natgillin/translations-raw huggingface dataset:
As reported by a large number of focal points, andconfirmed by literature in the field, at least five factors canlimit such research: (1) the lack of data for some areas andsome countries; (2) the difficulty in isolating data on illicitdrugs from data covering both illicit drugs and alcohol; (3)the variety of actors and organisations at central, regionaland local level accountable for spending; (4) the difficultyof precisely dividing public expenditure among theoreticalcategories, such as demand and supply reduction; and (5)the complexity of breaking down expenditure, within thesetwo categories, by area of intervention (treatment, primaryprevention, rehabilitation, cooperation, coordination, etc.).
Ifølge mange av kontaktpunktene kan minst fem faktorerbegrense slik forskning, noe som også bekreftes avlitteraturen på området: 1) mangel på data for enkelteområder og enkelte land, 2) vanskene med å isolere dataom ulovlige rusmidler fra data som omfatter både ulovligerusmidler og alkohol, 3) mangfoldet av aktører ogorganisasjoner på sentralt, regionalt og lokalt plan som ståransvarlig for utgiftene, 4) vanskene med å fordele offentligeutgifter nøyaktig mellom teoretiske kategorier, som tilbudsog etterspørselsreduksjon og 5) den komplekse prosessenmed å spesifisere utgiftene innen disse to kategoriene ettertiltaksområde (behandling, primærforebygging,rehabilitering, samarbeid, samordning osv.).
It is, however, interesting to note that, although studies ofthis kind are obviously complicated by methodologicalproblems, decision-makers are showing growing interest in public spending reviews (204) both as a basis upon which to make decisions and as a means of measuring performance.
Det er imidlertid interessant å merke seg at selv om studierav denne typen selvfølgelig vanskeliggjøres avmetodologiske problemer, viser beslutningstakerne stadigstørre interesse for en gjennomgang av offentlige utgifter
Expenditure in drugdemand reduction
(204), både som et grunnlag for å kunne ta beslutninger og
In its efforts to respond to the European Union drugsstrategy, the EMCDDA, with the valuable contribution of the Reitox national focal points, is investigating in this reportdirect public expenditure in the field of drugdemandreduction incurred in 1999 (200).
Som en respons på Den europeiske unionsnarkotikastrategi(200) tar EONN i denne rapporten for segdirekte offentlige utgifter i 1999 til etterspørselsreduserendetiltak på narkotikaområdet. I dette arbeidet har EONNfåttuvurderlig hjelp fra de nasjonale kontaktpunktene i Reitox-nettet.
It concentrates onexpenditure at national and regional level, on drug-useprevention, treatment of addiction (in- and outpatient,substitution and drug-free), rehabilitation and reintegration,outreach work, harm reduction and education, and researchand coordination when related to demand reduction.
Den fokuserer på utgiftene på nasjonaltogregionalt plan, på forebygging av narkotikabruk,avhengighetsbehandling (i institusjon og poliklinisk,substitusjonsbehandling og medikamentfri behandling),rehabilitering og reintegrasjon, oppsøkende arbeid ogskadereduksjon samt opplæring, forskning og samordningiforbindelse med etterspørselsreduksjon.
Tobetter delineate our research, we have excluded directexpenditure sustained by private health organisations(therapy centres, clinics, etc.) and indirect expendituresustained by general services such as general hospitals andemergency rooms.
For å avgrensearbeidet har vi utelatt direkte utgifter båret av privatehelseorganisasjoner (behandlingssentre, klinikker osv.) ogindirekte utgifter til allmenntjenester som allmennsykehus ogakuttmottak.
Finally, the broader and much morecomplex question of the social costs of illegal drugs has notbeen considered.
Og endelig har vi ikke beveget oss inn på detbredere og langt mer komplekse feltet sosiale kostnader vedulovlige narkotiske stoffer.
In the process of calculating ‘a list’ of all direct publicexpenditure in drugdemand reduction in the EU Member States, and on the basis of the data received from nationalfocal points, a comparison of similar expenditure has beenattempted.
