natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Increased availability of ready-to-smoke (‘base/crack’) cocaine in a number of European cities (Amsterdam, Rotterdam, London, Liverpool, Manchester, Frankfurt, Milan and Paris) has been reported but methods for preparing it (and the subsequent cocaine concentration levels, which can rise to 100 %) vary and create confusion for drug information systems, and the lack of scientific definition for street terms such as ‘crack’ and ‘base’ pose problems for education and prevention responses.
Det er rapportert om økt tilgjengelighet av ferdigpreparertkokain (‘base/crack’) til røyking i flere europeiske byer(Amsterdam, Rotterdam, London, Liverpool, Manchester,Frankfurt, Milano og Paris), men metodene for tilberedning av stoffet (og påfølgende kokainkonsentrasjonsnivåer, som kan øke til 100 %) varierer og øker forvirringeni narkotikainformasjonssystemene, og mangelen på vitenskapelige definisjoner for gatebetegnelser som ‘crack’ og‘base’ vanskeliggjør opplæring og forebygging.
At street level, cocaine may be sold already mixed with heroin.
Pågatenivå selges også kokain som allerede er blandet medheroin.
Spain, Belgium and the Netherlands are reported to bemajor transit points for cocaine from Latin America(Colombia, Brazil and Venezuela in particular) to the restof the EU.
Spania, Belgia og Nederland rapporteres å være viktigetransittpunkter for kokain fra Latin-Amerika (særlig Colombia, Brasil og Venezuela) til resten av EU.
In 1999, six cocaine processing laboratorieswere reported as having been dismantled in Spain andsubsequent increases in the wholesale price of cocaine in Spain have been attributed to this.
I 1999ble seks kokainlaboratorier rapportert ødelagt i Spania, ogde påfølgende økningene i engrosprisen på kokain i Spania tilskrives dette.
In Rotterdam, ‘Take five’, a treatment programme forheavy ‘base/crack’ users has been running since 1996.The programme, administered by municipal healthservices, operates like a low-threshold service.
I Rotterdam har ‘Take Five’, et behandlingsprogram fortunge brukere av ‘base/crack’, vært i drift siden 1996.Programmet administreres av den kommunale helsetjenesten og drives som en lavterskeltjeneste.
In the firstphase, street workers contact ‘base/crack’ users at different locations such as drug dealing spots, user rooms orcrisis centres.
I første fasekontakter gatearbeidere ‘base/crack’-brukerne på forskjellige steder, f.eks. der det omsettes stoff, i sprøyterom ellerpå krisesentre.
In the second phase, the patient frequents aso-called ‘time out location’ which offers support 24hours a day with a general practitioner and psychiatristsavailable on request.
I andre fase kommer pasienten til et av dedøgnåpne sentrene som tilbyr støtte og tilgang tilallmennpraktiker og psykiater etter behov. Målet medtredje fase er å stabilisere klientens helse og starte rehabiliteringen.
The aim of the third phase is tostabilise the health of the client and start rehabilitation.The Rotterdam experiment reports that acupuncture isvery popular among their clients for relaxation.
Rotterdam-forsøket rapporterer at akupunkturer meget populært blant klientene for avslapning.
In the EU there is a market of recreational drug consumers with disposable incomes who are either wary of the unreliable content of ‘ecstasy’ tablets and the possibility of associated acute and longterm health risks, or are jaded with their past experiences of MDMA and its unpleasant early to mid-week after effects.
EU har et marked av rekreasjonsbrukere med god inntektsom enten vet at innholdet i ‘ecstasy’-tabletter kan væreusikkert og kjenner til farene for akutte og langsiktigehelserisikoer som er relatert til ’ecstasy’, eller som er lei avtidligere erfaringer med MDMA og de ubehagelige ettervirkningene i de påfølgende dagene.
Research shows that, from the perspective of recreational cocaine users, cocaine is considered more predictable, versatile and unobtrusive than ecstasy and the after effects of cocaine are considered less severe or unpleasant and shorter-lived than the after effects of ecstasy or amphetamines (3).
