natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Various control measures have reduced chemical risk and some emissions and environmental concentrations of persistent organic pollutants (POPs) and heavy metals are declining.
Igangsatte kontrolltiltak har redusert risiko ved håndtering av kjemikalier, og en del utslipp av miljøgifter. Konsentrasjonene av persistente organiske forbindelser (POP) og tungmetaller i miljøet er også på vei ned.
But for 75% of the large volume chemicals on the market, there is insufficient analysis of toxicity and eco-toxicity available to support minimal risk assessment.
For 75 % av de kjemikaliene som omsettes i stort volum på markedet er imidlertid analysematerialet for giftighet og miljøgiftighet utilstrekkelig som grunnlag for noen vurdering av minimumsrisiko.
Availability of data on 2472 high production volume chemicals submitted to the European Chemicals Bureau
Datatilgjengelighet for 2472 kjemikalier som produseres i store volumer, framlagt for Det europeiske kjemikaliekontor
Data availability (%)
Datatilgjengelighet (%)
Source: adapted from Van Leeuwen et at, 1996; Joint Research Centre - European Commission n.d.
Kilde: Tilpasset fra Van Leeuwen m.fl., 1996; Detfellesforskningssenter- Europakommisjonen, ikke datert
Positive trends from measures such as recycling are countered by a general increase in economic activity, including road transport and agricultural production.
Positive trender som utløses av tiltak som resirkulering blir oppveid av den generelle økningen i økonomisk aktivitet, herunder veitransport og landbruksproduksjon.
Consequently, total annual emissions of chemicals are expected to rise by 2010, following a 30-50% increase in the output of chemical industry.
Grunnet en 3050 % økning i produksjonsvolumen den kjemiske industri, forventes de totale årlige utslipp av kjemikalier å øke fram til år 2010.
Heavy metal exposure has been reduced through improved water treatment and the phasing out of leaded petrol which more than halved emissions of lead in the EU between 1990 and 1996.
Eksponeringen for tungmetallererblitt redusert takket være forbedret vannbehandling og utfasingen av blyholdig bensin, som medførte mer enn en halvering av blyutslippene i EU fra 1990 til 1996.
Cadmium and mercury emissions are expected to increase 20 to 30% between 1990 and 2010 from transport (tyres material) and industrial activities.
Utslippene av kadmium og kvikksølv fra transport (stoff i bildekk) og industriell virksomhet forventes å øke med 20-30 % mellom 1990 og 2010.
Recent studies on the emissions of particulate matters (especially PM10) and attached heavy metals showed that the future situation could improve.
Nyere undersøkelser av utslippene av svevestøv (spesielt PM10) og de tungmetaller som følger med, har vist at situasjonen i framtiden kan bli bedre.
The ultimate goal of bringing discharges and emissions to near background levels for heavy metals will not be achieved by 2010.
Det endelige målet, å få utslippene ned på bakgrunnsnivå for tungmetaller, vil ikke bli nådd innen år 2010.
For the Accession Countries, over the next decade, significant decreases are anticipated for lead (58%), copper (31%) and mercury (12%) due to policy implementation.
I søkerlandene forventes for det neste tiåret en vesentlig reduksjon for bly (58 %), kopper (31 %) og kvikksølv (12 %) takket være gjennomførte tiltak.
Emissions of cadmium are expected to increase 4% over the period as growth in traffic more than offsets improvements due to policy measures.
Utslippene av kadmium forventes å øke med 4 % i samme periode, ettersom trafikkøkningen mer enn oppveier de forbedringene politiske tiltak har medført.
Overall, pesticide use appears to have fallen in most EU 15 countries over the past 20 years; but despite reductions, even bans on the production and use of dichloryldiphenyl- trichoretane (DDT) and lindane, it will take considerable time for the reservoirs in the various environmental compartments to become depleted and stock-piles to run down.
Generelt ser det ut som bruken avplantevernmidlerhar gått ned i de fleste av EUs 15 medlemsland de siste 20 årene, men til tross for reduksjoner og forbud mot produksjon og bruk av dikloryldifenyltrikloretan (DDT) og lindan, vil det ta lang tid før reservoarene i de ulike delene av i miljøet er tappet ned og lagrene brukt opp.
Moreover, bio-accumulation phenomena will continue as a result of redistribution processes for a long time after a substance has been banned from use.
Videre vil ulike fenomener i tilknytning til biologisk akkumulering på grunn av omfordelingsprosessen fortsatt opptre lenge etter at bruken av stoffene er blitt forbudt.
Over the next decade, slight increases in the emissions of some pesticides are expected in the EU, while others such as pentachlorophenol emissions should fall.
