natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In Cyprus, an estimate made in 2007 indicates that there has been a significant increase in problem opioid use, which has been linked with an increase in foreign nationals in treatment (114). Information from the
(113) Se Utvalgt aspekt om blandingsbruk fra 2009.(114) Se tabell PDU-6 (del ii) og PDU-102 i Statistiske opplysninger 2009 for ytterligere opplysninger, herunder konfidensintervaller.
See Table TDI-3 in the 2009 statistical bulletin.)
) Se tabell TDI-3 i Statistiske opplysninger 2009.)
See Table DRD-2 (part i) in the 2009 statistical bulletin.
Se tabell DRD-2 (del i) i Statistiske opplysninger 2009.
10 other countries, this proportion was under 10 % (119).
I ti andre land lå denne andelen under 10 % (119).
Another indicator of more recent initiation into injecting is the proportion of young injectors (under age 25) found in samples.
En annen indikator på nyere introduksjon til injisering er andelen unge sprøytebrukere (under 25) som er funnet i utvalgene.
These accounted for more than 40 % of injectors sampled in the Czech Republic, Estonia, Latvia, Lithuania, Austria, Romania and Slovakia, whereas less than 20 % of injectors sampled were under 25 years of age in 11 other countries.
Unge under 25 utgjorde over 40 % av sprøytebrukerne i utvalgene i Tsjekkia, Estland, Latvia, Litauen, Østerrike, Romania og Slovakia, men under 20 % i utvalgene i 11 andre land.
Injecting drug use is one of the main determinants of serious public health problems among drug users, including HIV/AIDS, hepatitis C and overdose.
Dette Utvalgte aspektet fokuserer på sitasjonen og trendene for injeksjonsbruk samt på spesifikke tiltak for injeksjonsbrukere i Europa.
Across Europe, the prevalence and trends of injecting drug use vary between Member States, and may change over time.
Publikasjonen drøfter også mulige mekanismer bak den reduserte injeksjonsbruken som er registrert i en del land eller regioner, og hvorfor nivåene fortsatt er høye (eller stigende) i andre regioner.
Alternative routes of administration (e.g. smoking) may co-exist with drug injecting, and drug users may alter their route of administration.
Den drøfter også intervensjoner og politiske tiltak som tar sikte på å redusere injeksjonsbruken, og andre som tar sikte på å få brukerne til å bruke mindre skadelige inntaksmåter.
Injecting among opioid users
Injisering blant opioidbrukere
The ‘Selected issue’ focuses on the situation and trends of injecting drug use and on specific interventions that target injecting drug users in Europe.
Dette Utvalgte aspektet vil finnes i trykt utgave og på internett, men bare på engelsk, fra desember 2009 (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selected-issues/injecting-drug-use).
Injecting is frequently reported as the usual mode of administration by opioid users entering treatment, accounting for over half of opioid clients in most countries, between 25 % and 50 % in seven countries and less than 25 % in five countries.
Injisering rapporteres hyppig som den vanligste inntaksmåten blant opioidbrukere som tas inn til behandling. Sprøytebrukerne utgjør over halvparten av opioidklientene i de fleste landene, mellom 25 % og 50 % i syv land og under 25 % i fem land.
The lowest proportions of injectors among opioid users entering treatment are reported by Denmark and the Netherlands, and the highest by Lithuania, Latvia and Romania (120).
Lavest andel sprøytebrukere av alle opioidbrukere som påbegynner behandling, rapporteres av Danmark og Nederland, og høyest av Litauen, Latvia og Romania (120).
Treatment reports also suggest that among opioid users, the popularity of injecting may vary considerably within countries.
Ut fra behandlingsrapporter synes det også som om det kan variere mye innad i et land hvor populært sprøytebruk er blant opioidbrukere.
For example, in the autonomous communities of Spain the proportion of injectors among new opioid clients ranges from 0.9 % to 47.2 %.
I de selvstyrte områdene i Spania varierer f.eks. andelen sprøytebrukere av alle nye opioidklienter fra 0,9 % til 47,2 %.
