natgillin/translations-raw huggingface dataset:
In most Member States, limited demand is reflected in the limited availability of treatment services specifically targeting users of amphetamine, methamphetamine or ecstasy.
I de fleste medlemsstater gjenspeiler en begrenset etterspørsel etter behandling et begrenset behandlingstilbud for brukere av amfetamin, metamfetamin eller ecstasy.
This situation is somewhat different in a few Member States with long-established chronic amphetamine- or methamphetamine-using populations.
Situasjonen er ikke helt den samme i de få medlemsstatene som lenge har hatt eletablerte populasjoner av kroniske amfetamin- eller metamfetaminbrukere.
In these countries (principally the Czech Republic, Slovakia, Finland, Sweden), users of amphetamine or methamphetamine are treated within specialist services.
I disse landene (hovedsakelig Den tsjekkiske republikk, Slovakia, Finland, Sverige) behandles amfetamin- og metamfetaminbrukere innenfor spesialiserte tjenester.
Treatment options appear to consist of detoxification, followed by individual therapy in an outpatient setting or group therapy in either outpatient or residential settings.
Behandlingsalternativene ser ut til å bestå av avrusning, etterfulgt av individuell terapi i et poliklinisk miljø eller gruppeterapi enten poliklinisk eller i en døgninstitusjon.
The relationship between driving and drug and alcohol consumption has been an issue included in some environmental strategies. Examples here include the provision of alternative transportation for intoxicated drivers, which is available in some Parisian nightclubs, and the promotion of public transport options by clubs in Brussels.
Strategier rettet mot miljøer der unge mennesker inntar både narkotika og alkohol, ser ut til å ha betydelig potensial når det gjelder å beskytte folkehelsen og øke offentlig sikkerhet, med fordeler ikke bare for dem som bruker narkotika, men også for resten av samfunnet.
In Spain, prevention campaigns that focus on ‘designated drivers’ and on raising awareness of the risks of driving under the influence of psychoactive substances have been conducted, particularly during weekends.
Imidlertid har slike tilnærminger i Europa i dag en tendens til å være begrenset til bestemte problemområder, ofte storbykjerner, og de er sjelden bredt implementert.
These campaigns may have contributed to the 16% decrease observed in Spain in the number of traffic accidents involving young people aged 18–20, in 2006 (81).
Dette tyder på at det er et enormt potensial for ytterligere investeringer og utvikling på dette området.
Strategies that address the environment in which young people consume both drugs and alcohol appear to have considerable potential for safeguarding public health and
Mer generelt har fokuset i arbeidet her ofte vært begrenset til intervensjoner som tar sikte på spesifikk problematferd eller elementer i miljøet, heller enn på normative oppfatninger og holdninger som ungdom har i forhold til bruk av narkotika og alkohol i bestemte situasjoner.
Therapeutic options with robust evidence of effectiveness are generally lacking to guide the treatment of dependence on psychostimulants, such as amphetamines and cocaine.
Det er en generell mangel på behandlingsalternativer med dokumentert effekt som kan fungere som en rettesnor for behandling av avhengighet av psykostimulerende stoffer som amfetamin og kokain.
As noted in Chapter 5, no pharmacological agents are currently available to help users to manage abstinence or reduce the cravings associated with psychostimulant dependence.
Som anført i kapittel 5 finnes det for tiden ingen medikamenter som kan hjelpe brukere til avholdenhet eller til å redusere suget forbundet med avhengighet av psykostimulerende stoffer.
Furthermore, the literature would suggest that no particular psychosocial intervention has shown strong evidence of effectiveness in helping psychostimulant users to maintain abstinence.
Videre tyder litteraturen på at det ikke finnes noen dokumenterte psykososiale intervensjoner som effektivt bidrar til avholdenhet blant brukere av psykostimulerende stoffer.
For more information on prevention campaigns across Europe, see the 2007 selected issue on drugs and driving.