Når denne rapporten nå ser på de offentlige utgiftene pånarkotikaområdet (selv om det er innenfor et begrensetområde), er det framfor alt for å bevisstgjøre EU-landenepå relevansen av en narkotikapolitisk indikator, snarere ennå produsere empiriske bevis.
Limitation and reliability of data
Databegrensning og datapålitelighet
Nevertheless, although we have restricted our scope, theresults that emerge confirm the difficulties caused by limiteddata availability and data collection in a field that isrelatively undeveloped in the EU.
Selv om vi har begrenset omfanget, bekrefter resultatenesom fremkommer vanskene som oppstår på grunn avbegrenset datatilgjengelighet og datainnsamling på detteområdet, et relativt uutviklet område i EU.
In fact, other than the ‘adhoc’ research undertaken during the preparation of this report (201
Utenom ad hocforskning gjennomført som et ledd i forberedelsene til denne rapporten (201
), only a few studies have been conducted with the aim of quantifying public resources allocated to drug issues in the EU (202
For Belgia, Danmark, Italia ogsærlig Tyskland og Sverige mangler en del relevantinformasjon om utgifter til etterspørselsreduksjon, og derforvil totalsummene helt sikkert være grovt underestimert. For avsatt til narkotikaspørsmål i EU (202
)The differences in the data available limited the possibility of drawing cross-country comparisons.
)Forskjellene i datatilgjengelighet begrenser mulighetene for å trekke sammenligninger landene imellom.
For a more complete picture of expenditure in the field of drugs in the individual EU Member States, see http://www.emcdda.eu.int/policy_law/national/strategies/public_expenditure.shtml.
For en mer utfyllende oversikt over utgiftene på narkotikaområdet i hvert enkelt av EUs medlemsstater, se http://www.emcdda.eu.int/policy_law/national/strategies/public_expenditure.shtml.
)Year of reference for the European Union drugs strategy (2000–04) ‘snapshot’ reporting exercise.)The EMCDDA is particularly grateful to the Greek, Austrian and Portuguese focal points for undertaking specific research and investigations in this field,
)Referanseår for ‘øyeblikksbildet’ ifm. rapporteringen til Den europeiske unions narkotikastrategi (2000-04).)EONN er særlig takknemlig overfor kontaktpunktene i Hellas, Østerrike og Portugal for at de har gjennomført spesifikke forskningsprosjekter og
(200 (201 increasing the value of this annual report.
(200 (201 undersøkelser på dette området og dermed bidratt til å øke denne årsrapportens verdi.
Acknowledgement should also be given to Professor Pierre Kopp for peer review of the research.
Det skal også rettes en takk til professor Pierre Kopp for hansekspertgjennomgang av forskningsmaterialet.
)Our desire to include as many countries as possible in order to provide a complete European picture conflicts with the scarcity of data in some of the countries considered.
)Ønsket om å inkludere så mange land som mulig for å kunne gi et fullstendig bilde for Europa står i kontrast til mangelen på data i enkelte av landene.
Consequently, while a broad scope has been maintained, the capacity for analysis and comparison has been very much diminished bythe uncertainty of the final figures.
Selv om vi har valgt å beholde et bredt perspektiv for denne rapporten, er mulighetene for analyse og sammenligning blitt svært begrenset av usikkerheten som hefter ved de endelige tallene.
Annual report 2003: the state of the drugs problem in the European Union and Norway economic wealth (GDP), followed by the Netherlands(0.078 %) (although both countries included in theirestimation drugs and alcohol).
Ifølge dataene samlet inn iløpet av dette forskningsarbeidet, går det fram at Norge i1999 brukte ca. 0,1 % av BNP, etterfulgt av Nederland(0,078 %) (selv om anslagene for begge land omfattet bådenarkotika og alkohol).
Portugal (0.074 %), Finland(0.073 %) and Ireland (0.070 %) spent the greatestproportion of GDP on drug demandreduction activities; incomparison, the largest and apparently richest countriesseem to lag behind.