), despite their importance for public health.
), til tross for sprøytebrukens betydning for folkehelsen.
Improving the level of information available on this special population continues to be an important challenge for the development of health monitoring systems in Europe.
Å heve nivået på informasjonen som er tilgjengelig om denne spesielle gruppen, er fortsatt en viktig utfordring i arbeidet med å utvikle systemer for kartlegging av helsesituasjonen i Europa.
Among opioid users entering treatment for the first time, the proportion reporting injecting the drug (42 %) is lower than that among all opioid users entering treatment (44 %).
Av opioidbrukere som inntas til behandling for første gang, er andelen som rapporterer om sprøytebruk (42 %) lavere enn blant alle opioidbrukere som inntas til behandling (44 %).
This is the case in almost all of the 22 reporting countries.
Dette er det samme i nesten alle de 22 landene som har sendt inn nasjonale rapporter.
An analysis of the data on drug users in treatment in 14 countries found that injection among all drug users in treatment remains high, at 62 %, though there are some notable exceptions, such as the Netherlands with a value of 6.1 % (121).
En analyse i 14 land av data om narkotikabrukere i behandling fant at hos alle narkotikabrukere i behandling, er sprøytebruken fortsatt høy, 62 %, men det er enkelte unntak, som Nederland, der dette tallet er nede på 6,1 % (121).
The available estimates suggest large differences between countries in the prevalence of injecting drug use.
Tilgjengelige anslag tyder på at det er store forskjeller mellom landene i utbredelsen av injeksjonsbruk.
The lack of data makes drawing conclusions on time trends in the prevalence of injecting difficult, although the available data suggest a stable situation in the Czech
Mangel på data gjør det vanskelig å trekke konklusjoner om tidstrender i utbredelsen av sprøytebruk, selv om tilgjengelige data tyder på en stabil situasjon i Tsjekkia,
Republic, Greece, the United Kingdom and Norway (118
Hellas, Storbritannia og Norge (118
The proportion of injectors among heroin users entering treatment continued to decrease in 2007.
Andelen sprøytebrukere av alle heroinbrukere som inntas til behandling, fortsatte å falle i 2007.
This trend is now evident in some countries where it had not previously been observed (e.g. Czech Republic, Germany).
Denne trenden har nå også kommet til syne i en del land hvor den tidligere ikke var observert (f.eks. Tsjekkia, Tyskland).
Between 2002 and 2007, the proportion of injectors among primary opioid clients entering treatment has decreased in most countries, with statistically significant declines reported in 13 countries.
Fra 2002 til 2007 gikk andelen sprøytebrukere av alle klienter med opioider som primærrusmiddel som påbegynte behandling, ned i de fleste landene.
Two countries, however, report an increase over this period (Bulgaria, Slovakia) (122).
Tretten land rapporterer en statistisk også observert en økning.
) See Figure PDU-2 in the 2009 statistical bulletin.)
) Se figur PDU-2 i Statistiske opplysninger 2009.)
See Table PDU-6 (part iii) in the 2009 statistical bulletin.
Se tabell PDU-6 (del iii) i Statistiske opplysninger 2009.
(119) See Figure PDU-3 in the 2009 statistical bulletin.(120) See Tables PDU-104, TDI-5 and TDI-17 (part v) in the 2009 statistical bulletin.
(119) Se figur PDU-3 i Statistiske opplysninger 2009.(120) Se tabell PDU-104, TDI-5 og TDI-17 (del v) i Statistiske opplysninger 2009.
Co-morbidity is the often unrecognised co-occurrence of drug use problems and psychiatric disorders in the same individual.
Med tilleggslidelser, komorbiditet, menes samtidig, og ofte uregistrert, forekomst av rusmiddelproblemer og psykiatriske lidelser hos en person.
Studies have identified both an elevated prevalence of psychiatric problems among patients in drug treatment and an elevated prevalence of drug problems among patients in psychiatric services (EMCDDA, 2005).
