natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Available estimates vary considerably between countries: since 2000, estimates at national level have mostly ranged between one and six cases per 1 000 population aged 15–64, with some higher estimates existing prior to 2000.
Tilgjengelige anslag varierer fra land til land, og siden 2000 har nasjonale anslag ligget på mellom ett og seks tilfeller pr.
) See Figure PDU-7 in the 2006 statistical bulletin.)
1000 innbyggere i alderen 15–64, med noen høyere estimater før 2000.
See Figure TDI-2 and Table TDI-5 in the 2006 statistical bulletin.
1000 innbyggere i alderen 15–64.
Chapter 6: Opioid use and drug injection a small group of opioid users (less than 7 %) are younger
De laveste anslagene er fra Kypros og Hellas, med bare litt over ett tilfelle pr. 1000.
The proportion of clients seeking treatment for heroin use varies between countries.
Andelen klienter som søker behandling for heroinbruk varierer landene imellom.
Based on the most recent data available, countries can be classified into three groups according to the proportion of drug users seeking treatment who report problem use of heroin, as follows:
Basert på de nyeste tilgjengelige dataene kan landene deles inn i tre grupper etter andelen narkotikabrukere som søker behandling og rapporterer om problembruk av heroin:
• below 50 % — the Czech Republic, Denmark, Hungary, the Netherlands, Poland, Slovakia, Finland, Sweden;
• under 50 % – Den tsjekkiske republikk, Danmark, Ungarn, Nederland, Polen, Slovakia, Finland, Sverige
Countries where a sizeable proportion of opioid clients are using substances other than heroin include Hungary, where the use of home-made opium poppy products is widespread, and Finland, where most opioid clients are misusing
Land som har en betydelig andel av opioidbrukere som bruker andre stoffer enn heroin, inkluderer Ungarn, hvor bruken av hjemmelagde opiumsvalmueprodukter er utbredt, og Finland, hvor de fleste opioidklientene misbruker buprenorfin (177
Most opioid users, like users of other drugs, seek treatment in an outpatient setting; however, in comparison with cocaine and cannabis clients, a higher proportion of opioid clients are treated in inpatient centres.
En kartlegging av andelen sprøytebrukere blant heroinbrukere som påbegynner behandling, er en viktig komponent i kartleggingen av prevalensen av sprøytebruk i befolkningen generelt.
Across Europe, among new opioid clients seeking treatment in outpatient centres and for whom the route of administration is known, just over half are injecting the drug.
Det er imidlertid viktig å huske at den observerte andelen ikke nødvendigvis gjenspeiler trender i prevalensen for all sprøytebruk.
In general, levels of injecting are higher among opioid users seeking treatment in the new Member States (above 60 %) than in the EU-15 Member States (below 60 %), with the exception of Italy and Finland, where the proportion of opioid injectors among clients is 74 % and 79.3 % respectively.
For land med en høy andel som bruker sentralstimulerende midler (Den tsjekkiske republikk, Slovakia, Finland, Sverige), vil andelen heroinbrukere som injiserer ikke nødvendigvis være representativ for situasjonen generelt.
Treatment of opioid dependence
I likhet med de som bruker andre stoffer, søker de fleste opioidbrukere seg til poliklinisk behandling.
Historically, residential treatment represented an important setting for the treatment of problem opioid users.
Sammenlignet med kokain- og cannabisklienter blir imidlertid en høyere andel opioidklienter innlagt på institusjon.
) See Table TDI-5 in the 2006 statistical bulletin.)
) Se figur PDU-7 i Statistiske opplysninger 2006.)
See Table TDI-26 in the 2006 statistical bulletin; Reitox national reports.)
Se figur PDU-3 (del i) i Statistiske opplysninger 2006.) Se fotnote (70).)
See Figure TDI-1 in the 2006 statistical bulletin.)
Se figur TDI-2 og tabell TDI-5 i Statistiske opplysninger 2006. )
See Table TDI-10 in the 2006 statistical bulletin.) www.communitycare.co.uk) See Table TDI-11 in the 2006 statistical bulletin.)
