natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Against a background of increased security, a number ofcountries report legal changes to improve the monitoring oftraffickers and users, including telecommunicationsmonitoring, body searching and drug testing. Other legalchanges have aimed at minimising the social impact ofdrug use by providing stricter control of public order andpublic nuisance.
Som et ledd i tiltakene for å øke sikkerheten rapporterer enrekke land om lovendringer for å øke overvåkingen avsmuglere og brukere, herunder overvåkning avtalekommunikasjon, kroppsvisitasjon og testing for narkotika.Andre lovendringer skal minske de samfunnsmessigekonsekvensene av narkotikabruk ved å innføre strengerekontroll med offentlig ro og orden.
More recentdevelopments in problem drug use, partly away fromopiates and injecting drug use, have triggered theemergence of new kinds of early interventions, as describedabove, rather than reform of existing drug-treatmentstructures.
Nyeutviklingstendenser innen problematisk narkotikabruk, delvisutenom opiat- og sprøytebruk, har ført til at det har vokst framnye typer tidlige tiltak, som beskrevet over, i stedet for at deeksisterende behandlingsstrukturene reformeres.Substitusjonsbehandling er vanligst og er blitt ytterligereutbygget og diversifisert i de senere årene.
Substitution treatment is prominent and hasfurther expanded and diversified in recent years.
I EU sett under etthar omfanget av substitusjonsbehandlingen anslagsvis øktmed 34 %, og de største økningene rapporteres i land dertilbudet om substitusjonsbehandling i utgangspunktet vardårligst utbygd, f.eks.
Care for long-term,ageing, deprived drug users, often with psychiatriccomorbidity, is a serious challenge to drug policy, whichhas not found adequate solutions. The EMCDDA will lookinto this issue further in the coming year.
Pleie og omsorg for aldrende, vanskeligstiltelangtidsbrukere av narkotika, ofte også med psykiatriskelidelser, er en alvorlig narkotikapolitisk utfordring, og det erikke funnet tilfredsstillende løsninger på dette problemet.EONN vil i årene som kommer se nærmere på dette temaet.
School-based prevention remains at the core of activitiesdirected towards all young people, usually from the preteens upwards.
Det skolebaserte forebyggende arbeidet utgjør fortsattgrunnstammen i arbeidet rettet mot barn og unge, både førog i tenårene.
Although a broad evidence base existsidentifying effective approaches, such as interactiveteaching with a focus on personal and social life skills, onlya few countries, such as Spain, Greece and Ireland,systematically implement such programmes in the schoolcurriculum.
Selv om det finnes en bred evidensbase somidentifiserer effektive tilnærmingsmåter, f.eks. interaktivundervisning med fokus på opplæring i både personlige ogsosiale ferdigheter, er det bare noen få land, f.eks. Spania,Hellas og Irland, som har lagt dette systematisk inn i skolensfagplaner.
Of the other countries, Sweden and Franceconcede that school drugprevention practice is not state ofthe art but often rather eclectic, non-professionalised action.
Av de andre landene er det bare Sverige og Frankrike som vedgår at praksis for det forebyggendearbeidet i skolen langt fra er perfekt, men snarere basert påtilfeldige tiltak iverksatt av personer som ikke har dennødvendige faglige bakgrunnen.
However, a growing concern that the most vulnerableyoung people will not be reached in schools has triggeredthe development of specific preventions aimed at groupsexperimenting with drugs in recreational settings, such asdiscos, clubs and music events.
Ut fra erkjennelsen av at skolen ikke når ut til de mestsårbare unge, har det kommet i stand egne forebyggendetiltak rettet mot grupper som eksperimenterer med narkotika ifritidsmiljøer som diskoteker, klubber og musikkarrangement.Rådgivning på stedet og av jevnaldrende synes å være en avde mest lovende tilnærmingsmåtene.
Peer and on-the-spotcounselling seem to be the most promising approaches.Prevention initiatives and early interventions directed atsocially excluded youths and young offenders similarlyseem to be most effective when implemented using apersonalised methodology.
