natgillin/translations-raw huggingface dataset:
While Iran accounted for most of the opium (81%) seized worldwide, heroin and morphine were intercepted mainly in Pakistan (34%), followed by Iran (20%), Turkey (10%) and China (6%) (UNODC, 2008).
I tillegg produseres noen opioider, hovedsakelig hjemmeproduserte valmueprodukter (f.eks. konsentrat av knuste stengler eller frøkapsler), i en del av de østeuropeiske landene (f.eks. Latvia, Litauen).
In Europe, an estimated 48 200 seizures resulted in the interception of 19.4 tonnes of heroin in 2006.
I de anslagsvis 48 200 beslagene som ble gjort i Europa i 2006, ble det tatt 19,4 tonn heroin.
The UnitedKingdom continued to report the highest number of seizures, while Turkey again reported the greatest amount seized, with 10.3 tonnes recovered in 2006 (105).
Storbritannia fortsatte å rapportere det høyeste antallet beslag, mens Tyrkia nok en gang rapporterte de største beslaglagte mengdene, med 10,3 tonn i 2006 (105).
The amount of heroin intercepted in an average seizure varied greatly between these two countries, with the size of the average seizure in Turkey being 100 times that reported for the United Kingdom, reflecting different positions in the supply chain (Figure 6).
Det var store forskjeller i mengdene heroin som ble tatt i et gjennomsnittlig beslag i disse to landene, idet et tyrkisk gjennomsnittsbeslag var 100 ganger større enn et britisk, noe som gjenspeiler landenes ulike posisjoner i forsyningskjeden (figur 6).
Over the last 10 years, heroin seizures have been fluctuating downwards in Europe, with a relative peak in 2001 and a record low in 2003.
De siste ti årene har heroinbeslagene variert med en nedadgående trend i Europa, med en relativ topp i 2001 og et rekordlavt nivå i 2003.
The quantity of heroin intercepted in the European Union has shown an overall decline between 2001 and 2006. In contrast, the amount seized in Turkey has increased almost three-fold during this period.
Mellom 2001 og 2006 har det vært en generell nedgang i beslaglagte kvanta heroin i Den europeiske union, mens beslaglagte kvanta i Tyrkia er nærmest tredoblet i perioden.
Heroin consumed in Europe originates predominantly in Afghanistan, which remains the world leader in illicit opium supply, followed by Myanmar and Mexico.
Heroinen som brukes i Europa, kommer for det meste fra Afghanistan, som fortsatt er verdens største leverandør av illegal opium, etterfulgt av Myanmar og Mexico.
Global opium production increased again substantially (34%) in 2007 to an estimated 88 70 tonnes, mainly as a result of an increase in Afghan production, which was estimated at 8 200 tonnes.
Opiumsproduksjonen i verden økte også kraftig (34 %) i 2007 til anslagsvis 8 870 tonn, hovedsakelig som et resultat av en økning i den afghanske produksjonen, som ble anslått til 8 200 tonn.
Global potential production of heroin has consequently reached a record level in 2007, with an estimated 733 tonnes (UNODC, 2008).
Den potensielle globale produksjonen av heroin nådde dermed et rekordhøyt nivå i 2007, med anslagsvis 733 tonn (UNODC, 2008).
The rising number of laboratories dismantled in Afghanistan over the last few years suggests that opium is increasingly being transformed in to morphine or heroin in the country itself.
Det økende antallet laboratorier som er ødelagt i Afghanistan de siste par årene, tyder på at opiumen i stadig større grad omdannes til morfin eller heroin inne i Afghanistan.
However, large seizures of morphine in neighbouring countries (Pakistan, Iran) indicate that significant processing is also taking place outside Afghanistan (CND, 2008; UNODC, 2007a).
Store beslag av morfin i naboland (Pakistan, Iran) tilsier imidlertid at bearbeiding skjer i betydelig omfang også utenfor Afghanistan (CND, 2008; UNODC, 2007).