Portugal (0,074 %), Finland (0,073 %) og Irland (0,070 %) var de som brukteforholdsvis størst andel av BNP på etterspørselsreduserendetiltak. Jevnført med dette synes de største og tilsynelatenderikeste landene å henge forholdsvis langt etter.
However, the known incompleteness ofthe data for the latter may bias the comparison.
Men, som vihar sagt, dataene er ikke komplette, og sammenligningenkan derfor være påvirket av det.
included. In the Netherlands and Norway, in particular, thereported estimates concern both illicit drugs and alcohol,making the final figures for those two countries, incomparison with others, rather high.
andre lands tilfelle (Hellas, Spania, Frankrike, Luxembourg,Østerrike og Portugal) kan dataene betraktes som merkomplette, til tross for en viss usikkerhet med hensyn tilhvilke utgiftskategorier som er inkludert.
Finally, most data referto 1999 as baseline figures for the EU action planevaluation process, but there are some exceptions.
For Nederland og Norge spesielt gjelder de innrapporterte anslagene bådeulovlige stoffer og alkohol, slik at sluttsummene for disselandene blir ganske høye sammenlignet med andre land.Endelig, mesteparten av dataene, med visse unntak, viser til1999 som baseline-tall for evalueringsprosessen for EUshandlingsplan.
For Ireland, the figures reported are planned State expenditurein the area of demand reduction for the year 2000, for France, the data date back to 1995; and for the United Kingdom, the data refer to the financial year 2000–01.
For Irland er de innrapporterte talleneplanlagte statlige utgifter på området etterspørselsreduksjonfor året 2000, for Frankrike går tallene tilbake til 1995 ogfor Storbritannia refererer dataene til budsjettåret2000–01.
Thereading of the amounts shown in Table 6 must thereforetake into account the above-mentioned constraints.
Man bør ha disse begrensningene i mente nårman leser beløpene i tabell 6.
The interpretation of this information is not straightforward,and not only because of the lack of data.
Informasjonen kan ikke uten videre fortolkes direkte, og daikke bare fordi dataene er ufullstendige.
The proportion ofwealth that is dedicated to drug addiction control in the EUMember States can be interpreted as reflecting the extent ofthe drug problem or the size of the response to it (or both),or the level of the social and health interventions in thepopulation. Exploring such questions can contribute to abetter understanding of the phenomenon and deepercomprehension in the field of cost estimates.
Den andelen av BNP som EUs medlemsstater bruker på å begrensenarkotikaavhengighet, vil reflektere omfanget avnarkotikaproblemet eller omfanget av tiltakene pånarkotikaområdet (eller begge deler), eventuelt nivået påden sosiale og helsemessige innsatsen overfor befolkningen.En utredning av slike spørsmål kan bidra til å økeforståelsen av fenomenet og gi større kunnskaper omkostnadsestimater.
The total amounts spent by EU countries in the field of drugdemand reduction in 1999 basically seem to reflect the sizeand wealth of each country (Kopp and Fenoglio, 2003).Unsurprisingly, the largest and richest countries (Germany,France, Italy and the United Kingdom) appear to allocate,in absolute terms, more financial resources than the smallcountries, although spending is also relatively high in the Netherlands and Norway (possibly because alcoholaddiction interventions are included in the figures).
De samlede beløp EU-landene brukte til å reduserenarkotikaetterspørselen i 1999 gjenspeiler stort sett detenkelte lands størrelse og velstand (Kopp og Fenoglio, 2003).Det kommer ikke som noen overraskelse at de største ogrikeste landene (Tyskland, Frankrike, Italia og Storbritannia)synes å bevilge større, absolutt sett, økonomiske ressurser ennde mindre landene, selv om beløpene er relativt høye også i Nederland og Norge (noe som kan skyldes at tallene ogsåomfatter tiltak som gjelder alkoholavhengighet).
Using as an indicator theestimated number of problem drug users, expenditure perindividual most in need of assistance can be calculated.Unfortunately, this calculation is beset by two problems:first, the figures do not necessarily relate directly to problemdrug users — drug addicts — as prevention, education andcoordination can also be targeted at individuals who arenot classified as problem drug users; and, second,calculation of the number of problem drug users is, forobvious reasons, rather uncertain.