Forskning viser atrekreasjonsbrukere av kokain betrakter kokain som et merforutsigbart, allsidig og mindre iøynefallende stoff enn’ecstasy’, og ettervirkningene av kokain anses som mindrealvorlige og ubehagelige og varer en kortere tid enn ettervirkningene av ’ecstasy’ og amfetamin (3).
The EU response to the increase in cocaine and crack use has taken three main forms in the field of demand reduction.
Som svar på den økte misbruken av kokain og ’crack’ har EU fastsatt tre hovedtiltak for etterspørselsreduksjon.
During the 1990s, a small number of cities developed specialised services to address the need of primary cocaine problems and to target especially vulnerable groups, such as Jugendberatung und Jugendhilfe e.V. in Frankfurt and ‘Take five’ in Rotterdam.
Iløpet av 1990-tallet ble det i noen få byer etablert spesialtjenester som særlig skulle ta seg av primære kokainproblemer og spesielt utsatte grupper, som f.eks.’Jugendberatung und Jugendhilfe e.V.’ i Frankfurt og ’Take Five’ i Rotterdam.
Some Member States report efforts to adapt existing structures to meet the needs of problem cocaine and crack users.
Enkelte medlemsstater rapporterer omforsøk på å tilpasse eksisterende strukturer til kokain- ogcrackmisbrukernes behov.
For example, in France and the UnitedKingdom multidisciplinary strategies are being developed among involved professionals to collect and exchange information about the needs of cocaine and crack users in order to develop appropriate training and adapt existing models and treatment services to provide the type of services which will be more effective in meeting the needs of cocaine and ‘crack’ users.
For eksempel blir det i Frankrike og Storbritannia satset på tverrfaglige strategiermellom berørte fagmiljøer for å samle inn og utveksleinformasjon om kokain- og crackmisbrukernes behovmed sikte på å tilpasse opplæring, eksisterende modellerog behandlingstjenester mer effektivt til disse misbrukernes behov. For det tredje har enkelte medlemsstater settnødvendigheten av å betrakte kriminalitet og helsekonsekvenser av blandingsbruk i et mer generelt perspektiv.
Thirdly, some Member States have placed emphasis on the need to address the criminality and health consequences of multiple drug use in general.
Eksempler på behandling av kokainproblemer Få behandlingstiltak er beskrevet i rapportene fra medlemsstatene. Tyskland og Nederland har imidlertid beskrevetintervensjoner spesielt rettet mot kokainproblemer.
Research on cocaine users has identified clear socialdistinctions and sharply separate subcultures betweenusers of cocaine powder (hydrochloride) and smokers of‘base/crack’ — but the boundaries may be called intoquestion by the recent changes in the market and anemerging trend of smoking cocaine ‘base/crack’ mixed
Forskning på kokainbrukere har identifisert klare sosialeskiller og klart atskilte subkulturer mellom de som brukerkokainpulver (hydroklorid) og de som røyker ‘base/crack’,men det er ikke sikkert at disse skillene vil overleve depågående endringene i markedet og den nye trenden medå røyke ‘kokainbase/crack’ blandet med tobakk i ‘joints’for rekreasjonsbruk og i partymiljøer.
Infectious diseases
Utbredelse og trender
Prevalence and trends with tobacco in ‘joints’ in recreational and nightlifesettings. The result of such changes may weaken thetaboos against ‘base/crack’ smoking, which have existedand which have been providing informal controls toprevent diffusion of crack into mainstream recreationaldrug culture.
Et positivt, nyttepreget og populært bilde av kokainpulverog kanskje også av ’kokainbase/crack’ kan, sammen medtilstedeværelsen av velstående potensielle brukere, føre tilen spredning av bruken av kokain, herunder ’base/crack’, i EU.
These signs of erosion in informal socialcontrols over the use of ‘base/crack’ cocaine make earlyresponse all the more urgent.
Denne potensielle spredningen bør behandles medvarsomhet ettersom skjev nyhetsdekning om ’base/crack’kan føre til at det skapes myter rundt bruken av kokain,noe som kan avlede oppmerksomheten fra vedvarendestrukturelle problemer som de indre byområdene ståroverfor.
HIVThe prevalence of HIV infection differs much betweencountries — and within countries, between regions andcities.
