natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Competitiveness and innovation are defining conditions for growth to deliver sustainable outcomes for Europe's economy, society and environment.
Konkurransekraft og nytenkning er avgjørende for at veksten skal gi seg utslag i bærekraftige resultater for Europas økonomi, samfunn og miljø. Europas konkurransekraft anføres av en håndfull land og 'superregioner', ifølge Europeisk konkurransekraftindeks for 2004 (The European Competitiveness Index 2004, Robert Huggins Associates, http://www.hugginsassociates.com).
In the future, ambitious regions in the new EU Member States are expected to overtake the least competitive among the older Member States.
I framtiden forventes ambisiøse regioner i EUs nye medlemsstater å gå forbi de minst konkurransedyktige av de gamle medlemsstatene.
At country level Denmark and Luxembourg head the competitiveness league among the older Member States, while Uusimaa in Finland and Stockholm head the regional index and are also the only regions in the European Union to feature in the 2002 world competitiveness index.
På landsnivå er Danmark og Luxembourg de mest konkurransedyktige av de gamle medlemsstatene, mens Uusimaa i Finland og Stockholm leder på regionalt plan og er samtidig de eneste regionene i Den europeiske union som har nådd opp på verdens konkurransekraftindeks i 2002.
Norway and Switzerland also perform well.
Norge og Sveits gjør det også bra.
The extent of knowledge creation and the utilisation of human capital distinguish the competitive performers from the less competitive.
Omfanget av kunnskapsdannelse og utnyttelsen av humankapital er det som gjør at de mest konkurransedyktige skiller seg fra de andre.
Many of these countries and regions also perform relatively well on environmental issues, indicating that economic and environmental goals can be achieved together.
Mange av disse landene og regionene gjør det også relativt godt på miljøområdet, noe som tyder på at det faktisk er mulig å nå økonomiske og miljømessige mål samtidig.
Reducing regional disparities, the main goal of the European Union's cohesion policy, is expected to further enhance 'be�er' growth (see European Commission 3rd Cohesion Report, February 2004).
Det fremste målet for Den europeiske unions utjevningspolitikk, som er å redusere forskjellene mellom regionene, forventes å skape ytterligere 'bedre' vekst (se Europakommisjonens tredje utjevningsrapport, februar 2004).
Be�er growth also means improved resource productivity.
Bedre vekst betyr også høyere ressursproduktivitet.
There was a slight increase per capita in the use of materials in the European Union economy between 1980 and 2000.
Mellom 1980 og 2000 var det en liten økning i materialbruken pr. innbygger i Den europeiske union.
Over the same period, Europe's gross domestic
I løpet av samme periode hadde Europa en langt kraftigere vekst
EEA Signals 2004 product grew much more strongly (by 56 %), indicating that there has been a relative decoupling of resource use from economic growth, driven in part by technological innovation.
EEA Signaler 2004 i bruttonasjonalprodukt (56 % vekst), noe som tyder på at ressursbruken er blitt relativt frikoplet fra den økonomiske veksten, som delvis skyldes teknologisk innovasjon.
Europe leads on environmental technology innovations, for example on more sustainable manufacturing materials and processes, renewable energies and waste treatment practices.
Europa er ledende når det gjelder miljøteknologiske oppfinnelser, f.eks. når det gjelder bærekraftigere materialer og prosesser i produksjonsindustrien, fornybare energi og praksis for avfallsbehandling.
Research is key to maintaining progress.
Forskning er nøkkelen til en videre utvikling.
The coherence and targeting of research resources could be improved and much more can be done to exploit fully the potential of what already exists by dealing with institutional and political barriers to progress.
Fordelingen og målrettingen av forskningsressursene kan ennå bli bedre, og mye kan ennå gjøres for å få fullt utbytte av det som allerede finnes ved å gripe fatt i de institusjonelle og politiske hindrene for utvikling.
There is also a lot to be achieved by promoting the use of venture capital in embryo niche markets.
Mye kan også vinnes ved å fremme bruken av risikokapital i gryende nisjemarkeder.
Social changes in Europe are being driven by enlargement, demographic changes and globalisation.
De samfunnsmessige endringene i Europa drives fram av utvidelsen av EU, demografiske endringer og globalisering.
These in turn are influencing consumption pa�erns and spatial planning decisions, with transport in particular playing an increasingly pivotal role in the economy and people's lives.
Dette påvirker i sin tur forbruksmønstre og arealplanleggingsvedtak, der særlig transport spiller en stadig mer sentral rolle i økonomien og i folks liv.
Wealth per capita differs substantially between the west and east of the European Union.