Forskning viser (Kopp og Fenoglio, 2003; Origer, 2002;Godfrey et al., 2002) at anslag av denne typen kan væreen verdifull kilde til informasjon på nasjonalt plan.Sammenligninger over tid i et land kan avsløre om det eren økning eller nedgang i rusmiddelrelaterte budsjetter.Sammenligninger mellom sektorer (etterspørsel, tilbud,internasjonalt samarbeid osv.) kan i tillegg til formellestrategier avsløre hvor mye som egentlig brukes for åhåndtere narkotikaproblematikken.
Research shows (Godfrey et al., 2002; Origer, 2002; Koppand Fenoglio, 2003) that estimates of this kind could be avaluable source of information at national level.Comparisons over time within a country can reveal anincrease or decrease in drugs-related budgets.
En annen måte å analysere offentlige utgifter på, er å settedem i sammenheng med de områdene de er ment åavhjelpe, i dette tilfellet problembrukere (205).
Comparisonacross sectors (demand, supply, international cooperation,etc.) might reveal, in addition to formal strategies, theconcrete financial effort expended in tackling the drugsphenomenon.
Ved å brukeanslått antall problembrukere som indikator, kan manberegne utgiftene pr. individ med størst behov for hjelp.Dessverre vanskeliggjøres denne beregningen av to forhold:for det første refererer ikke tallene nødvendigvis direkte tilproblembrukere – narkomane – i og med at forebygging,opplæring og samordning også kan rettes mot personersom ikke er klassifisert som problembrukere, for det andrevil en beregning av antall problembrukere av naturligeårsaker være ganske usikkert.
At EU level, ‘cross-country’ comparisons (the most complex)can determine common patterns, or differences, in theamounts allocated to drug policy and allow expenditure tobe compared against a European average or across worldregions.
På EU-nivå kan sammenligninger landene imellom (som erde mest komplekse) avdekke felles mønstre, eller forskjeller,i beløpene som bevilges på narkotikaområdet, og gjøre detmulig å sammenligne utgiftene mot europeisk gjennomsnitteller regioner i verden.
Again, according to our data, the value of services consumedby each drug addict in need is considerably higher in somecountries (Finland, Luxembourg, Austria) than in others(Greece, Portugal, France, United Kingdom).
Igjen, ifølge våre data er verdien av de tjenestene somforbrukes av den enkelte nødstedte narkotikaavhengigebetraktelig høyere i en del land (Finland, Luxembourg,Østerrike) enn i andre (Hellas, Portugal, Frankrike,Storbritannia).
This could beinterpreted as the result of a stronger commitment to drugservices in the former group; however, it is more likely thatthe figures depend on the quality and type of intervention.Indeed, differences in the levels of expenditure do notautomatically translate into the level of commitment, butrather represent a different level of reaction, which isdetermined by the specificity of the situation.
Dette kan tolkes som et resultat av at den førstegruppen gjør en større innsats i form av rusmiddeltjenester,men det er mer sannsynlig at tallene gjenspeiler kvaliteten påtiltakene og hvilke typer tiltak som iverksettes. Forskjellene iutgiftsnivå sier ikke nødvendigvis noe om nivået på innsatsen,men snarere noe om forskjellene i reaksjonsnivå, sombestemmes av de enkelte særtrekk ved situasjonen.
In addition, the use of macroeconomic indicators (such asgross domestic product (GDP), total population, totalgovernment expenditure or number of problem drug users)at national and European level can help to measure theextent of the expenditure and to give a more informativeinterpretation of data that, taken alone, would be of littlevalue.
Dessuten kan bruken av makroøkonomiske indikatorer (sombruttonasjonalprodukt (BNP), befolkningsstørrelse, totalestatlige utgifter eller antallet problembrukere av narkotika)på nasjonalt og europeisk plan bidra til å måle utgiftenesstørrelse og muliggjøre en mer informativ fortolkning avdata som isolert sett ville hatt liten verdi.