I løpet av det neste tiåret forventes en beskjeden økning i utslippene av noen plantevernmidler i EU, mens utslippene av andre stoffer, f.eks. pentaklorfenol, forventes å gå ned.
In Accession Countries, there are expected to be large increases in the use of pesticides due to increased agricultural production.
I søkerlandene forventes store økninger i bruken av plantevernmidler som en følge av øktjordbruksproduksjon.
EU investment in converting biocide manufacturing plants to produce less harmful formulations in the Accession/Developing countries would help reduce exposure from long-range transboundary impacts and from traded goods.
EU-investeringer i søker-/utviklingsland for å få fabrikker som produserer biocider til å produsere mindre skadelige kjemikalier, vil kunne bidra til å redusere eksponeringen for langtransporterte grenseoverskridende belastninger og handelsvarer.
Implementation of the Integrated Pollution Prevention and Control (IPCC) Directive and earlier measures have reduced emissions of polychlorinated biphenyls and dioxins/furans from power generation, refining, and waste incineration plants.
Gjennomføring av direktivet om integrert forebygging og begrensning av forurensning (IPPC) og tidligere tiltak har redusert utslippene av polyklorerte bifenyler og dioksiner/ furaner fra kraftproduksjon, raffinerier og avfallsforbrenning.
11 environmental exposure because higher emission factors during reprocessing might be unavoidable. While the concentration and deposition of dioxins are expected to fall in the EU between 1990-2010 with the implementation of existing and proposed policies, the concentrations of Benzo(a)pyrene and other Polycyclic Aromatic Hydrocarbons, platinum (from catalytic converters) and brominated flame retardants are expected to increase over many parts of Europe.
11 prognosene tilsier at konsentrasjonene og avsetningen av dioksiner i EU vil gå ned mellom 1990-2010 med gjennomføringen av gjeldende og planlagte retningslinjer, forventer vi i mange deler av Europa økte konsentrasjoner av benzo (a) pyren og andre polysykliske aromatiske hydrokarboner, platina (fra katalysatorer) og bromholdige flammehemmende stoffer.
Transboundary air pollution
Grenseoverskridende luftforurensning
In the 1980s and 1990s, the achievements in abating emissions from stationary sources was almost counterbalanced by increased emissions due to more mobility, despite improvements in motor vehicle technology.
I 1980- og 90-årene ble utslippsreduksjonene fra stasjonære kilder nesten oppveid av den utslippsøkningen som fulgte av økt mobilitet, og det til tross for den teknologiske utvikling innen bilindustrien.
Energy consumption, particularly by transport in 2010 will mean, for the EU, a 17% increase from stationary sources and a 37% rise from mobile sources.
EUs energiforbruk, særlig innen transport, vil innen 2010 øke med 17 % for stasjonære kilder og med 37 % for mobile kilder.
In the agricultural sector, activity levels (livestock, nitrogen fertiliser use) are likely to fall, resulting in lower emissions from agricultural sources.
I landbrukssektoren forventes aktivitetsnivåene (storfe, bruk av nitrogenholdiggjødsel) ågå noe ned, som vil gi lavere utslipp fra landbrukskilder.
Integrated abatement strategies are needed - not least to address the important interaction with other major environmental problems, such as climate change.
Det er nødvendig med integrerte reduksjonsstrategier - ikke minst for å kunne håndtere den betydelige interaksjonen med andre store miljøproblemer, f.eks. klimaendring.
In densely populated areas in Northwest Europe, smog formation is most strongly affected by volatile organic compounds (VOC) emissions.
I tett befolkede områder i Nordvest-Europa er utslipp av flyktige organiske forbindelser (VOC) den viktigste faktoren for dannelsen av smog.
In less populated areas it is more dependent on nitrogen oxides (ΝΟχ) emissions. All EU tropospheric ozone threshold values set under the current
I mindre befolkede områder henger smogdannelsen mer sammen med utslippene av nitrogenoksider (NOJ.
EU Ozone Directive have been exceeded since 1994, when the Directive came into force.
Alle EUs grenseverdier for bakkenær ozon, som fastsatt i dagens ozondirektiv, har vært overskredet siden 1994, da direktivet trådte i kraft.
During short periods of two to four days, high levels of ozone above the threshold values set for protecting people's health occur regularly over large parts of Europe.
Over store deler av Europa forekommerjevnlig korte perioder med ozonkonsentrasjoner over grenseverdiene fastsatt for beskyttelse av den menneskelige helse.
During the summer, there is a general blanket of medium to high ozone levels over Europe at least twice as high as during the 1850s.
