natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Following transit through Pakistan, Iran and Turkey, the route then diverges into asouthern branch, through Greece, the former Yugoslavrepublic of Macedonia (FYROM), Albania, part of Italy,Serbia, Montenegro and Bosnia–Herzegovina; and anorthern branch, through Bulgaria, Romania, Hungary and Austria.
Etter sin vei gjennom Pakistan, Iran og Tyrkia deler ruten seg i en sørlig rute gjennom Hellas, Dentidligere jugoslaviske republikken Makedonia (FYROM),Albania, deler av Italia, Serbia, Montenegro og Bosnia-Hercegovina, og en nordlig rute gjennom Bulgaria,Romania, Ungarn og Østerrike.
The INCB (2005) reports that, in 2003, thenorthern branch of the Balkan route became the dominantone for heroin trafficking.
INCB (2005) oppgir atden nordlige grenen av Balkanruten i 2003 bledominerende i heroinsmuglingen.
Since the mid1990s, heroin hasincreasingly been smuggled to Europe through the ‘silkroute’ via central Asia, the Caspian Sea and the Russian Federation, Belarus or Ukraine (Reitox national reports,2004; UNODC, 2003a; CND, 2005; INCB, 2005).Although these routes are the most important, severalcountries in eastern and western Africa and the Americashave made seizures of heroin destined for Europe in 2003(CND, 2005; INCB, 2005).
Siden midten av 1990-tallet har smuglingen av heroin til Europa i økendegrad fulgt Silkeveien via Sentral-Asia, Kaspihavet og Den russiske føderasjon, Hvite-Russland eller Ukraina(nasjonale Reitoxrapporter, 2004; UNODC, 2003;CND,2005; INCB, 2005). Selv om disse rutene er deviktigste, er det flere land i Øst- og Vest-Afrika og Nord- og Sør-Amerika som har gjort beslag av heroin som skulle til Europa i 2003 (CND, 2005; INCB, 2005).
41.)Although this should be checked against missing 2003 data when available.
42.)Dette bør imidlertid kontrolleres opp mot data for 2003 når disse foreligger. Data om antallet heroinbeslag i 2003 manglet for Italia, Kypros, Nederland
)See Table SZR-4 (part i) in the 2005 statistical bulletin.)See Table SZR-3 (part i) in the 2005 statistical bulletin.
)Se tabell SZR-4 (del i) i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell SZR-3 (del i) i Statistiske opplysninger 2005.
Annual report 2005: the state of the drugs problem in Europe
Årsrapport for 2005: Narkotikasituasjonen i Europa fra 27 euro pr. gram i Belgia til 144 euro pr. gram i Sverige, mens prisen på hvit heroin lå mellom
Price and purity of heroin price of white heroin ranged from EUR25 (Slovakia) to
I 2003 varierte den gjennomsnittlige renheten på brunheroin på gatenivå i EU fra 6% i Østerrike til 40% på Malta.
In 2003, the average purity of brown heroin at street levelin the EU varied from 6% in Austria to 40% in Malta.Data on purity of white heroin were reported by only a few
av noen få land (169), men varierte i gjennomsnitt fra 6 % i Finland til 70% i Norge (170).
In Europe, heroin occurs in two forms: the commonlyavailable brown heroin (its chemical base form) and theless common and more expensive white heroin (a saltform), which typically originates from southeast Asia.
Prisforskjellene gjenspeiler sannsynligvis renheten påstoffet.
the actual number of clients is still limited in the majority of Member States.
mange land, men antallet klienter er fremdeles begrenset ide fleste medlemsstatene.
In the past 10 years, buprenorphine has increasinglybecome available in Europe as an alternative to methadonefor the treatment of opiate dependence.
I løpet av de siste ti årene har buprenorfin blitt stadig merutbredt i Europa som et alternativ til metadon ibehandlingen av opiatavhengighet.
First developed asan analgesic, buprenorphine was suggested for use in thetreatment of opiate dependency in the late 1970s.Buprenorphine’s introduction for opiate treatment in the EU-15 Member States and its expansion in these countriesand into the new Member States is described.