For mer informasjon om forebyggende kampanjer i Europa, se utvalgt aspekt om narkotika og bilkjøring (2007).
Chapter 5 Cocaine and crack cocaine
Kapittel 5Kokain og crack
Analysis of the number of laboratories dismantled suggests that most production remains located in these three countries, although it may also occur in other South American countries, before exportation to the main consumer markets in North America and Europe.
En analyse av antallet laboratorier som er ødelagt, tyder på at størstedelen av produksjonen finner sted i disse tre landene, selv om den også kan foregå i andre søramerikanske land før den eksporteres til de viktigste forbrukermarkedene i Nord-Amerika og Europa.
Information on illicit trafficking in potassium permanganate (a chemical reagent used in the synthesis of cocaine hydrochloride) supports this finding, with Colombia reporting 99 of the 101 tonnes of permanganate potassium seized globally in 2006 (INCB, 2008b).
Informasjon om illegal handel med kaliumpermanganat (en kjemisk reagens som brukes i syntetiseringen av kokainhydroklorid) støtter dette funnet, og Colombia rapporterte om 99 av de 101 tonnene med kaliumpermanganat beslaglagt på verdensbasis i 2006 (INCB, 2008b).
The most recent data continues to point to an overall increase in the use of cocaine in Europe.
De aller nyeste dataene tyder på at det fortsatt er en generell økning i bruken av kokain i Europa.
Population surveys carried out in a numberofcountries have recorded a marked increase in use among young people since the mid-1990s.
Befolkningsundersøkelser som er gjennomført i en rekke land, har registrert en markant økning i bruken blant unge siden midt på 1990-tallet.
These findings are supported by the results of targeted studies, which have observed very high levels of cocaine use in some recreational settings (nightlife and dance-music venues).
Disse funnene støttes av målrettede studier som viser at kokainbruken er svært høy i enkelte fritidsmiljøer (utelivs- og dance-miljøene).
In parallel, indicators of cocaine availability in Europe, including the number of seizures of the drug and the amount seized, have increased dramatically.
Samtidig har indikatorer på tilgjengeligheten av kokain i Europa, inkludert antall beslag av stoffet og beslaglagte kvanta, økt dramatisk.
In some EU Member States, the demand for treatment for cocaine use has increased substantially in recent years, and now even exceeds that for opioid treatment in some countries, cities and regions.
I noen av medlemsstatene i EU har etterspørselen etter behandling for kokainbruk økt betydelig i de senere årene, og i enkelte land, byer og regioner er det nå større etterspørsel her enn for opioidbruk.
Moreover, a substantial proportion of opioid users in treatment report cocaine as their secondary drug, which may be contributing to their problems and can complicate their care.
En betydelig andel opioidbrukere i behandling rapporterer dessuten om kokain som sekundærrusmiddel, noe som kan være en medvirkende årsak til problemene de har og komplisere behandlingen.
In many countries, cocaine is also reported in the toxicological analysis of a high proportion of drugrelated deaths, generally in combination with opioids and other substances.
Flere land rapporterer også om kokain i den toksikologiske analysen i en stor andel narkotikarelaterte dødsfall, vanligvis kombinert med opioider og andre stoffer.
Cocaine produced in the Andean region is then smuggled to Europe from South American countries (via Brazil, Ecuador, Venezuela).
Kokainen produsert i Andesregionen smugles til Europa fra landene i Sør-Amerika (via Brasil, Ecuador, Venezuela).
While the Caribbean continues to be an important transit zone for cocaine heading to Europe, transhipment via countries in west Africa, in particular in the Gulf of Guinea and off the coasts of Cape Verde, Guinea and Guinea-Bissau, has been increasing markedly during the past few years (CND, 2008; INCB, 2008a) (83).