Se tabell TDI-5 i Statistiske opplysninger 2006.)
See Table TDI-17 in the 2006 statistical bulletin.
Se tabell TDI-26 i Statistiske opplysninger 2006 og nasjonale Reitox-rapporter.
In response to an EMCDDA questionnaire, experts in most (16) Member States indicated that substitution treatment is the principal form of treatment available.
Andelen sprøytebrukere blant opioidklientene er lavest i Nederland (13 %) og høyest i Latvia (86 %) (182).
Long-term drug substitution is not the only purpose of opioid pharmacotherapy.
4–5 årene, men ikke blant klienter som tidligere har vært i behandling. Antallet gjentatte søknader har generelt ikke gått ned, og i de fleste land har det totale antallet behandlingssøknader for heroin holdt seg noenlunde stabilt.
The opioid antagonist naltrexone, an aversive pharmacotherapy option for opioid dependence, is also sometimes used as an aid to prevent relapse, as it blocks the effects of heroin, although the evidence base for the use of this drug is still inconclusive.
Viktige unntak er Tyskland og Storbritannia, hvor det totale antallet rapporterte søknader har gått opp.
Some countries (Germany, Spain, the Netherlands and the United Kingdom) also have heroin prescription programmes, although the number of patients receiving this kind of treatment is very small compared with other forms of drug substitution (probably constituting less than 1 % of the total).
Generelt har andelen behandlingssøknader relatert til heroin (alle og nye søknader) imidlertid falt. Når det gjelder nye søknader, har andelen gått ned fra ca. to tredeler til rundt 40 % mellom 1999 og 2004. Samtidig har antallet søknader om behandling for cannabis og kokain gått opp (178).
Substitution therapy for opioid dependence (mainly treatment with methadone or buprenorphine) is in place in all EU Member States (183) as well as Bulgaria, Romania and Norway, and there is now a substantial European consensus that it is a beneficial approach to the treatment of problem opioid users, although in some countries it remains a sensitive topic (see Chapter 2).
EUs narkotikastrategi for 2005–12 legger stor vekt på å forbedre tilgjengeligheten og tilgangen for behandling, og oppfordrer medlemsstatene til å bygge ut et bredt spekter av effektive behandlingstiltak. Historisk sett har behandling i døgninstitusjon vært et viktig tilbud for problembrukere av opioider.
The role of substitution treatment is becoming less controversial internationally; the UN system came to a joint position on substitution maintenance therapy in 2004 (WHO/UNODC/UNAIDS, 2004), and in June 2006 WHO included both methadone and buprenorphine in its model list of essential medicines.
Etter hvert som behandlingstilbudet har blitt bredere, og spesielt etter at tilbudet om substitusjonsbehandling ble bygget ut i vesentlig grad, har behandling i døgninstitusjon mistet sin relative betydning.
A recent review of the effectiveness of drug dependence treatment in preventing HIV transmission found that behavioural interventions can enhance the positive effects of substitution treatment on HIV prevention, whereas the effectiveness of psychological therapy alone is variable.
Det har tidligere vært rapportert at alderen på personer som søker behandling for opioidbruk er blitt høyere, og denne trenden fortsatte i 2004.
Abstinence-based treatment showed good outcomes with regard to HIV prevention for those who remain in treatment for three months or more (Farrell et al., 2005).
Nesten alle som søker behandling for opioidbruk er over 20 år, og nesten halvparten er over 30. Europeiske data viser at bare en liten gruppe opioidbrukere (under 7 %) er under
Monitoring methadone provision
20 år første gang de søker hjelp (179
Research has also suggested that levels of criminal activity may be reduced and that sufficient provision of substitution treatment may have an impact on the number of drugrelated deaths.
Det er for tiden begrenset med data om den relative tilgjengeligheten av forskjellige typer behandling av opioidproblemer i Europa.
According to the EMCDDA, as a minimum estimate from the EU Member States, Bulgaria, Romania and Norway more than 500 000 clients received substitution treatment during the year (see Table 4 in the 2005 annual report).
