natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Among the approximate 130 000 new demands for drug treatment, cannabis clients represent 29 % of all new drug clients, following closely the proportion of new heroin treatment demands (35%; data available from 22 countries) (44).
Av om lag 130 000 nye søknader om narkotikabehandling representerer cannabisklienter 29 % av alle nye narkotikaklienter, tett etter nye behandlingssøknader for heroin (35 %) (data tilgjengelig fra 22 land) (44).
Although problems concerning the availability of data make commenting on trends with precision difficult, the main trends in demands for cannabis treatment can be identified.
Problemer knyttet til tilgjengeligheten av data gjør det vanskelig å kommentere trender med særlig nøyaktighet, men vi kan identifisere hovedtrender i etterspørselen etter behandling for cannabisbruk.
Between 1999 and 2005, the total numbers of both new and all reported cannabis treatment demands have approximately trebled.
Fra 1999 til 2005 er det totale antallet nye og alle rapporterte søknader om behandling omtrent tredoblet.
However, the upward trend seems to be stabilising in the most recent data.
Den stigende trenden synes imidlertid å stabilisere seg i de nyeste dataene.
Analysis of data from the first three rounds of the ESPAD (European schools project on alcohol and other drugs) survey (1996–2003) showed marked geographical differences in trends in lifetime prevalence of cannabis use among school students aged 15–16 years.
Analyser av data fra de tre første ESPAD-undersøkelsene (Den europeiske undersøkelsen om skoleelevers rusmiddelvaner) (1996–2003) viste tydelige geografiske forskjeller i trendene for livstidsprevalens av cannabisbruk blant skoleelever i alderen 15–16 år.
Countries can be categorised into three geographical groups. In Ireland and the United Kingdom, which have long histories of cannabis use, lifetime prevalence is high but has remained stable during the last decade.
Landene kan klassifiseres i tre geografiske grupper: Irland og Storbritannia, hvor cannabisbruk har pågått i lange tider, har høy livstidsprevalens, men tallene har vært stabile det siste tiåret.
In the eastern and central European Member States, together with Denmark, Spain, France, Italy and Portugal, lifetime prevalence of cannabis use increased substantially between 1995 and 2003.
Øst- og sentraleuropeiske medlemsstater samt Danmark, Spania, Frankrike, Italia og Portugal fikk en kraftig oppgang i livstidsprevalens for bruk av cannabis i perioden 1995–2003.
In the third group of Member States (Finland and Sweden in the north and Greece, Cyprus and Malta in the south) plus Norway, estimates of lifetime prevalence among school students have remained at relatively low levels (around 10 % and below).
I den tredje gruppen medlemsstater (Finland og Sverige i nord, Hellas, Kypros og Malta i sør) samt Norge har estimatene for livstidsprevalens blant skoleungdom holdt seg på et relativt lavt nivå (rundt 10 % og mindre).
Data from the next round of the ESPAD study is expected next year.
Data fra den neste ESPAD-studien forventes å foreligge neste år.
Only four countries (Italy, Poland, Sweden, the United Kingdom) reported new data from national school surveys in 2005, and Belgium reported a survey from the Flanders
Bare fire land (Italia, Polen, Sverige og Storbritannia) rapporterte nye data fra nasjonale skoleundersøkelser i 2005, og Belgia rapporterte en undersøkelse fra
Over the period 1999–2005, the proportion of clients seeking treatment for primary cannabis use increased in all the countries that reported data (Figure 4).
I perioden 1999–2005 økte andelen klienter som søkte behandling for cannabis som primærrusmiddel i alle land som la fram tall (figur 4).
However, there are interesting variations between countries, with cannabis being cited by less than 5 % of all clients reported as entering treatment in Bulgaria, Lithuania, Poland and Romania and by more than 30 % in Hungary and France.
Det er imidlertid interessante variasjoner landene imellom. Cannabis nevnes av under 5 %
) The analysis of the general distribution and the trends is based on the data on clients demanding treatment in all treatment centres; the analysis of the profile of clients and the patterns of drug use is mainly based on the data from outpatient treatment centres. )
) Analysen av den generelle fordelingen og trendene er basert på data for klienter som søker behandling i alle behandlingssentre. Analysen av klientprofiler og bruksmønstre er hovedsakelig basert på data fra polikliniske behandlingssentre. )
See Figure TDI-2 in the 2007 statistical bulletin.)
Se figur TDI-2 i Statistiske opplysninger 2007.)
See Tables TDI-22 and TDI-23 (part i) and (part iv) in the 2007 statistical bulletin.)
Se tabell TDI-22 og TDI-23 (del i) og (del iv) i Statistiske opplysninger 2007.)
