natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Amulti-centre study carried out in some prisons in Belgium, Germany, Spain, France, Italy, Portugal and Sweden in 1996/97 (WIAD-ORS, 2001) reports more tattoosand piercings during incarceration among IDUs, compared with non-IDUs.
I en multisenterstudie utført i en del fengsler i Belgia,Tyskland, Spania, Frankrike, Italia, Portugal og Sverige i1996-1997 (WIAD-ORS, 2001) rapporteres det at sprøytebrukere oftere får seg tatoveringer og piercinger mens
Infectious diseases Data on HIV and HCV status among injecting drug users(IDUs) in prison were provided by Belgium, Germany, Spain(HCV only), France, Ireland and Luxembourg (NR, 2001).
Risikoatferd Studier gjennomført i Belgia, Tyskland, Hellas, Frankrike,Irland, Luxembourg, Østerrike og Storbritannia (NR, 2001)
(3) Ever used within prison
(3) Har noen gang brukt narkotika i fengsel
(4) Ever injected within prison
(4) Har noen gang brukt sprøyte i fengsel
The online version of the report gives details on the original data sources.
Nærmere opplysninger om de opprinnelige datakildene finnes i nettutgaven av denne rapporten.
(3) (4) See online version for explanation.Sources:Reitox national focal points.
Se også nettutgaven for mer detaljerte forklaringer.Nasjonale knutepunkter i Reitox-nettet.
See also online table ‘Proportion of drug users among prisoners in the EU’.
Se også tabellen ’Andel narkotikamisbrukere blant innsatte i EU’ i nettutgaven
(benzodiazepines) — but anything is obtainable inexchange for payment.
Illegale narkotiske stoffer rapporteres imidlertid å være lett tilgjengelig i fengslene for de som ønsker å bruke narkotika – hovedsakeligcannabis, heroin og legemidler (benzodiazepiner), menalt kan skaffes i bytte mot penger.
They come from local studies carried out in a few prisons,and thus are not representative of the national level.
Dataene erhentet fra lokale studier utført i noen få fengsler og erderfor ikke representative på nasjonalt nivå.
Theprevalence of HIV among IDUs varies between 0 and13% in the prisons investigated.
HIV-preva-lensen blant sprøytebrukere varierer fra 0-13 % i defengslene som er undersøkt.
Levels of HCV positivestatus are much higher, between 14 and 100% among IDUs according to the prison centre and the country.
Andelen HCV-positive varmye høyere – mellom 14 og 100 % av de innsatte sprøytebrukerne alt etter fengselsinstitusjon og land.
As inthe community, the prevalence of HIV and HCV is higherin IDUs than non-IDUs.
Som isamfunnet ellers er HIV- og HCV-prevalensen høyereblant sprøytebrukere enn blant ikke-sprøytebrukere.
Prisoners report large variations in quality, continuityand the price of illicit drugs within prison.
Innsatte rapporterer at kvaliteten, kontinuiteten og prisenpå illegale stoffer varierer veldig i fengslene.
Prices ofdrugs are estimated to be two to four times higher thanoutside prison, which makes drugs 10 to 20 times moreexpensive in terms of spending power.
Prisene pånarkotika anslås å være to til fire ganger høyere innenforenn utenfor fengslene, noe som gjør narkotika 10-20ganger dyrere målt i ren kjøpekraft.
Payment formsother than money are extensively used: exchange of services (prostitution, cell cleaning) or goods (telephonecards, tobacco) and/or participation in drug distribution.
Andre betalingsformer enn penger er svært utbredt – det kan være utveksling av tjenester (prostitusjon, vasking av celler) ellervarer (telefonkort, tobakk), og/eller deltakelse i narkotikadistribusjon.
Sanctions for drug use/possession Prisoners caught in possession of illicit drugs are usuallysanctioned and punished under prison regulation. The incident might be reported in the personal file of the prisoner.
Sanksjoner for bruk/besittelse av narkotika Innsatte som tas med illegale narkotiske stoffer blir vanligvis sanksjonert og straffet i henhold til fengselsreglementet.