HIVUtbredelsen av HIV varierer mye mellom landene, oginnenfor hvert land mellom regioner og byer.
Although divergent sources and data-collectionmethods make comparisons difficult, available dataindicate average levels of infection among differentsubgroups of injecting drug users (IDUs) that roughly varyfrom about 1%in the United Kingdom to 32%in Spain(see Figure 8, Chapter 1).
Selv omulike kilder og datainnsamlingsmetoder vanskeliggjørsammenligninger, viser tilgjengelige data at gjennomsnittlig smittenivå blant ulike undergrupper av sprøytebrukerevarierer fra rundt 1 % i Storbritannia til 32 % i Spania (sefigur 8, kapittel 1).
HIV prevalence seems to have stabilised in mostcountries since the mid-1990s after the sharp declinesthat followed the first major epidemic among IDUs in the1980s (see Figure 24).
Utbredelsen av HIV synes å være stabilisert i de flestelandene siden midten av 1990-årene etter å ha gått kraftigned etter den første store epidemien blant sprøytebrukerepå 1980-tallet (se figur 24).
In some countries (Austria,Luxembourg, Ireland, the Netherlands, Portugal and Finland) transmission may again be increasing amongsubgroups of IDUs (See box on page 16, Chapter 1).
I enkelte land (Østerrike,Luxembourg, Irland, Nederland, Portugal og Finland) erdet mulighet for at smitten igjen øker blant undergrupperav sprøytebrukere. (Se boks på side 16 kapittel 1.)
Recent transmission may be clearer if one looks specifically at prevalence in IDUs aged less than 25.
HIV-smitte i denne gruppen må i snitt ha skjeddforholdsvis nylig, ettersom de fleste sprøytebrukere harsatt sitt første 'skudd' i 16-20-årsalderen (1), (2).
HIV infections in this group must have occurred on average morerecently, as most IDUs start injecting at between the agesof 16 and 20 (1, 2).
Trendenei denne aldersgruppen er, ut fra tilgjengelige data, merutpreget enn den generelle utbredelsen og peker noenganger til og med i motsatt retning.
The trends in this age group, as far asdata are available, are more marked than general prevalence and sometimes even in the opposite direction.
For eksempel hadde Finland et stort utbrudd i 1998/1999, som kan ses avantallet rapporterte HIV-tilfeller (figur 25).
In Finland, for instance, a large outbreak occurred in1998–99, as can be seen from HIV notifications data(Figure 25).
Etter 1999 gikkden generelle utbredelsen ned, noe som bekreftes avforeliggende data for sprøytebytte (figur 24).
After 1999, overall prevalence declined, asindicated by data from needle exchanges (Figure 24);however, prevalence in young IDUs increased from 0%in 1999 to about 4%in 2000.
Men samtidig har utbredelsen blant unge sprøytebrukere økt fra 0 %i 1999 til rundt 4 % i 2000.
This might indicate thatonce new infections among older injectors began todecline due to saturation (most persons at risk havebecome infected) and/or behaviour change of those atrisk, new infections mainly took place among youngerinjectors, who often have higher levels of risk behaviour.
Dette kan bety at så snart nyeinfeksjoner blant eldre sprøytebrukere begynte å gå nedsom følge av metning (de fleste som er utsatt for risiko ersmittet) og/eller endret atferd hos dem som var utsatt,oppsto nye infeksjoner, hovedsakelig blant yngre sprøytebrukere, som ofte har en mer utpreget risikoatferd.
Austria overdose deaths France treatment self-reports Belgium treatment self-reports
Trender i utbredelse av HIV hos sprøytebrukere, alle aldersgrupper og under 25 (ulike kilder)
French-speaking Community France treatment self-reports < 25Finland needle exchange < 25Portugal Coimbra treatment < 25Portugal Lisbon treatment < 25Spain treatment < 25England and Wales treatment < 25Scotland named HIV tests < 25 Sources:National focal points.
