natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In terms of both volume and number ofseizures, the United Kingdom, followed by Spain, reportmore seizures than other countries.
En begrenset opiatproduksjon skjer i europeiske land,hovedsakelig begrenset til produksjonen avvalmueprodukter som brukes lokalt.
Toxicological analysis shows that in some countries cocaineis commonly found in combination with opiates in drugrelated fatalities.
I noen land viser toksikologiske analyser at kokain vanligvisforekommer i kombinasjon med opiater i narkotikarelatertedødsfall.
Deaths attributable to cocaine in theabsence of opiates remain rare but may be increasing.
Dødsfall som skyldes kokain, uten at opiatbruk erpåvist, synes fortsatt å forekomme sjelden, men kan væreøkende.
Inthe United Kingdom, the numbers of mentions of cocaine ondeath certificates increased eightfold between 1993 and2001, and in the Netherlands the number of deaths
I Storbritannia ble antallet merknader om kokainpå dødsattester åttedoblet i perioden mellom 1993 og2001. I Nederland gikk antallet dødsfall tilskrevet kokainalene opp fra 2 i 1994 til 26 i 2001.
A limited amount of opiate production takes place in European countries, largely confined to the production oflocally consumed poppy straw products.
Opiater er fortsatt den viktigste dødsårsaken forbundet medillegale stoffer i Europa. Hvert år registreres det mellom8000 og 9000 dødelige overdoser, men dette talletermest sannsynlig for lavt.
No clear trendsare observable from recent data regarding either the purityof heroin or the price of heroin at street level.
Variasjonen landene imellom er betydelig, mengenerelt sett økte i hele EU i perioden fra 1980 til 1990narkotikarelaterte dødsfall.
Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway vaccination. With the possible exception of some of the Baltic countries, the prevalence of tuberculosis among IDUsin EU countries remains low, but high rates of infection arefound in some countries bordering the EU.
Årsrapport 2004: Narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge dødsfall, og resultatet på EU-nivå var det en liten, menstatistisk signifikant nedgang i rapporterte dødsfall, fra8838 til 8306.
However, the number of deaths remainshigh from a historical perspective.
Antall dødsfall er imidlertid høyt i ethistorisk perspektiv.
In general, investment in needle and syringe exchangeprogrammes (NSPs) for drug injectors appears to haveincreased across the EU.
å øke overlevelsen blant brukerne, som f.eks.hospitser/dagsentre og tilbud innenforprimærhelsetjenesten.
The main trends in thedevelopment of lowthreshold services are for greaterintegration with other survival-oriented services, such asshelters and primary healthcare facilities, and for greaterflexibility in opening hours.
En annen viktig trend er mer fleksibleåpningstider.
Drug consumption rooms areprovided by three Member States, and in 2004 the EMCDDA published a detailed study on these facilities.
Tre medlemsstater tilbyr sprøyterom, og EEONhar i 2004 utgitt en detaljert undersøkelse om dissetilbudene.
A worrying recent development has been reports of thetrafficking of fentanyl, a synthetic opiate that is up to100times more potent than heroin.
Noe som har vekket bekymring, er de siste rapportene omsmugling av fentanyl, et syntetisk opiat som kan være hele100 ganger sterkere enn heroin.
Recent seizures havebeen reported in a number of countries bordering the Baltic Sea and in Russia.
I den senere tid er detrapportert om beslag i en del av landene rundt Østersjøenog i Den russiske føderasjon.
In Estonia, fentanyl appeared on thedrug market as a heroin substitute at the end of 2001, andin Finland a major consignment of methylfentanyl wasseized in 2002.
I Estland dukket fentanyl opppå narkotikamarkedet som erstatning for heroin i slutten av2001, og i Finland ble en stor forsendelse av metylfentanylbeslaglagt i 2002.
Some form of substitution treatmentremains the predominant therapeutic option for this group,although in the new Member States availability ofsubstitution treatment is limited and drug-free treatmentregimes remain common.