The common sanctions applied include restriction ofrights (visits from friends or family, telephone calls), deprivation of prison leave, expulsion from specialised treatment wings and/or punishment in an isolation cell.
Forholdet kan bli ført opp i den innsattes mappe.Vanlige sanksjoner er innskrenking av fordeler (f.eks.besøk av venner eller familie, telefonsamtaler), nekt avpermisjon, eksklusjon fra spesialavdelinger og/eller isolasjon.
Smuggling and trafficking There are many ways of accessing drugs in prison.
Smugling og omsetning Det finnes mange måter for å få tilgang til narkotika ifengselet.
Allcontacts with the outside world are occasions for smuggling drugs into prison: during visits (on visitors’clothesor in their body cavities or inside food), transfers ortransportation to court for trial, after prison leave,through the mail (parcels).
All kontakt med omverdenen representererpotensielle muligheter til å smugle narkotika inn i fengselet: under besøk (i besøkendes klær eller hulrom ikroppen, i mat), under overføring eller framstilling forretten, etter permisjon, i posten (pakker).
Drugs can be thrown insideballs over the prison walls. They are also smuggled in byprison staff.
Baller sominneholder narkotika kan kastes over fengselsmurene, ognarkotika smugles inn av fengselspersonalet.
Possession can have consequences on the execution ofthe conviction.
Besittelse av narkotika kan også få konsekvenser fordomsfullbyrdelsen.
For example in Denmark, there is a risknot to be granted release on parole after having servedtwo thirds of the sentence. In the United Kingdom, whena urine test is found to be positive, the sentence can belengthened by at least a few extra days.
I Danmark kan man f.eks. risikere åikke bli løslatt på prøve etter å ha sonet to tredeler avstraffen, og i Storbritannia medfører positiv urinprøve atsoningstiden kan forlenges med minst noen ekstra dager.
Drug distribution and trafficking varies from one prisonto another and between countries.
Smugling og distribusjon av narkotika varierer fra fengseltil fengsel og fra land til land.
Germany mentions (NR, 2001) small-scaletrafficking in which many prisoners are involved throughseveral channels without central organisation.
Belgia rapporterer (NR,2001) om smugling både på individuelt nivå og i pyramidenettverk der (som i samfunnet ellers) narkotikahan-
However, illicit drugs are reported to be easily available in prison for those wanting touse drugs — mostly cannabis, heroin and medicines
Innsatte som blir tatt med narkotika, kan også bli siktetog straffeforfulgt utenfor fengselet.
Selected issues the development of quality standards for specific ser- more distressing than in the community, leading tointimidation, bullying and criminality.
Narkotikahandel i fengslene rapportereså forårsake langt større problemer i form av trusler, mobbing og kriminalitet enn i samfunnet ellers.
Prison drug strategies usually cover a range of vices ( measures to treat prisoners, discourage drug use andreduce the supply of drugs.
Disse strategiene omfatter vanlig- vis en rekke tiltak for å behandle innsatte, motvirke narkotikamisbruk og redusere forsyningen av narkotika.
To prevent drug smuggling, several measures are implemented — on a routine basis or on suspicion.
En rekke tiltak iverksettes for å hindre innsmugling avnarkotika, enten rutinemessig eller etter mistanke.
Theseinclude searches of cells, body searches after prisonleave, interdiction of parcels, monitoring of visits andplacing a net over exercise yards. The United Kingdomhas recently set up measures to reduce supply, such asincreasing the use of dogs to deter and discover smugglers and banning visitors caught smuggling drugs intoprison.
Tiltakene omfatter ransaking av cellene, kroppsvisitasjon etterpermisjon, forbud mot å motta pakker, overvåking avbesøk og ved at det settes opp nett over luftegårdene.Storbritannia har nylig iverksatt tiltak for å redusere tilførselen av narkotika til fengslene, med økt bruk av hunder for å avskrekke og avsløre smuglere og besøksnektfor besøkende som tidligere er tatt for innsmugling avnarkotika.
Seizures of illicit drugs within prison or at the entranceare reported by many countries, usually of small quantities.