Buprenorfin bleopprinnelig utviklet som et analgetikum og ble først foreslåttbrukt til behandling av opiatavhengighet på slutten av1970-tallet. Innføringen av buprenorfin i behandlingen avopiatavhengighet i EU-15-landene så vel som utbredelsenidisse landene og inn i de nye medlemsstatene, erbeskrevet.
The first indications are that misuse ofbuprenorphine is prevalent in only a few countries, and isuncommon elsewhere.
Deførste indikasjonene er at misbruk av buprenorfin bareforekommer i et par land og er uvanlig andre steder.
Some evidence is reported thatrelates misuse of buprenorphine to specific populations orage groups, or attempts to identify distinct groups ofbuprenorphine misusers.
Detforeligger noe dokumentasjon som knytter misbruk avbuprenorfin til bestemte populasjoner eller aldersgrupper,eller forsøker å identifisere distinkte grupper avbuprenorfinmisbrukere.
Although deaths due tobuprenorphine misuse are very rare, some deaths arereported by scientific literature and by some Europeancountries.
Selv om det ikke er mange dødsfallsom skyldes buprenorfinmisbruk, omhandles enkeltedødsfall i den vitenskapelige litteraturen og i enkelte land i Europa.
Reports of deaths related to buprenorphinemisuse are compared with those related to methadonemisuse.
Rapporter om dødsfall som skyldesbuprenorfinmisbruk sammenlignes med dødsfall somskyldes metadonmisbruk.
The selected issue draws conclusions about the relativemerits of buprenorphine and methadone in the treatment ofopiate dependency.
Det utvalgte aspektet trekker konklusjoner om den relativeverdien av buprenorfin og metadon i behandlingen avopiatavhengighet.
Buprenorphine is identified asrepresenting an opportunity to make MAT more widelyavailable and more easily accessible.
Buprenorfin betraktes som en mulighet tilå gjøre legemiddelassistert rehabilitering mer og letteretilgjengelig.
Comparisons are made between buprenorphine andmethadone in terms of efficacy and costs.
Det er gjort sammenligninger mellom buprenorfin ogmetadon når det gjelder effekt og kostnader.
The provision ofbuprenorphine treatment in Europe is described, andcomparisons are made between Member States in whichbuprenorphine is the principal substance used in thetreatment of opiate dependency and those where medicallyassisted treatment (MAT) is mainly carried out withmethadone.
Tilbudet ombuprenorfinbehandling i Europa blir beskrevet, og detgjøres sammenligninger mellom medlemsstater hvorbuprenorfin brukes som viktigste stoff i behandlingen avopiatavhengighet, og de medlemsstatene hvorlegemiddelassistert rehabilitering (LAR) hovedsakeligforegår med metadon.
Among the findings is that around 20% ofclients in MAT in the EU today receive buprenorphine,although most of these clients are in one country (France).Overall, buprenorphine has spread to many countries, but
Et av funnene er at ca. 20% avklientene i legemiddelassistert rehabilitering i EU pr. i dagfår buprenorfin, selv om flesteparten av disse er i ett land(Frankrike). Behandling med buprenorfin har spredt seg til
)See Table PPP-2 (part i) in the 2005 statistical bulletin.)See Table PPP-6 (part i) in the 2005 statistical bulletin.)Small sample number for Norway (n= 8).
)Se tabell PPP-2 (del i) i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell PPP-6 (del i) i Statistiske opplysninger 2005.)Liten utvalgsstørrelse for Norge (n= 8).
Chapter 7Crime and prison issues
Kapittel 7Kriminalitet og fengsling
Drug use and crime: some data
Narkotikabruk og kriminalitet: noen data
Drugrelated crime is taken as referring to crimescommitted under the influence of drugs; those committed inorder to finance drug use; those occurring in the context ofthe functioning of illicit drug markets; and those againstdrug legislation. Routine data are available in the EU onlyon the last type of crime — drug law offences.
Narkotikarelatert kriminalitet er lovbrudd som begås underpåvirkning av rusmidler, lovbrudd som begås for åfinansiere et rusmiddelbruk, kjøp og salg av ulovligerusmidler samt andre brudd på narkotikalovgivningen.EUhar rutinedata bare om sistnevnte lovbrudd – brudd pånarkotikalovgivningen.