Global seizures of acetic anhydride (used in the illicit manufacture of heroin) increased to 26 400 litres in 2006, most of it recovered in the Russian Federation (99 00 litres) and Colombia (8 800 litres), followed by Turkey (3 800 litres) (INCB, 2008b).
Globale beslag av eddiksyre (som brukes i den illegale produksjonen av heroin) økte til 26 400 liter i 2006, det meste tatt i Den russiske føderasjon (9 900 liter) og Colombia (8 800 liter), etterfulgt av Tyrkia (3 800 liter) (INCB, 2008b).
The trafficking routes between Afghanistan and Europe are also being used to smuggle precursor chemicals (mainly acetic anhydride via the ‘northern route’) and synthetic drugs (mainly ecstasy) eastwards (Europol, 2008).
Smuglerrutene mellom Afghanistan og Europa brukes også til å smugle prekursorer (hovedsakelig eddiksyre via Silkeveien) og syntetiske stoffer (hovedsakelig ecstasy) østover (Europol, 2008).
Heroin enters Europe mainly by two major trafficking routes: the historically important Balkan route and its several branches, following transit through Pakistan, Iran and Turkey; and the increasingly used ‘northern route’ via central Asia and the Russian Federation (Figure 6).
Heroinen føres inn i Europa langs to hovedruter, den historisk viktige Balkan-ruten med alle dens avgreininger, etter transitt gjennom Pakistan, Iran og Tyrkia, og den ”nordlige” ruten via Sentral-Asia og Den russiske føderasjon (figur 6), som blir stadig mer benyttet.
Secondary trafficking routes were reported for heroin from south-west Asia, for example directly from Pakistan to Europe (United Kingdom), but also via Pakistan and countries in the Middle East and Africa to illicit markets in Europe and North America (INCB, 2008a; Europol, 2008; UNODC, 2007a; WCO, 2007).
Det ble også rapportert om sekundære ruter for heroin fra Sørvest-Asia, f.eks. direkte fra Pakistan til Europa (Storbritannia), men også via Pakistan og land i Midt-Østen og Afrika til illegale markeder i Europa og Nord-Amerika (INCB, 2008a; Europol, 2008; UNODC, 2007; WCO, 2007).
Heroin from south-west Asia is also smuggled to Europe
Dessuten smugles heroin fra Sørvest-Asia også til Europa via Sør-Asia (Bangladesh) (INCB, 2008a).
Seizures of 3-methylfentanyl reported in 2006 in Latvia and Lithuania and reports of increased injecting of
Rapporter om beslag av 3-metylfentanyl i Latvia og Litauen i 2006 og rapporter om økt sprøytebruk av illegalt produsert fentanyl i Estland understreker behovet for en tettere overvåking av tilgjengeligheten av syntetiske opioider som fentanyl (som er betydelig kraftigere enn heroin).
For information on the sources of data for drug supply and availability, see p.36.
) For informasjon om kildene til data om tilbud og tilgjengelighet av narkotika, se s. 36.)
Note that, for estimating purposes, 2006 missing data on European seizures were replaced by 2005 data.
Merk at der data om europeiske beslag fra 2006 manglet, er anslagene beregnet med utgangspunkt i data fra 2005.
This analysis is preliminary as data for the UnitedKingdom are not yet available for 2006.
Denne analysen er foreløpig, da det ennå ikke foreligger data fra Storbritannia for 2006.
Figure 6: Main heroin trafficking flows from Afghanistan to Europe
Figur 6: Hovedruter for smugling av heroin fra Afghanistan til Europa
To eastern, southern and west Africa, and Europe
Til Øst-, Sør- og Vest-Afrikaog Europa
Trafficking flows represented on the map synthesise the analyses of a variety of international and national organisations (Reitox national focal points, Europol, INCB, UNODC, WCO).
Rutene på kartet er en sammenfatning av analysene fra flere internasjonale og nasjonale organisasjoner (nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet, Europol, INCB, UNODC, WCO).
Such analyses are based on information related to drug seizures along the trafficking routes, and also intelligence information from law enforcement agencies in transit and destination countries, and sometimes on reports from complementary sources.