See Tables TDI-3 (part iii) and TDI-5 (part ii) in the 2007 statistical bulletin.
Se tabell TDI-3 (del iii) og TDI-5 (del ii) i Statistiske opplysninger 2007.
NB: Based on data from 21 EU Member States: Bulgaria, the Czech Republic, Denmark, Germany, Ireland, Greece, Spain, France, Italy, Cyprus, Lithuania, Luxembourg, Hungary, Malta, the Netherlands, Romania, Slovenia, Slovakia, Finland, Sweden and the United Kingdom.
NB: Basert på data fra 21 av EUs medlemsstater: Belgia, Den tsjekkiske republikk, Danmark, Tyskland, Irland, Hellas, Spania, Frankrike, Italia, Kypros, Litauen, Luxembourg, Ungarn, Malta, Nederland, Romania, Slovenia, Slovakia, Finland, Sverige og Storbritannia.
Missing data were interpolated for each country by maintaining the average EU trend in the available data for each year.
Manglende data er interpolert for hvert land ved å bruke gjennomsnittlig EU-trend i tilgjengelige data for hvert år.
For more information and detailed notes see Figure TDI-3 in the 2007 statistical bulletin.Sources: Reitox national focal points.
For ytterligere informasjon og detaljerte merknader, se figur TDI-3 i Statistiske opplysninger 2007.Kilder: Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
cannabis clients is between 5 % and 20 % and in seven it is between 21 % and 29%.
For de resterende landene var andelen cannabisklienter mellom 5 % og 20 % i tolv land, og i syv land mellom 21 % og 29 %.
Similarly, among new treatment demands, there are considerable variations between countries, with cannabis being cited by less than 10 % of new clients in Bulgaria, Lithuania, Luxembourg, Poland and Romania and by more than 50 % in Denmark, Germany, France and Hungary (46).
Når det gjelder nye behandlingssøknader er det også store variasjoner fra et land til et annet. Cannabis var oppgitt av under 10 % av nye klienter i Bulgaria, Litauen, Luxembourg, Polen og Romania og av over 50 % i Danmark, Tyskland, Frankrike og Ungarn (46).
Whatever the explanatory factors that have led to increases in demand for cannabis treatment, the characteristics of those who end up seeking treatment are of interest, although it cannot be suggested that this tiny fraction of the cannabis-using population is representative.
Uansett hva som ligger til grunn for den økte etterspørselen etter behandling for cannabisbruk, er det interessant å se på hva som kjennetegner de som søker behandling, selv om de er så få at gruppen på ingen måte kan sies å være representativ.
Looking at the profile of people entering outpatient treatment for a primary cannabis use, the most common characteristics are being young, male, still in education as opposed to employed or unemployed, and living with their parents as opposed to having their own accommodation (47).
Hvis vi ser på profilen til personer som påbegynner poliklinisk behandling for bruk av cannabis som primærrusmiddel, er det vanligste kjennetegnet at de er unge menn, under utdanning og ikke i arbeid eller arbeidsledige, og at de bor sammen med sine foreldre og ikke har egen bolig (47).
Compared to the other drug clients, people entering treatment for primary cannabis use have the highest proportion of males and the youngest age (mean age 24.5 years).
Sammenlignet med andre narkotikaklienter inneholder gruppen som påbegynner behandling for cannabisbruk, den høyeste andelen menn og de yngste klientene (gjennomsnittsalder 24,5 år).
Those entering treatment for the first time are even younger than all cannabis clients (mean age 23.8); correspondingly 67 % and 80 % of those aged 15–19 or younger than 15 years are new cannabis clients.
De som påbegynner behandling for første gang, er enda yngre (gjennomsnittsalder 23,8 år). Henholdsvis 67 % og 80 % av klientene i aldersgruppen 15–19 og under 15 år er nye cannabisklienter.
However, in the last three years, indications of an increase in the age of new cannabis clients are reported (48).
De siste tre år er det imidlertid blitt rapportert om en mulig økning i alderen på nye cannabisklienter (48).
Overall, cannabis clients can be divided into three groups: those who use it occasionally (34 %), those using it once to several times a week (27 %) and those using it daily (39 %).
Generelt kan cannabisklientene deles inn i tre grupper: sporadiske brukere (34 %), personer som bruker stoffet én eller flere ganger i uken (27 %), og daglige brukere (39 %).
The extent to which increased demand for treatment is a result of increases in the prevalence of intensive cannabis and related problems in the population, and an increased perception of the risks remains unclear.