Velstanden er svært ulikt fordelt mellom vest og øst i Den europeiske union.
The now enlarged Union has 20 % more population and 25 % more territory.
Med utvidelsen av EU har befolkningen økt med 20 % og arealet med 25 %.
Around three-quarters of the population live on only 15 % of the land area (3) and present trends of urban agglomeration in the industrial regions of northern France, Germany, the Netherlands and Belgium are expected to continue into the future.
Om lag tre firedeler av befolkningen bor nå på bare 15 % av landarealet (3), og dagens urbaniseringstrender i industriområdene i Nord-Frankrike, Tyskland, Nederland og Belgia forventes å fortsette i tiden framover.
The pressures on urban agglomerations across Europe are expected to increase further as people seek to improve their living standards by moving to where the employment opportunities are greatest.
Presset på byområdene i hele Europa forventes å øke enda mer etter hvert som befolkningen søker å øke sin levestandard ved å flytte dit hvor sjansene på arbeidsmarkedet er størst.
These trends will increase pressure on existing urban infrastructure and services but will also create opportunities for building more sustainable cities that accommodate economic, social and environmental aspirations.
Disse trendene vil øke presset på eksisterende . infrastruktur og tjenestetilbud i byene men vil også gjøre det mulig å bygge mer bærekraftige byer som legger til rette for økonomiske, sosiale og miljømessige ambisjoner.
In this evolving context, Europe's population is expected to increase until about 2020, a�er which it will stabilise and then decline.
Samtidig forventes Europas befolkning å øke fram til år 2020 før den vil stabiliseres og deretter minske.
However the working-age population (those aged 15–64) is expected to start falling a few years earlier, from 2010, with consequences for sustaining employment and innovation.
Men andelen av befolkningen i arbeidsdyktig alder (dvs. mellom 15 og 64 år) kommer nok til å begynne å synke noen år før det, allerede fra 2010, med de problemer dette medfører med tanke på opprettholdelse av sysselsettingen og satsingen på nytenkning.
In parallel, there will be a marked increase in older persons (aged 65 and over).
Samtidig vil det bli en klar økning i den eldre delen av befolkningen (aldergruppen over 65 år).
The consumption demand pa�erns of older people tend to shi� towards services such as social and leisure activities, including tourism, with consequent environmental impacts.
Eldre menneskers forbruksmønstre er mer tjenestepreget og går i retning av sosiale aktiviteter og fritidsaktiviteter, herunder turisme, med påfølgende miljøkonsekvenser.
So, for example, the explosive increase in air travel, which is the fastest growing source of greenhouse gas emissions, reflects in part these changes in demography.
Den eksplosive økningen i lufttransport, som er den raskest voksende kilden til utslipp av klimagasser, gjenspeiler derfor delvis disse demografiske endringene.
While Europe's population stabilises and ages, the number of households will increase at a more rapid rate.
Selv om Europas befolkning er i ferd med å stabiliseres og bli eldre, vil økningen i antallet husholdninger tilta.
In the European Union the number grew by 11 % between 1990 and 2000 (4) and is expected to continue rising.
I Den europeiske union økte antallet husholdninger med 11 % i perioden 1990-2000 (4), og forventes å stige også i tiden framover.
The majority of new households will be small, reflecting social and lifestyle changes such as increasing numbers of single and divorced people.
De fleste nye husholdningene vil være små og gjenspeile de samfunnsmessige endringene og endringene i livsstil med et økende antall enslige og skilte.
Smaller households tend to be less efficient, requiring more resources per capita (5) than larger households.
Mindre husholdninger har tendens til å være mindre effektive og kreve mer ressurser pr. hode (5) enn større husholdninger.
The trend towards smaller households also increases the pressure on land and acts as a factor driving the expansion of built-up areas.
Trenden mot mindre husholdninger øker også presset på landarealet og blir en faktor som fører til at stadig større områder blir bygd ut.
Over 80 % of Europeans (6) are expected to live in urban areas by 2020.
Innen 2020 kommer over 80 % av alle europeere (6) til å bo i bymessige områder.
Europe's rural population, in turn, is declining and this long-observed trend is expected to continue (7).
Samtidig går folketallet i distriktene tilbake i hele Europa, og denne trenden, som slett ikke er av ny dato, forventes bare å fortsette (7).
Rural depopulation o�en results in the abandonment of farmland, a trend that is of particular threat to areas of high nature conservation value (8).