Likeledes synesforebyggende tiltak og tidlig intervensjon i forhold til sosialtekskluderte ungdommer og unge lovbrytere å være mesteffektive når de gjennomføres på en personlig måte.
Good results have beenreported from projects in Germany, Austria, Portugal andthe United Kingdom.
Detrapporteres om gode resultater fra prosjekter i Tyskland,
Innovations in penal policy have introduced alternatives toprison, diverting drug users to quasi-compulsory treatmentor community service on the assumption that their needs arebetter met by such interventions.
Nytenkning innen straffepolitikken har ført til at det er innførtalternativer til fengselsstraff, ved at narkotikabrukereoverføres til halvtvungen behandling eller samfunnstjeneste utfra antakelsen om at deres behov vil bli bedre ivaretatt medslike tiltak.
Alternatives to prisonspecifically prevent young drug users coming into contactwith the criminal subculture in prisons.
Særlig for unge narkotikabrukere fører dissealternative tiltakene til at de unngår å komme i kontakt medden kriminelle subkulturen i fengslene.
The need foralternatives to prison has also arisen from acuteovercrowding in prisons.
Behovet foralternativer til fengsel oppstod også på grunn av akuttoverbefolkning i fengslene.
Drug use and drug users inprisons are an increasingly important problem, calling forflexible responses.
Narkotikabruk og -brukere ifengsel et stadig viktigere problem, og det kreves fleksibletiltak.
Health and welfare authorities areincreasingly involved and taking responsibilities for serviceprovision for drug users in prisons, although there is stillroom for improved cooperation.
Helse- og velferdsmyndighetene involveres i stadigstørre grad og tar ansvar for tjenestetilbudet fornarkotikabrukere i fengslene, men det er fortsatt rom forforbedring. Behandling som ellers er standardtilbud i
Overall trends and developments
Generelle trender og utvikling samfunnet for øvrig, er ofte ikke tilgjengelig i fengslene.
Quality assurance partly funded by the pharmacological industry, largenational evaluation studies provide little direction as to bestpractice of other treatment modalities.
forskning på og det finnes evidensbasert kunnskap omlegemiddelassistert behandling, delvis finansiert avlegemiddelindustrien, gir store nasjonale evalueringsstudierlite veiledning med hensyn til hva som er beste praksis forandre behandlingsmåter.
A number of recent studies focus on innovativeandcontroversial interventions such as consumptionrooms,heroin prescription or pill testing.
En rekke nyere studier fokuserer på innovative ogkontroversielle intervensjoner, som brukerrom, forskrivning avheroin og pilletesting.
While these typesof intervention remain controversial, decision-makers are inneed of information on the effects of such strategies inorder to provide the basis for a more informed debate.
Samtidig som slike intervensjonerfortsatt er kontroversielle har beslutningstakere behov forinformasjon om effekten av slike strategier for å kunne leggegrunnlaget for en mer opplyst debatt.
European research on psychosocial interventions inprevention and treatment is lacking.
Det finnes lite europeisk forskning på psykososiale tiltak innenforebygging og behandling.
In the area ofprevention, evidence from North American research hasbeen widely used.
Innenfor forebygging vises detofte til nordamerikansk forskningsdokumentasjon.
However, both the objectives and thesettings of prevention differ from the European situation.Nevertheless, it has been possible to replicate somesuccessful approaches, and this evidence is increasinglytaken into consideration in policy-making.
Imidlertidhar ikke Nord-Amerika og Europa samme målsetnung for detforebyggende arbeidet, og heller ikke samme syn på hvortiltakene skal settes inn.
Although asubstantial body of research and evidence-basedknowledge exists regarding medically assisted treatment,
Det har likevel vært mulig å kopiereen del vellykkede tilnærmingsmåter, og dennedokumentasjonen blir i stadig større grad tatt i betraktningnår politiske beslutninger tas. Selv om det er gjort mye
The transfer of scientific evidence to policy and practice canbe improved.
Omsetningen av vitenskapelig dokumentasjon til politikk ogpraksis kan bli bedre.
Closer cooperation and greater mutualunderstanding between research and decision-makers areurgently needed.