Studier har identifisert både høyere prevalens av psykiatriske problemer blant pasienter som får narkotikabehandling og høyere prevalens av narkotikaproblemer blant pasienter i psykiatriske tjenester (EONN, 2005).
Opioid analgesics are the most powerful drugs available for the management of severe and chronic pain.
Opioide analgetika er de sterkeste legemidlene som finnes for å lindre alvorlige og kroniske smerter.
Opioids are also used as substitution drugs in the management of opioid dependence.
Opioider brukes også som substitusjonsmidler i behandlingen av opioidavhengighet.
These drugs, available on prescription, can be misused and this may lead to adverse health effects such as dependence, overdose and harms associated with injection.
Disse legemidlene, som er reseptpliktige, kan misbrukes, noe som kan føre til negative helseeffekter som: avhengighet, overdoser og skader forbundet med injisering.
Prescription opioids may enter the illicit drug market through the diversion of substitution drugs from their proper use.
Reseptbelagte opioider kan komme ut på det illegale narkotikamarkedet ved at substitusjonsmidler brukes til andre formål.
Internet pharmacies seem also to play a substantial role in the availability of prescription opioids in the United States (INCB, 2009a), but their role in Europe appears to be limited.
I USA synes internettapotek også å spille en betydelig rolle for tilgjengeligheten av reseptbelagte opioider (INCB, 2009a), mens de synes å spille en begrenset rolle i Europa.
In Europe, the expansion in the prescription of substitution drugs to opioid-dependent drug users has been accompanied by increasing reports of the misuse of these drugs.
I Europa har økt forskrivning av substitusjonsmidler til opiatavhengige narkotikabrukere vært ledsaget av stadig flere rapporter om misbruk av disse legemidlene.
The mental disorders most commonly reported among drug users in Europe include depression, anxiety, schizophrenia, personality disorders, attention deficit and hyperactivity.
De psykiske lidelsene som oftest rapporteres blant narkotikabrukere i Europa, er bl.a. depresjon, angst, schizofreni, personlighetsforstyrrelser og ADHD.
Specific treatment for drug users with co-morbidity in Europe remains limited.
Behandlingstilbudet for narkotikabrukere med tilleggslidelser i Europa er begrenset.
National experts report that specific programmes exist in 18 countries, but in 14 of these they are available only to a minority of clients in need.
Nasjonale eksperter rapporterer at særskilte programmer finnes i 18 land, men i 14 av disse er de tilgjengelige bare for et mindretall av klientene som trenger det.
In seven other countries, there are no dedicated programmes at all, but five of them plan to develop such programmes in the next 3 years.
Syv andre land har ingen egne programmer i det hele tatt, men fem av dem planlegger å utvikle slike tiltak i løpet av de kommende tre årene.
1 from acute psychiatric wards (
En europeisk prospektiv, multisenterstudie (Isadora) som nylig ble gjennomført, gjaldt pasienter med dobbeltdiagnose i akuttpsykiatriske avdelinger (1).
Opioids other than heroin are reported as the primary drug by about 5 % (17 810) of clients entering drug treatment in Europe.
Andre opioider enn heroin rapporteres som primærrusmiddel for ca. 5 % (17 810) av klientene som påbegynner narkotikabehandling i Europa.
The most frequently reported substances are: buprenorphine, which in Finland is recorded as the primary drug for 41 % of all treatment demands and in France for 7 %; methadone, which accounts for 18.5 % of all treatment demands in Denmark; and other prescription opioids in Latvia, Austria and Sweden, where they account for between 5 % and 15 % of all treatment demands (1).
De hyppigst rapporterte stoffene er: buprenorfin, som i Finland er registrert som primærrusmiddel i 41 % av alle søknader om behandling og i Frankrike 7 %; metadon, som representerer 18,5 % av alle behandlingssøknader i Danmark, og andre reseptbelagte opioider i Latvia, Østerrike og Sverige, hvor de står for mellom 5 % og 15 % av alle behandlingssøknader (1).