Mange land rapporterer om beslag av illegale narkotiskestoffer inne i fengslene eller ved porten til fengselet, menbeslagene er oftest små.
Drug injection material, chillums and other paraphernalia are also found during inspections.
Sprøyteutstyr, marihuanapiperog annet brukerutstyr blir ofte funnet under inspeksjoner.
Demand-reduction policy in prison
Etterspørselsreduserende tiltak i fengsler
Addiction care Health care services in prisons are traditionally providedby the prison’s own health care staff under the authorityof the Ministries of Justice, but prison systems across the EU and in Norway rely to a large extent on additionalexternal expertise and resources in the care of drugusers.
Behandling for avhengighet Fengselshelsetjenester har tradisjonelt vært levert avfengselets eget helsepersonell, under justisdepartementets overordnede myndighet. Men fengselssystemene i EU og Norge er i stor grad avhengige av å knytte til segekspertise og ressurser utenfra i arbeidet med narkotikamisbrukere.
Striving towards ‘equivalence of care’between thecommunity and the prison (Council of Europe, 1993;WHO, 1993), France, in 1994, and Italy, in 2000, havemoved the responsibility for the care of addicted prisoners to their Ministries of Health and thus involved localand regional health care agencies on a statutory basis.Concrete cooperation agreements between the judiciarysystem and public or non-governmental health serviceswere also established in Ireland in 1999, Portugal in1999 and Spain in 2000, to increase the quality andcoverage of care for imprisoned drug users.
For å nå målet om ‘likeverdig omsorg’i samfunnet og fengslene (Europarådet, 1993; WHO, 1993),har Frankrike (i 1994) og Italia (i 2000) skjøvet ansvaretfor omsorgen for rusmiddelavhengige innsatte over påhelsedepartementet og dermed tvunget lokale og regionale helsetjenester til å involvere seg. Konkrete samarbeidsavtaler mellom rettssystemet og offentlige eller frivillige helsetjenester er inngått i Irland (1999), Portugal(1999) og Spania (2000) for å forbedre kvaliteten og dekningen på tilbudet til innsatte som ruser seg.
Current demand-reduction measures inside prisons consist predominantly of discouraging drug use throughincreased control, such as cell searches and randomdrug testing combined with sanctions or loss of privileges.
Dagens tiltak for å redusere etterspørselen i fengsler gårhovedsakelig ut på å motvirke narkotikamisbruk gjennom økt kontroll, som f.eks. ransaking av celler og vilkårlig narkotikatesting kombinert med sanksjoner ellertap av privilegier.
For example, in Sweden, prisoners undergo anaverage of two to three urine tests per month.
I Sverige må f.eks. innsatte i snitt avgi2-3 urinprøver i måneden.
Confronted with an increasing number of drug users,prison systems have set up specialised addiction careunits (e.g. in the Netherlands), have centralised drugsservices in specific prisons (Ireland and Austria), or‘imported’expertise in addiction care from externaldrugs agencies.
På grunn av det økende antallet narkotikamisbrukere harfengselssystemene bygget spesialiserte avdelinger foravhengige (f.eks. i Nederland), etablert sentraliserterusmiddeltjenester i enkelte fengsler (Irland og Østerrike)eller ‘importert’omsorgsekspertise fra eksterne rusmiddeltjenester.
External drugs specialists play an important role in thesupport to drug users in most, if not all, European prisonsystems.
I de fleste, om ikke alle, europeiske fengselssystemer spiller eksterne rusmiddelspesialister en viktig rolle i støtten tilnarkotikamisbrukere.
However, the extent to which prisons are covered and the level of service provision vary considerablybetween and within countries.
I hvilken grad det enkelte fengsel erdekket og hvilket tjenestenivå som tilbys, varierer svært,både landene imellom og innenfor det enkelte land.
