natgillin/translations-raw huggingface dataset:
The greatest advances have been seen in the area of opioid substitution treatment, with the treated population now in the region of 650 000 and growing.
De største framskrittene er gjort på området substitusjonsbehandling med opioider, der rundt 650 000 nå får behandling, et tall som stadig øker.
However, eastern Europe as a whole only contributes to a small proportion of this total, suggesting that there is a need for an expansion of services in some countries.
Øst-Europa sett under ett bidrar imidlertid bare til en liten andel av denne totalen, noe som tyder på at det er behov for å utvide tjenestetilbudet i enkelte land.
A lesson that has emerged from a number of countries is that the involvement of general practitioners can contribute to an expansion of treatment provision.
I en rekke land har det vist seg at man ved å trekke inn allmennleger kan bidra til at behandlingstilbudet utvides. Såkalte “shared care”-ordninger, der behandlingsansvaret deles med spesialiserte sentre, innebærer ikke bare støtte til allmennleger, men sikrer også kvaliteten på behandlingen.
In most countries, custodial sentences are rarely handed out for drug use or possession.
I de fleste land blir frihetsberøvelse sjelden idømt for bruk eller besittelse av narkotika.
That said, a small percentage of those appearing in court will get an immediate prison sentence, possibly because of aggravating circumstances.
Når det er sagt, vil en liten prosentandel av dem som blir stilt for retten, bli dømt til ubetinget fengsel, muligens på grunn av skjerpende omstendigheter.
This means that increasing numbers of drug users come into contact with the criminal justice system only to receive an administrative or minor sanction.
Det betyr at stadig flere narkotikabrukere kommer i kontakt med strafferettssystemet for bare å få en administrativ eller mildere straff.
Leaving aside the possible deterrent effect of this kind of action, it does raise the question as to what extent this contact with certain groups of drug users represents a missed opportunity for other demand reduction activities.
Hvis man ser bort fra en mulig avskrekkende virkning slike tiltak måtte ha, gjenstår likevel spørsmålet om i hvilken grad denne kontakten med enkelte grupper av narkotikabrukere utgjør en tapt mulighet til å iverksette andre etterspørselsreduserende tiltak.
Some countries have developed innovative approaches in this area, but overall these are still rare.
På dette området har enkelte land funnet innovative løsninger, men disse er generelt sjeldne.
Despite the fact that in most countries it is theoretically possible to continue or start substitution treatment within the prison setting, in practice this is often difficult.
Til tross for at det i de fleste land er teoretisk mulig å fortsette eller påbegynne substitusjonsbehandling i fengsler, viser dette seg ofte vanskelig i praksis.
Given the number of drug users within prisons in Europe, there is a pressing need to expand treatment opportunities of all types within this setting.
Gitt det store antallet narkotikabrukere i europeiske fengsler, er det et presserende behov for å utvide behandlingsmuligheter av alle slag i dette miljøet.
This fact is recognised in the EU action plan, but currently remains a neglected area in most countries.
EUs handlingsplan anerkjenner dette, men området er fortsatt forsømt i de fleste land.
As those charged with drug offences are likely to be a diverse group, needs assessment is a particularly important issue for service development in this area.
Ettersom de som tiltales for narkotikalovbrudd er en variert gruppe, er behovsvurderinger et særlig viktig tema for utvilklingen av tjenestetilbudet på dette området.
For healthrelated interventions, these span a continuum from prevention, education and harmreduction approaches, to brief interventions and, when warranted, referral to specialised drug treatment and social support services.
Når det gjelder helserelaterte tiltak, spenner disse over et spekter fra forebygging, opplysning og skadereduksjon til kortvarige intervensjoner og, når det trengs, henvisning til spesialisert narkotikabehandling og sosialt støtteapparat.
Developing a workable model to ensure appropriate referral trajectories is likely to pose an organisational challenge.
Å få utviklet en fungerende modell som sikrer hensiktsmessige henvisningsforløp, vil trolig utgjøre en organisasjonsmessig utfordring.
Portugal has addressed this problem somewhat differently.
Portugal har forholdt seg noe annerledes til dette problemet.
The use of drugs is no longer subject to criminal sanctions, and those found in possession of drugs are directly referred for needs assessment to a special tribunal, known as a ‘commission for dissuasion of drug abuse’.
Bruk av narkotika er ikke lenger gjenstand for strafferettslige sanksjoner, og de som tas for besittelse av narkotika, henvises direkte til en spesialnemnd for behovsvurdering.