Avfolkingen av bygdene fører ofte til at jordbruksarealer blir brakklagt, en trend som særlig truer bevaringsverdige naturområder (8). Halvnaturlige områder og områder
Population growth
Befolkningsveksten
100 follow this trend; their population is expected to decline more rapidly than the EU-15 a�er 2025.
Befolkningsveksten i Europa har avtatt, og befolkningen eldes.
Many countries are expected to have declining populations by 2020.
Trenden vil bli den samme i de 10 nye (9) EU­landene, der folketallet etter 2025 forventes å falle raskere enn i EU­15.1 mange land forventes folketallet å falle innen 2020.
Exceptions are the UK, France and the Netherlands (with expected rises of 4–5 %) and Ireland where an increase of 12 % is forecast.
Unntaket er Storbritannia, Frankrike og Nederland (der en forventer en befolkningsvekst på 4­5 %) og Irland, hvor prognosene tilsier en vekst på 12 %.
Tourism and leisure activities are expected to increase as older people enjoy more years of active, healthy life for longer a�er retirement.
Turisme og fritidsaktiviteter forventes å få et oppsving etter hvert som de eldre lever lenger og er friskere og mer aktive i årene etter at de er gått av med pensjon.
Currently air travel, where tourism is a key driver, is showing the fastest increase of all modes of passenger transport.
Flyreiser, der turismen er en sentral drivkraft, har den kraftigste veksten av alle transportmåter for personbefordring.
Energy consumption and gross domestic product
Energiforbruk og bruttonasjonalprodukt
Energy consumption is rising, but more slowly than gross domestic product (GDP).
Energiforbruket stiger, men ikke like mye som veksten i bruttonasjonalprodukt (BNP).
Between 1995 and 2001, energy consumption rose by 7 % while GDP increased by 16 %.
Fra 1995 til 2001 gikk energiforbruket opp med 7 % og BNP med 16 %.
The continued potential for saving energy is widely recognised.
Det er bred enighet om at det fortsatt er et stort energisparingspotensial.
In the energy supply sector the opportunities for improvement focus in the short term on further switching to more efficient natural gas-powered production, and in the longer term on increasing use of combined heat and power and decentralising electricity generation.
I energi­forsyningssektoren vil mulighetene for forbedring på kort sikt bestå i en mer omfattende overgang til mer effektiv kraftproduksjon basert på naturgass, og på lengre sikt i økt bruk av kombinerte varme­ og kraftanlegg og desentralisering av produksjonen av elektrisk kraft.
Employment trends in Europe, Japan and the US
Sysselsettingstrender i Europa, Japan og USA
Over the last 20 years, the rate of employment growth in the US has been almost three times greater than in the EU-15 and nearly four times that of Japan.
I løpet av de siste 20 årene har veksten i sysselsettingen vært tre ganger så stor i USA som i EU­15 og nesten fire ganger så stor som i Japan.
Between 1999 and 2002, the rate of growth was greatest in the EU-15 (at 3.5 %), compared with the US (1 %) and Japan (– 2 %).
I perioden 1999 til 2002 var det EU­15 som hadde kraftigst vekst (med 3.5 %), mot 1 % i USA og ­ 2 % i Japan.
Labour productivity in EU-15 has been rising consistently faster than employment growth, a trend echoed by the Japanese economy.
Produktiviteten i EU­15 har gjennomgående økt raskere enn sysselsettingen, og den samme trenden finner vi igjen i japansk økonomi.
In the US, however, labour productivity and employment growth are closely coupled.
I USA er imidlertid produktivitet og sysselsettingsvekst nært forbundet med hverandre.
EU-15: Labour productivity Employment growth
EN­15: Produktivitet Vekst i sysselsettingen
These farming practices are o�en also the most marginal and are therefore economically vulnerable to rising prices and greater competition.
Denne typen landbruk er også ofte svært marginalt og derfor økonomisk svært sårbart overfor stigende kostnader og økt konkurranse.
The management of Europe's environment and its natural capital are important to ensure the longterm viability of its economic and social capital.
Forvaltningen av Europas miljø og naturkapital er viktig for å sikre at kontinentets økonomiske og sosiale kapital skal være levedyktig også på lang sikt.
So, for example, demographic and socio-economic trends are playing a role in increasing society's exposure to weather- and climate-related damage through factors such as housing developments in areas vulnerable to flooding and other risks.
Gjennom f.eks. boligbygging i områder som er utsatt for flom og andre risikoer, bidrar derfor demografiske og samfunnsøkonomiske trender til at samfunnet blir stadig mer eksponert for vær- og klimarelaterte skader.
It is estimated that in Europe around three-quarters of economic losses caused by catastrophic events are weather- or climaterelated.