The Czech Republic also reported an estimated 4 250 problem buprenorphine users in 2007.
Tsjekkia rapporterte om anslagsvis 4 250 problembrukere av buprenorfin i 2007.
This mainly reflected a shift in the substances used by problem heroin users, but not an increase in the overall prevalence of problem opioid use.
Dette viste framfor alt et skifte i de stoffene problembrukere av heroin tok, ikke en økning i den generelle prevalensen av problematisk opioidbruk.
The German Phar-Mon system, which monitors a wide range of medications that have potential for misuse, also recorded an increase in the misuse of prescription opioids, where substitution drugs play a more important role than analgesics (Roesner and Küfner, 2007).
Det tyske Phar-Mon-systemet, som overvåker en lang rekke legemidler med misbrukspotensial, registrerte også en økning i misbruket av reseptpliktige opioider, der substitusjonsmidler spiller en viktigere rolle enn analgetika (Roesner og Küfner, 2007).
in the Member States that have joined the EU since 2004 are on average younger than their counterparts.
Gjennomsnittsalderen på klienter som for bruk av opioider som primærrusmiddel, tas inn i det polikliniske behandlingsapparatet er 33 år, og nesten alle landene har rapportert om økning siden 2003 (123). Kvinnelige
The misuse of prescription opioids raises important issues regarding the prevention of diversion of substitution drugs and opioid analgesics to the illicit market.
Misbruket av reseptbelagte opioider reiser viktige spørsmål når det gjelder å forebygge spredningen av substitusjonsmidler og opioide analgetika til det illegale markedet.
At the same time, care must be taken to ensure that the legitimate use of these substances is not compromised (Cherny et al., 2006).
Samtidig er det viktig å sikre at det ikke må bli vanskeligere å kunne bruke disse stoffene for sitt tiltenkte formål (Cherny et al., 2006).
) See Table TDI-113 in the 2009 statistical bulletin.
) Se tabell TDI-113 i Statistiske opplysninger 2009.
associated with snorting, and injection now appears to occur at a later stage of the drug using career than it did in the past.
klienter, opioidbrukere som påbegynner behandling for første gang, og klienter i de medlemsstatene som har blitt med i EU siden 2004, er i snitt yngre enn sine motparter.
The mean age of clients entering outpatient treatment for primary opioid use is 33 years and almost all countries
Kvinnelige brukere identifiseres som en særlig utsatt gruppe.
Almost all opioid users entering treatment report initiation before the age of 30 and about half before the age of 20.
Generelt er forholdet menn til kvinner blant opioidklienter 3,5:1, men kvinnene utgjør en større andel i landene i nord (f.eks.
An average time lag of about 8 years is reported between have reported an increase since 2003 (123
Sverige, Finland) og en lavere andel i landene i sør (f.eks. Hellas, Italia, Portugal) (124
Female clients, first use of opioids and first contact with drug treatment (126).
F.eks. har man i Frankrike siden 2001 i behandlingsdataene observert en fallende prevalens av injisering, og studier viser at introduksjon til heroinbruk stadig oftere er forbundet med sniffing, og at injisering nå synes å finne sted på et senere stadium i brukerkarrieren enn tidligere.
opioid users entering treatment for the first time and those
Opioidbrukere som påbegynner behandling, rapporterer om høyere arbeidsledighet og lavere utdanningsnivå enn andre klienter (se kapittel 2).
(123) See Tables TDI-10, TDI-32 and TDI-103 in the 2009 statistical bulletin.
(122) Se tabell TDI-4 og TDI-5 i Statistiske opplysninger 2006 og 2009.(123) Se tabell TDI-10, TDI-32 og TDI-103 i Statistiske opplysninger 2009.
(125) See also ‘Co-morbidity: drug use and mental disorders’.(126) See Tables TDI-11, TDI-33, TDI-107 and TDI-109 in the 2009 statistical bulletin.
) Se tabell TDI-5 og TDI-21 i Statistiske opplysninger 2009.