En eller annen form forsubstitusjonsbehandling er fortsatt det dominerendebehandlingstilbudet for denne gruppen, selv omtilgjengeligheten av denne typen behandling er begrenset ide nye medlemsstatene og stoff-frie behandlingsregimerfortsatt er vanlig.
It should also be noted that in the Czech Republic, Finland and Sweden injectingamphetamine users constitute a significant proportion ofthose in drug treatment.
Det bør også påpekes at brukere i Dentsjekkiske republikk, Finland og Sverige som injisereramfetamin, utgjør en betydelig andel av de som er underbehandling.
Studies of heroin users in treatment suggest a markeddifference between countries in the extent to which usersinject or smoke the drug.
Studier av heroinbrukere under behandling tyder på at deter stor forskjell landene imellom når det gjelder i hvilkengrad brukere injiserer eller røyker stoffet.
Among new treatment demandsby those using heroin, less than half now report injectingand, in some countries, injecting appears to be comingincreasingly uncommon.
I nyebehandlingssøknader fra heroinbrukere rapporterer underhalvparten nå injisering, og i enkelte land ser injisering uttil å bli mer og mer uvanlig.
Elsewhere, and particularly, butnot exclusively, in the new Member States, drug injectingremains the norm among heroin users.
Andre steder, og spesielt, menikke utelukkende, i de nye medlemsstatene, er injiseringfortsatt normen blant heroinbrukere.
Overall estimates ofprevalence of injecting drug use range from two to sixcases per 1000 of the adult population.
Generelle anslag overutbredelsen av injeksjonsbruk av narkotika er fra to til sekstilfeller per 1000 av den voksne befolkningen.
The HIV epidemic is spreading in some of the new membersof the EU and in bordering countries although prevalencerates in the EU countries vary widely.
HIV-epidemien sprer seg i en del av de nye medlemsstatenei EU og i tilgrensende land selv om prevalenstallene i EU-landene varierer mye.
In western Europe, theapparent stabilisation or decline in HIV prevalence isthreatened by concerns about some new local outbreaksthat have occurred since the mid-1990s and the continuinghigh rates of infection found in some populations.
I Vest-Europa trues en tilsynelatendestabilisering eller nedgang i HIV-prevalens av bekymringer iforbindelse med en del nye lokale utbrudd som harforekommet siden midten av 1990-tallet, og de vedvarendehøye forekomstene funnet i enkelte populasjoner.
Available data on those seeking help for drug problemssuggest that the characteristics of those in need of helphave now diversified.
Tilgjengelige data om de som søker hjelp fornarkotikaproblemer, tyder på at kjennetegnene på dehjelptrengende varierer mer.
As well as injecting and non-injectinguse of heroin, a range of polydrug, stimulant and cannabisuse problems are reported.
I tillegg til sprøytebruk og ikkeinjiserende bruksmåter av heroin rapporteres det om enrekke problemer knyttet til blandingsbruk og bruk avsentralstimulerende midler og cannabis.
In 2002, for the first time, the EMCDDA’s treatment demand indicator showed that, inthe11countries for which data are available, cannabisdisplaced opiates as the drug for which the highest numberof new clients were referred for treatment in specialistoutpatient facilities.
In 2002 viste forførste gang EONNs indikator for etterspørsel etterbehandling at cannabis har erstattet opiater som det stoffetsom forårsaket det høyeste antallet henvisninger av nyeklienter til behandling i spesialiserte, polikliniske tilbud.Dette gjelder for de 11 landene som det foreligger data for.I hvilken grad dette representerer endringer irapporteringsrutiner, utvidelse av tjenestetilbudet ellerendringer i kjennetegnene på de hjelptrengende, drøftesdetaljert i det utvalgte aspektet som omhandler’Cannabisproblemer i kontekst’.
The extent to which this representschanges in reporting practice, expansion of serviceprovision or changes in the characteristics of those in needis discussed in detail in the selected issue on cannabisproblems in context.