Det er uklart hvorvidt økningen i antallet behandlingssøknader er et resultat av økninger i prevalens av intensiv cannabisbruk og relaterte problemer i befolkningen, så vel som økt bevissthet om risikoene.
Other factors might have also contributed to it, including better data coverage of outpatient treatment agencies seeing cannabis clients, which are typically the centres for cannabis treatment demand, and possibly more diagnosis and reporting on problematic cannabis use.
Andre faktorer kan også spille inn, inkludert bedre datadekning for polikliniske behandlingssentre som tar i mot cannabisklienter, som typisk får inn søknadene om behandling for cannabisbruk, og muligens mer omfattende diagnostisering og rapportering av problematisk cannabisbruk.
Contributions from two other possible causes should also be considered: the diversification of the treatment offer, for example the opening of cannabis treatment centres in France in late 2004, and the increase in the number of referrals from the criminal justice system.
To andre mulige forklaringer bør også vurderes: diversifiseringen av behandlingstilbudene, f.eks. åpningen av egne sentre for behandling for cannabisbruk i Frankrike i 2004, og økningen i antallet henvisninger fra
It is likely that these differences in reported use of the drug among cannabis clients are the result of different referral routes into treatment, and speculation might be that the increase in referrals from the criminal justice system may be associated with some of those with low consumption levels reported as entering treatment.
Det er sannsynlig at forskjellene i den rapporterte bruken av cannabis blant disse klientene kan tilskrives ulike henvisningskanaler til behandlingssystemet, og det spekuleres i om økningen i antallet henvisninger fra domstolene kan knyttes til personer som rapporterer et lavt forbruksnivå idet de påbegynner behandling.
There are differences between countries in the frequency of cannabis use, with half of the countries reporting more than 30 % of clients as daily cannabis users and the other half with less than 30%.
Det er forskjeller landene imellom når det gjelder hyppigheten av cannabisbruk, idet halvparten av landene rapporterer at over 30 % av klientene er daglige cannabisbrukere, og den andre halvparten rapporterer under 30 %. Nederland, Danmark og Spania har den største andelen regelmessige brukere i behandling, mens Ungarn, Tyskland og Italia rapporterer den høyeste
Chapter 3: Cannabis mixing with older, problematic users of other drugs.
Kapittel 3: Cannabis andelen av sporadiske brukere (49).
Although the extent to which this is a problem remains unclear, it remains an important question for planning services in this area.
Dette kan være noe av forklaringen på hvorfor enkelte høyprevalensland rapporterer relativt lave tall for behandling for cannabisbruk.
the focus of responses to intensive cannabis use may be on prevention rather than treatment, and such differences in national practice may affect overall levels of reporting; this may in part explain why some high-prevalence countries report relatively low cannabis treatment figures.
i generelle narkotikaprogrammer eller almenne helse- eller ungdomstiltak. Det har framkommet bekymring for at det kan være lite hensiktsmessig å behandle unge cannabisbrukere i et generelt narkotikatiltak dersom dette medfører at klientene omgås eldre, problematiske brukere av andre rusmidler.
In some of the programmes, the orientation is as much towards prevention and harm reduction as towards the treatment of drug problems.
Noen av programmene er like orientert mot forebygging og skadereduksjon som mot behandling av selve narkotikaproblemet.
France provides an example of a specialised service for cannabis users where 250 cannabis consultation centres have been created in 2005.
Frankrike har et spesialisert tilbud for cannabisbrukere, og 250 konsultasjonssentre ble opprettet i 2005.
These centres are now seeing an estimated 2 900 clients per month with around a third of the clients (31 %) being self-referred, or referred by a third person (31 %) and just over a third being referred by court decision (38 %).
Disse sentrene behandler nå anslagsvis 2 900 klienter i måneden. Ca. en tredel av klientene (31 %) har selv meldt seg til behandling, en tredel er henvist av en tredjeperson (31 %) og litt over en tredjedel er henvist fra rettsapparatet (38 %).
Other examples of specific treatment programmes for cannabis users include the Maria Youth Centre in Sweden, which provides young problematic cannabis users with a counselling programme, followed by support sessions.
Av andre eksempler på egne behandlingsprogrammer for cannabisbrukere kan nevnes Maria Ungdom i Sverige, som tilbyr unge problematiske cannabisbrukere et rådgivningsprogram etterfulgt av støttetimer.
And in Germany, a modular therapy of cannabis-related disorders for adolescents (Candis) has been developed at the Research Outpatient Department in Dresden since January 2006.
I Tyskland har siden januar 2006 en modulbasert behandling av cannabisrelaterte lidelser hos ungdom (Candis) blitt utviklet ved forskningspoliklinikken i Dresden (Dresdner Forschungsambulanz).