Notable exceptions interms of coverage are: Scotland, which has drug counsellors in every prison; Spain, where addiction care services are available in 71 out of 73 prisons; Sweden,where a third of the estimated number of inmates withdrug problems were covered by treatment motivationprogrammes in the year 2000; and England and Wales,where since 1999 all prisons have specialised externalteams (CARAT — Counselling, Assessment, Referral Advice and Throughcare Services) which aim to coverdrug-using prisoners’needs from intake to aftercare —although a bottleneck seems to be the lack of referralpossibilities (Spacca, 2002).
Hederlige unntak når det gjelder dekningsgrad, er Skottland,som har rusmiddelrådgivere i alle fengsler, Spania, hvor 71av 73 fengsler har et omsorgstilbud til rusmiddelavhengige, Sverige, hvor en tredel av det anslåtte antall innsattemed narkotikaproblemer hadde tilgang til motivasjonsprogrammer i 2000, samt England og Wales, hvor alle fengslersiden 1999 har hatt spesialiserte eksterne team (CARAT —Counselling, Assessment, Referral, Advice and Throughcare Services) som arbeider for å dekke behovene til innsatte narkotikamisbrukere, helt fra inntak til ettervern –men mangelen på henvisningsmuligheter synes å være enflaskehals (Spacca, 2002).
In Scotland, prisoners can now also receive transitional care during the first12weeks after release, to facilitate their return to thecommunity.
I Skottland får innsatte nå ogsåtilbud om oppfølging de første 12 ukene etter løslatelse, forå gjøre overgangen tilbake til samfunnet lettere.
Arecent development inmany EU countries that reflects this is the adoption ofgenuine ‘prison drugs strategies’, the provision of directives on the care and treatment of addicted prisons, or
Siden 1995 har innsatte narkotikamisbrukere fått et langtstørre tilbud (Ambrosini, 2001), og det er innført tiltak forå forebygge overføring av smittsomme sykdommer.
The services provided by external agencies are generaldrug prevention information and education, treatmentmotivation programmes and preparation for release, including referral to community-based treatment and to aftercare.
Tiltakene er imidlertid iverksatt mye senere i fengslene enn isamfunnet for øvrig.
In Belgium and Greece, non-governmental organisations (NGOs) are so far the primary providers of the limited services that are available to drug users in prisons. In
Dagens omsorgstilbud til avhengigedekker ikke det potensielle behovet – anslagsvis 50 % avfengselsbefolkningen misbruker narkotika.
)Table 13OL: Recent prison drug strategies, ministerial directives and service standards in the EU and Norway (online version).
)Tabell 13 OL: Nyere narkotikastrategier rettet mot innsatte, departementsdirektiver og servicestandarder i EU og Norge (nettutga- ven).
2002 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union and Norway
2002 Årsrapport om narkotikasituasjonen i Den europeiske union og Norge behandlingen i spanske, franske og italienske fengsler.Den høye dekningen i Spania er oppnådd takket væremassiv deltakelse fra eksterne rusmiddeltjenester.
The Spanish nationalstrategy on drugs (2000–08) defined the participation ofexternal specialists in the care of drug users in prisons as apriority, and multiannual cooperation plans between prisons and NGOs have resulted in more than half of the addiction care services (GAD) in Spanish prisons beingstaffed by external NGO experts.
Ni EU-land har i fengslene strukturerte behandlingsprogrammer som er basert på avholdenhet, og Norge har etprogram for behandlingsmotivasjon.
ber of places is, compared with the estimated number ofprisoners with drug problems, very low.
Det totale antalletplasser er svært lavt i forhold til anslaget over antall innsatte som har narkotikaproblemer.
However, in Spain, 8984 prisoners participated in the 18 availabledrug-free treatment programmes in 2000 and, in Englandand Wales, 3100 entrants were registered in the 50intensive treatment programmes in 2000/01.
I Spania deltok imidlertid 8 984 innsatte i de 18 stofffrie behandlingsprogrammene som ble tilbudt i 2000, og i England og Walesble det i 2000-2001 registrert 3 100 deltakere i 50 intensive behandlingsprogrammer.