I enkelte tilfeller er det en direktekorrelasjon mellom utbredelsen av HCV- og HIV-viruset.Hepatitt B-infeksjoner er også vanlig blant sprøytebrukere i Europa, til tross for at vaksinasjon er tilgjengelig.
Rates of hepatitis C (HCV) infection remain high amongdrug injectors in Europe, with studies finding that from aquarter up to almost all the injectors surveyed haveantibodies to the virus.
Det er spesieltutfordrende å finne effektive tilbud for slike som både haret narkotikaproblem og et psykiatrisk helseproblem. Dettetemaet belyses i det utvalgte aspektet som omhandlersamtidig forekomst av psykiatriske og stoffrelaterte lidelser.
In some cases, a direct correlationbetween rates of HCV and HIV infection can be observed.Hepatitis B infection also remains common among injectingdrug users (IDUs) in Europe, despite the availability of
Estland og Latvia har raskt utvidet tjenestene pådette området, og sprøytespiss-/sprøytebytteprogrammerhar også blitt innført i Nord-Irland og Flandern (Belgia).
It is increasingly recognised that drugs services need to beintegrated with other healthcare provision, especially those
Narkotikabrukere er overrepresenterte i fengslersammenlignet med befolkningen generelt.
At a glance — an overview of the European drug situation services targeting marginalised and socially disadvantagedgroups.
En kort oversikt over narkotikasituasjonen i Europa anstalt og land.
With a relatively high prevalence of injecting drug use, prisons are a highrisk setting for the spread ofinfectious diseases.
Fengslene har en relativt høy utbredelse avsprøytebruk og er dermed miljøer med høy risiko forspredning av smittsomme sykdommer.
Measures to combat this have includedintroducing substitution treatment and needle and syringeprogrammes (NSPs) in prisons.
Tiltak for å bekjempedette har omfattet innføringen av substitusjonsbehandlingog sprøytespiss/sprøytebytteprogrammer i fengsler.Nasjonale helsevesen og velferdssystemer erkjenner i stadigstørre grad helsefarene forbundet med narkotikabruk i fengsler, som forsterkes av begrenset tilgang til tjenestersamt isolasjon av fengselshelsetjenesten fra det ordinærehelsevesenet.
The health consequences ofdrug use in prisons, compounded by restricted access toservices and the isolation of prison health services from theregular health system, are increasingly being addressed inthe context of the national health and welfare systems.Alternatives to prison, introduced by innovations in penalpolicy, are diverting drug users to quasi-compulsorytreatment or community service on the assumption that theirneeds are better served by such interventions.
Nytenkning innen straffepolitikken har ført tilat det er innført alternativer til fengselsstraff, ognarkotikabrukere overføres til halvtvungen behandling ellersamfunnstjeneste ut fra antakelsen at deres behov vil blibedre ivaretatt med slike tiltak.
Chapter 1New developments in policies and laws
Kapittel 1Politikk og lovgivning – nye utviklinger
In June 2003, the Council of Ministers adopted arecommendation entitled ‘The prevention and reduction ofhealth-related harm associated with drug dependence’, adocument produced at the instigation of the European Commission in May 2002.
I juni 2003 vedtok Ministerrådet en rekommandasjon medtittelen ‘Forebygging og reduksjon av helseskade forbundetmed narkotikaavhengighet’, et dokument som ble utarbeidetpå initiativ fra Europakommisjonen i mai 2002.
This text constitutes a majorachievement, being the first EC recommendation in the fieldof public health concerning drugs.
Dennerekommandasjonen representerer et virkelig gjennombrudd,fordi det er første gang Kommisjonen, påfolkehelseområdet, har vedtatt en rekommandasjon somgjelder narkotika.
More specifically, it isaimed at reducing the healthrelated harm associated withdrug dependence (2).
Nærmere bestemt tar rekommandasjonensikte på å redusere helseskadene forbundet mednarkotikaavhengighet(2).
Many Member States have alreadyincorporated the findings of this document in their nationaldrugs strategies.