Slike analyser er basert på informasjon om narkotikabeslag langs smuglerrutene, etterretningsinformasjon fra rettshåndhevende organer i transitt- og destinasjonsland og noen ganger supplerende rapporter fra andre kilder.
The main trafficking routes represented on the map should be considered as indicative of the main flows, as there may be deviations to other countries along the routes, and there are numerous secondary sub-regional routes not represented here which may change rapidly.
Smuglerrutene som er merket av på kartet, må anses som indikasjoner på hovedrutene, da det kan være avstikkere til andre land langs ruten, og det er mange sekundære subregionale ruter, som ikke er angitt her, som kan endre seg raskt.
The retail price of brown heroin varied in 2006 from EUR 14.5 per gram in Turkey to EUR 110 per gram in Sweden, with most European countries reporting typical prices of EUR 30–45 per gram.
Prisen på brun heroin varierte i 2006 fra EUR 14,5 pr. gram i Tyrkia til EUR 110 pr. gram i Sverige, men de fleste europeiske land rapporterte om priser på typisk EUR 30–45 pr. gram.
The price of white heroin is reported only by a few European countries and ranged between EUR 27 and EUR 110 per gram.
Prisen på hvit heroin rapporteres kun av et par europeiske land og lå mellom EUR 27–110 pr. gram.
Over the period 2001–06, the retail price of brown heroin fell in a majority of the 13 European countries reporting time trends, although signs of increases have been noted in Poland.
I perioden 2001–06 falt prisen på brun heroin i de fleste av de 13 europeiske landene som la fram tidstrender, selv om det er observert tegn til økninger i Polen.
The symbol indicates a point estimate; a bar indicates an estimation uncertainty interval: a 95% confidence interval, or one based on sensitivity analysis.
Punkt viser til et punktestimat, og en strek viser til et estimert toleranseområde – et 95 % konfidensintervall eller et intervall basert på en sensitivitetsanalyse.
Target groups may vary slightly, owing to different estimation methods and data sources; therefore, comparisons should be made with caution.
Målgruppene kan variere noe avhengig av beregningsmetode og datakilder. Sammenligninger bør derfor gjøres med varsomhet.
Non-standard age ranges were used in the studies from Finland (15–54) and Malta (12–64).
Ikke-standard aldersspredning ble brukt i studiene fra Finland (15–54) og Malta (12–64).
For Germany, the interval represents the lowest bound of all existing estimates and the highest bound of them, and the point estimate a simple average of the midpoints.
For Tyskland representerer intervallet minste nedre skranke og største øvre skranke for alle estimater, og punktestimatet et enkelt gjennomsnitt av midtverdiene. Beregningsmetodene er forkortet slik: CR = Capture-Recapture, TM = Treatment Multiplier, MI = Multivariate Indicator, TP = Truncated Poisson, MM = Mortality Multiplier, CM = Combined Methods, OT = Other Methods.
See Figure PDU-1 (part ii) in the 2008 statistical bulletin for further details. Reitox national focal points.
Se figur PDU-1 del (ii) i Statistiske opplysninger 2008 for ytterligere opplysninger.Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
The lowest welldocumented estimates of problem opioid use available are from Cyprus, Latvia, the CzechRepublic and Finland (though both the CzechRepublic and Finland have large numbers of problem users of amphetamines), while the highest estimates are from Malta, Austria and Italy (Figure 7).
Kilder: som foreligger, kommer fra Kypros, Latvia, Den tsjekkiske republikk og Finland (selv om både Den tsjekkiske republikk og Finland har et stort antall problembrukere av amfetamin), mens de høyeste anslagene kommer fra Malta, Østerrike og Italia (figur 7).
Patterns of problem drug use in Europe appear to be becoming more diverse.
Mønstrene i den problematiske bruken av narkotika i Europa ser ut til å bli mer uensartede.
For example, in some countries where problem opioid use has historically predominated, recent reports suggest that other drugs including cocaine are growing in importance.