I et spørreskjema fra EONN oppga de fleste (16) medlemsstatene at substitusjonsbehandling var den mest benyttede behandlingsformen.
Excluding the Czech Republic and France, where high-dose buprenorphine treatment (HDBT) is reported to be the most common option, more than 90 % of treatments in all other countries were with methadone.
I fire land (Den tsjekkiske republikk, Ungarn, Polen og Slovakia) var imidlertid stoff-fri behandling vanligere, mens to land, Spania og Sverige, rapporterte at legemiddelassistert rehabilitering og stoff-fri behandling ble like mye benyttet.
The EU and the USA together account for 85 % of the world’s methadone consumption, and methadone consumption in these countries has shown a steady increase over the last decade.
Opioidklientene rapporteres å være marginalisert i samfunnet og har lavt utdanningsnivå, høy arbeidsledighet og ofte ustabile boforhold.
Amounts consumed stabilised in both regions between 1997 and 2000, but there has been a
Spania rapporterer at 17–18 % av opioidklientene er hjemløse.
Considering that high-dosage buprenorphine treatment was introduced in Europe only 10 years ago, the drug’s popularity as a therapeutic option has developed remarkably quickly (see Figure 1) (184).
Det går vanligvis mellom 5 og 10 år fra første gangs bruk til første behandlingssøknad, og det går anslagsvis 1,5–2,5 år fra debut til jevnlig bruk (Finlands nasjonale rapport).
) In Cyprus, the use of methadone in detoxification treatment is reported since 2004 and the beginning of a methadone maintenance treatment pilot project has been announced, but no cases in treatment have been reported.
Verdien av substitusjonsprogrammer som bruker stoffer som metadon og buprenorfin er nå grundig dokumentert.
In Turkey, methadone is officially registered for the treatment of opioid dependency, but no treatment cases have been reported.
Studier har vist at substitusjonsbehandling fører til mindre bruk av illegale stoffer, mindre sprøytebruk, redusert risikoatferd assosiert med spredning av HIV og andre infeksjonssykdommer, som deling av utstyr, og bedre sosial funksjon og allmennhelse. Forskning
) See the selected issue on buprenorphine in the 2005 annual report.
I Tyrkia er metadon offisielt registrert for behandling av opioidavhengighet, men ingen behandlingstilfeller er rapportert.
Chapter 6: Opioid use and drug injection sharp increase in the United States since then.
Kapittel 6: Opioid- og sprøytebruk tyder også på redusert kriminell aktivitet, og at et tilstrekkelig godt utbygget substitusjonsbehandlingstilbud kan virke inn på antallet narkotikarelaterte dødsfall.
Currently, levels of methadone consumption in the EU are about half resulted in a rapid increase in consumption, from 31 kg in 1995 to 446 kg in 2004.
Ifølge EONN viser et minsteanslag fra EUs medlemsstater samt Bulgaria, Romania og Norge at mer enn 500 000 klienter mottok substitusjonsbehandling i løpet av året (se tabell 4 i årsrapporten for 2005).
those of the USA (185
For tiden konsumeres det dobbelt så mye metadon i USA som i EU (185).
As a rule, noticeable increases in consumption figures follow the introduction of this treatment option at national level.
Vanligvis skyldes økninger i bruken at substitusjonsbehandling med metadon er blitt godkjent som behandling i et land.
For example, in France, the widespread implementation of methadone substitution treatment in 1995
I Frankrike førte den omfattende innføringen av metadonbehandling i 1995 til en kraftig økning i forbruket, fra 31 kg i 1995 til 446 kg i 2004.
Recently, signs of a stabilisation in levels of methadone consumption can be observed in the statistics for Denmark, Spain, Malta, the Netherlands, and possibly Germany.
Det har den siste tiden vært tegn til at bruken av metadon er i ferd med å stabilisere seg i Danmark, Spania, Malta, Nederland og muligens også Tyskland.
This matches reported trends in the number of clients in treatment (see Chapter 2).