Det er et skrikende behov for nærmeresamarbeid og større gjensidig forståelse mellom forskere ogbeslutningstakere.
Only a few countries are reviewing theirschool-based prevention practice on the basis of scientificevidence.
Bare noen få land har foretatt engjennomgang av praksis innen det skolebaserte forebyggendearbeidet på grunnlag av vitenskapelig dokumentasjon.
While scientific evidence is increasinglyacknowledged in the area of prevention of infectiousdiseases, it seems that in many cases quality of care is nottaken into sufficient consideration in the areas of drugrelated treatment and services for drug users in prisons.Scientific evidence is largely lacking in the area ofalternatives to prison.
Mensvitenskapelig dokumentasjon tillegges stadig større betydning iforebyggingen av smittsomme sykdommer, virker det i mangetilfeller som om det ikke tas tilstrekkelig hensyn til kvaliteten påpleie og omsorg når det gjelder narkotikarelatert behandlingog tjenester for narkotikabrukere i fengslene. Det finnes ogsålite vitenskapelig dokumentasjon når det gjelder alternativer tilfengselsstraff.
However, more formalised qualityassurance is gaining ground in Member States with theestablishment of guidelines, quality standards andaccreditation systems.
Med etableringen av retningslinjer,kvalitetsstandarder og akkrediteringssystemer for en merformalisert kvalitetssikring vinner imidlertid terreng imedlemsstatene.
This chapter provides an overview of the situation of drug use and supply in the EU and Norwayand highlights recent developments and emerging trends.
Dette kapittelet gir et overblikk over situasjonen når det gjelder bruk og tilgang på narkotiskestoffer i EU og Norge samt utviklingen i den senere tid og trendene framover.
Drug use in the general population (1
Narkotikabruk i befolkningen generelt (1
Reliable information on the extent and patterns of drug useand age at first use among the general population andyoung people, as well as on the characteristics of users andrisk perceptions, is important when formulating andevaluating drug policies and prevention initiatives.
Pålitelig informasjon om omfanget av og mønstrene fornarkotikabruk og alder ved første gangs bruk ibefolkningen generelt og blant unge, samt hva somkarakteriserer brukere og risikooppfatninger, er viktig for åkunne utforme og evaluere narkotikapolitikken ogforebyggende tiltak.
Drug usein the general population is measured by surveys, whichprovide estimates of the proportion of the population whohave used drugs at any time.
Narkotikabruk i befolkningen genereltmåles i spørreundersøkelser som gir estimater over hvorstor andel av befolkningen som noen gang har bruktnarkotika.
The most common measuresare:
De vanligste målene er:
• any use during a person’s life (lifetime prevalence),often called ‘lifetime experience’;
• enhver bruk av narkotika i løpet av en persons liv(livstidsprevalens), også kalt ’livstidserfaring’,
The relative sizes of the urban and rural populationsineach country may partly account for the differences.Other sources of variation include factors to do withgeneration (for example, the birth cohort in which drug usebecame widespread) and the extent of convergence of thelifestyles of young men and women.
Noen av forskjellene kanforklares med at befolkningen er ulikt fordelt på byer ogdistrikter. Andre forskjeller kan skyldes generasjonsrelatertefaktorer (f.eks. den fødselskohorten der narkotikabruk bleutbredt) eller graden av tilnærming i livsstil mellom ungemenn og kvinner.
Social and culturalcontext can also influence self-reporting of drug use.Finally, methodological questions such as sampling errorsand non-response can influence results.
Sosial og kulturell kontekst kan ogsåpåvirke egenrapporteringen av narkotikabruk. Og til sist,resultatene kan påvirkes av faktorer knyttet til metodikk,f.eks. utvalgsfeil og manglende svar.
Comparativeanalysis across countries should be made with caution, inparticular where differences are small, and formulation andevaluation of drug policy should take into consideration,among other criteria, specific age groups, birth cohorts,gender and place of residence (i.e. urban versus rural) ofthe studied population.