Østerrike overdosedødsfall Frankrike behandl. egenrapp.Belgia (fr) behandl. egenrapp.Finland sprøytebyttepr.Irland fengsler Italia behandling Luxembourg behandling Portugal Coimbra behandling Portugal Lisboa behandling Nederl Amsterdam undersøk.Spania behandling Eng + Wales behandling Skottland navngitte HIV-tester Østerrike overdosedødsfall < 25Belgia (fr) behandl. egenrapp. < 25Frankrike behandl. egenrapp. < 25Finland sprøytebyttepr. < 25 Portugal Coimbra behandling < 25 Portugal Lisboa behandling < 25Spania behandling < 25Eng + Wales behandling < 25Skottland navngitte HIV-tester < 25 Merknader: Data for Irland er positive HIV-tester blant sprøytebrukere.Kilde:De nasjonale knutepunktene.
For primary sources see complementary statistical tables athttp://www.emcdda.org.
Kilde:Nasjonale knutepunkter.For primære kilder, se supplerende statistiske tabeller på http://www.emcdda.org.
Incidence of AIDS related to IDUin EU Member States
AIDS-tilfeller relatert til sprøytebruk i EUs medlemsstater
Cases reported by 31 December 2000, adjusted for reporting delays.European Centre for the Epidemiological Monitoring of AIDS.
30. juni 2000, justert for rapporteringsforsinkelser.Kilde: Det europeiske senteret for epidemiologisk overvåking av AIDS.
NB:Data for Ireland are positive HIV tests in IDUs.Sources:National focal points.
delse med innføringen i den senere tid av HCV-tester.
HCV infection among IDUs in Europe may, however, stilllead to a large health burden due to liver disease among(ex-) IDUs over the coming decades.
Foreksempel vil de med høyest risiko delta først når det tilbysfrivillig HCV-testing, og dermed kan det se ut som omutbredelsen går ned i påfølgende år.
In several countries, HIV prevalence is consistently higherin female IDUs than in male IDUs.
Bare ved å følgeutviklingen over lengre tid kan man få en bekreftelse påde tilsynelatende trendene.
This may be due tohigher levels or different ways of needle sharing and/orhigher sexual risk of female IDUs.
Fordi HIV-testing har værttilgjengelig i flere år, vil den potensielle statistiske fortegningen være mindre her.
Trends in hepatitis C infection, for the few countries which could provide these, show both important decreases and increases inAustria, Portugal and Greece depending on source (geographic location) and age group (Figure 27).
Antallet AIDS-tilfeller varierer sterktmellom landene, som også er tilfellet for HIV-smitte, menden generelle trenden er nedadgående (figur 6).
These may reflect different populations of IDUs with a different epidemiology of infections.
Dennenedgangen skyldes sannsynligvis de nye behandlingsmetodene for sprøytebrukere som forsinker utbruddet av AIDS.
However, it is also possible that the trends reflect testing policies that relate to the recent introduction of HCV testing.
Antallet AIDS-tilfeller betraktes derfor nå som enmindre pålitelig indikator på overføring av HIV enn førrundt 1996.
For example, those with highest risk may participate first when a voluntary HCV test is offered such that prevalence in subsequent years appears to decline.
Spania, som hadde den høyeste årligeøkningen av AIDS-tilfeller blant narkotikamisbrukere, harnylig blitt forbigått av Portugal, det eneste landet som ikkeviser en nedgang.
Only following the trends over a longer period can confirm the apparent trends.
Dette kan være tegn på begrensetinntak til HIV-behandling (som vist av en nyere studie)og/eller økt HIV-smitte på 1990-tallet.
This potential bias may be less important for HIV tests, which have been available for many years.
Økningen i Portugal syntes imidlertid å avta i løpet av 2000.
does HIV, but the general trend is downward (Figure 26).This decline is probably the result of new treatmentsamong IDUs that delay the onset of AIDS.
Hepatitt BUtbredelsen av antistoffer mot hepatitt B-viruset (HBV) erogså høy, men synes å være mindre jevnt fordelt i EU ennhva som er tilfellet med HCV.
Therefore,AIDS incidence is now considered as a less reliableindicator of HIV transmission than before about 1996.Spain, which had the highest yearly AIDS incidenceamong drug users, has recently been surpassed by Portugal, the only country not showing a decrease.
Når det gjelder hepatitt B,betyr tilstedeværelsen av antistoffer at man en gang harvært smittet, i motsetning til HCV og HIV, hvor en positivantistofftest i de fleste tilfellene viser til nyere smitte.Antistoffer mot HBV kan imidlertid også være en indikasjon på vaksinasjon.