In a survey carried out in 2004 in the Czech Republic,police officers working in regional headquarters estimatedthat approximately 40% of ordinary thefts andapproximately 30% of burglaries had been committed inorder to buy drugs.
I en undersøkelse fra Den tsjekkiske republikk i 2004 anslopolititjenestemenn ved de regionale politidistriktene at omlag 40% av alle tilfeller av simpelt tyveri og om lag 30%av alle innbrudd ble begått for å finansiere kjøp avnarkotika.
In the same country, routine data onrecorded crime showed that, in 2003, 0.7% of all offenceswere committed while the offenders were under theinfluence of narcotic or psychotropic substances, alcoholexcluded (Czech national report).
I det samme landet viste rutinedata om registrerteforbrytelser at 0,7% av alle lovbrudd i 2003 ble begått avpersoner påvirket av narkotiske eller psykotrope stoffer(alkohol ikke medregnet) (Tsjekkias nasjonale rapport).
‘Reports’(171) of drug law offences reflected differences innational legislation, in the ways in which the laws areapplied and enforced and in the priorities and resourcesallocated by criminal justice agencies to specific crimes.
“Rapporter”(171) om brudd på narkotikalovgivningengjenspeiler forskjeller i nasjonal lovgivning, forskjeller ihvordan loven anvendes og håndheves, hvordan bestemtekategorier lovbrudd prioriteres av politi og domstoler samthvilke ressurser som blir bevilget.
Inaddition, information systems on drug law offences varyconsiderably between countries, especially in relation toreporting and recording practices, i.e. what is recordedand when and how.
Dessuten variererinformasjonssystemene om brudd på narkotikalovningenganske mye fra et land til et annet, særlig når det gjelderrutinene for rapportering og registrering, f.eks. hva somblir registrert hvor og når.
These differences make comparisonsbetween EU countries difficult.
Disse forskjellene gjørsammenligninger mellom EU-landene ganske vanskelig.
Between 1998 and 2003, the number of ‘reports’ of druglaw offences increased in most EU countries.
Mellom 1998 og 2003 økte antallet “rapporter” om bruddpå narkotikalovgivningen i de fleste EU-statene.
Increaseswere particularly marked (twofold or more) in Estonia and Poland.
Det varsærlig en markert økning (fordobling eller mer) i Estlandog Polen.
However, the number of ‘reports’ decreased in2003 in Belgium, Spain, Italy (since 2001), Hungary,
Antallet “rapporter” gikk imidlertid ned i 2003 i Belgia, Spania, Italia (etter 2001), Ungarn, Malta,
In Finland, during 2000–03, the proportion of homicidesand assaults committed by offenders under the influence ofillicit drugs was much lower than the proportion committedby offenders under the influence of alcohol (6% comparedwith 64% of homicides and 2% compared with 71% ofassaults) (Lehti and Kivivuori; cited in the Finnish nationalreport).
I Tyskland gikk antallet “simple vinningsforbrytelser” –lovbrudd som begås for å skaffe narkotiske stoffer,erstatninger eller alternative stoffer – ned til 2 568 i 2003,og over 70% av tilfellene gjaldt forfalskning av reseptereller tyveri av reseptblokker (BKA, 2004).
Malta, Austria and Slovenia (since 2002)(172
Østerrike og Slovenia (etter 2002) (172
In most EU Member States, the majority of reported druglaw offences continued to be related to drug use or possession for use(173
I de fleste medlemsstatene i EU er fortsatt de flesterapporterte brudd på narkotikalovgivningen relatert til bruk eller besittelse for bruk av narkotika(173
), ranging from 39% of all drug law
), og varierer
In Germany, ‘direct economic compulsive crimes’ —criminal offences committed in order to obtain narcoticdrugs or substitute or alternative drugs — decreased in2003 to 2 568 cases, of which over 70% were relatedtoforgery of prescriptions or theft of prescription forms(BKA, 2004).
I Latvia viste rutinedata fra innenriksdepartementet at 2,8%av alle etterforskede lovbrudd i 2003 (3,1% i 2002) blebegått av personer som var påvirket av narkotiske stoffer(Latvias nasjonale rapport).
Finally, in Portugal(174) and Norway (175), 59% of offences were related to drug use and trafficking together.