Dette samsvarer med rapporterte trender når det gjelder antallet klienter i behandling (se kapittel 2).
) See Figure NSP-2 in the 2006 statistical bulletin.
Se figur NSP-2 i Statistiske opplysninger 2006.
Chapter 7Drug-related infectious diseases and drugrelated deaths
Kapittel 7Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer og narkotikarelaterte dødsfall
Drugrelated infectious diseases
Narkotikarelaterte infeksjonssykdommer ofte er ustabile.
In Portugal, an apparent decline in newly diagnosed cases of HIV among IDUs recorded previously is called into question by the 2004 data, which reveal an incidence of HIV infection of
I Storbritannia har forekomsten av HIV blant sprøytebrukere gått sakte opp, men er nå stabilisert på like under 2,5 tilfeller pr. million innbyggere pr. år.
In the United Kingdom, the incidence of HIV among IDUs has slowly increased but is now stable at just under 2.5 cases per million population per year.
I Irland økte forekomsten på slutten av 1990-tallet til et toppnivå på 18,3 tilfeller pr. million i 2000.
In Ireland, the incidence increased during the late 1990s to a peak of 18.3 cases per million per year in 2000, fell to 9.8 per million in 2001, and subsequently increased to 17.8 cases per million in 2004.
I 2001 falt den til 9,8, for deretter å stige igjen til 17,8 tilfeller pr. million i 2004.
One of the more serious health consequences of the use of illicit drugs, and in particular of drug injection, is the transmission of HIV and other infectious diseases, notably hepatitis C and B. The relationship between drug injecting and the transmission of infection is well established.
En av de mer alvorlige helsekonsekvensene av bruken av illegale rusmidler, og spesielt sprøytebruk, er overføring av HIV og andre smittsomme sykdommer, særlig hepatitt C og B. Forholdet mellom sprøytebruk og smitteoverføring er helt klar.
Reducing drug injecting and the sharing of injecting equipment has therefore become a primary goal of public health interventions in this area.
Å få til en nedgang i sprøytebruken og i delingen av brukerutstyr har derfor blitt et hovedmål for folkehelsetiltak på området.
Studies also point to a relationship between drug use and high-risk sexual activity; this suggests a growing importance in linking drug use interventions with public health strategies aimed at sexual health.
Studier viser også at det er en forbindelse mellom narkotikabruk og seksuell høyrisikoatferd, noe som tilsier at det er viktig å etablere en kobling mellom narkotikatiltak og folkehelsestrategier relatert til seksualhelse.
In terms of monitoring at the European level, data on infectious disease are collected by regular notification sources, where drug injecting may be recorded as a risk factor, and during special studies of drug-using populations in different settings.
Når det gjelder kartlegging på europeisk plan, foretas all innsamling av data om infeksjonssykdommer av ordinære meldingsorganer, som kan registrere sprøytebruk som en risikofaktor, og via egne studier av narkotikabrukere i forskjellige miljøer.
HIV outbreaks related to injecting drug use occurred as recently as 2001 in Estonia and Latvia, and 2002 in Lithuania.
HIV-utbrudd relatert til sprøytebruk inntraff så nylig som i 2001 i Estland og Latvia og i 2002 i Litauen.
Since then rates have strongly declined; a decline in the rates of newly reported cases is to be expected after an initial epidemic phase as an endemic level of infection becomes established (see below).
Siden da har antallet nye HIV-tilfeller gått kraftig ned. En nedgang i antallet nylig rapporterte tilfeller må forventes i etterkant av en innledende epidemisk fase når et endemisk infeksjonsnivå har etablert seg (se nedenfor).
Recent trends in newly reported HIV cases
HIV-seroprevalens blant testede sprøytebrukere
HIV seroprevalence among tested IDUs
Nye trender i rapporterte HIV-tilfeller
Seroprevalence data from IDUs (percentage infected in samples of IDUs) are an important complement to HIV case reports.
Seroprevalensdata for sprøytebrukere (prosent smittet i utvalg av sprøytebrukere) er et viktig tillegg til rapporter om HIV-tilfeller.