Mange medlemsstater harallerede innarbeidet konklusjonene fra dette dokumentet isine nasjonale narkotikastrategier.
This document recommends the following:
Dokumentet anbefaler følgende målsettinger:
Member States should, in order to provide for a highlevel of health protection, set as a public healthobjective the prevention of drug dependence and thereduction of related risks, and develop and implementcomprehensive strategies accordingly.
Medlemsstatene bør, for å sikre et høyt helsevernnivå,bestemme at forebygging av narkotikaavhengighet ogreduksjon av narkotikarelaterte risikoer skal være etfolkehelsepolitisk mål, og utarbeide og gjennomføretilsvarende omfattende strategier.
In this chapter, recent developments in drugs policies in the EU as a whole, as well as in individual Member States, aredescribed.
Dette kapitlet beskriver hva som i den senere tid har skjeddpå det narkotikapolitiske området i EU sett under ett og iden enkelte medlemsstat.
In most cases, the information supplied is basedon changes occurring in 2003, a year that marked thebeginning of the second half of the EU action plan on drugs2000–04. In addition, 2003 heralded the deadline fornational governments to carry out a mid-term review oftheir progress in developing and implementing a nationaldrug control strategy, in accordance with the Declaration onthe Guiding Principles of Drug-Demand Reduction, whichstemmed from the 1998 United Nations General Assembly Special Session (UNGASS) (1) on the world drug problem.As the EU action plan 2000–04 concludes this year, it isopportune to consider the progress that has been made inthe evaluation of this action.
I de fleste tilfeller beskrivesendringer som har funnet sted i løpet av 2003, altsåhalvveis i EUs handlingsplan mot narkotika 2000–2004.Medlemsstatene hadde også frist til 2003 for ågjennomføre en midtveisevaluering av sin innsats for åutarbeide og gjennomføre en nasjonal strategi fornarkotikakontroll, i samsvar med Erklæringen omretningsgivende prinsipper for reduksjon av etterspørselenetter narkotika, fra FNs Generalforsamlings spesialsesjon(UNGASS)(1) om narkotikasituasjonen i verden i 1998.Ettersom EUs handlingsplan for 2000–2004 avsluttes i år,kan det være på sin plass å se nærmere på hva som ergjort så langt når det gjelder evalueringen avhandlingsplanen.
The EMCDDA is playing a fulland active role in this process, which, it is to be hoped, willfacilitate sound policy-making in the field of drugs.
EONN deltar fullt og aktivt i denneprosessen, som – det er i hvert fall det vi håper – skal gjøredet lettere å utforme en forsvarlig politikk pånarkotikaområdet.
It isprincipally from this perspective that strategies andlegislative developments at both national and EU levels willbe examined.
Det er spesielt ut fra dette perspektivet atstrategier of utvikling innen lovgivningen, både nasjonalt ogpå EU-plan, vil bli gjennomgått.
EU developments
Utviklingen i EU
Member States should, in order to reduce substantiallythe incidence of drugrelated health damage (such as HIV, hepatitis B and C and tuberculosis) and the numberof drugrelated deaths, make available, as an integralpart of their overall drug prevention and treatmentpolicies, a range of different services and facilities,particularly aiming at risk reduction.
Medlemsstatene bør, for å oppnå en vesentlig nedgang iforekomsten av narkotikarelatert helseskade (som HIV,hepatitt B og C og tuberkulose) samt i antalletnarkotikarelaterte dødsfall, og som en integrert del avsin overordnede politikk for narkotikaforebygging og -behandling, etablere en rekke forskjellige tjenester ogtilbud som særlig tar sikte på risikoreduksjon.
In 2003, two new legal instruments were adopted at European level to tackle the drugs problem. One addressesthe issue of public health while the other deals with illicitdrug trafficking.
I 2003 vedtok EU to nye rettsakter om narkotikaproblemet.Den ene rettsakten gjelder folkehelsen, den andre illegalhandel med narkotika.