I alle land med tilgjengelig data, unntatt Portugal, harandelen registrerte narkotikalovbrudd relatert til fra 39% av alle brudd på narkotikalovgivningen i Polen, til 87% i Østerrike og Storbritannia.IDentsjekkiske republikk og Luxembourg var hhv.
For an exact definition for each country, refer to the methodological notes on definitions of ‘reports’for drug law offences in the 2005 statistical bulletin.
For en nøyaktig definisjon for hvert land, se metodeopplysninger om definisjoner på“rapporter” om narkotikalovbrudd i Statistiske opplysninger 2005.
(NB: The term ‘arrests’ was used in annual reports until 2001.)
(NB: Tidligere årsrapporter har inntil 2001 brukt begrepet “arrestasjoner”.)
)See Table DLO-1 (part i) in the 2005 statistical bulletin.
)Se tabell DLO-1 (del i) i Statistiske opplysninger 2005.
Data on ‘reports’ for drug law offences in 2003 were not available for Denmark, Germany,
Data om “rapporter” om brudd på narkotikalovgivningen i 2003 er ikke tilgjengelig for
)See Table DLO-2 in the 2005 statistical bulletin.)In Portugal, remaining drug law offences are related to ‘drug dealing/trafficking’, as offences of drug use/possession for use were decriminalised in July 2001.)In Norway, no distinction is drawn between ‘drug dealing/trafficking’ alone and ‘drug use/dealing and trafficking’.
)Se tabell DLO-2 i Statistiske opplysninger 2005.)Ettersom Portugal avkriminaliserte “bruk/besittelse av narkotika” i juli 2001, er brudd på narkotikalovgivningen nå relatert til “omsetning/smugling av narkotika”.)Norge skiller ikke mellom “narkotikaomsetning/smugling” alene og “bruk/omsetning og smugling”. Øvrige brudd på narkotikalovgivningen er derfor
(173 (174 (175 offences are related to ‘drug use’ alone.
(173 (174 (175 knyttet til “narkotikabruk” alene.
Chapter 7: Crime and prison issues
Kapittel 7: Kriminalitet og fengsling bruk/besittelse for bruk av narkotika, økt i femårsperioden
Drug users and prison
Rusmiddelbrukere og fengsel
rate of increase was generally slow, but more markedupward trends were evident in Belgium, Luxembourg and Slovenia, and in Ireland until 2001.
Rusmiddelbrukere i fengsel hadde Belgia, Luxembourg og Slovenia en langtklarereoppadgående trend fram til 2001.
In Portugal, theproportion of use-related offences started to decrease in2000, one year before drug use and possession for use were decriminalised in July 2001(177
I Portugalbegynte andelen bruksrelaterte lovbrudd å gå ned i 2000,ett år før bruk og besittelse for bruk av narkotika ble avkriminalisert i juli 2001(177
In 2003, decreases were reported in the Czech Republic, Luxembourg, Austriaand Slovenia.
I 2003 ble nedgang rapportert i Den tsjekkiske republikk, Luxembourg,Østerrike og Slovenia.
Drug users are strongly overrepresented among the prisonpopulation compared with the general population.
Nasjonal, rutinemessig informasjon om type og mønsterfor rusmiddelbruk blant innsatte er knapp ogusammenhengende.
In moststudies in the EU, lifetime prevalence of drug use amongprisoners is reported to be over 50%; however, it varieswidely, from 22% to 86%, between prison populations,
De fleste data som er tilgjengelige i EU, stammer fra ad hoc-studier som er basert på utvalg avulike størrelser, noe som gjør det veldig vanskelig å foretaekstrapoleringer.
In most of the Member States, cannabis continued to be theillicit drug most often involved in reported drug law offences (178 detention centres and countries(184). In the EU, the
I de fleste medlemsstatene er cannabis fortsatt det illegalerusmiddelet som oftest er involvert i anmeldte narkotikalovbrudd (178
In the countries where this was the case, prevalence of regular drug use or dependence prior to cannabis-related offences in 2003 accounted for 39%(Italy) to 87% (France) of all drug law offences.