In Sweden,10% of prison facilities, with a capacity to receive 500prisoners, are specially reserved for voluntary and compulsory treatment of drug users (Ly´sen, 2001) and, in Finland, 18% of incoming prisoners participate in alcoholor drug rehabilitation programmes (Jungner, 2001).
I Sverige er 10 % avsoningsplassene, med en kapasitet på 500 innsatte, reservert for frivillig og tvungen behandling av narkotikamisbrukere (Ly´sen, 2001), og i Finland deltar 18 % av denyinnsatte i rehabiliteringprogrammer for alkohol og narkotika (Jungner, 2001).
In the Austrian prison Favoriten, specialised exclusively in thecare of addicts, 110 treatment places are available; Denmark has 30 places and Ireland has nine.
Det østerrikske fengselet ‘Favoriten’, som har spesialisert seg utelukkende på omsorg foravhengige, har 110 behandlingsplasser, Danmark har 30plasser og Irland 9.
The Norwegiantreatment motivation programme can take 18 prisonersin charge per year(63).
Det norske programmet for behandlingsmotivasjon kan ta imot 18 innsatte pr. år (63).
Services provided Written information materials on drugs and drug-relatedinfectious diseases seem to be available in most prisonsin the EU and Norway; however, systematic and repeated opportunities to address prevention issues face-to-face are rare and often depend on the initiative of external agencies or individual prison staff.
Tjenestetilbud Skriftlig informasjonsmateriell om narkotika og narkotikarelaterte smittsomme sykdommer synes å være tilgjengelig i de fleste fengsler i EU og Norge. Systematiske oggjentatte anledninger til å ta opp forskjellige temaer relatert til forebygging ansikt til ansikt forekommer imidlertidsjelden og avhenger ofte av at eksterne tjenester ellerden enkelte fengselsansatte selv tar initiativet.
Except for Greece, Sweden and two Länderin Germany(Bavaria and Baden-Württemberg), substitution treatmentis now available in prisons in all EU countries and Norway.
Substitusjonsbehandling er nå tilgjengelig i fengsler i alle EU-land og Norge, bortsett fra i Sverige, Hellas og to delstater i Tyskland (Bayern og Baden-Württemberg).
However, even in countries where a large percentage of problem drug users in the community are in substitution treatment, prisons often follow a detoxificationpolicy.
Fengslene følger imidlertid ofte en avgiftningspolitikk, selv iland hvor en stor del av problembrukerne i samfunnet forøvrig er i substitusjonsbehandling.
For example, rates in prisons in Germany and the Netherlands are thought to be between 1 and 4%(Stöver, 2001; WIAD-ORS, 2001) compared to an estimated coverage of 30 to 50% in the community.
I fengsler i Tyskland og Nederland mener man f.eks. at andelen ligger på mellom1 og 4 % (Stöver, 2001, WIAD-ORS, 2001) sammenlignetmed et dekningsanslag på 30-50 % i samfunnet for øvrig.
Mostprison maintenance policies indicate the treatment onlyduring short-term sentences, for pregnant drug users, andfor those with long addiction careers or severe mental orphysical health problems.
Ide fleste fengsler som har en policy om vedlikeholdsbehandling, gis slik behandling bare til innsatte som sonerkorte dommer, er gravide, har en lang avhengighetshistorie eller har psykiske eller fysiske helseproblemer.
Initiation of substitution treatment in prisons is rare, even though it is legally possiblein most countries.
Substitusjonsbehandling blir sjelden igangsatt i fengselet, selvom det juridisk sett er mulig i de fleste land.
The major exception is Spain, wheresubstitution rates inside and outside prison corre-spond(64).
Hovedunntaket er Spania, som har samme substitusjonsbehandlingsrate innenfor som utenfor fengslene (64).
Detoxification is in general offered through medicalprison services or in specialised detoxification wards, butquality guidelines are often lacking.
Avgiftning blir som oftest tilbudt gjennom fengselshelsetjenesten eller spesielle avrusningsavdelinger, men retningslinjer for kvalitetssikring mangler ofte.