Treatment provision and coverage
Kapittel 6: Opioidbruk og injeksjonsbruk i behandlingsapparatet som hadde en psykiatrisk
Figure 11: Provision of opioid substitution treatment by officebased general practitioners (GPs)
Figur 11: Tilbud om substitusjonsbehandling med opioider hos kontorbaserte allmennleger tilleggslidelse primært brukte opioider (125
Not legally entitled No information
Har ikke rett Ingen opplysninger
> 80 % Treatment for opioid users is mostly conducted in outpatient settings, which can include specialist centres, general practitioners and lowthreshold facilities (see Chapter 2).
Behandling av opioidbrukere utføres oftest i polikliniske behandlingssentre, som kan være spesialistsentre, allmennleger eller lavterskeltilbud (se kapittel 2).
In a few countries, inpatient centres are a major component of the drug treatment system, notably in Bulgaria, Greece, Finland and Sweden (127).
I et par land spiller også døgninstitusjoner en stor rolle i behandlingsapparatet, spesielt i Bulgaria, Hellas, Finland og Sverige (127).
The range of options available in Europe for the treatment of opioid dependence is broad and increasingly differentiated, though it varies geographically in terms of accessibility and coverage.
I Europa finnes det mange behandlingsalternativer for opioidavhengighet, og det blir stadig flere av dem, men når det gjelder tilgjengelighet og dekning, er det geografiske variasjoner.
Drug-free and substitution treatment for opioid use are available in all EU Member States, Croatia and Norway.
Medikamentfri behandling og substitusjonsbehandling for opioidbruk er tilgjengelig i alle medlemsstatene i EU samt i Kroatia og Norge.
In Turkey, the future use of substitution treatment is currently under study.
I Tyrkia vurderes for tiden substitusjonsbehandling som en framtidig mulighet.
NB: The percentage of substitution treatment clients receiving their treatment from general practitioners in the Community is indicated on the map.Sources: Reitox national focal points.
Medikamentfri behandling er en terapeutisk metode som generelt forutsetter at vedkommende avstår fra all bruk av medikamenter, også substitusjonsmedikamenter. Pasientene deltar i daglige aktiviteter og får intensiv psykologisk støtte.
Drug-free treatment is a therapeutic approach, which generally requires individuals to abstain from all substances, including substitution medication.
Ifølge ekspertestimater er tilgjengeligheten av substitusjonsbehandling med opioider relativt høy i 16 land, der slik behandling er tilgjengelig for minst halvparten av opioidbrukerne (se kapittel 2).
Patients participate in daily activities and receive intensive psychological support.
I disse landene blir medikamentfri behandling foretrukket av mellom 10 % og 25 % av opioidbrukerne.
While drug-free treatment can take place in both outpatient and inpatient settings, the type most commonly reported by Member States is residential programmes that apply therapeutic community principles or the Minnesota model.
I ti andre land (Estland, Hellas, Latvia, Litauen, Ungarn, Polen, Romania, Slovakia, Finland, Norge) anslås substitusjonsbehandling bare å være tilgjengelig for et mindretall av opioidbrukerne. Dette kan være fordi medikamentfri behandling er den foretrukne behandlingsformen, særlig for yngre klienter eller førstegangsklienter, eller fordi det er vanskelig å få tilgang til substitusjonsbehandling.
In Greece for example, the waiting time for opioid substitution treatment is on average more than 3 years.
Hellas har f.eks. en ventetid for substitusjonsbehandling med opioider på over tre år i snitt.
Provision of psychosocial care is considered essential to ensuring the effectiveness of substitution treatment.
Tilbud om psykososial omsorg betraktes som avgjørende for at substitusjonsbehandlingen skal være effektiv.
According to expert estimates, it is provided to almost all substitution clients in seven countries (Greece, Italy, Latvia, Portugal, Romania, Slovakia, United Kingdom) and to a majority of them in a further 14 countries.
Ifølge estimater fra eksperter tilbys psykososial omsorg til nesten alle klienter i substitusjonsbehandling i syv land (Hellas, Italia, Latvia, Portugal, Romania, Slovakia, Storbritannia) og til de fleste i ytterligere 14 land.