Sammenlignendeanalyser landene imellom bør utføres med forsiktighet,særlig der hvor forskjellene er små, og utformingen ogevalueringen av narkotikapolitikken bør blant annet tahensyn til spesifikke aldersgrupper, fødselskohorter, kjønnog bosted (dvs. by kontra land) for den undersøktebefolkningen.
• any use during the previous year (last 12 monthsprevalence), often called ‘recent use’; and
enhver bruk av narkotika i løpet av det siste året (12-månedersprevalens), også kalt ‘nylig bruk’, og
Prevalence and patterns of drug use in the general population any use during the previous month (last 30 daysprevalence), often called ‘current use’.
Utbredelse av og mønstre for narkotikabruk ibefolkningen generelt enhver bruk av narkotika i løpet av den siste måneden(30-dagersprevalens), også kalt ‘aktuell bruk’.
Despite methodological limitations to the comparison ofsurvey results across countries, some common patterns ofdrug use throughout the EU can be identified.
Til tross for metodologiske begrensninger isammenligningen av resultater fra undersøkelser gjort i flereland, er det mulig å identifisere enkelte felles mønstre fornarkotikabruken i hele EU. Grunnmønstrene har holdt segforholdsvis uendret siden forrige årsrapport ble utgitt.
The figures for ‘lifetime experience’ are always higher thanfor the other two groups, as this group includes everyonewho has ever tried drugs, no matter how long ago this was.‘Recent use’ figures are generally lower but better reflect theprevailing situation.
Tallene for ‘livstidserfaring’ vil alltid være høyere enn for deto andre gruppene ettersom denne gruppen omfatter allesom noen gang har prøvd narkotika, uansett hvor lengesiden dette er.
‘Current use’ may be an indicator ofthe number of people who use drugs regularly, but figuresare generally low.
Tallene for ‘nylig bruk’ er som regel lavere,men gir et bedre bilde av den nåværende situasjonen.‘Aktuell bruk’ kan være en indikator på antallet menneskersom jevnlig bruker narkotika, men dette tallet vil normaltvære lavt.
A combination of lifetime experience andrecent or current use can provide insight into drug-usepatterns (e.g. continuation rates).
En kombinasjon av livstidserfaring og nylig elleraktuell bruk kan gi informasjon om mønstrene fornarkotikabruk (f.eks. fortsettelsesrater).
Current drug use is unusual in people over 40 years of age.
narkotikabruk er uvanlig i aldersgruppen over 40.
Some countries report a smallproportion of adults (0.5–1 %) who consume the substancealmost daily, and particular attention should be paid to thisgroup.
Enkelteland rapporterer om en liten andel voksne (0,5–1 %) sombruker stoffet nesten daglig, og denne gruppen bør viessærlig oppmerksomhet.
Illegal substances other than cannabis are used by muchsmaller proportions of the population, although there are considerable differences between countries (4). Again,
Langt færre har brukt andre ulovlige stoffer enn cannabis, men det er betydelige forskjeller landene imellom (4). Også
A number of factors need to be taken into account whenconsidering differences in the overall national figures.
I tillegg kan det avdekkes sammenhenger mellomnarkotikabruk og sosiodemografiske faktorer, meninger ogrisikooppfatninger, livsstil, helseproblemer osv.
regular or sustained use of drugs is uncommon — for most
for disse er jevnlig eller vedvarende bruk uvanlig – for de
For further explanation, see Box 1 OL: Methods used to estimate drug use in the general population (online version).See the EMCDDA guidelines for the key indicator ‘prevalence and patterns of drug use among the general population — population surveys’
For ytterligere informasjon, se boks 1 OL: Metoder brukt for å anslå narkotikabruk i befolkningen generelt (nettutgaven).Se EONNS retningslinjer for nøkkelindikatoren ‘utbredelse av og mønstre for narkotikamisbruk i befolkningen generelt – befolkningsundersøkelser’
Figure 2 OL: Recent use (last 12 months) of cannabis, amphetamines, ecstasy and cocaine among young adults (15–34 years) in European countries, measured by national population surveys (online version).