Thismay indicate limited uptake of HIV treatment (as shownby a recent study) and/or increased HIV transmissionduring the 1990s.
Dette betyr at vaksinasjonspraksis,som kan variere svært mye landene imellom, må tas ibetraktning når man fortolker utbredelsen av HBV-antistoffer.
However, the increase in Portugalshows signs of levelling off during 2000.
Sprøytebrukere som ikke har antistoffer kanfremdeles bli smittet og bør vaksineres. Vaksinasjon av
Hepatitis BPrevalence of antibodies against hepatitis B virus (HBV) isalso high, but seems less similar across the EU than prevalence of HCV.
Trender i utbredelse av HCV hos sprøytebrukere, alle aldersgrupper og under 25 (ulike kilder)
In the case of hepatitis B, the presence ofantibodies indicates whether one has ever been infected,unlike for HCV and HIV, where a positive antibody testmostly indicates current infection.
Hepatitt CUtbredelsen av hepatitt C-smitte er større og jevnerefordelt i hele EU enn utbredelsen av HIV.
However, antibodiesagainst HBV may also indicate vaccination.
Mellom 40 %og over 90 % av sprøytebrukerne er smittet av hepatitt Cviruset (HCV), selv i land som har lav HIV-utbredelse,som Hellas (se figur 9, kapittel 1).
This meansthat vaccination practices, which may differ muchbetween countries, need to be taken into account wheninterpreting HBV antibody prevalence.
Kronisk HCV-smittefører til betydelige helseproblemer og kan på lang sikt(flere tiår) få alvorlige konsekvenser, herunder alvorligleverskade og prematur død.
The proportionwith no antibodies indicates IDUs who are still at risk ofinfection and should receive vaccination.
Det er fremdeles megetusikkert hvor stor andel av de kroniske infeksjonene sommedfører alvorlige helseproblemer, men nyere indikasjoner tyder på at utbredelsen blant sprøytebrukere kan værelavere (muligens 5-10 %) enn man tidligere har trodd (2030 %) (3) (4).
Vaccination of IDUs is especially important as hepatitis B (also hepatitis A or D) infection can be very dangerous and even deadlyif one is already infected with another hepatitis virus,such as HCV.
De ekstremt høye nivåene av HCV-smitteblant sprøytebrukere i Europa kan imidlertid de nestetiårene bli en betydelig belastning på helsevesenet pågrunn av leversykdommer blant (tidligere) sprøytebrukere.
Between40%and over 90%of IDUs are infected with hepatitis C virus (HCV), even in countries with low rates of HIVinfection such as Greece (see Figure 9, Chapter 1).Chronic HCV infection incurs substantial healthproblems, and in the long run (decades) may lead toserious health consequences, including severe liverdamage and premature death.
Trender for hepatitt C-smitte viser – for de få landene somkan framlegge dette – både kraftig nedgang og kraftig økning i Østerrike, Portugal og Hellas, alt etterhvilken kilde som legges til grunn (geografisk sted) ogaldersgruppe (figur 27).
The proportion of chronicinfections that lead to severe health problems is still veryunclear, but there are recent indications that in IDUs itmay be lower (perhaps 5 to 10%) than previouslythought (20 to 30%) (3, 4).
Dette kan bety at forskjelligepopulasjoner av sprøytebrukere har forskjellig infeksjonsepidemiologi.
)Figure16OL:AIDScasesdiagnosedin1999ininjectingdruguserspermillionpopulation (onlineversion).
) Figur 16 OL (kart): AIDS-tilfeller diagnosert i 1999 hos sprøytebrukere pr. million innbyggere (nettutgaven).
Prevalence of current HBV infection (HBsAg) in IDUs from different sources
Utbredelse av nåværende HBV-smitte (HBsAg) hos sprøytebrukere (ulike kilder)
Sources:National focal points.
Kilde:De nasjonale knutepunktene. For primære kilder, se supplerende statistiske tabeller på www.emcdda.org
This suggests that a large potentialhealth gain through vaccination exists(24).