Quasi-compulsory interventions
Halvtvungne intervensjoner
Identifying those at risk and intervening early is recognised as an important component of all drug programmes, and teaching staff may be among the first to identify cannabis among their pupils.
Å identifisere risikoutsatte personer og iverksette tiltak tidlig er en viktig komponent i alle narkotikaprogrammer, og skolelærerne kan være blant de første som identifiserer cannabisbruk blant elevene.
Germany, Italy and Poland all have developed programmes for teachers that help them respond to cannabis use and seek specialist help when this is appropriate.
Tyskland, Italia og Polen har alle utviklet egne programmer for lærere som setter dem i stand til å reagere på cannabisbruk og søke hjelp hos spesialister ved behov.
Despite a general move towards directing cannabis users coming into contact with the criminal justice system towards treatment and counselling services rather than penal sanctions, the availability and structure of these mechanisms differ substantially across Europe with few countries (Germany, France, Luxembourg, Austria, Sweden) reporting offering structured programmes or services.
Til tross for en generell utvikling der cannabisbrukere som kommer i kontakt med strafferettssystemet henvises til behandling og rådgivningstjenester heller enn straff, er disse ordningene svært ulikt utbygd og organisert i Europa, og bare noen få land (Tyskland, Frankrike, Luxembourg, Østerrike og Sverige) rapporterer at de tilbyr strukturerte programmer eller tjenester.
For cannabis users referred from court services, treatment interventions are not the only kind of response noted.
For cannabisbrukere som henvises fra domstolene, er behandlingsintervensjoner ikke den eneste typen tiltak som rapporteres.
Occasional users are offered intensive courses in some countries, for example Germany, Austria and Luxembourg all report courses aimed at changing the beliefs and patterns of
I noen land tilbys sporadiske brukere intensiv kursing.
50 use of cannabis users (
For eksempel rapporterer Tyskland, Østerrike og Luxembourg alle om kurs for å hjelpe cannabisbrukerne til å endre oppfatninger og bruksmønstre (50).
New communication strategies for engaging with cannabis users
Nye kommunikasjonsstrategier for arbeid med cannabisbrukere
No strong evidence base exists to inform cannabis treatment practice, and research studies in this area are limited and mainly based on American and Australian experiences.
Det finnes ikke noe godt evidensgrunnlag når det gjelder praksis innen behandling for cannabisbruk, og forskningsstudier på området er begrenset og i hovedsak basert på erfaringer fra USA og Australia.
In Europe, the most common reported approaches to cannabis problems include: short-term outpatient services, counselling, school-based programmes and outreach prevention activities.
I Europa er kortvarig poliklinisk behandling, rådgivning, skolebaserte programmer samt oppsøkende og forebyggende virksomhet de vanligste tilnærmingene til cannabisproblemer.
Generally, interventions appear to be based on brief-intervention approaches using a combination of motivational interviewing and cognitive-behavioural elements.
Generelt synes tiltakene å være basert på korte intervensjoner som benytter en kombinasjon av motiverende intervjuteknikk og elementer fra kognitiv atferdsterapi.
Although no strong consensus exists on what constitutes effective practices, some studies have suggested this kind of approach can be useful.
Det er ingen bred enighet om hva som er effektiv praksis, men enkelte studier har antydet at denne tilnærmingen kan være nyttig.
One European initiative in this area is the Incant project, where Belgium, France, Germany, the Netherlands and Switzerland have cooperated on exploring the value of multidimensional family therapy (MDFT) with cannabis users.
Et europeisk tiltak av denne typen er INCANT-prosjektet, hvor Belgia, Frankrike, Tyskland, Nederland og Sveits har samarbeidet om å undersøke effekten av multidimensjonal familieterapi (MDFT) på cannabisbrukere.
After receiving a positive pilot phase evaluation (Rigter, 2005), this project has been expanded into a multi-site, randomised controlled trial comparing MDFT to standard treatments for cannabis disorders.
Etter en positiv vurdering av prosjektets pilotfase (Rigter, 2005) har prosjektet ekspandert til et flerstedes, randomisert kontrollert forsøk hvor MDFT sammenlignes med standard behandlingsmetoder for cannabisbruk.
Only 13 Member States report the availability of specialised treatment facilities for problematic cannabis users, suggesting that most cannabis users are seen in general drug programmes or generic health or youth services.
En rekke nyskapende programmer i Europa forsøker å ta i bruk nye kommunikasjonsverktøy i arbeidet med cannabisbrukere.
