natgillin/translations-raw huggingface dataset:
This proportion was at least double that found among the female students, supporting other data that show that intensive patterns of use are more commonly found among young males.
Dette var minst dobbelt så mye som for jentene, og underbygger andre data som viser at intensive bruksmønstre er vanligere blant unge menn.
Early onset of use has been associated with the later development of more intensive and problematic forms of drug consumption.
Tidlig debut har vært forbundet med senere utvikling av mer intensive og problematiske former for rusmiddelbruk.
In most of the 10 countries with relatively high rates of frequent use, between 5 % and 9 % of the school students reported that they had initiated cannabis use at age 13 or younger (64).
I de fleste av de ti landene som har relativt høye tall for hyppig bruk, rapporterte mellom 5 % og 9 % av skoleelevene at de hadde begynt å bruke cannabis i en alder av 13 år eller før (64).
Short scales to measure problematic forms of cannabis use in general population surveys
Korte skalaer til måling av problematiske former for cannabisbruk i generelle befolkningsundersøkelser
There is evidence that cannabis dependence can be measured in the general population as reliably as in samples of treated users, including the measurement of withdrawal symptoms (Mennes et al., 2009).
I 2007 var cannabis oppgitt som primærrusmiddel i om lag 20 % av alle søknader om behandling (73 000 klienter).
In 2007, cannabis was the primary drug in about 20 % of all treatment entries (73 000 clients), making it the second most reported drug after heroin.
Cannabis er altså det nest hyppigst rapporterte narkotiske stoffet etter heroin.
However, country differences are considerable, with Bulgaria, Lithuania and Slovenia reporting less than 5 % of their clients as primary cannabis users and Denmark, France, Hungary, the Netherlands and Turkey reporting more than 30 %.
Det er imidlertid store forskjeller fra ett land til et annet: Bulgaria, Litauen og Slovenia rapporterer at under 5 % av deres klienter hadde cannabis som primærrusmiddel, mens Danmark, Frankrike, Ungarn, Nederland og Tyrkia oppgir tall over 30 %.
These differences may be explained by the prevalence of cannabis use, drug treatment needs, treatment provision and organisation or referrals practices.
Disse forskjellene kan forklares med utbredelsen av cannabisbruk, rusbehandlingsbehov, behandlingstilbud og organiseringen av behandlingen eller henvisningspraksis.
In the two countries with the largest proportions of cannabis clients, counselling centres target young drug users in France, and cannabis offenders in Hungary are offered drug treatment as an alternative to punishment.
De to landene som har den største andelen cannabisklienter, Frankrike og Ungarn, har henholdsvis rådgivningssentre som driver virksomhet spesielt rettet mot unge narkotikabrukere, og tilbud om behandling for personer som har begått cannabislovbrudd, som et alternativ til straff.
The criminal justice system plays a substantial role in treatment referral in both of these countries but, overall, Member States report that most cannabis users entering treatment in Europe do it on their own initiative.
Strafferettssystemet spiller en viktig rolle i henvisningssystemet i begge disse landene, men i det store og hele rapporterer medlemsstatene at de fleste cannabisbrukere som påbegynner behandling i Europa, gjør dette på eget initiativ.
These are the Severity of Dependence Scale (SDS), Problematic Use of Marijuana (PUM), the Cannabis Abuse Screening Test (CAST) and the Cannabis Use Disorders Identification Test (CUDIT) (Piontek et al., 2008).
Det finnes bevis for at cannabisavhengighet i befolkningen generelt kan måles med samme reliabilitet som i utvalg av behandlede brukere, også når det gjelder måling av abstinenssymptomer (Mennes et al., 2009).
These scales include between four and 10 items, and their psychometric properties (e.g. their ability to differentiate cases from non-cases consistently and in compliance with the desired concept of cannabis dependence or problems) were generally found to be very good.
I samarbeid med flere land utvikler EONN derfor metoder for å kartlegge mer intensive og alvorlige former for langtidsbruk av cannabis.
Clients entering outpatient centres because of cannabis use often also report the use of other drugs.
Klienter som inntas til poliklinisk behandling for cannabisbruk, rapporterer også ofte bruk av andre rusmidler.
Based on a data collection in 14 countries, 85 % of them take another drug, mostly alcohol (65 %) or cocaine (13 %), and some report use of both alcohol and cocaine (12 %) (65).
Basert på data innsamlet i 14 land, tar 85 % av dem et annet rusmiddel, oftest alkohol (65 %) eller kokain (13 %), og enkelte rapporterer bruk av både alkohol og kokain (12 %) (65).
In the 19 countries for which data are available, the number and proportion of primary cannabis users among those entering treatment for the first time increased from around 19 000 to 34 000 (from 25 % to 31 %) between
I de 19 landene der data er tilgjengelig, gikk antallet og andelen av dem som ble inntatt til behandling for første gang og som hadde cannabis som primærrusmiddel, opp fra rundt 19 000 i 2002 til 34 000 i 2007 (fra 25 % til 31 %) (66).