Aprogrammethrough which 1200 to 1500 prisoners received detoxification per year has been described as being providedin an ‘essentially unstructured and unsupervised fashion,with no follow-up or medium to long-term planning’(Department of Justice Equality and Law Reform, 1999).However, quality standards are starting to be introduced,for example the prison service order of December 2000requests that all prisons in England and Wales offer qualified detoxification services.
Et programsom tilbød avgiftning til mellom 1 200 og 1 500 innsattehvert år, er beskrevet som ‘i det vesentlige ustrukturert ogukontrollert, uten oppfølging eller planlegging på mellomlang eller lang sikt’(Department of Justice, Equality and Law Reform, 1999).
In some countries, external agencies are also directly involved in providing longer-term treatment of addiction.Examples are the small intramural programmes for drugusers in Denmark and Norway, which are run by specialised external drugs agencies (‘import model’), and substitution treatment in Spanish, French and Italian prisons.The high coverage in Spain has been achieved through themassive involvement of external drugs services.
Kvalitetsstandarder blir nå imidlertidinnført i stadig større omfang. F.eks. krever ‘Prison Service Order’, som ble innført i desember 2000, at alle fengsler i England og Wales skal tilby kvalifiserte avgiftningstjenester.
Ten EU countries and Norway run drugfree units or prisons.
Ti EU-land og Norge driver stofffrie avdelinger eller anstalter.
The purpose of some of them is not only to protectnon-dependent inmates from drugs, but also to providetreatment for addicts.
Formålet er ikke bare å beskytte ikke-avhengigeinnsatte mot narkotika, men også å behandle de avhengige.
Prisoners under methadone substitution are usually excluded from drugfree units.
Innsatte i metadonbehandling får vanligvis ikkeadgang til stofffrie enheter. De tyve stofffrie ‘Addiction Guidance Departments’i nederlandske fengsler har plasstil 446 innsatte, men i 1999 sto en tredel av plassene ledige.
Sweden has 356places in drugfree units and, in Finland, where currently 10% of all prison wards are drug free, an expansionto 50% is envisaged.
Sverige har 356 plasser i stofffrie behandlingsenheter, og i Finland, hvor 10 % av alle fengselsavdelinger er stoff-frie, planlegges en økning til 50 %. Portugal
(63)Table 14OL: Abstinence-oriented treatment and drugfree units in prisons in selected EU countries and Norway (online version).(64)Table 15OL: Substitution treatment in prisons in the EU and Norway (online version).
(63)Tabell 14 OL: Avholdsorientert behandling og stofffrie enheter i fengsler i utvalgte EU-land samt Norge (nettversjonen).(64)Tabell 15 OL: Substitusjonsbehandling i fengsler i EU og Norge (nettutgaven).
Selected issues concluded, however, that there was a shortage of reliable and valid results worldwide.
Utvalgte aspekter åpnet nylig syv stofffrie behandlingsenheter med til sammen 195 plasser.
Several risk-reduction measures are difficult toimplement, because they are politically loaded, meetresistance from staff and are perceived inadequate inprison settings.
Tabellen under viser noen utvalgte forebyggende tiltak fra WHOs retningslinjer med gjennomføringsgrad i EU-landene og Norge.
Selected prevention measures of the WHO guidelines and the extent to which EU countriesand Norway implement them are presented in Table2.Even though the coverage of these measures appears stillto be insufficient in many countries, some progress has been made(65).
Selv om dekningsgraden for tiltakene i mange land fortsatt synes utilfredsstil- lende, er det gjort framskritt (65).
Needle exchange programmes can beimplemented now in all Spanish prisons(66) and Luxem-
Sprøytebytteprogrammerkan nå bli innført i alle spanske fengsler (66), og Luxem- bourg og Portugal drøfter innføring.
Prevention of infectious diseases The prevention of the transmission of bloodborne diseases during incarceration has become a priority targetfor several prison systems in Europe — also with regardto the notable increases in pharmaceutical expendituredue to the treatment of drugrelated infections (e.g.HAART, interferon) that prisons have to cover.
Flere land anbefaler atinnsatte får adgang til blekemidler, og gjennomføringen avdette tiltaket er forbedret.