I enkelte land hvor problematisk opioidbruk historisk sett har vært dominerende, tyder f.eks. ferske rapporter på at andre rusmidler inkludert kokain blir viktigere.
The need for effective monitoring of a range of problem drug use patterns has prompted the EMCDDA to report on problem drug use subpopulations defined by drug and which may overlap (107).
Behovet for effektiv overvåking av en rekke problematiske bruksmønstre har fått EONN til å rapportere om undergrupper av problematisk narkotikabruk definert etter rusmiddel, som kan overlappe (107).
Estimates of the prevalence of problem opioid use at national level during the period 2002–06 range roughly between one and six casesper1000 population aged 15–64;
Estimater av utbredelsen av problematisk opioidbruk på nasjonalt nivå i perioden 2002–06 varierer fra 1 til 6 tilfeller pr. 1 000 innbyggere i alderen 15–64.
From the relatively limited data available, an estimated average prevalence of problem opioid use of between four and five casesper1000 of the population aged 15–64 can be derived.
Av den relativt begrensede mengden data som er tilgjengelig, kan vi utlede en gjennomsnittsprevalens for problematisk opioidbruk på mellom 4 og 5 tilfeller pr. 1 000 innbyggere i alderen 15–64 år.
Assuming this reflects the EU as a whole, it implies some 1.5 million (1.3 million to 1.7 million) problem opioid users in the EU and Norway in 2006.
Forutsatt at dette gjenspeiler EU sett under ett, innebærer det at det fantes om lag 1,5 millioner (1,3–1,7 millioner) problembrukere av opioider i EU og Norge i 2006.
See Tables PPP-2 and PPP-6 in the 2008 statistical bulletin for purity and price data.
) Se tabell PPP-2 og PPP-6 i Statistiske opplysninger 2008 for data om renhet og pris.)
For an overview of available estimates of the component parts of problem drug use, see the 2008 statistical bulletin.
For en oversikt over tilgjengelige estimater over komponentene som inngår i problematisk narkotikabruk, se Statistiske opplysninger 2008.
Trends and incidence of problem opioid use
Trender og forekomst av problematisk opioidbruk
In contrast to trends described in previous annual reports, recent data show some increases in druginduced deaths, heroin seizures and new treatment demands for heroin in the European Union.
I motsetning til trendene beskrevet i tidligere årsrapporter viser ferske data en viss økning i antall narkotikainduserte dødsfall, heroinbeslag og nye behandlingssøknader for heroin i EU.
Time trends in the prevalence of problem opioid use are difficult to estimate because of the limited number of repeated estimates and the uncertainty around individual estimates.
Det er vanskelig å anslå tidstrender for utbredelsen av problematisk opioidbruk på grunn av det begrensede antallet repeterte estimater og usikkerheten rundt enkeltestimater.
Data from nine countries with repeated estimates during the period 2001–06 suggest diverse developments.
Data fra ni land med repeterte estimater i perioden 2001–06 viser ulike utviklinger.
Prevalence seems relatively stable in the Czech Republic, Germany, Greece, Italy, Malta, Slovakia and Finland, whereas an increase was observed in Austria (most recent data 2004) and signs of a possible decrease in Cyprus (108).
Prevalensen synes å være relativt stabil i Den tsjekkiske republikk, Italia, Malta, Slovakia og Finland, mens det er registrert en økning i Østerrike (de nyeste dataene er fra 2004) og en mulig nedgang på Kypros (108).
In 2003, the downward trend in the number of druginduced deaths reported in Europe, mostly related to the use of opioids, ceased and between 2003 and 2005 most Member States have been reporting an upward trend.
I 2003 opphørte den nedadgående trenden i Europa i antallet narkotikainduserte dødsfall, hovedsakelig relatert til bruken av opioider, og mellom 2003 og 2005 rapporterte de fleste medlemsstatene en oppadgående trend.
Numbers of seizures of heroin increased by over 10% in 16 out of 24 reporting countries between 2003 and 2006.
