefit from the treatment.
Fortsatt høy forekomst av smitte blant sprøytebrukere understreker behovet for å vurdere både tilgjengeligheten, nivået og omfanget av det eksisterende behandlingstilbudet, herunder spesifikke tiltak for å redusere spredningen av infeksjonssykdommer, som sprøytebytteprogrammer og substitusjonsbehandling.
The prevalence of antibodies to hepatitis B virus (HBV) varies to an even greater extent than that of HCV antibodies, possibly partly due to differences in vaccination levels, although other factors may play a role.
Det er enda større forskjeller i prevalensen av antistoffer mot hepatitt B-viruset (HBV) enn mot HCV-antistoffer. Dette kan delvis skyldes forskjeller i vaksinasjonsdekning, men andre faktorer kan også spille en rolle.
The most complete data set available is that for the antibody to the hepatitis B core antigen (anti-HBc), which indicates a history of infection.
Det mest komplette av de tilgjengelige datasettene gjelder antistoffer mot hepatitt B kjerneantigen (anti-HBc), som indikerer tidligere smitte.
In 2005–06, six of the 11 countries providing data on IDUs reported anti-HBc prevalence levels of over 40% (133).
I 2005–06 rapporterte seks av de elleve landene som har lagt fram data om sprøytebrukere, prevalensnivåer av anti-HBc på over 40 % (133).
Portugal remains the country with the highest incidence of AIDS related to injecting drug use, with an estimated 22.4 new cases per million population in 2006, although the trend is now clearly downward, from 29.9 cases per million in 2005.
Portugal er fortsatt det landet som har høyest forekomst av AIDS forbundet med sprøytebruk, med anslagsvis 22,4 nye tilfeller pr. million innbyggere i 2006, selv om trenden nå tydelig peker nedover, fra 29,9 tilfeller pr. million i 2005.