Figur 2 OL: Nylig bruk (siste 12 måneder) av cannabis, amfetamin, ecstasy og kokain blant unge voksne (15-34 år) i europeiske land, ifølge nasjonale befolkningsundersøkelser (nettutgaven).
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway people their drug use is relatively short-lived (i.e. lifetime experience is clearly higher than recent use) (5
Årsrapport 2003: Narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge fleste er narkotikabruk en forholdsvis kortlivet affære (dvs.
Figure 1:Recent use (last 12 months) of cannabis among youngadults (15–34 years) in European countries, measured by nationalpopulation surveys
Figur 1:Nylig bruk (siste 12 måneder) av cannabis blant ungevoksne (15–34 år) i europeiske land ifølge nasjonalebefolkningsundersøkelser
0 < 5 % The use of illegal substances is highest in young adults (e.g.15–34 years), among whom prevalence rates areapproximately twice those among adults as a whole.
0 < 5 % Bruken av ulovlige stoffer er størst blant unge voksne (f.eks.15–34 år), hvor utbredelsen er om lag dobbelt så høy somblant alle voksne.
In allcountries and all age groups, men are more likely thanwomen to have ever used drugs.
I alle land og i alle aldersgrupper ersannsynligheten for at menn noen gang har brukt narkotikastørre enn for kvinner.
Drug use is more prevalentin urban areas, although some spread to smaller towns andrural areas may be taking place.
Narkotikamisbruk er mest utbredt ibyområder, men bruken kan være i ferd med å bre seg tilmindre byer og til distriktene.
Lifetime experience of cannabis use is reported to rangefrom about 7–10 % (Portugal and Finland) to around 30 %(Denmark and the United Kingdom) of the whole adultpopulation, with most other countries reporting figures inthe range 20–25 %.
For den voksne befolkningen sett under ett, rapportereslivstidserfaring med cannabisbruk å variere fra 7–10 %(Portugal og Finland) til ca.
Reported rates of drug use other thancannabis are 0.5–6 % for amphetamines (except in the United Kingdom, where the figure is 11 %) and 0.5–5 % forcocaine and ecstasy (6).
30 % (Danmark og Storbritannia), med hovedvekten i området 20–25 %.Innrapporterte bruksrater for andre narkotiske stoffer enncannabis ligger på 0,5–6 % for amfetamin (bortsett fra i Storbritannia, der tallet er 11 %) og 0,5–5 % for kokain ogecstasy (6).
Generally, heroin has been tried byless than 1 % of the population, although in some countriesup to 2–3 % of young men report having experimented withthe drug.
Heroin har generelt blitt prøvd av mindre enn 1 % av befolkningen, selv om enkelte land rapporterer atinntil 2–3 % av unge menn har eksperimentert med dettestoffet.
Recent use of cannabis is reported by 1–10 % of all adults,although in most countries (10) prevalence varies between5 % and 10 %.
Av alle voksne rapporterer 1–10 % nylig cannabisbruk,men i de fleste land (10) varierer utbredelsen mellom 5 %og 10 %.
Recent use of amphetamines, cocaine orecstasy is in general reported by less than 1 % of adults.
Nylig bruk av amfetamin, kokain eller ecstasyligger generelt under 1 % for den voksne befolkningen.
In Spain, Ireland and the United Kingdom, the rates of use ofall of these drugs are somewhat higher, while in Denmarkand Norway the use of amphetamines is relatively higher,and in the Netherlands ecstasy use is more common (7).
I Spania, Irland og Storbritannia er bruksratene for alledisse stoffene noe høyere, mens Danmark og Norge harrelativt høyere bruk av amfetamin, og i Nederland er brukav ecstasy mer vanlig (7).
Drug use (in terms of both lifetime experience and recentuse) is higher among young adults than among thepopulation as a whole. Recent cannabis use is reported by5–20 % of young adults (Sweden 1–2 %), with a substantialnumber of countries (seven) reporting rates between 10 %and 20 % (Figure 1).