Karibia er fortsatt et viktig transittområde for kokain på vei mot Europa, men de siste par årene har det blitt mer og mer vanlig med omlasting via land i Vest-Afrika, spesielt i Guineabukta og utenfor kysten av Kapp Verde, Guinea og Guinea-Bissau (CND, 2008; INCB, 2008a) (83).
Spain and Portugal remain the major entry points of cocaine in to Europe, the latter’s role having substantially increased since 2005.
Spania og Portugal er fremdeles viktige områder for innførsel av kokain til Europa, og Portugal har siden 2005 spilt en stadig viktigere rolle.
Cocaine continues, however, also to enter Europe more directly either by shipment across the Atlantic or by air; in particular to the Netherlands, Belgium, Italy, France, the UnitedKingdom and Germany.
Men kokain kommer fortsatt også inn i Europa mer direkte, med båt eller fly over Atlanterhavet, spesielt til Nederland, Belgia, Italia, Frankrike, Storbritannia og Tyskland.
Both the Netherlands and France are reported to be major transit countries for further cocaine distribution in Europe (Europol, 2007b).
Både Nederland og Frankrike rapporteres som viktige transittland for videre distribusjon av kokain i Europa (Europol, 2007b).
Recent reports of cocaine importation via east European countries (Bulgaria, Estonia, Latvia, Lithuania, Romania, Russia) may point to the development of new trafficking routes in this part of Europe.
Ferske rapporter om kokainimport via østeuropeiske land (Bulgaria, Estland, Latvia, Litauen, Romania, Russland) tyder på at det utvikles nye smuglerruter i denne delen av Europa.
The existence of considerable differences between countries, with many countries still reporting very low levels of use, is an important caveat to the observation that, overall, cocaine use is increasing in Europe.
Den store forskjellen landene imellom, og det faktum at mange land fortsatt rapporterer om svært lave bruksnivåer, er viktige forbehold når det gjelder observasjonen om at bruken av kokain totalt sett øker i Europa.
National experiences of cocaine problems are also very mixed; with, for example, a relatively small numberofcountries accounting for the majority of all cocaine treatment demands reported in Europe.
De nasjonale erfaringene med kokainproblemer er også svært varierende. F.eks. står et forholdsvis lite antall land for brorparten av alle søknader om behandling for kokainbruk som rapporteres i Europa.
Cultivation of coca bush, the source of cocaine, continues to be concentrated in a few countries in the Andean region (82
82 er fortsatt konsentrert til et par land i Andesregionen (
Cocaine is the most trafficked drug in the world after herbal cannabis and cannabis resin.
Etter marihuana og hasjisj er kokain det narkotiske stoffet som omsettes mest i verden.
In 2006, global seizures of cocaine decreased slightly to 706 tonnes.
I 2006 gikk beslagene av kokain på verdensbasis noe ned, til 706 tonn.
South America continued to report the largest amount seized, accounting for 45% of the global figure, followed by North America with 24%, and west and central Europe with 17% (UNODC, 2008).
Sør-Amerika hadde også nå det største beslaget og sto for 45 % av handelen på verdensbasis, etterfulgt av Nord-Amerika med 24 % og Vest- og Sentral-Europa med 17 % (UNODC, 2008).
Crime (2008) estimated potential cocaine production at
FNs organ for narkotika og kriminalitet (UNODC) (2008) anslo en potensiell kokainproduksjon på 994 tonn ren kokainhydroklorid i 2007, hvor Colombia sto for 61 %,
For information on the sources of data for drug supply and availability, see p.36.
82) For informasjon om kildene til data om tilbud og tilgjengelighet av narkotika, se s.
See also ‘West Africa: now a regional transit hub for trafficking to Europe’, p. 59.
36.83) Se også “Vest-Afrika: sentral i smuglingen av kokain til Europa”, s. 59.
West Africa: now a regional transit hub for trafficking to Europe amount seized in Portugal since 2005, accounting for 28% of the European total in 2006, points to the growing use of the Iberian peninsula by cocaine traffickers as an entry point to the European market.