Om sommeren er det et teppe over Europa med middels til høye ozonverdier, som er minst dobbelt så høye som på 1850-tallet.
Proposals are being formulated for a new Ozone Directive, setting out target values for 2010.
Det utarbeides nå forslag til et nytt ozondirektiv med målverdier for 2010.
However, even the most realistic options for abating emissions will not bring ozone levels down enough to prevent adverse effects on human health and ecosystems by that time.
Men selv de mest realistiske alternativene for å redusere utslippene vil ikke få ozonnivåene tilstrekkelig ned til å forhindre negative virkninger på menneskers helse og økosystemene.
Ozone concentrations vary considerably from year to year.
Ozonkonsentrasjonene varierer svært mye fra år til år.
Model calculations indicate that the increases in tropospheric background concentrations will continue, due to growth in background levels of nitrogen oxides, carbon monoxide, and methane.
På grunnlag av modellberegninger kan vi si at økningen i bakgrunnskonsentrasjonen av bakkenær ozon vil fortsette som følge av det stigende bakgrunnsnivået for nitrogenoksider, karbonmonoksid og metan.
The cumulative EU population exposure is expected to decrease, but large exceedance will continue to appear in 2010.
Den kumulative eksponeringen for EUs befolkning forventes å gå ned, men store overskridelser vil fortsatt Finne sted i 2010.
Similarly, the vegetation exposure should decrease by a quarter.
Likeledes forventes vegetasjonens eksponering å avta med en firedel.
Reduction in ozone exposure of crops in 2010 compared to the 1990 situation
Reduksjon i avlingseksponering i 2010 sammenlignet med situasjonen i 1990
Acidification in 2010
Foreløpige utslippsmål for 2010
Pressure on water resources affects habitats, particularly wetlands, and can lead to contamination and depletion of surface and groundwater, causing soil degradation, excessive salinity, and desertification.
Press på vannressursene påvirker habitater, særlig våtmarker, og kan medføre forurensning og redusere ressurser av grunnvann og overflatevann, som i neste omgang forringer jordsmonnet, øker saltinnholdet og skaper forørkning.
In the EU, the Accession Countries and the European Free Trade Association countries, total water resources amount to 1897 km3/year, of which 16 per cent are abstracted and 5 per cent consumed (not returned to the site of abstraction).
I EU, søkerlandene og i EFTA-landene er de totale vannressursene på 1897 km3/år, hvorav 16 % er tatt ut og 5 % er forbrukt (ikke returnert til uttaksstedet).
A previous upward trend in water demand has levelled off in recent years.
Den tidligere trenden med økende vannbehov har flatet ut i de senere år.
Industry and households have increased their efficiency in using water.
Industri og husholdninger har forbedret effektiviteten i sin bruk av vann.
The prospects for water use largely depend on future trends in agricultural use, which will be affected by developments in the Common Agricultural Policy, and the extent to which water pricing is economically efficient.
Framtidsutsiktene vil i stor grad avhenge av framtidige trender i landbrukets bruk av vann, som vil bli berørt av utviklingen av EUs felles landbrukspolitikk, og i hvilken grad prising av vann er økonomisk effektivt.
Agriculture consumes far more water than other uses (approximately 80% versus 20% for urban and industrial use and 5% for cooling water).
Landbruket forbruker langt mer vann enn andre sektorer (omkring 80 % mot 20 % for byer og industri og 5 % for kjølevann).
The Mediterranean countries are the major water consumers in the EU - mainly for agricultural purposes, though development pressures in comparatively dry regions are also a factor.
Middelhavslandene bruker forholdsvis mest vann i EU - hovedsakelig for landbruksformål, selv om utbygging av forholdsvis tørre regioner også er en belastende faktor.
Estimations for future total abstractions in EU show very small increases.
Estimater over framtidig totalt uttak i EU viser bare beskjedne økninger.
Transboundary river flows make up a significant share of the resources in many countries.
Grenseoverskridende elvestrømmer utgjør en vesentlig del av ressursene i mange land. I f.eks.
While there are international agreements to control the quantity and quality of imported water, tensions can arise, especially where resources (in upstream or downstream countries) are limited.
Selv om det finnes internasjonale avtaler som regulerer kvalitet og kvantitet når det gjelder importert vann, kan det oppstå spente situasjoner, særlig der vannressursene (i landene oppstrøms eller nedstrøms) er begrenset.
It is also more frequent in recent years in the Rhine catchment area.
I de senere år har det også blitt stadig flere oversvømmelser i Rhinens nedbørfelt.
There is a need for management of water resources to be closely integrated with flood protection and maintenance of biodiversity.