De flestestudiene i EU oppgir en livstidsprevalens av narkotikabrukblant innsatte på over 50%, et tall som imidlertid varierermye, fra 22% til 86%, avhengig av fengselspopulasjon,anstalt og land (184).
In the imprisonment ranges from 8% to 73%(185).
I EU varierer forekomsten av brukeller avhengighet av narkotika før fengslingen mellom 8% og 73% (185).
The majority of drug users reduce or stop their drug use onadmission to prison.
De fleste reduserer eller holder opp med narkotikabrukenetter innsettelsen.
However, many prisoners continue touse drugs after incarceration, and some start using drugs(and/or injecting drugs) in prison.
Imidlertid fortsetter mange innsatte åbruke narkotika, og noen begynner først å bruke narkotika(og/eller injisere narkotika) i fengsel.
Available studies showthat between 8% and 60% of inmates report having useddrugs while in prison, and 10–42% report regular drug use (186
Tilgjengelige studierviser at mellom 8%og 60%av de innsatte rapporterer åha brukt narkotika i løpet av soningstiden, og 10–42%rapporterer om regelmessig bruk av narkotika(186).
Netherlands, offences involving ‘hard drugs’(179) werepredominant (58%), whereas in the Czech Republic themajority of drug law offences related to amphetamines(48%).
utgjorde cannabisrelaterte lovbrudd i 2003 fra 39%(Italia) til 87%(Frankrike) av alle brudd pånarkotikalovgivningen.
The relative proportion of drug law offencesrelated to any specific drug is influenced by a number offactors, including the operational priorities of lawenforcement agencies and explicit or implicit strategicdecisions to target different types of drug law offencesdifferentially.
I Nederland dominerer antalletlovbrudd som involverer “tunge stoffer” (179) (58%),mensde fleste bruddene på narkotikalovgivningen i Dentsjekkiske republikk er relatert til amfetamin (48%).Hvor stor andel av alle narkotikalovgivningsbruddsomerrelatert til det enkelte narkotiske stoff, påvirkesaven rekke faktorer, herunder operasjonelle prioriteringerhos politi og domstoler så vel som eksplisitte ellerimplisittestrategiske beslutninger om å differensiereinnsatsen mot de ulike formene for brudd pånarkotikalovgivningen.
Since 1998, the proportion of drug offences involving cannabis (180
Siden 1998 har andelen narkotikalovbrudd som omfatter cannabis (180
Over the same period, the proportion of heroin-relatedoffences decreased in all EU countries from which data areavailable, except Austria and the United Kingdom, where
I samme periode har andelen heroinrelaterte lovbrudd gåttned i alle EU-land som har lagt fram data, unntatt i
0.2% and 34% of inmates(188) have injected drugs while it increased(182
Østerrike og Storbritannia, der den økte (182
In contrast, cocainerelated offences have increased as a proportion of all drug offences since 1998in all countries providing data except Germany, which in prison.
Derimot har andelen kokainrelaterte lovbrudd siden 1998 økt i alleland som la fram data, unntatt Tyskland, som rapporterte
reported downward trends(183
Data frakontaktpunktene i Reitox-nettet viser at mellom 0,2%og34%av de innsatte(188) har injisert narkotika i løpet av om en nedadgående trend (183
(176)See Table DLO-4 in the 2005 statistical bulletin.(177)The law to decriminalise drug use and possession for use was passed in November 2000 and came into effect in July 2001.(178)See Table DLO-3 in the 2005 statistical bulletin.(179)In the Netherlands, ‘hard drugs’ are defined as drugs that pose unacceptable public health risks, such as heroin, cocaine, ecstasy and LSD.(180)The following countries provided a breakdown by drug or drug offences over time: Belgium, the Czech Republic, Germany, Spain, France, Ireland, Italy,Lithuania, Luxembourg, Malta, the Netherlands (only ‘soft drugs’/cannabis and ‘hard drugs’), Austria, Portugal, Slovenia, Sweden and the United Kingdom.