The tribunal can issue fines, but sanctioning is not its main objective.
Nemndene omtales som “nemnder for bekjempelse av narkotikabruk” og kan ilegge bøter, men straff er ikke hovedmålsettingen.
This scheme has now been operating for 8 years. Initial fears that this approach would lead to an increase in drug tourism or increased levels of use do not appear to be supported by the data available.
Ordningen har nå vært i bruk i åtte år, og tilgjengelige data synes ikke å understøtte frykten i innledningsfasen for at denne tilnærmingsmåten skulle føre til en økning i narkotikaturismen eller til høyere bruksnivåer.
For drugs other than opioids, the availability of services and our understanding of what constitutes effective care are less well developed in Europe.
Tjenestetilbudet og forståelsen av hva som utgjør effektiv omsorg når de gjelder andre stoffer enn opioider, er mindre godt utviklet i Europa.
However, this problem has begun to be recognised, with a growing number of European research projects and pilot programmes now addressing the treatment needs of stimulant and cannabis users.
At dette er et problem, har imidlertid begynt å synke inn, og stadig flere europeiske forsknings- og pilotprosjekter tar nå for seg behandlingsbehovene til brukere av stimulerende stoffer og cannabis.
In addition, developments in neuroscience have not only improved our understanding of the biological mechanisms of addiction, but are now beginning to facilitate some innovative approaches.
I tillegg har utviklingen innen nevrovitenskap ikke bare økt vår forståelse av de biologiske mekanismene ved avhengighet, men begynner nå også å bidra til en del innovative løsninger.
Examples here include a cocaine vaccine, now undergoing a large-scale trial in Europe.
Et eksempel på dette er en kokainvaksine som nå blir utprøvd i stor skala i Europa.
Developments in information technology have also facilitated innovation, such as Internet-based treatment programmes and the use of text messaging.
Utviklingen innen informasjonsteknologien har også tilrettelagt for innovasjon, f.eks. internettbaserte behandlingsprogrammer og bruk av tekstmeldinger.
Commentary: responding to Europe’s changing drug problem or near-daily basis, with much higher levels found among young males.
Ny dokumentasjon viser at Europa går mot en periode med nedgang i cannabisbruken
The estimates presented here relate to the adult population (15–64 years old) and are based on the most recent data available.
De estimatene som presenteres her, gjelder den voksne befolkningen (15–64 år) og er basert på de nyeste tilgjengelige dataene.
For the complete set of data and information on the methodology see the accompanying statistical bulletin.
For fullstendige datasett og informasjon om metodene som er benyttet, se ledsagende statistiske opplysninger.
Last year use: about 22.5 million European adults or a third of lifetime users
Bruk siste år: om lag 22,5 millioner voksne i Europa, eller én tredel av alle som har livstidserfaring
Last month use: about 12 million Europeans
Bruk siste måned: om lag 12 millioner europeere
Country variation in last year use: overall range 0.4 % to 14.6 %
Variasjoner mellom landene mht. bruk siste år: Variasjoner fra 0,4 % til 14,6 %
Cocaine of all European adults report having used the drug at least once.
Cannabisbruken økte drastisk på 1990-tallet, så mye at nærmere en firedel av alle voksne i Europa nå rapporterer at de har brukt stoffet minst én gang.
Subsequently, the situation began to stabilise, and the most recent data strongly support the analysis presented in last year’s report, of an overall decline in the use of this drug.
Siden har situasjonen stabilisert seg, og de aller nyeste dataene understøtter klart analysen i fjorårets rapport som tilsier en generell nedgang i bruken av stoffet.
Of particular interest are the latest results from the ‘European school survey project on alcohol and other drugs’, which provide a window on time trends in drug use among schoolchildren.
Av særlig interesse er de siste resultatene fra Den europeiske undersøkelsen av europeiske skoleelevers rusmiddelvaner (ESPAD), som gir et innblikk i tidstrendene for rusmiddelbruk blant skoleelever.
Patterns found here are likely later to feed through into older age cohorts.
De mønstrene som avtegner seg her, vil trolig senere vise seg i eldre kohorter.
Interestingly, just as different temporal patterns could be seen in the upward trend in cannabis use in the past, this pattern now appears to be repeating itself in reverse.
Det er interessant å merke seg at akkurat som ulike tidsmessige mønstre kan sees i den oppadgående trenden for cannabisbruk i fortiden, synes dette mønsteret nå å gjenta seg med motsatt fortegn.
The United Kingdom, for example, one of the first countries to record high prevalence levels was also one of the earliest to report a decline in use.