Det er behov for forvaltning av vannressursene som nøye integreres med flomvern og opprettholdelse av det biologiske mangfold.
The number of heavily polluted rivers in the EU has declined significantly, due mainly to reductions in point source discharges of organic matter and phosphorus.
Miljøet i Den europeiske unionen ved inngangen til et nytt århundre men vannkvaliteten i mange innsjøer i store deler av Europa er fortsatt dårlig.
Nitrate concentrations in EU rivers have shown little change since 1980 and the reduced use of nitrogen fertilisers in agriculture does not seem to have resulted in lower levels of nitrate.
Nitratkonsentrasjonene i elvene i EU har ikke endret seg mye siden 1980, og redusert bruk av nitrogenholdig gjødsel i landbruket ser ikke ut til å ha resultert i lavere nitratnivåer.
In some parts of EU, drinking water contaminated by nitrate is a serious problem, particularly where it is taken from relatively shallow groundwater sources with significant time lag in recovery.
I noen deler av EU er nitratforurensning av drikkevannet et alvorlig problem, særlig der vannet tas fra forholdsvis grunne grunnvannsforekomster som bruker lang tid på å rense seg.
In the Accession Countries, agricultural activities are generally less intensive than in the EU.
I søkerlandene er landbruksmetodene generelt mindre intensive enn i EU.
Nevertheless, there are some regions with high nitrate levels, where the rural population is dependent on heavily polluted shallow wells for drinking water.
Likevel har noen regioner høye nitratnivåer, der befolkningen er avhengig av tungt forurensede, grunne brønner for sitt drikkevann.
Fertiliser consumption rose in the 1960s and 1970s and fell from the mid-1980s onwards.
Forbruket av gjødsel steg på 1960- og 1970-tallet men har vært fallende siden midten av 1980-tallet.
Phosphorus fertiliser consumption in most EU countries peaked around the early 1980s, and the use of nitrogen fertilisers peaked around the mid- to late 1980s.
Forbruket av fosforholdig gjødsel i de fleste landene i EU var på topp i første del av 1980årene, og av nitrogenholdig gjødsel i siste del av 1980-årene.
In the Accession Countries, fertiliser consumption has declined markedly, but may increase from its current low level due to increased agricultural production.
I søkerlandene har gjødselbruken gått klart ned, men vil kanskje øke fra dagens lave nivå i takt med veksten i jordbruksproduksjonen.
In the EU, a high proportion of waste water is treated before discharge: 90% of the EU population is connected to sewers and 70% to waste water treatment plants, although there are differences between the northern and southern countries.
I EU blir en stor del av avløpsvannet renset før det blir sluppet ut: 90 % av befolkningen i EU er tilknyttet avløpssystemer og 70 % er tilknyttet renseanlegg for avløpsvann, men det er en viss forskjell mellom landene i nord og i sør.
Full implementation of the urban waste water treatment Directive in the EU will decrease the discharges of organic matter and phosphorus with about two-thirds and one-third respectively.
Full gjennomføring av avløpsvannsdirektivet i EU vil redusere utslippene av organiske stoffer og fosfor med henholdsvis omkring to tredeler og én tredel.
In the Accession Countries, 40% of the population is not connected to sewers and for 18% waste water is discharged untreated.
I søkerlandene er 40 % av befolkningen fortsatt ikke tilknyttet avløpssystemer, og 18 % slipper avløpsvannet ut ubehandlet.
The remaining 42% of the waste water is treated before being discharged into surface waters, with most waste water receiving secondary treatment to remove organic matter.
De resterende 42 % av avløpsvannet blir behandlet før det slippes ut i overflatevann, mesteparten med sekundær rensing for å fjerne organiske stoffer.
Upgrading treatment plants to EU standards would considerably reduce polluting discharges; two-thirds of the organic matter and almost half of the nutrients.
Oppgradering av renseanleggene til EU-standard ville gitt en betydelig reduksjon i forurensende utslipp: to tredeler av de organiske stoffene og nesten halvparten av næringsstoffene ville blitt fjernet. Men på samme tid vil intensiv behandling av urbant avløpsvann gi større volumer forurenset restslam.
At the same time, the intensification of urban waste water treatment will increase the quantity of contaminated remaining sludge.
Gjennomføringen av avløpsvannsdirektivet har gått greiere, og alle medlemslandene har etablert omfattende investeringsprogrammer for å oppfylle direktivets målsetninger.
Development in the number of population equivalents connected to different types of waste water treatment, EU 10 in person equivalents. EU10: DE, ES, Fl, FR, GR, IT, LU, NL, PT, UK.