Indeed, the comparison of expenditure on drugdemandreduction and, for example, the GDP of each country couldreveal how much of its wealth a country is likely to spend toprevent drug use and combat the consequences of drugs.According to the data collected in this research, it appearsthat in 1999 Norway allocated approximately 0.1 % of its
Sammen med utgifter pr. problembruker er det nyttig åberegne hvor mye politikken for å redusere etterspørselenetter narkotika koster samfunnet som helhet. Hvis vi ser påutgiftene til etterspørselsreduksjon i de 16 landene studien
Together with the expenditure per problem drug user, it isuseful to calculate the burden of drug demand-reductionpolicy on society as a whole.
Sammenligninger mellom de beløp som brukes påreduksjon av etterspørselen etter narkotika, og f.eks.
)Injecting drug use or long duration/regular use of opiates, cocaine and/or amphetamines.
)Injeksjonsbruk av narkotika eller langvarig/regelmessig bruk av opiater, kokain og/eller amfetamin.
To calculate expenditure per problem drug user, the estimates of numbers of problem drug users as reported by the national focal points using average rates were used.
I beregningen av utgifter pr. problembruker ble gjennomsnittlige anslag over antallet problembrukere lagt til grunn i samsvar med det som ble rapportert av de nasjonale kontaktpunktene.
For more information, see Statistical Table 4: Estimatednumber of problem drug users in EU Member States, 1995–2001 (online version).
For ytterligereinformasjon, se statistisk tabell 4: Anslag over antall problembrukere i EUs medlemsstater, 1995-2001 (nettutgaven).
Table 6: Breakdown of direct public expenditure figures in millions of euro as reported in the Reitox national reports 2002
Tabell 6: Spesifisering av direkte offentlige utgifter i millioner euro ifølge de nasjonale rapportene fra Reitox-nettet for 2002
Emergency accommodation (3.0); psychosocial accompanying (13.3); 951 outpatient counselling facilities (57.9); inpatient rehabilitation(25% of EUR 434 million (99.7)); integration in work (4.3); cared housing (8.0); treatment in addiction departments in hospitals (97.0);substitution treatment (not known but estimated minimum of 30.0), Länderbudget ‘addiction’ 23.9 % (drugs share) of EUR 127 million (30.0)(not included: prosecution and enforcement expenditure)
Akutt innkvartering (3,0); psykososiale støttekontakter (13,3); 951 polikliniske rådgivningskontorer (57,9); rehabilitering i institusjon (25 % av EUR 434 millioner (99,7)); arbeidsmarkedstiltak (4,3); vernede bomiljøer (8,0); behandling for avhengighet på egne avdelinger på sykehus(97,0); substitusjonsbehandling (ikke kjent men anslått til minst 30,0), delstatsbudsjett for ‘avhengighet’ 23,9 % (for narkotika) av EUR 127 millioner (30,0) (ikke inkl.: utgifter til strafforfølgning og håndheving)
39 prevention centres (OKANA), salaries and staff (KETHEA), housing and operational costs (2.4); treatment: drug-free, substitution and lowthreshold (11.9); social rehabilitation (0.3); research (0.3) OKANA, data not included; education (0.8), some central administration costs (0.5)
39 forebyggende sentre (OKANA), lønn og bemanning (KETHEA), boliger og driftskostnader (2,4), behandling: medikamentfri, substitusjon oglavterskel (11,9), sosial rehabilitering (0,3), forskning (0,3) OKANA, data ikke medtatt; utdanning (0,8), en del administrasjonskostnader sentralt (0,5)
Subutex (91.4); Social Health and Urban Affairs (101.9); Education (Research) (6.6); Youth and Sport (1.3); Work, Employment and Training(0.12); MILDT (66 % of EUR 6.9 million (4.5) (not included: international cooperation and subsidies to international organisations)
Subutex (91,4), Sosial, helse og byutvikling (101,9), Utdanning (forskning) (6,6), Ungdom og idrett (1,3), Arbeid, sysselsetting og opplæring(0,12), MILDT (66 % av EUR 6,9 millioner (4,5) (ikke inkl.: internasjonalt samarbeid og støtte til internasjonale organisasjoner)
Department of Health and Children (treatment, prevention, research) (32.0); Department of Enterprise, Trade and Employment (reintegration) (6.0); Department of Education and Science (prevention) (7.5); Department of Tourism, Sport and Recreation (prevention,research, evaluation, coordination) (11.6)
Helse- og barnedept. (behandling, forebygging, forskning) (32,0), Nærings-, handels- og arbeidsdept. reintegrasjon) (6,0), (Utdannings- og forskningsdept. (forebygging) (7,5), Dept. for turisme, sport og fritid (forebygging, forskning, evaluering, samordning) (11,6).