In four countries (Estonia, Luxembourg, Hungary, Netherlands), it is estimated to be provided only to a minority of clients in substitution treatment.
I fire land (Estland, Luxembourg, Ungarn, Nederland) anslås dette tilbudet bare å gjelde et mindretall av klientene i substitusjonsbehandling.
Substitution treatment, generally integrated with psychosocial care, is typically provided at specialised outpatient centres.
Substitusjonsbehandling, vanligvis integrert med psykososial omsorg, tilbys typisk på spesialiserte polikliniske behandlingssentre.
Thirteen countries report that substitution treatment is also provided by general practitioners, usually under shared-care arrangements with specialised treatment centres (see Figure 11).
Tretten land rapporterer at substitusjonsbehandling også tilbys av allmennleger, vanligvis etter avtale om delt behandlingsansvar med spesialiserte behandlingssentre (se figur 11). I Tsjekkia, Frankrike, Nederland, Portugal, Storbritannia og Kroatia kan alle allmennleger gi substitusjonsbehandling, mens dette i Belgia, Danmark, Tyskland, Irland, Luxembourg, Østerrike og Norge bare er tillatt for leger som har spesialisert seg eller har en særskilt godkjenning.
A number of countries report that, by improving geographical coverage, reducing waiting times and facilitating access to treatment, the involvement of general practitioners has helped to improve the availability and coverage of substitution treatment (Czech Republic, Germany, France, Austria, United Kingdom).
En rekke land rapporterer at tilgjengeligheten og dekningen av substitusjonsbehandling ble mye bedre etter at allmennlegene ble trukket inn – den geografiske dekningen ble bedre, ventelistene ble kortere og tilgangen til behandling ble bedre (Tsjekkia, Tyskland, Frankrike, Østerrike, Storbritannia).
According to expert estimates, the availability of opioid substitution treatment is relatively high in 16 countries, where it is available to at least half of opioid users (see Chapter 2).
(125) Se også “Tilleggslidelser: narkotikabruk og psykiske lidelser”.(126) Se tabell TDI-11, TDI-33, TDI-107 og TDI-109 i Statistiske opplysninger 2009.
) See Table TDI-24 in the 2009 statistical bulletin.
) Se tabell TDI-24 i Statistiske opplysninger 2009.
methadone or buprenorphine can be effective in the management of opioid dependence.
Gjennomganger av randomiserte, kontrollerte studier og observasjonsstudier konkluderer med at substitusjonsbehandling, enten med metadon eller buprenorfin, kan være effektiv i behandling av opioidavhengighet.
Overall, this type of treatment has been linked to a number of positive outcomes including: retention in treatment, reductions in illicit opioid use and injecting, reductions of mortality and criminal behaviour, and stabilisation and improvement of health and social conditions of chronic heroin users.
Generelt har denne typen behandling vært koblet til en rekke positive behandlingsresultater, inklusive behandlingsgjennomføring, reduksjon i illegal opioidbruk og sprøytebruk, nedgang i dødelighet og kriminell atferd samt stabilisering og forbedring av kroniske heroinbrukeres helse og sosiale situasjon.
In addition, recent randomised controlled trials have found heroin assisted treatment to be effective in reducing illicit drug use, improving physical or mental health and reducing criminal behaviour among clients considered as hard to treat or having failed with other treatment modalities.
I tillegg har nyere randomiserte, kontrollerte studier funnet at heroinassistert behandling effektivt reduserer illegal narkotikabruk, forbedrer fysisk eller psykisk helse og reduserer kriminell atferd hos klienter som har vært betraktet som vanskelige å behandle, eller der andre behandlingsmetoder har mislyktes.
However, there is still a lack of precision in both data sets, and this estimate should be viewed with caution.
Det bør imidlertid tas høyde for manglende nøyaktighet i begge datasettene, så denne beregningen bør betraktes med varsomhet.