Vest-Afrika sentral i smuglingen til Europa bruker den iberiske halvøy som springbrett til markedene i Europa.
The typical purity of cocaine in Europe ranged between 1% and 90% in 2006, although most countries reported values between 25% and 55% (85).
Den typiske renheten på kokain i Europa varierte fra 1 % til 90 % i 2006, selv om de fleste land rapporterte om verdier mellom 25 % og 55 % (85).
Of the 23 countries
Av de 23 landene som har lagt
In the last five years, west Africa has emerged as an important region in cocaine trafficking to Europe (1), acting as a site of transit, storage and repackaging (Europol, 2007b; UNODC 2007b; USDS, 2008).
De siste fem årene har Vest-Afrika blitt en viktig region for smugling av kokain til Europa (1) og fungerer som et område for transitt, oppbevaring og ompakking (Europol, 2007b, UNODC 2007b, USDS, 2008).
It is estimated that almost a quarter of the cocaine trafficked to Europe in 2007 was transited via this region (UNODC, 2008).
Det anslås at innpå en firedel av kokainen som ble smuglet til Europa i 2007, ble transportert via denne regionen (UNODC, 2008).
Against a background of increasing cocaine use in Europe, the growth in trafficking via the west African route is thought to have contributed to the decline in the price of the drug, while reinforcing the role of the Iberian peninsula as an entry point for cocaine distribution in Europe (Europol, 2007b).
Mot et bakteppe av økende kokainbruk i Europa har den økte smuglingen via Vest-Afrika trolig bidratt til at prisen på stoffet har sunket, samtidig som Den iberiske halvøy har blitt stadig viktigere som innfallsport for smugling av kokain til Europa (Europol, 2007b).
providing sufficient data, most reported a declining trend in the purity of cocaine over the period 2001–06; increases were noted, however, in Greece and France over the period 2003–06.
fram tilstrekkelige data, rapporterte de fleste om en fallende trend for renheten av kokain i perioden 2001–06. Det ble imidlertid registrert økninger i Hellas og Frankrike i perioden 2003–06.
Cocaine is trafficked from west Africa to Europe mainly by sea, with large shipments transported by fishing vessels to unloading sites mainly on the coast of northern Portugal and Galicia in Spain.
Kokain smugles hovedsakelig fra Vest-Afrika til Europa med båt, og store forsendelser transporteres med fiskebåter til lossesteder langs kysten av det nordlige Portugal og Galicia i Spania.
Smaller shipments of cocaine are trafficked by air or overland, increasingly associated with smuggling cannabis resin from north Africa.
Mindre partier med kokain smugles med fly eller over land, stadig oftere sammen med hasjisj fra Nord-Afrika.
In 2006, the typical retail price of cocaine varied between EUR 50 and EUR 75 per gram in most European countries, although Cyprus, Romania, Sweden and Turkey reported much higher values.
I 2006 varierte detaljprisen på kokain typisk fra EUR 50 til 75 pr. gram i de fleste europeiske land, skjønt Kypros, Romania, Sverige og Tyrkia rapporterte om priser langt over dette.
Over the period 2001–06, cocaine sold on the streets has become cheaper in the 18 countries reporting sufficient data, with the exception of Romania, where an increase in price (adjusted for inflation) was noted.
I perioden 2001–06 har prisen på gatenivå for kokain gått ned i de 18 landene som har lagt fram tilstrekkelige data. Unntaket er Romania, hvor det ble konstatert en prisøkning (korrigert for inflasjon).
The growth of the west African cocaine trafficking route has been attributed to several factors.
Det er flere årsaker til at den vestafrikanske smuglerruten for kokain har blitt mer brukt.
These include more effective controls on alternative trafficking routes (Europol, 2007b); the geographical position of west Africa; and the economic vulnerabilities of countries in this area, often resulting in weak judicial and law enforcement systems.