Other issues dealt with at EU level during2003 included measures to take account of new syntheticdrugs, the implementation of coordination activities andinstruments and the role of the EMCDDA.
Av andre saker som ble behandletpå EU-plan i 2003, kan nevnes tiltak som også tar hensyntil nye syntetiske stoffer, gjennomføringen avsamordningsaktiviteter og virkemidler samt EONNs rolle.
On 23 September 2002, the European Parliament and the Council adopted a new Community action programme forpublic health (2003–08), which is based on three generalobjectives: health information, rapid reaction to health threatsand health promotion through addressing healthdeterminants.
Medlemsstatene bør innen to år etter at rekommandasjonenble vedtatt, rapportere til Kommisjonen omgjennomføringen av den, og deretter så ofte Kommisjonenanmoder om det.
Actions under health information andpromotion strands are particularly relevant in the drugs area.
Dette vil sikre at gjennomføringen avrekommandasjonen kan følges opp på fellesskapsplan, ogat det deretter kan treffes hensiktsmessige tiltak for åoppfylle målsettingene i EUs handlingsplan mot narkotika.
Member States should report to the Commission on theimplementation of this recommendation within two years ofits adoption, and subsequently on request by the Commission.
Den 23. september 2002 vedtok Europaparlamentet og Rådet et nytt Fellesskaps-handlingsprogram for folkehelsen(2003–2008), som er basert på tre generelle målsettinger:helseopplysning, rask reaksjon på helsetrusler samthelsefremmende arbeid gjennom analyser avhelsedeterminanter.
This will allow implementation of therecommendation to be followed up at Community level andenable subsequent appropriate action to be taken to meetthe objectives of the EU action plan on drugs.
Tiltak med tilknytning til helseopplysningog helsefremmende arbeid er særlig relevant fornarkotikaområdet.
Annual report 2004: the state of the drugs problem in the European Union and Norway
Årsrapport 2004: Narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge
The framework decision will come into force from the dateof its publication in the Official Journal of the European Union, and Member States will have 18 months to take thenecessary measures to comply with this instrument.
Rammevedtaket vil tre i kraft samme dag som detoffentliggjøres i Den europeiske Unions Tidende, ogmedlemsstatene vil ha 18 måneder på seg til å treffe denødvendige tiltak for å etterkomme denne rettsakten.
In addition, the recommendation invites the EMCDDA tobring technical support to the European Commission toprepare a report, in accordance with the European actionplan on drugs, with a view to the revision and updating ofthat recommendation.
Rekommandasjonen anmoder dessuten EONN om å yte Europakommisjonen teknisk støtte til utarbeidelsen av enrapport i samsvar med EUs handlingsplan mot narkotikamed tanke på revisjon og oppdatering avrekommandasjonen.
New synthetic drugs
Nye syntetiske stoffer
Continuing its task of controlling new synthetic drugs, the Council of Ministers, in November 2003, adopted adecision regarding control measures and criminal sanctionsin respect of the new synthetic drugs 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7and TMA-2.
Som et ledd i arbeidet med å kontrollere de nye syntetiskestoffene vedtok Ministerrådet i november 2003 enbeslutning om kontrolltiltak og strafferettslige sanksjoner nårdet gjelder de nye syntetiske stoffene 2C-I, 2C-T-2, 2C-T-7og TMA-2.
These substances, which are not listed in anyof the schedules to the 1971 United Nations Convention on Psychotropic Substances, are now to be subject to controlmeasures and criminal penalties in the Member States.
Disse stoffene, som ikke er oppført i noen avtilleggene til FN-konvensjonen av 1971 om psykotropestoffer, blir nå gjenstand for kontrolltiltak og straffansvar imedlemsstatene.
Following the conclusions of a special meeting of the European Council in Tampere, Finland, in 1999, and inresponse to the EU strategy and action plan on drugs, aproposal for a framework decision laying down ‘minimumprovisions on the constituent elements of criminal acts andpenalties in the field of illicit drug trafficking’ was submittedby the European Commission to the Council and European Parliament.