Some difficulties remain, however, in this field because of the lack of consensus regarding which construct (e.g. dependence, abuse, harmful use, use related problems) or set of constructs should be measured to assess problematic forms of cannabis use.
Det gjenstår imidlertid en del problemer her, da det ikke er enighet om begrep (f.eks. avhengighet, misbruk, skadelig bruk, bruksrelaterte problemer) eller begrepssett som skal måles for å vurdere problematiske former for cannabisbruk.
There are also estimation difficulties, as measures of a phenomenon with a low prevalence may produce many ‘false positive’ cases and, therefore, an overestimation of problematic cannabis use in the overall population.
Det er også estimeringsproblemer, da målinger av et fenomen med lav prevalens kan produsere “falske positive” tilfeller og følgelig en overestimering av problematisk cannabisbruk i befolkningen generelt.
Additional validation studies, which are currently in progress or planned, might help overcome these difficulties.
Ytterligere valideringsstudier som pågår eller er planlagt, kan bidra til å overvinne disse vanskene.
64) See Figure EYE-1 (part iii) and (part vii) in the 2009 statistical bulletin.65) See the ‘Selected issue’ on polydrug use.
) Se figur EYE-1 (del iii) og (del vii) i Statistiske opplysninger 2009.) Se Utvalgt aspekt om blandingsbruk. )
66) See Figures TDI-1 and TDI-2 and Tables TDI-3 (part iv) and TDI-5 (part ii) in the 2009 statistical bulletin.
Se figur TDI-1 og TDI-2 og tabell TDI-3 (del iv) og TDI-5 (del ii) i Statistiske opplysninger 2009.
Annual report 2009: the state of the drugs problem in Europe new cannabis clients.
Årsrapport for 2009: Narkotikasituasjonen i Europa hovedsakelig unge menn.
5.5:1 and a mean age of 25 years (67
Kjønnsfordelingen er 5,5 menn pr. kvinne, og gjennomsnittsalderen er 25 år (67
Among drug users entering outpatient treatment for the first time, primary cannabis use is reported by 67 % of those aged 15–19 years (68
Blant narkotikabrukere som får poliklinisk behandling for første gang, rapporteres cannabis som primærrusmiddel av 67 % av klientene i alderen 15–19 år (68
) and by 78 % of those younger than 15 years.
) og av 78 % av klientene under 15 år.
may also reduce the risk of young people mixing with more problematic and older drug users.
Det ble anslått at nesten alle som søkte spesifikk behandling, fikk det i Frankrike, Hellas og Slovenia, over halvparten i Tyskland og Storbritannia og bare en liten del i de øvrige åtte landene.
National experts reported that they existed in 13 out of 25 reporting countries (Figure 5).
18 % bruker det 2–6 ganger i uken, og 47 %, den mest problematiske gruppen, er daglige brukere.
Availability of services varied between countries.
Det er store forskjeller landene imellom.
It was estimated that: nearly all those seeking specific treatment would obtain it in France, Greece and Slovenia; more than half of them in Germany and the United Kingdom; and only a minority in the remaining eight countries.
I Ungarn, Romania og Kroatia er flesteparten av cannabisklientene sporadiske brukere, mens flesteparten i Belgia, Danmark, Spania, Frankrike, Malta og Nederland er daglige brukere (69).
Among the 12 countries reporting that specific programmes for cannabis users do not exist, Bulgaria, the Czech Republic, Estonia, Cyprus, Romania and Turkey are planning to set them up during the next 3 years.
En fransk studie gjennomført blant klienter i spesialiserte rådgivningssentre, fant at 63 % av daglige cannabisbrukere var avhengige (Obradovic, 2008).
Figure 5: Availability of specific treatment programmes for cannabis users and last month prevalence of cannabis use (%) among 15- to 24-year-olds
Figur 5: Tilgjengelighet av spesifikke behandlingsprogrammer for cannabisbrukere og prevalens av cannabisbruk siste måned (%) i aldergruppen 15–24 år
Treatment availability
Tilgjengelighet av behandling
Not available No information
Ikke tilgjengelig Ingen informasjon
The relationship between cannabis use and co-morbid psychiatric disorders remains an unresolved and complex question (EMCDDA, 2008a).
Forbindelsen mellom cannabisbruk og psykiatriske tilleggslidelser er et sammensatt spørsmål som fortsatt står uløst (EONN, 2008a).
However, studies have found that people with mental health disorders, particularly schizophrenia, have a higher risk of developing intensive cannabis use (Henquet et al., 2005).
Studier har imidlertid funnet at personer med psykiske helselidelser, særlig schizofreni, har økt risiko for å utvikle intensiv cannabisbruk (Henquet et al., 2005).
And, there is clear evidence that cannabis use can adversely affect those with pre-existing mental health problems (ACMD, 2008).