Det skyldes blant annet mer effektive kontroller av andre ruter (Europol, 2007b), Vest-Afrikas geografiske posisjon og den økonomiske sårbarheten i landene i dette området, som ofte fører til svekkede retts- og politisystemer.
The international community has launched several initiatives to address the problem.
Det internasjonale samfunn har lansert flere tiltak mot problemet.
Among other initiatives taken by the European Union, the Council, through the horizontal working party on drugs, has placed west Africa at the top of the agenda and presented a resolution on the strengthening of international support to west Africa to the 2008 UN Commission on Narcotic Drugs.
I tillegg til andre EU-tiltak har Rådet, gjennom Den horisontale narkotika-arbeidsgruppen, plassert Vest-Afrika øverst på dagsordenen og presentert en resolusjon for FNs narkotikakommisjon 2008 om å styrke den internasjonale støtten til Vest-Afrika.
Furthermore, seven Member States, with EU support, have acted together to establish the Maritime Analysis and Operations Centre–Narcotics (MAOC-N), a law enforcement centre, located in Lisbon, with military support, that aims to suppress cocaine trafficking, with special focus on the eastern part of the Atlantic.
Videre har syv medlemsstater med støtte fra EU samarbeidet om å etablere Maritime Analysis and Operations Centre – Narcotics (MAOC-N), et senter for rettshåndhevelse med militær støtte, basert i Lisboa, som har som mål å bekjempe kokainsmugling, med særlig fokus på de østlige delene av Atlanterhavet.
(1) UNODC (2007b) reports that Senegal, Ghana, Mauritania, Guinea-Bissau, Cape Verde, Nigeria, Benin and Sierra Leone registered the largest seizures in 2006/07.
(1) UNODC (2007b) rapporterer at Senegal, Ghana, Mauritania, Guinea Bissau, Kapp Verde, Nigeria, Benin og Sierra Leone registrerte de største beslagene i 2006-07.
Diversity is not only found in the overall levels of cocaine use reported by Member States, it is also reflected in the characteristics of cocaine users themselves, who fall across a broad social continuum ranging from some of the most privileged to the most marginalised members of society.
Det er store variasjoner ikke bare når det gjelder generelle nivåer av kokainbruk som medlemsstatene rapporterer, men også når det gjelder brukerprofiler, da kokainbrukerne fordeler seg over hele det sosiale spekteret, fra de mest privilegerte til de mest marginaliserte i samfunnet.
Patterns of cocaine use can be correspondingly diverse, ranging from the occasional and recreational to the highly compulsive and dependent.
Bruksmønstrene for kokain varierer tilsvarende og spenner fra sporadisk bruk og rekreasjonsbruk til tvangspreget bruk og avhengighet.
The form that cocaine is used in (cocaine hydrochloride or crack cocaine), and the route of administration by which it is used, are additional complicating factors.
Formen kokainen brukes i (kokainhydroklorid eller crack) og inntaksmetode er ytterligere kompliserende faktorer.
This diversity is an important consideration, both for understanding the range of problems that are likely to be associated with different patterns of cocaine use, and also for informing the targeting and development of services for a disparate group of drug users.
Det er viktig å ta disse faktorene i betraktning, både for å forstå alle problemene som ofte er forbundet med de ulike bruksmønstrene for kokain, men også som informasjonsgrunnlag for å målrette og utvikle tjenestene til en uensartet gruppe narkotikabrukere.
Among the general population
I befolkningen generelt unntak av en nedgang i 2003.
Overall, cocaine remains the second most used illicit drug in Europe, after cannabis, although use varies greatly between countries.
Generelt er kokain, etter cannabis, det nest mest brukte illegale rusmiddelet i Europa, selv om det er store variasjoner mellom landene.
It is estimated that around 12 million Europeans have used it at least once in their lifetime; on average 3.6% of adults aged 15–64 years (see Table 5 for a summary of the data).