Concerns have been raised that it may be inappropriate to treat young cannabis users in general drug services if this leads to clients
I noen land (Tyskland og Storbritannia) har man utviklet internettbaserte, kortvarige intervensjoner som lar cannabisbrukerne foreta en gjennomgang av cannabisbruken og selv identifisere problemer. Et eksempel
In some countries (Germany, the United Kingdom) Internet-based brief interventions have been developed that allow cannabis consumers to audit their current use and self-identify problems. An example of this approach is the German ‘quit the shit’ (51), which offers support to users who wish to stop using cannabis.
Bare 13 medlemsstater rapporterer at de har et særskilt behandlingstilbud for problematiske cannabisbrukere, noe som tilsier at de fleste cannabisbrukere deltar på denne tilnærmingen er det tyske “Quit the shit” (51),
Annual report 2007: the state of the drugs problem in Europe
Årsrapport for 2007: Narkotikasituasjonen i Europa som tilbyr støtte til cannabisbrukere som ønsker å slutte.
In Denmark, SMASH is an anonymous support and counselling project for young cannabis users, intended to reduce the harmful effects, provide information and support to help them stop smoking cannabis (52
Danmark har SMASH, et anonymt støtte- og rådgivningsprosjekt for unge cannabisbrukere, som tar sikte på å redusere skadevirkninger og tilby informasjon og hjelp til å slutte med cannabisrøyking (52).
The project is based around subscription to two SMS packages.
Prosjektet er basert på at man abonnerer på to SMS-pakker.
The first of these (hashfacts) provides factual information about cannabis use and the second offers support and motivation to those attempting to stop taking drugs.
Den første (“hashfacts”) gir faktainformasjon om cannabisbruk, og den andre tilbyr støtte og motivasjon for de som prøver å slutte med å bruke narkotika.
Young people can also receive personal coaching via text messages to help them stop or reduce their use of cannabis.
Ungdom kan også få personlig coaching via tekstmeldinger som en hjelp til å slutte med eller redusere bruken av cannabis.
A similar service exists in Ireland, although the emphasis is on information dissemination.
En lignende tjeneste tilbys i Irland, men her er fokuset på informasjonsspredning.
Drug use and related problems among very young people (under 15 years old) — EMCDDA 2007 selected issue young people receive drug treatment in Europe.
Narkotikabruk blant mindreårige, i EONNs utvalgte aspekt for 2007 intervensjon. I det utvalgte aspektet anslås det likevel at rundt 4 000 svært unge mennesker mottar narkotikabehandling i Europa.
Drug treatment tailored to the needs of young people is the exception, but most of the European countries have identified the need for such programmes.
Narkotikabehandling skreddersydd etter behovene til unge personer forekommer bare unntaksvis, men de fleste landene i Europa erkjenner behovet for slike programmer.
The selected issue on the use of drugs by very young Europeans (under the age of 15) finds that the prevalence of drug use among this age group is low and mainly reflects experimental use.
Det utvalgte aspektet om bruk av narkotika blant svært unge europeere (under 15 år) viser at prevalensen av narkotikabruk i denne aldersgruppen er lav, og at det hovedsakelig dreier seg om eksperimentering.
Regular use of drugs by very young people is rare, and it often concerns a highly problematic section of the population.
Regelmessig narkotikabruk hos svært unge personer er sjelden og forekommer oftest i den mest problembelastede delen av befolkningen.
The selected issue also looks at how recognition of the links between the consumption of licit and illicit psychoactive substances at a young age and substance dependence later in life has been worked into European public health policies.
Det utvalgte aspektet ser også på hvordan europeisk folkehelsepolitikk har tatt inn over seg forbindelsen mellom inntak i ung alder av lovlige og ulovlige psykoaktive stoffer og stoffavhengighet senere i livet.
The primary response to drug use among the under-15s largely centres on prevention or early intervention strategies.
De vanligste tiltakene mot narkotikabruk hos personer under 15 år er strategier som baserer seg på forebygging og tidlig
Chapter 4Amphetamines, ecstasy and LSD
Kapittel 4Amfetamin, ecstasy og LSD
Ecstasy refers to synthetic substances that are chemically related to amphetamines but which differ to some extent in their effects.
Ecstasy er et syntetisk stoff som er kjemisk beslektet med amfetamin, men med til dels andre virkninger. Det mest kjente stoffet i ecstasygruppen er 3,4-metylendioksymetamfetamin (MDMA), men det er også påvist andre analoger i ecstasytabletter (MDA, MDEA).
The prevalence of ecstasy use in the EU has been increasing since the 1990s.
Prevalensen av ecstasybruk i EU har vært på vei opp siden 1990-tallet.