Utviklingen i antall personekvivalenter tilknyttet ulike typer renseanlegg for avløpsvann i EU10. EU10: DE, ES, Fl, FR, GR, IT, LU, NL, PT, UK.
After UWWT Directive implementation
Etter gjennomføring av spillvannsdirektivet
Source: Compiled from European Waste Water G roup (1997).
Kilde: Sammenstilt av Den europeiske avløpsvanngruppen (1997).
Achieving these objectives should further improve the state of the EU waters before the end of the century.
Oppnåelse av disse målene bør ytterligere forbedre vannkvaliteten i EU før århundret er omme.
If more stringent measures are not taken to reduce emissions from agriculture, this improvement may turn out to be too small to achieve good status in Europe's water bodies.
Men dersom ikke kraftigere virkemidler blir tatt i bruk for å redusere utslippene fra landbruket, kan gevinsten vise seg å være for liten til at vi får tilfredsstillende tilstander for Europas vannforekomster.
In the longer term, the proposed Water Framework Directive would promote integrated water management within river catchments, set an overall ecological objective and deal with other pressures not covered in existing legislation.
På lengre sikt kan det planlagte rammedirektivet for vann drive fram en integrert vannforvaltning innenfor de enkelte elvenes nedbørfelt, sette et overordnet økologisk mål og håndtere de typer press på vannressursene som ikke dekkes av eksisterende lovgivning.
Damage to Europe's soils from modern human activities is increasing and leads to irreversible losses due to soil erosion, local and diffuse contamination and the sealing of soil surfaces.
Skadene som moderne menneskelige aktiviteter påfører jordbunnen i Europa øker og medfører uerstattelige tap på grunn avjorderosjon, lokal og diffus forurensning og forsegling av overflater.
Population growth coupled with urbanisation is putting soils under pressure, while agricultural intensification is making soils more prone to erosion.
Befolkningsøkning kombinert med urbanisering øver et betydelig press på de ulikejordartene, alt mens intensivering av landbruket gjør jordbunnen mer utsatt for erosjon.
Sealing of soil surfaces due to an increased urbanisation and new infrastructures is the main cause of soil degradation in the most industrialised and populated countries of western and northern Europe.
Forsegling av overflaten som følge av økt urbanisering og nye infrastrukturer er den viktigste årsaken til tap av dyrkingsjord i de mest industrialiserte og befolkede landene i Vest- og Nord-Europa.
Soil loss by erosion is the main cause of soil degradation in the Mediterranean region.
Tap avjord ved erosjon er den viktigste årsaken til forringelse av jordsmonnet i Middelhavsregionen.
In some areas, soil erosion cannot be reversed, while in others nearly complete removal of soil has been observed.
I noen områder er det ikke mulig å snu utviklingen av erosjonen, og andre steder er jordsmonnet nesten helt borte.
Soil deterioration by contamination is an important issue in central, western and northern Europe.
Forringelse avjordsmonnet ved forurensning er et stort problem i Sentral-, Vest- og Nord-Europa.
For 12 of EU countries, the estimated number of potentially contaminated sites adds up to 1,500,000, of which more than 300,000 have been identified.
For tolv av EU-landene er det totale antall potensielt forurensede lokaliteter beregnet til hele 1 500 000, og av disse er over 300 000 identifisert.
This number sites is not expected to increase, due to national policies already in place and the commitment to the precautionary principle. But, the huge number of existing contaminated sites is an enormous challenge for the next decades and will need appropriate legal instruments, innovative remediation technologies and practical financial instruments.
Takket være nasjonale retningslinjer som alt er på plass basert på føre var-prinsippet, forventes tallet ikke å øke, men det store antallet allerede forurensede lokaliteter er en enorm utfordring i de kommende tiårene, og vil kreve tiltak gjennom hensiktsmessige juridiske virkemidler, ny teknologi for opprensking og praktiske økonomiske virkemidler.
In the Accession countries, there is a threat that the number of contaminated sites increases, if economical growth is not combined with appropriate environmental standards.
I søkerlandene er det en fare for at antallet forurensede lokaliteter vil øke om ikke den økonomiske vekst kombineres med nødvendige miljøstandarder.
Sustainable management of soil as a natural resource, together with air and water, is one of the environmental challenges and priorities in the 5th Environmental Action Programme.
Bærekraftig forvaltning avjordsmonnet som en naturressurs på lik linje med luft og vann, er en av de prioriterte miljøutfordringene EUs 5. handlingsprogram for miljø, men i motsetning til de andre to mediene blir ikke jordsmonnet uttrykkelig tatt i betraktning når spesifikke målsetninger og mål blir definert.