Det er anslått at rundt 12 millioner europeere har brukt kokain minst én gang, dvs. gjennomsnittlig 3,6 % av voksne i alderen 15–64 år (se tabell 5 for et sammendrag av dataene).
National figures vary from 0.4% to 7.7%, with 12 countries, mostly Member States that have joined the European Union since 2004,
Nasjonale tall varierer fra 0,4 % til 7,7 %, og tolv land, hovedsakelig medlemsstater som har kommet med i EU siden 2004, rapporterer om svært lav livstidsprevalens blant alle voksne (0,4–1,2 %).
In 2006, cocaine seizures in Europe increased to 72 700 cases and the quantity recovered to 121 tonnes (84).
om flest beslag, og sto for 58 % av alle beslag og 41 % av den beslaglagte mengden i Europa det året.
Spain continued to be the country reporting the highest seizures, accounting for 58% of all seizures and 41% of the quantity intercepted in Europe that year. The huge increase in the
Den enorme økningen i mengdene som er beslaglagt i Portugal siden 2005 – hele 28 % av totale beslagmengder i Europa i 2006 – skyldes at kokainsmuglerne i stadig større grad
The data on European cocaine seizures mentioned in this chapter can be found in Tables SZR-9 and SZR-10 in the 2008 statistical bulletin.
) Dataene om europeiske kokainbeslag som omtales i dette kapittelet, finnes i tabell SZR-9 og SZR-10 i Statistiske opplysninger 2008.
Note that across the chapter, where national data for 2006 are absent, the corresponding data for 2005 are used to estimate European totals.
Merk at der det mangler nasjonale data for 2006 i dette kapittelet, brukes tilsvarende data for 2005 som grunnlag for totalanslag for Europa. )
See Tables PPP-3 and PPP-7 in the 2008 statistical bulletin for purity and price data.
Se tabell PPP-3 og PPP-7 i Statistiske opplysninger 2008 for data om renhet og pris.
Estimating cocaine use by analysing communal wastewater
Estimering av kokainbruk gjennom analyser av kommunalt avløpsvann
This can be seen in results from recent national surveys, which report last year prevalence estimates of between 0.1% and 3%; though only in four countries do levels of use exceed 1%.
Dette går fram av resultatene fra ferske nasjonale undersøkelser, som viser at anslagene over siste års prevalens ligger mellom 0,1 % og 3 %, selv om den er over 1 % bare i fire land.
At 2 million, the prevalence estimate for last month use is around half that for last year prevalence, and represents about 0.5% of the adult population.
Prevalensen for bruk siste måned er anslått til 2 millioner, ca. halvparten av siste års prevalens, og representerer om lag 0,5 % av den voksne befolkningen.
These estimates are likely to be conservative.
Disse anslagene er sannsynligvis konservative.
The application of recent developments in analytical chemistry to the detection of cocaine in wastewater has introduced a new approach to the monitoring of illicit drug use in the community, known as ‘sewage epidemiology’.
Kartleggingen av narkotikabruken i samfunnet har fått et nytt verktøy. Ved hjelp av nye metoder utviklet innen analytisk kjemi er det nå mulig å påvise kokain i avløpsvann, også omtalt som ”kloakkepidemiologi” (”sewage epidemilogy”).
The method involves measuring the levels of breakdown products of illicit drugs excreted in the urine of consumers.
Metoden går ut på å måle nivåene av nedbrytingsprodukter av illegale stoffer som brukerne skiller ut i urinen.
The levels of breakdown products measured in wastewater are then scaled up to calculate consumption of illicit drugs among the population.
Nivåene av nedbrytingsprodukter som måles i avløpsvannet, skaleres deretter opp for å beregne forbruket av illegale stoffer i befolkningen.
In the case of cocaine, the main metabolite excreted in the urine is benzoylecgonine.
Når det gjelder kokain, er metabolitten som skilles ut i urinen benzoylecgonin.