Dette betyr at det er et stort potensialfor helsegevinst gjennom vaksinasjon (24).
Between April and August 2000, a very large outbreak of Clostridium novyi infection occurred in Scotland, Ireland, England and Wales, resulting in 104 cases of severe illness and 43 deaths among young people.
Sprøytebruk Blant narkotikamisbrukere overføres infeksjoner som HIVog hepatitt B og C hovedsakelig gjennom sprøytebruk.Dette skyldes i stor grad at brukerne deler sprøytespisserog sprøyter og utstyr som bomull, vann og skjeer.
It showed, in a dramatic way, how large the potential is for severe health problems among IDUs, which can be much larger and more life-threatening than health problems due to other and more prevalent patterns of drug use.
Det ersannsynlig at når sprøytebruken brer om seg, vil sprøytebrukere være spesielt utsatt for rask spredning av HIV oghepatitt.
Easier to interpret than HBV antibodies is the prevalenceof HBsAg (the serological marker that indicates that thehepatitis B virus is still present).
Det er enklere å tolke utbredelsen av HBsAg (den serologiske markøren som viser om hepatitt B-viruset fremdeleser til stede) enn HBV-antistoffer.
This indicates currenthepatitis B infection, which can be either recent orchronic infection.
Påvises HBsAg, betyr detat pasienten er smittet av hepatitt B-viruset, og at smittenkan være av nyere dato eller kronisk.
The level of HBsAg thus indicates thepotential for severe longterm complications and forspread to others through injecting risk behaviour orsexual transmission.
HBsAg-nivået indikerer dermed et potensial for alvorlige komplikasjoner på lang sikt og for spredning til andre ved risikoatferdsom sprøytebruk eller seksuell overføring.
Prevalence of HBsAg is only available from a limited number of countries, but appears todiffer much and is in some cases high (Figure 28).
Bare et begrenset antall land har levert data om utbredelse av HBsAg, men tallene synes svært ulike og i noen tilfeller høye(figur 28).
Innorthern Greece, IDUs in methadone programmes mayhave experienced an important outbreak of hepatitis Binfection prior to 1998, as levels were extremely high in1998 but strongly declined between 1998 and 1999.
I Nord-Hellas kan det ha vært et større utbruddav hepatitt B før 1998 blant sprøytebrukere i metadonprogrammer, ettersom tallene er ekstremt høye for 1998, menså gikk kraftig ned mellom 1998 og 1999.
In Belgium, data from IDUs in treatment indicate a steadyincrease in current HBV infection (HBsAg) between 1997and 1999.
I Belgia viserdata fra sprøytebrukere som er under behandling en jevnøkning i nåværende HBV-smitte (HBsAg) mellom 1997og 1999.
In Portugal, recent data indicate a decline incurrent HBV infection.
I Portugal viser nyere data en nedgang inåværende HBV-smitte.
In Norway, notification dataindicate a strong increase in HBV (and HAV) infectionsamong IDUs.
I Norge viser rapporterte data ensterk økning i HBV- (og HAV-)smitte blant sprøytebrukere.
Injecting drug use Among drug users, infections such as HIV and hepatitis Band C are mainly transmitted through injecting drug use.This is largely due to sharing of injecting materials such asneedles and syringes, and sharing of paraphernalia suchas cotton, water and spoons.
Tidspunktet for og omfanget av AIDS-epidemiene i deulike landene kan i stor grad være bestemt av tidspunktetfor og omfanget av epidemiene av sprøytebruk.Sprøytebrukepidemiene bredte seg sannsynligvis tidligerei nordeuropeiske land som Nederland (1970- og 1980tallet), men var da relativt begrenset, og kom noe senereog i større omfang i søreuropeiske land som Spania, Italiaog Portugal (1980- og 1990-tallet).
It is probable that in situations of increasing injecting drug use populations ofinjectors are especially vulnerable to rapid spread of HIVand hepatitis.
Utbredelsen av en HIV-epidemi kan derfor avhenge av en meget fin balansemellom tidspunkt og omfang for epidemiene av sprøytebruk, bevissthet på AIDS (som ikke eksisterte de førsteårene) og tidspunkt for innføringen av forebyggende tiltaki stor skala.