(176)Se tabell DLO-4 i Statistiske opplysninger 2005.(177)Loven om avkriminalisering av bruk og besittelse for bruk av narkotika ble vedtatt i november 2000 og trådte i kraft i juli 2001.(178)Se tabell DLO-3 i Statistiske opplysninger 2005.(179)I Nederland defineres “harde stoffer” som rusmidler som representerer en uakseptabel risiko for folkehelsen, som heroin, kokain, ecstasy og LSD.(180)Følgende land har framlagt en oversikt over narkotikalovbrudd fordelt på stoffer over tid: Belgia, Den tsjekkiske republikk, Tyskland, Spania, Frankrike,Irland, Italia, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederland (bare “lette stoffer”/cannabis og “tunge stoffer”), Østerrike, Portugal, Slovenia, Sverige og Storbritannia.
)See Table DLO-5 in the 2005 statistical bulletin.)See Table DLO-6 in the 2005 statistical bulletin.)See Table DLO-7 in the 2005 statistical bulletin.)See Table DUP-1 in the 2005 statistical bulletin.)See Table DUP-5 (annex) in the 2005 statistical bulletin.)See Table DUP-3 in the 2005 statistical bulletin.)See Table DUP-2 in the 2005 statistical bulletin.)See Table DUP-4 in the 2005 statistical bulletin.
)Se tabell DLO-5 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DLO-6 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DLO-7 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-1 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-5 (vedlegg) i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-3 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-2 i Statistiske opplysninger 2005.)Se tabell DUP-4 i Statistiske opplysninger 2005.
Annual report 2005: the state of the drugs problem in Europe
Årsrapport for 2005: Narkotikasituasjonen i Europa som ble løslatt fra vanlige fengselsenheter (45%sammenlignet med 62%).
Assistance and treatment for drug users in prison long waiting lists for treatment; Sweden reportsovercrowded prisons and reduced prison staff levels; and,in Romania, appropriate legislation is lacking.In Cyprus,even though there is no integrated support programme forimprisoned drug users, some prevention measures aretaken.
fengselspopulasjonens tilgang til sterilt sprøyteutstyr,hygienisk praksis for sprøytedeling og potensialet forspredning av smittsomme sykdommer.
In most EU and candidate countries,such activities have been carried out for both drug users inprisons and prison staff.
Den vanligste behandlingsmåten i fengsler ermedikamentfri behandling, som finnes i allemedlemsstatene (unntatt Kypros og Latvia), selv omtilgjengeligheten varierer. Behandlingssentre i lokalmiljøetgir støtte og behandling så vel som ettervern i mange land,f.eks.
In all Member States and candidate countries, there aresystems of one kind or another in place to ensure thatassistance for drug users in prison is available, althoughthe variety of services and their availability differsconsiderably.
Alle medlemsstatene og søkerlandene har en eller annenordning for å sikre at narkotikamisbrukere i fengsel fårhjelp, selv om tjenestetilbudet og tjenestenes tilgjengelighetvarierer betraktelig.
A notable trend is the increasingacknowledgement of the fact that prisoners have the samerights as the rest of the population concerning access tohealthcare, including assistance and treatment for drugusers (WHO Regional Office for Europe, 2002; Irish,Lithuanian and Finnish national reports).
En trend som er verdt å merke seg, erden økende erkjennelsen av at innsatte har sammerettigheter som resten av befolkningen når det gjeldertilgang til helsetjenester, herunder hjelp og behandling tilnarkotikabrukere (WHOs regionkontor for Europa, 2002;Irlands, Litauens og Finlands nasjonale rapporter).
Among theservices that should be made available to prisoners arestrategies for prevention, including drugfree programmes,detoxification treatments, methadone and other substancestreatments, counselling and education.
Blanttjenestene som bør være tilgjengelige for innsatte, erstrategier for forebygging, herunder medikamentfrieprogrammer, avrusing, metadon eller annenlegemiddelbehandling, rådgivning og utdanning.
However, countries report various problems with theprovision of adequate assistance.
I de fleste landene er ikke substitusjons- ogvedlikeholdsbehandling like tilgjengelig innenfor somutenfor fengselsmurene.
For instance, theavailability of services is precarious in Estonia; no specificservices are available for drug users in Latvia; Poland has
Bare Spania har et omfattendetilbud om vedlikeholdsbehandling, og 18% av alleinnsatte, eller 82% av alle problematiske narkotikabrukerei fengsel, får denne behandlingen. Også Luxembourg hargod dekning.