For eksempel var Storbritannia, et av de første landene som registrerte høy prevalens, også blant de første som rapporterte om nedgang i bruken.
This pattern is now seen in most other west European countries.
Dette mønsteret kan nå sees i de fleste andre vesteuropeiske land.
In eastern Europe, levels of use were still increasing in most countries until recently.
I Øst-Europa har bruksnivåene fortsatt å stige i de fleste landene inntil nylig.
However, even in these countries, there are signs of stabilisation in the youth population and, if the pattern seen elsewhere is repeated, a subsequent decline could be expected.
Men selv i disse landene er det blant ungdom tegn til en stabilisering, slik at om mønsteret fra andre steder gjentar seg, kan man forvente en påfølgende nedgang.
Lifetime prevalence: about 13 million (3.9 % of European adults)
Livstidsprevalens: om lag 10 millioner (3,1 % av alle voksne i Europa)
Last year use: 4 million European adults or a third of lifetime users
Bruk siste år: om lag 2,5 millioner, eller én firedel av alle som har livstidserfaring
Country variation in last year use: overall range 0.0 % to 3.1 %
Variasjoner mellom landene mht. bruk siste år: Variasjoner fra 0,1 % til 3,5 %
Lifetime prevalence: about 10 million (3.1 % of European adults)
Livstidsprevalens: om lag 12 millioner (3,5 % av alle voksne i Europa)
Last year use: about 2.5 million or a quarter of lifetime users
Bruk siste år: om lag 2 millioner, eller én seksdel av alle som har livstidserfaring
Understanding the factors that influence the popularity of a drug such as cannabis is clearly important.
Å forstå hvilke faktorer som påvirker populariteten for et stoff som cannabis, er selvsagt viktig.
However, caution should be used in inferring any simple causal explanations.
Man må imidlertid være forsiktig med å utlede enkle årsakssammenhenger.
National and EU policy may have played a part in influencing these trends; but declining levels of use are also seen in the USA and Australia, suggesting that broader sociocultural factors are likely to be important.
Politikken både på nasjonalt- og EU-plan, kan ha påvirket disse trendene, men i og med at synkende bruksnivåer også forekommer i USA og Australia, tyder det på at bredere sosiokulturelle faktorer trolig er viktige.
Standing out in the European picture is a small group of countries, mainly in the north or south of Europe, where levels of cannabis use have remained low and stable for some time.
I Europa sett under ett er det en liten gruppe land som utmerker seg, hovedsaklig i nord og sør, hvor cannabisbruken har holdt seg lav og stabil i noen tid.
Understanding the protective factors operating in those countries would also be of great interest; but again analysis will need to take full account of cultural, social and historical factors, as well as considering the influence of drug and social policies.
Det vil også være veldig interessant å forstå de beskyttelsesfaktorene som er i sving i disse landene, men igjen vil analyser måtte ta full høyde for kulturelle, sosiale og historiske faktorer; i tillegg til betydningen av narkotika- og sosialpolitikken.
Country variation in last year use: overall range 0.0 % to 1.3 %
Variasjoner mellom landene mht. bruk siste år: Variasjoner fra 0,0 % til 1,3 %
Problem opioid users: estimated at between 1.2 and 1.5 million Europeans
Problembrukere av opioider: anslått til mellom 1,2 og 1,5 millioner europeere
Druginduced deaths accounted for 4 % of all deaths of Europeans aged 15–39, with opioids being found in around three quarters
Narkotikainduserte dødsfall sto for 4 % av alle dødsfall blant europeere i alderen 15–39 år, og opioider ble påvist i om lag tre firedeler av dødsfallene
Principal drug in more than 50 % of all drug treatment requests
Mer enn 50 % av alle søknader om narkotikabehandling gjelder opioider
About 650 000 opioid users received substitution treatment in 2007
Om lag 650 000 opioidbrukere mottok substitusjonsbehandling i 2007
In contrast to the data on overall levels of use, the most recent analysis of patterns of problematic cannabis use in Europe is more mixed and less encouraging.
I motsetning til dataene for generelle bruksnivåer, er de nyeste analysene av mønstrene for problematisk cannabisbruk i Europa mer variert og mindre oppmuntrende.
A caveat here is that we currently lack good measures of dependent or problem use and, though some progress is being made in this direction, we must rely on more indirect measures.
Et forbehold her er at vi ennå ikke har gode måltall for avhengighet eller problematisk bruk, og selv om det har vært en viss framgang på dette feltet, må vi forholde oss til mer indirekte indikatorer.