Det er anslått at om lag tre firedeler av de økonomiske tapene i Europa skyldes vær- og klimarelaterte ulykker.
A very conservative estimate of the average annual bill is about EUR 10 billion and rising.
Et svært konservativt anslag over hva dette gjennomsnittlig koster oss hvert år, er EUR 10 mrd., og regningen stiger stadig.
Energy consumption is still increasing, a major concern in the context of climate impacts.
Energiforbruket øker fortsatt, og det har stor betydning for klimaet. Særlig stiger husholdningssektorens etterspørsel etter strøm og transport i tråd med den økte velstanden og det stigende antallet små husholdninger.
End-of-pipe technology has reduced air pollutant emissions from power generation, but as the possibilities are narrowing for some key lowcarbon technologies, such as largescale hydro-electric power, other options need to be explored.
End-of-pipe'-teknologi har redusert luftforurensningen fra kraftproduksjonen, men etter hvert som mulighetene blir færre for en del viktige lavkarbonteknologier som storskala vannkraftverk, må andre alternativer utrecfes.
These could include reducing demand by implementing energy efficiency measures, for which there is huge potential; reducing the barriers to, and improving the incentives for, the uptake of renewable technologies; rethinking options for transport; and increasing funding for research into alternative technologies.
Disse kan omfatte etterspørselsreduksjon ved å gjennomføre energieffektiviseringstiltak, og her er potensialet stort, nedbygging av hindringer for og styrking av insentiver til bruk av fornybare teknologier, nytenkning med hensyn til transportalternativer og økt finansiering av forskning på alternative teknologier.
Trends in waste generation, a proxy for resource use intensity, are unsustainable.
Trendene for avfallsproduksjonen, som er et mål på hvor effektivt en ressurs utnyttes, er ikke bærekraftige.
Treatment and disposal options are diminishing as quantities increase and concerns about their potential impacts grow.
Mulighetene for behandling og deponering reduseres i takt med at avfallsmengdene øker og bekymringene for mulige konsekvenser blir større.
Decisions on the location of incinerators have become very controversial in many countries.
Lokalisering av forbrenningsanlegg er i mange land blitt et svært kontroversielt tema.
Landfill options are o�en limited by space as well as by fears of soil and groundwater contamination and their impacts on human health.
Deponeringsmulighetene blir ofte begrenset av plassmangel og av frykten for at grunnen og grunnvannet skal bli forurenset, og for hvilke helsekonsekvenser dette kan medføre.
The current policy tools for dealing with waste are inadequate and need to be complemented by approaches that promote smarter resource use by changing production and consumption pa�erns and through innovation.
De politiske virkemidlene vi i dag har til rådighet for å håndtere avfall, er uhensiktsmessige og må suppleres av tiltak som fremmer en mer intelligent ressursbruk ved å endre produksjons- og forbruksmønstrene og gjennom innovasjon.
Subsequent chapters provide further insight into these and other issues relevant to the environment and in particular the main sectoral activities that have most impact — agriculture, transport and energy.
I de følgende kapitlene skal vi gå nærmere inn på disse og andre miljørelaterte temaer, og særlig de sektorene som har størst miljøkonsekvenser, nemlig landbruk, transport og energi.
Built-up areas are spreading across Europe and increasing much faster than the population.
Stadig større områder av Europa blir bygget ut, og utbyggingen skjer langt raskere enn befolkningsveksten skulle tilsi.
Most new areas have been created at the expense of agricultural land, but are also encroaching on forested land.
Mesteparten av utbyggingen skjer på bekostning av landbruksarealer, men også skogsområder blir berørt.
Further expansion is likely to be caused by factors such as decreasing household size, which increases the number of households; growing demand for roads; and the depopulation of rural areas, leading to an influx of people into already built-up urban areas.
Videre utbygging vil kunne være knyttet til faktorer som nedgangen i størrelsen på husholdningene, som fører til at antallet husholdninger øker, økt behov for veier, samt avfolkingen av landdistriktene, som fører til at flere mennesker flytter til allerede utbygde urbane områder.
Built-up areas have a heavy impact on soil function: where the topsoil is taken off during construction, removing the built surface would not restore the soil to a useful resource.
Utbyggingen har store konsekvenser for jordbunnens funksjoner, for der matjord fjernes i forbindelse med byggearbeider, vil det å fjerne bebyggelsen ikke medføre at jordbunnen gjenopprettes og blir til en nyttig ressurs.
This has implications for soil as a resource for future generations.
Dette har implikasjoner for jordbunnen som ressurs for framtidige generasjoner.