I perioden 2003–06 økte antallet heroinbeslag med over 10 % i 16 av de 24 rapporterende landene.
After falling for several years, new demands for treatment with heroin as the primary drug have increased in about half of the countries reporting data between 2005 and 2006.
Etter flere års nedgang økte antallet nye søknader om behandling for heroin som primærrusmiddel i om lag halvparten av landene som rapporterte data for perioden 2005–06.
This may reflect a change in incidence of heroin use beginning a few years earlier, because of the natural time lag between initiation of use and first treatment.
Dette kan gjenspeile en endring i forekomsten av heroinbruk noen år tidligere, på grunn av tiden som går mellom første gangs bruk og første behandling.
These recent trends occur alongside increased opium production in Afghanistan, raising a concern that these events might be linked through increased availability of heroin on the European market.
Disse nye trendene inntreffer samtidig med økt opiumsproduksjon i Afghanistan, noe som vekker bekymring for at disse hendelsene kan være koplet til hverandre gjennom økt tilgjengelighet av heroin på det europeiske markedet.
This is an important issue for further investigation as available data do not allow a clear picture to be drawn.
Dette er et viktig spørsmål som må undersøkes nærmere, da tilgjengelige data ikke gjør det mulig å få oversikt over situasjonen.
Moreover, important confounding factors exist.
I tillegg er det flere forstyrrende faktorer.
For example, the use of pharmaceutical opioids for non-medical purposes is reported to have continued at high levels or increased in several countries (Czech Republic, Estonia, France, Austria, Finland) and may represent an important factor in explaining trends in druginduced deaths.
For eksempel er det rapportert at bruken av syntetiske opioider til ikkemedisinske formål har fortsatt eller økt i flere land (Den tsjekkiske republikk, Estland, Frankrike, Østerrike, Finland), noe som kan utgjøre en viktig faktor i forhold til å forklare trendene for narkotikainduserte dødsfall.
treatment found that primary opioid users accounted overall for 59% of clients but only for 40% of clients entering treatment for the first time in their lives (110).
klienter, men bare for 40 % av klientene som påbegynte
Incidence of problem opioid use (the number of new cases occurring in a given year) is a more sensitive measure for changes over time, and may provide an early view on future developments in prevalence and in treatment demand.
Forekomsten av problematisk opioidbruk (antallet nye tilfeller som oppstår i et gitt år) er et mer sensitivt mål på endringer over tid og kan gi et tidlig bilde av framtidige utviklinger når det gjelder utbredelse og behandlingsbehov.
The estimation models used, though, make several assumptions.
Estimeringsmodellene som brukes, er imidlertid basert på en rekke antakelser.
Furthermore, these models can provide only a partial estimate of incidence, as they are based on only those cases that come in to contact with treatment.
Disse modellene kan dessuten bare gi et delvis estimat over forekomst, da de bare er basert på de tilfellene som kommer i kontakt med behandlingsapparatet.
Only two countries report recent data, showing different trends.
Bare to land rapporterer nyere data, og disse viser forskjellige trender.
In Italy, incidence is estimated to have declined from around 32 500 new cases in 1990 to about 22000 new cases in 1997, after which it has risen again to around 30 000 new cases in 2006.
I Italia anslås forekomsten å ha gått ned fra rundt 32 500 nye tilfeller i 1990 til rundt 22 000 nye tilfeller i 1997, hvorpå den har gått opp igjen til rundt 30 000 nye tilfeller i 2006.
In Spain, to the contrary, the incidence of problem opioid use is estimated to have continuously declined since its peak around 1980, although in recent years (2002–04) it seems to have stabilised at a relatively low level (around 3 000 new cases per year).
I Spania er det derimot anslått at forekomsten av opioidbruk har gått jevnt nedover siden toppen rundt 1980. I de senere år (2002–04) ser den imidlertid ut til å ha stabilisert seg på et relativt lavt nivå (om lag 3 000 nye tilfeller pr. år).
The EMCDDA, in collaboration with a group of national experts, has recently developed new guidelines for incidence estimation, in order to encourage further work in this area (Scalia Tomba et al., 2008).