Outpatient treatment (99.1); residential and semi-residential treatment (88.8); National Drug Fund projects promoted at the local/regionallevel (67.6); National Drug Fund projects sponsored by ministries (23.0).
Poliklinisk behandling (99,1); residensiell/semiresidensiell behandling (88,8); Det nasjonale narkotikafondets lokale/regionale prosjekter(67,6); Det nasjonale narkotikafondets prosjekter støttet av departementene (23,0).
No data were available from eight regions and only partial datawere available from most other regions
Det var ingen data tilgjengelig fra åtte regioner, og baredelvis data fra de fleste andre regionene
Ministry of Health (5.7); Family, Social Solidarity and Youth (2.3); Education, Professional Training and Sport (0.5); other ministries (0.3);Social security reimbursement (4.9)
(2,3), Fagutdannings- og idrettsdept. (0,5), andre departementer (0,3),trygdeutbetalinger (4,9).
General Act on Special Disease Management (to regional care offices and addiction clinics) (76.0); Ministry of Health, Welfare and Sport(outpatient addiction care) (74.2); funds for homeless addicted, neglected drug addiction (about two thirds of EUR 150 million (112.5)); drugrelated nuisance (24.1); drugprevention activities (1.1) (most of the figures concern both drugs and alcohol)
Smittevernloven (i regionale pleie- og omsorgskontorer og avhengighetsklinikker) (76,0), Helse, velferds- og idrettsdepartementet (polikliniskrusmiddelomsorg) (74,2), midler til hjemløse rusmiddelavhengige, skjult rusmiddelavhengighet (ca. 2/3 av EUR 150 millioner (112,5)),narkotikarelaterte ordensforstyrrelser (24,1), narkotikaforebyggende tiltak (1,1) (de fleste tallene gjelder både narkotika og alkohol)
Federal, provincial and municipal sources including health insurance funds, public employment services and the Healthy Austria Fund: primaryprevention (2.4); outreach work and harm reduction (3.3); counselling, care and treatment (40.7); reintegration (4.2); quality assurance (0.6);other expenditures/not assignable (0.8)
Føderale, provinsielle og kommunale kilder, inkl. helseforsikringsfond, arbeidsmarkedsetaten og ’Healthy Austria Fund’: primærforebygging (2,4), oppsøkende virksomhet og skadereduksjon (3,3), rådgivning, pleie/omsorg og behandling (40,7), reintegrasjon (4,2), kvalitetssikring (0,6), andre utgifter/uspesifisert (0,8).
Healthcare (inpatient) (15.1); healthcare (outpatient) (7.9); drugrelated pensions (4.3); drugrelated sickness benefits (0.5); compensation(insurance companies) (0.9); substance abuse services (in/outpatient) (26.5); living allowances (4.8); child welfare (10.9); research andprevention (5.2)
Helsepleie (i institusjon) (15,1), helsepleie (poliklinisk) (7,9), narkotikarelaterte pensjoner (4,3), narkotikarelaterte sykepenger (0,5), erstatning(forsikringsselskaper) (0,9), rusmiddelomsorgen (i institusjon/poliklinisk) (26,5), støtte til underhold (4,8), barnetrygd (10,9), forskning ogforebygging (5,2).
Very rough estimate on costs for demandreduction expenditures on alcohol and drugs (Tullverket, 2000).
Et meget grovt estimat over utgiftene til reduksjon av etterspørselen etter alkohol og narkotika (Tullverket, 2000).