It remained more or less constant at around 16 tonnes per capita during the second half of the 1990s.
Det holdt seg mer eller mindre konstant rundt 16 tonn pr. innbygger i annen halvdel av 1990­årene.
Non-renewable materials dominate DMC: their share was fairly constant at around 75 % between 1980 and 2000.
Ikke­fornybare materialer dominerer og lå ganske jevnt på rundt 75 % i perioden 1980­2000.
Of these, construction minerals make up the largest share, accounting for more than 40 %.
Med mer enn 40 % utgjør byggematerialer brorparten av de ikke­fornybare materialene.
0 The urban population is increasing.
En stadig større andel av befolkningen er bosatt i byene.
It is forecast that 80 % of Europeans will be living in urban areas by 2020, and in seven countries the proportion will be 90 % or more.
Prognoser tilsier at innen 2020 vil 80 % av alle europeere bo i byområder, og i sju land vil denne andelen være oppe i 90 % eller mer.
The pressures of extensive urban development (urban sprawl) are closely coupled with issues of transport and consumption.
Belastningene som følger av omfattende byutvikling (bymessig spredning) er nært forbundet med transport­og forbruksspørsmål.
Urban sprawl can also lead to economic segregation, seen in areas of inner-city dereliction and extensive peripheral estates, o�en with sub-standard housing.
Byspredningen kan også føre til økonomisk segregasjon, noe som har kommet til syne i forfallet av den indre bykjerne og store boligkonsentrasjoner i utkanten av byene, ofte med boliger av dårlig standard.
Urban expansion can also place pressure on inner city and urban green areas, which may be vulnerable to fragmentation and conversion unless adequately protected by planning guidelines.
Byutviklingen kan også medføre press på bykjernen og grøntområder i byene, som kan være sårbare for fragmentering og omlegging med mindre de er beskyttet av hensiktsmessige retningslinjer for regulering.
The new Member States contain considerable areas of semi-natural habitats and associated species of conservation interest, but many of these areas are threatened by intensification (10) or land abandonment.
EUs nye medlemsstater har store områder med halvnaturlige habitater og tilhørende arter som er bevaringsverdige, men mange av disse områdene er truet av intensiveringen av landbruket (10) og av brakklegging.
Current rural development spending in Member States is not sufficiently targeted at biodiversity-rich areas.
Medlemsstatenes innsats når det gjelder distriktsutbygging er ikke tilstrekkelig målrettet mot områder med et rikt biologisk mangfold.
Europe's countryside has been shaped by agriculture over centuries and much of Europe's biodiversity depends in some way on farmland.
Europas landdistrikter er blitt formet av landbruket gjennom hundrevis av år, og mye av Europas biodiversitet er på en eller annen måte avhengig av at jorden blir drevet.
European agriculture is still very diverse, ranging from intensively farmed monocultures that put heavy pressure on the environment to extensively farmed semi-natural areas creating much less pressure.
Europeisk landbruk er fortsatt svært forskjelligartet, fra intensive monokulturer som medfører store belastninger på miljøet, til ekstensivt drevne halvnaturlige områder som medfører langt mindre press.
Protecting valuable farmland is important for halting the loss of biodiversity.
Å bevare verdifullt jordbruksland er viktig for å begrense tapet av biodiversitet.
However, by 2003 the sites designated by
De områdene medlemsstatene fram til 2003 hadde utpekt som verneområder med hjemmel i fugle­ og habitatdirektivene (n), omfattet likevel under én tredel av alle bevaringsverdige landbruksarealer.
The common agricultural policy accounts for about 50 % of the total European Union budget and influences how farmers manage their land and livestock.
EU bruker nærmere 50 % av sitt samlede budsjett på Den felles landbrukspolitikken, og denne har betydning for hvordan gårdbrukerne forvalter sine arealer og besetninger.
Past subsidies encouraged intensive agricultural production by paying per tonne of wheat or per head of livestock produced.
Tidligere tiders subsidieringsordninger oppmuntret til intensiv landbruksproduksjon ettersom gårdbrukerne fikk betalt pr. tonn hvete eller pr. dyr som ble produsert.
Since the early 1990s, however, income support payments have taken over and more rural development measures have been introduced, including important measures for the environment such as agrienvironment schemes and support for less favoured areas.
Siden begynnelsen av 1990­årene er dette lagt om, og overføringene skjer nå i form av inntektsstøtte, og flere distriktsutbyggingstiltak er innført, deriblant viktige miljøtiltak som miljøordninger for landbruket og støtte til vanskeligstilte områder.