Som en oppfølging av konklusjonene fra Det europeiskeråds særlige møte i Tampere, Finland, i 1999 og EUsstrategi og handlingsplan mot narkotika, la Europakommisjonen fram et forslag til Rådet og Europaparlamentet om et rammevedtak som fastsetter‘minstebestemmelser med hensyn til definisjonen avkriminelle handlinger og straff når det gjelder illegal handelmed narkotika’.
The Council of Ministers in November 2003reached a political agreement on this first frameworkdecision in the field of drug trafficking.
Ministerrådet kom i november 2003 framtil politisk enighet om dette første rammevedtaket påområdet narkotikahandel.
This frameworkdecision is considered to be a key instrument in tacklingdrug trafficking as the alignment of penalties for drugtrafficking offences among Member States in an enlarged EU becomes increasingly important.
Rammevedtaket betraktes som etsentralt virkemiddel i kampen mot narkotikahandel ettersomdet i et utvidet EU blir stadig viktigere at medlemsstateneharmoniserer strafferammene for brudd på dennelovgivningen.
directly related to the outcome of the external evaluation ofthe joint action undertaken by the Commission as stipulatedby the European Union action plan on drugs 2000–04.
Dette initiativet kan sees i direktesammenheng med utfallet av den eksterne evalueringen av Fellestiltaket som Kommisjonen iverksatte med henvisning til Den europeiske unions handlingsplan mot narkotika2000–2004.
Theproposed new legal instrument aims to clarify thedefinitions and procedures and extends the scope to all newsynthetic drugs and all new narcotic drugs alike.
Den foreslåtte nye rettsakten er ment åklargjøre alle definisjoner og prosedyrer samt utvidevirkeområdet til alle nye syntetiske stoffer og alle nyenarkotiske stoffer.
The basic principle of this framework decision is that Member States should criminalise not only drug traffickingbut also attempting to do so or inciting, aiding or abettingothers to traffic drugs.
Grunnprinsippet for rammevedtaket er at medlemsstatenebør kriminalisere ikke bare handel med narkotika, menogså forsøk på, oppfordring til og medvirkning til handelmed narkotika.
Measures contained in thisframework decision target drug traffickers and the criminaland terrorist organisations that derive funds from traffickingin order to finance their illegal activities.
Tiltakene rammevedtaket omfatter, er rettetmot narkotikasmuglere, kriminelle organisasjoner ogterroristorganisasjoner som finansierer illegal virksomhetmed midler fra denne handelen.
Also in November 2003, the Commission adopted acommunication on coordination activities and instruments inthe field of drugs in the EU. The communication is based onthe findings of a study, organised by the EMCDDA incooperation with the Commission, of the existingarrangements and mechanisms for coordination in the
I november 2003 vedtok Kommisjonen også en melding omsamordningstiltak og virkemidler på narkotikaområdet i EU.Meldingen er basert på resultatene av en studie aveksisterende ordninger og mekanismer for samordning i medlemsstatene(4) som EONN har gjennomført i samarbeid med Kommisjonen.
Member States (4). The communication confirms that coordination is essential if the EU is to respond effectively tothe complexity of the drugs phenomenon and itsconsequences.
Meldingen bekrefter at samordning eravgjørende for at EU skal kunne sette inn effektive tiltak iforhold til narkotikafenomenet og alt som følger i detskjølvann.
Theproposal, which will be discussed by the Council in 2004,covers several areas, including amendments to the basicregulations, changes designed to strengthen the role of the EMCDDA in the context of new drug use patterns and EUenlargement and amendments to take account of the role ofthe EMCDDA as a contributor to the evaluation of the EUaction plan on drugs.
Rammevedtaket fastsetter sanksjoner mot enhver som pånoen måte er involvert i omsetningen av stoffer omhandlet i FNs konvensjoner og vedtak i EU: produksjon, tilbud omsalg, transport, distribusjon og besittelse eller kjøp medsikte på videresalg.