I samarbeid med en gruppe nasjonale eksperter har EONN nylig utviklet nye retningslinjer for estimering av forekomst for å oppmuntre til videre arbeid på dette området (Scalia Tomba et al., 2008).
Most drug clients entering outpatient treatment for primary opioid use also use other drugs, including cocaine (25%), other opioids (23%) and cannabis (18%).
De fleste klientene som påbegynner poliklinisk behandling for bruk av opioider som primærrusmiddel, bruker også andre rusmidler, inkludert kokain (25 %), andre opioider (23 %) og cannabis (18 %). Blant dem som behandles for primærbruk av andre rusmidler, rapporterer dessuten 13 % av klientene i poliklinisk behandling og 11 % i behandling i døgninstitusjon at de bruker opioider som sekundærrusmiddel (111).
Opioids, mainly heroin, remain the principal drugs for which clients seek treatment in most reporting countries.
I de fleste rapporterende land er det fortsatt opioider, og framfor alt heroin, de fleste klienter søker behandling for.
Of the 387 000 treatment requests reported in 2006 (data available from 24 countries), heroin was recorded as the principal drug in 47% of cases for which the primary drug is known.
Av de 387 000 behandlingssøknadene som ble rapportert i 2006 (data tilgjengelig fra 24 land), ble heroin registrert som primærrusmiddel i om lag 47 % av tilfellene hvor primærrusmiddelet var kjent.
In most countries, between 50% and 80% of all treatment demands are reported to be related to opioid use; in the remaining countries the proportion varies between 15% and 40% (109).
I de fleste land rapporteres mellom 50 % og 80 % av all behandlingsetterspørsel å være relatert til opioidbruk. For de resterende landene varierer andelen mellom 15 % og 40 % (109).
Opioids are not only the most frequently reported primary drug among those entering treatment but even more so among those who are already in treatment.
Opioider rapporteres ikke bare oftest som primærrusmiddel blant dem som påbegynner behandling, men i enda større grad blant dem som allerede er i behandling.
A recent project involving nine countries and focusing on all clients in
Et nytt prosjekt som omfatter ni land, og som fokuserer på alle klienter i behandling, fant at brukere med opioider som primærrusmiddel generelt sett utgjorde 59 % av alle
Some countries report a significant proportion of treatment demands relating to opioids other than heroin.
Enkelte land rapporterer om en betydelig andel behandlingssøknader relatert til andre opioider enn heroin.
Buprenorphine misuse is reported as the main reason for entering treatment by 40% of all clients in Finland and 8% of clients in France.
Buprenorfinmisbruk rapporteres som hovedgrunnen til å påbegynne behandling hos 40 % av klientene i Finland og 8 % av klientene i Frankrike.
In Latvia and Sweden, between 5% and 8% of drug clients report primary use of opioids other than heroin or methadone: mainly buprenorphine, painkillers and other opioids (112).
I Latvia og Sverige rapporterer mellom 5 % og 8 % av narkotikaklientene primærbruk av andre opioider enn heroin eller metadon, hovedsakelig buprenorfin, smertestillende midler og andre opioider (112).
Several countries report
Flere land
Figure 8: Estimates of the prevalence of injecting drug use ( casesper1000 population aged 15–64) an increase in the proportion of polydrug users among heroin clients and arise in the number of clients using opioids other than heroin.
Figur 8: Prevalensestimater for sprøytebruk (pr. 1 000 innbyggere i aldersgruppen 15–64) rapporterer om en økning i andelen blandingsbrukere blant heroinklienter og en økning i antallet klienter som bruker andre opioider enn heroin.
The absolute number of heroin treatment demands reported through the treatment demand indicator increased by over 30 000 cases from 108100 to 138 500 between 2002 and 2006.
Det absolutte antallet behandlingssøknader for heroin rapportert gjennom indikatoren for behandlingsetterspørsel (TDI) økte med over 30 000 tilfeller mellom 2002 og 2006 (fra 108 100 til 138 500).