Repeated seroprevalence studies and routine monitoring of data from diagnostic tests can support conclusions drawn from case reporting data and can provide more detailed information on specific regions and settings.
Gjentatte seroprevalensstudier og rutinekartlegging av data fra diagnostiske tester kan underbygge konklusjoner trukket på grunnlag av innrapporterte tilfeller og bidra til mer detaljert informasjon om bestemte regioner og miljøer.
However, prevalence data come from a variety of sources and, in some cases, may be difficult to compare; thus, they should be interpreted with caution.
Imidlertid kommer prevalensdataene fra forskjellige kilder, som i enkelte tilfeller kan være vanskelige å sammenligne. De bør derfor tolkes med varsomhet.
At present, most countries report low rates of newly diagnosed HIV infection attributed to injecting drug use.
Den senere tids økning av HIV som noen land har registrert, underbygges av tilgjengelige seroprevalenstall, selv om disse tyder på at disse landene ikke er alene om å ha behov for økt årvåkenhet.
Countries that have maintained consistently low rates of HIV infection among injecting drug users (IDUs) provide an opportunity to explore what factors can account for this, a question posed by the current EU drug action plan and currently a focus of an EMCDDA coordinated study.
Land som konsekvent har hatt lave HIV-tall blant sprøytebrukere, gir oss mulighet til å undersøke hvilke faktorer som spiller inn, et spørsmål som står sterkt i fokus i EUs inneværende handlingsplan mot narkotika, og som også er tema for en studie koordinert av EONN.
Complacency should be avoided, however; neither Spain nor Italy, both of which have experienced HIV epidemics among IDUs, provides national HIV case reporting data, and this has a significant negative impact on the value of these data for describing the overall EU picture.
Det er imidlertid ingen grunn til å ta det med ro. Verken Spania eller Italia, som begge har opplevd HIV-epidemier blant sprøytebrukere, leverer data om meldte HIV-tilfeller nasjonalt, noe som i betydelig grad svekker verdien av dataene når det gjelder å beskrive situasjonen i EU.
Furthermore, data emerging from some countries are raising concerns that HIV infection may be increasing, at least among some populations of IDUs.
I tillegg skaper data fra noen land bekymring for en mulig økende HIV-smitte, i alle fall i noen grupper av sprøytebrukere.
The recent increases in HIV in some countries recorded in the case reporting data are mostly confirmed by the available seroprevalence data, although the latter would suggest that these are not the only countries in which increased vigilance is necessary.
I Frankrike, som først begynte å registrere HIV-tilfeller i 2003, har det vært en økning i forekomsten av HIV blant sprøytebrukere (riktignok fra et lavt nivå), fra anslagsvis 2,3 tilfeller pr. million innbyggere til 2,9 i 2004.
In France, where HIV cases have been recorded only since 2003, there has been an increase in the incidence of HIV among IDUs (albeit from a low level), from an estimated 2.3 cases per million population in 2003 to 2.9 cases in
Selv om dette stort sett er i samsvar med tilgjengelige studiedata (se nedenfor), er det viktig å huske på at nye rapporteringssystemer innledningsvis
In the Baltic states, the available seroprevalence data indicate that transmission among IDUs may still not be under control (Figure 10).
I de baltiske statene tilsier tilgjengelige seroprevalenstall at smitteoverføringen mellom sprøytebrukere muligens ennå ikke er under kontroll (figur 10).
In Estonia, a recent study suggests that prevalence in IDUs is increasing in one region (Tallinn: from
I Estland tyder en ny studie på at HIV-prevalensen blant sprøytebrukere øker i én region (Tallinn: fra 41 % av et utvalg på 964 i 2001 til 54 % av 350 i 2005), og at den er eksepsjonelt høy i en annen (Kohtla-Järve: 90 % av 100).
) See Figures INF-2 (part i) and INF-2 (part ii) in the 2006 statistical bulletin.
) Se figur INF-2 (del i) og INF-2 (del ii) i Statistiske opplysninger 2006.