The number of new cannabis treatment demands may now be stabilising, after rising steadily for several years.
Antallet nye behandlingssøknader relatert til cannabisbruk er nå kanskje i ferd med å stabilisere seg, etter å ha steget jevnt i flere år.
Although to what extent this reflects patterns of use or the capacity of services remains unclear.
Men i hvilken grad dette gjenspeiler bruksmønstre eller tjenestenes kapasitet, er fortsatt uklart. Pr. i dag vil en ekstrapolering fra estimater over antallet
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa daglige brukere av stoffet gi den beste atferdsindikatoren for problematisk bruk av cannabis.
Heroin and cocaine: no strong signs of a diminishing problem trend in heroin-related problems is no longer sustained.
Alt i alt må det sees som skuffende at en positiv analyse av den synkende trenden for heroinrelaterte problemer ikke lenger lar seg underbygge. Og selv om det pr. i dag ikke er belegg for å si at den epidemiske spredningen av heroin vi har sett tidligere er i ferd med å gjenta seg, medfører heroinbruk betydelige helsemessige og sosiale problemer.
Any indications that the situation may be worsening, especially as Europe enters a period of economic difficulties, are grounds for considerable concern.
Alle indikasjoner på at situasjonen kan forverre seg, særlig nå som Europa går inn i en økonomisk vanskelig periode, gir stor grunn til bekymring.
Polydrug use and concomitant alcohol problems are now the defining elements of the European drug problem
Blandingsbruk og samtidig bruk av alkohol kjennetegner nå Europas narkotikaproblem
In drug prevention, it has long been understood that substance use problems are best addressed holistically and in the context of healthy lifestyles and informed choices.
Innen det narkotikaforebyggende arbeidet har man lenge innsett at stoffmisbruk best håndteres på en helhetlig måte og innenfor rammene av en sunn livsstil og informerte valg. Til forskjell er narkotikadebatten ofte mer stoffspesifikk.
It is hard not to be drawn to the conclusion that this one-dimensional perspective is becoming increasingly unhelpful in understanding the developing nature of patterns of substance use in Europe.
Det er vanskelig å ikke helle mot den konklusjon at et slikt endimensjonalt perspektiv bidrar stadig mindre til forståelsen av hvordan mønstrene for rusmiddelbruk utvikler seg i Europa.
Individuals who use drugs almost never restrict their consumption to a single substance.
Personer som bruker narkotika begrenser nesten aldri bruken til ett enkelt stoff.
In Europe today, polydrug patterns are the norm, and the combined use of different substances is responsible for, or complicates, most of the problems we face.
Blandingsbruk er normen i Europa i dag, og samtidig bruk av ulike stoffer forårsaker, eller forverrer, mange av de problemene vi står overfor.
This raises the need to develop a more comprehensive, integrated and multisubstance perspective, in order to better understand the situation and design and evaluate appropriate responses.
Dette gjør det nødvendig å utvikle et perspektiv som er mer altomfattende, integrert og fokusert på flere stoffer slik at vi kan forstå situasjonen bedre og utarbeide og evaluere hensiktsmessige tiltak.
And it applies equally to the drug market.
Dette gjelder i like stor grad narkotikamarkedet.
Actions to reduce the supply of one drug are clearly devalued if they simply open the door for the use of a substitute, which may be even more damaging.
Tiltak for å redusere tilførselen av ett stoff mister klart noe av sin verdi hvis de bare åpner opp for et erstatningsstoff som kan være enda mer skadelig.
There is little to suggest an improving situation in the use of heroin and cocaine, the two substances that remain at the heart of Europe’s drug problem.
Det er lite som tyder på at situasjonen bedrer seg når det gjelder bruken av heroin og kokain, de to stoffene som utgjør kjernen i Europas narkotikaproblem.
That said, drawing any clear picture in this area is complicated by difficulties in reconciling the information coming from different indicators.
Så mye sagt; å tegne et klart bilde av dette feltet blir vanskeliggjort pga. problemene med å bringe informasjon fra ulike indikatorer på en felles nevner.
This problem is particularly apparent for cocaine, where as well as a fall in estimated production, the volume of the drug seized in the European Union has fallen in the most recent data, as has the purity of the drug at street level in most countries.
Dette gjelder særlig kokain, hvor man ifølge de nyeste dataene, i tillegg til en nedgang i antatt produksjon, har hatt en reduksjon i beslaglagte volumer i Den europeiske union, samtidig som stoffet som omsettes på gatenivå i de fleste land, ikke er like rent.