Narkotikabruk (målt som livstidserfaring og nylig bruk) erhøyere blant unge voksne enn blant befolkningen generelt.Nylig cannabisbruk rapporteres av 5–20 % unge voksne(Sverige 1–2 %), mens et betydelig antall land (7)rapporterer om rater mellom 10 % og 20 % (fig. 1).
Recent amphetamine use is generallyreported by 0.6 %, cocaine use by 0.5–4.5 % and ecstasyuse by 0.5–5 % (Figure 2).
Nyligamfetaminbruk rapporteres generelt av 0,6 %, kokainbrukav 0,5–4,5 % og ecstasybruk av 0,5–5 % (fig. 2).
The standard EMCDDA definition of young adultsis age 15–34years.
EONNs standarddefinisjon av unge voksne er aldersgruppen 15–34 år. I Danmark og Storbritannia regnes unge voksne å værei alderen 16–34 år og i Tyskland og Irland 18–34 år.
Variations inage ranges may, to a small extent, account for some national differences.
Variasjoner i aldersspredningen kan til en viss grad medføre enkelte nasjonale forskjeller.Enkelte land har beregnet de nasjonale tallene på nytt for i størst mulig gradå tilpasse dem til EONNs standardaldersgruppe.(1) Frankrike gjennomførte en ny undersøkelse i 2002, men med et betydelig mindre utvalg (2 009 respondenter).
Insome countries, the figures were recalculated at national level to adapt asfar as possible to the standard EMCDDA age groups.(1)France conducted a new survey in 2002 but with a substantially smallersample (2 009 respondents).
Se statistisk tabell 1: Livstidsprevalens (LTP)for narkotikabruk ifølge nyere landsomfattende befolkningsundersøkelser i EU-landene og Norge (nettutgaven).(2) I Irland er utvalget for hele undersøkelsen (18–64 år) 6 539 respondenter.(3)England og Wales.
See Statistical Table 1: Lifetime prevalence (LTP)of drug use in recent nationwide surveys among the general population inthe EU countries and Norway (online version).(2)In Ireland, the sample for the whole survey (18–64 years) is 6 539.(3)England and Wales.Sources:Reitox national reports 2002, taken from surveys, reports or scientific articles.
Nasjonale Reitoxrapporter for 2002, hentet fra undersøkelsesrapportereller vitenskapelige artikler.
See also Statistical Table 1: Lifetime prevalence (LTP) of drug use inrecent nationwide surveys among the general population in the EU countriesand Norway (online version).
Se også statistisk tabell 1: Livstidsprevalens (LTP)for narkotikabruk ifølge nyere landsomfattende befolkningsundersøkelser i EU-landene og Norge (nettutgaven).
and ecstasy use by 1.4 % (8).
og ecstasybruk av 1,4 % (8). Livstidserfaring med og nylig
Recent (last 12 months)cannabis use was reported by 9.3 %, cocaine use by 1.9 % and recent use are higher in the United States than in any EU country.
Nylig bruk av cannabis (siste12 måneder) ble rapportert av 9,3 %, kokainbruk av 1,9 % bruk av cannabis er høyere i USA enn i noen av EU-landene.
Cocaine lifetime experience is also higher in
Det samme gjelder kokain, der nylig bruk er
12 months or last 30 days.
Dette uttrykkes som ’fortsettelsesrate’, dvs. den delen av befolkningen som ikke bare har brukt et stoff en gang i løpet av livet, men også har brukt det i løpet av siste 12 måneder eller siste 30 dager.
See Statistical Table 2: Last-12-months prevalence (LYP) of drug use in recent nationwide surveys among the general population in the EU countries and
Se statistisk tabell 1: Livstidsprevalens (LTP) for narkotikabruk ifølge nyere landsomfattende befolkningsundersøkelser i EU-landene og Norge (nettutgaven).Se statistisk tabell 2: Prevalens siste 12 måneder (LYP) ifølge nyere landsomfattende befolkningsundersøkelser i EU-landene og Norge (nettutgaven).Kilde:SAMHSA, Office of Applied Studies, National Household Survey on Drug Abuse, 2001 (http://www.samhsa.gov/oas/nhsda/oas.html). Merk at