Figure 10: HIV prevalence in tested injecting drug users, 2003–04
Figur 10: HIV-prevalens blant testede sprøytebrukere, 2003–04
NB: Figures in brackets are local data.
Tall i parentes er lokale data.
Colour indicates midpoint of national data or, if not available, of local data.
Farge indikerer middelverdien for nasjonale data eller, hvis nasjonale data ikke er tilgjengelig, for lokale data.
Data for Italy and Portugal include non-injectors and are likely to underestimate prevalence in injectors. * Data in part or totally before 2003 (Spain 2002–03; France 2002–03; Latvia 2002–03; Netherlands 2002) and from 2005 for Estonia.Sources: Reitox national focal points.
Data for Italia og Portugal omfatter ikke-sprøytebrukere og vil sannsynligvis gi et for lavt anslag over utbredelsen blant sprøytebrukere. *Data før eller delvis før 2003 (Spania 2002–03, Frankrike 2002–3, Latvia 2002–03, Nederland 2002) eller fra 2005 (Estland). Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
For primary sources, study details and data before 2003 or after 2004, see Table INF-8 in the 2006 statistical bulletin.
For primærkilder, se nærmere opplysninger og data før 2003 eller etter 2004 i tabell INF-8 i Statistiske opplysninger 2006.
41 % of a sample of 964 in 2001 to 54 % of 350 in 2005) and exceptionally high in another (Kohtla-Järve: 90 % out of 100).
Kilder: vedvarende økning fram til 2002–03, mens en tredje serie antyder en nedgang siden toppnivået i 2001.
In Latvia, two time series of seroprevalence data among IDUs show a continued increase until 2002/03 while a third series suggests a decrease since the peak in 2001.
I Litauen tyder data fra 2003 på en økning i HIV-prevalensen fra 1,0–1,7 % i perioden 1997–2002, til 2,4 % (27/1 112) i 2003.
In Lithuania, data for 2003 suggest an increase in HIV among tested IDUs in drug treatment, needle exchanges schemes and hospitals, from between 1.0 % and 1.7 % during 1997–2002 to 2.4 % (27/1 112) in 2003.
De som ble testet var: sprøytebrukere i behandling, i sprøytebytteprogram og på sykehus.
Data from routine diagnostic tests are difficult to interpret as they may be affected by different selection biases; however, they are a cause for concern in these countries.
sprøytebrukere (under 25) som ble testet i forbindelse med narkotikabehandling, stabilt over 12 % fram til 2002.
In Spain, HIV prevalence among young IDUs (under 25) tested in drug treatment was stable until 2002, at over 12 %, and among new IDUs (defined as injecting for less than two years) increased from 15 % to 21 % in 2000–01, suggesting a high incidence up to 2002.
Blant nye sprøytebrukere (bruk mindre enn 2 år) økte prevalensen fra 15 % til 21 % i 2000–01, noe som tyder på høy insidens fram til 2002.
In Italy, trends in prevalence among IDUs differ strongly between regions, and some regions still show pronounced and recent increases (Bolzano, Liguria, Molise, Toscana and Umbria).
I Italia er det store variasjoner i prevalenstrender fra en region til en annen, og noen regioner har hatt en klar økning i en senere tid (Bolzano, Liguria, Molise, Toscana og Umbria).
In the countries that have historically had high rates of HIV infection among IDUs (Spain, France, Italy, Poland and Portugal) there are new signs of continuing transmission at national level or in specific regions or among specific subgroups
I land som historisk har hatt høy HIV-prevalens blant sprøytebrukere (Spania, Frankrike, Italia, Polen og Portugal), er det nye tegn på fortsatt smitte på nasjonalt plan eller i enkelte regioner eller undergrupper av sprøytebrukere (187
In these countries, it is important to note that the
Når det gjelder disse landene, er det viktig å merke seg at den høye bakgrunnsprevalensen som følge av de omfattende epidemiene på 1980- og 1990-tallet, øker sannsynligheten for at risikoatferd fører til smitte.