In the United Kingdom, a country with a large cocaine market, recent falls in purity have been considerable.
I Storbritannia, som har et stort kokainmarked, har man den senere tiden sett en betydelig nedgang i renheten på stoffet.
These data could suggest declining cocaine availability, but other information puts this conclusion into question.
Disse dataene tyder på at tilgjengeligheten av kokain er mindre, men annen informasjon setter spørsmålstegn ved denne konklusjonen.
The number of seizures of the drug is still increasing, prices are falling, and there are suggestions of a switch to new trafficking routes through eastern Europe, which may have impeded interdiction efforts.
Antallet beslag av stoffet øker fortsatt, prisene faller og det er tegn som tyder på et skifte til nye smuglerruter gjennom Øst-Europa, noe som kan ha vanskeliggjort bekjempelsestiltakene.
Cocaine use in Europe remains concentrated in western countries, where the trend is generally stable or still increasing.
Kokainbruken i Europa er fortsatt konsentrert til landene i vest, hvor trenden generelt er stabil eller fortsatt økende.
However, there is evidence of the further diffusion of the drug into other countries.
Det er imidlertid dokumentert at stoffet spres videre til andre land. Antallet kokainrelaterte behandlingssøknader går også opp.
From the evidence available, it is possible to conclude that current consumption levels remain high and not diminishing in established areas and are continuing to grow elsewhere; but there are indications that suppliers may be experiencing difficulties in meeting consumer demand in some major markets.
Ut fra tilgjengelig dokumentasjon er det mulig å konkludere at i etablerte områder er dagens bruksnivåer fortsatt høye og ikke synkende mens de andre steder fortsetter å stige, men det er indikasjoner på at leverandørene i enkelte viktige markeder kan ha vansker med å møte etterspørselen.
It will be interesting to see if the future brings more concrete evidence of a decrease in the availability of this drug after recent reports of a decline in global cocaine production.
I kjølvannet av den siste tidens rapporter om en nedgang i den globale kokainproduksjonen, vil det bli interessant å se om framtiden bringer mer konkrete bevis for at tilgjengeligheten av dette stoffet minker.
Heroin still accounts for the greatest share of morbidity and mortality related to drug use in Europe.
Heroin står fortsatt for den største andelen av sykdom og dødsfall knyttet til narkotikabruk i Europa.
Use of the drug had generally been declining since the mid-to-late 1990s, but today the picture is less clear, and in some areas raises concerns.
Bruken av dette stoffet har gått ned siden midten/slutten av 1990-tallet, men dagens bilde er ikke fullt så klart, og i enkelte områder er det foruroligende. Etter en markant nedgang har antallet nye behandlingssøknader vært stigende
This year’s annual report is accompanied by a ‘Selected issue’ on polydrug use, which explores how the use of multiple substances impacts across different groups of drug users.
Årets rapport suppleres av et utvalgt aspekt om blandingsbruk, som utreder hvilken virkning bruk av flere stoffer har på ulike grupper narkotikabrukere. Funnene er urovekkende.
Among the young, multiple substance consumption can increase the risks of acute problems and is predictive of developing a chronic drug habit in later life.
Blant unge kan blandingsbruk øke faren for akutte problemer og er prediktivt for utvikling av et kronisk rusmiddelproblem senere i livet.
Among older, regular drug users, polydrug use is a major issue in drug overdose, it complicates drug treatment and is associated with violence and offending.
Blant eldre, regelmessige narkotikabrukere er blandingsbruk en viktig faktor når det gjelder overdoser, det kompliserer behandlingen og er assosiert med vold og andre lovbrudd.
The choice of drugs available to consumers in Europe is also growing.
Også utvalget av
Commentary: responding to Europe’s changing drug problem drinking also often goes hand in hand with recreational drug use, increasing the risks of negative outcomes among young adults.
Blant skoleelever viser nye data en sterk sammenheng mellom overstadig drikking og narkotikabruk. Overstadig drikking går også ofte hånd i hånd med rekreasjonsbruk av narkotika, noe som øker risikoen for negative utfall blant unge voksne.
Within the chronic drug-using population, alcohol abuse is so common it often goes without mention, and the need to address coexisting alcohol dependence has become an increasingly important issue for drug treatment centres.
Blant kroniske narkotikabrukere er alkoholmisbruk så vanlig at det er mer eller mindre selvsagt, og behovet for å håndtere samtidig alkoholavhengighet er blitt en stadig viktigere problemstilling ved sentrene for narkotikabehandling.