Dessuten er det klart dokumentert at cannabisbruk kan forverre tilstanden for personer som allerede har psykiske helselidelser (ACMD, 2008).
It may also be relatively common for drug services to see adolescents referred for cannabis problems who have underlying mental health problems (Schroder et al., 2008).
Det synes også ganske vanlig at rusmiddeltjenestene kommer i kontakt med ungdommer som er henvist på grunn av cannabisproblemer, men som har underliggende psykiske lidelser (Schroder et al., 2008).
This could be because they may not seek or find appropriate treatment for their problems in generic mental health care services (Zachrisson at al., 2006).
Dette kan skyldes at de kanskje ikke oppsøker – eller kanskje ikke får – hensiktsmessig behandling for sine problemer i det generelle psykiatriske apparatet (Zachrisson at al., 2006).
NB: Availability is defined by the estimated proportion of cannabis users in need of treatment who can receive it: nearly all (full), the majority, but not nearly all (extensive), more than a few, but not the majority (limited), only a few (rare), unavailable.Data on the availability of specific treatment programmes were provided by national experts, judging the degree to which treatment capacity matches the demand of cannabis users who actively seek treatment.
Tilgjengelighet er definert som den andelen av behandlingstrengende cannabisbrukere som anslås å kunne få behandling: nesten alle (full), de fleste men langt fra alle (god), mer enn noen få men ikke flesteparten (begrenset), bare noen få (sjelden), ikke tilgjengelig. Data om tilgjengeligheten av spesifikke behandlingsprogrammer ble framlagt av nasjonale eksperter som vurderte i hvilken grad behandlingskapasiteten sto i forhold til etterspørselen fra cannabisbrukere som aktivt søker behandling.
Specific programmes can provide structured treatment to problem cannabis users, support to relatives, counselling to non-problem cannabis users or young offenders.
Spesifikke programmer kan gi problembrukere av cannabis strukturert behandling, støtte til slektninger, veiledning til ikke-problematiske cannabisbrukere eller til unge lovbrytere.
Such programmes are reported to exist in the Netherlands but information on their availability is not known.
Slike programmer rapporteres å finnes i Nederland, men det er ikke gitt opplysninger om tilgjengelighet.
Last month prevalence of cannabis use among the 15- to 24-year-olds gives an indication of the proportion of young people who may come into contact with such programmes.
Prevalens av cannabisbruk siste måned i aldersgruppen 15–24 år gir en indikasjon på andelen unge som kan komme i kontakt med slike tiltak.
It does not indicate the treatment needs or level of problem cannabis use in a country.
Det sier ingenting om behandlingsbehov eller omfanget av problematisk bruk av cannabis i et land.
For more information on prevalence see Table GPS-16 in the 2009 statistical bulletin.Sources: Reitox national focal points.
For ytterligere informasjon om prevalens, se tabell GPS-16 i Statistiske opplysninger 2009.Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet.
67) See Table TDI-21 (part ii) in the 2009 statistical bulletin.
67) Se tabell TDI-21 (del ii) i Statistiske opplysninger 2009.
68) See Table TDI-10 (part iv) and (part vi) in the 2009 statistical bulletin.69) See Tables TDI-18 (part i) and TDI-111 (part viii) in the 2009 statistical bulletin.
68) Se tabell TDI-10 (del iv) og (del vi) i Statistiske opplysninger 2009.69) Se tabell TDI-18 (del i) og TDI-111 (del viii) i Statistiske opplysninger 2009.
Treatment programmes for cannabis users in Europe
Internettbasert behandling
In France, about 275 dedicated consultation centres, located throughout the country, provide prevention information, brief interventions and support to young drug users (mostly cannabis), young offenders and their relatives.
275 egne konsultasjonssentre i hele landet som tilbyr informasjon om forebygging, kortvarige intervensjoner og støtte til unge narkotikabrukere (oftest cannabis), unge lovbrytere og deres slektninger.
When problem drug use (e.g. dependence) or severe co-morbidities are diagnosed, clients are referred to specialist services.
Når problematisk narkotikabruk (f.eks. avhengighet) eller alvorlige tilleggslidelser diagnostiseres, henvises klientene til spesialisttjenester.
Internet-based treatment
I Østerrike har en rekke rådgivningssentre (f.eks. ChEck it!, B.I.T., Clean Bregenz) egne tiltak for unge cannabisbrukere.
Internet-based drug treatment has existed in the European Union since 2004 and its provision is still limited.
Internettbasert narkotikabehandling har eksistert i Den europeiske union siden 2004, men tilbudet er fortsatt begrenset.
A recent study provides insights into the current state of development of this type of intervention in the European Union (EMCDDA, 2009a).
Takket være en nylig gjennomført studie, vet vi litt mer om denne typen tilbud i Den europeiske union (EONN, 2009a).
Internet-based treatment can be defined as ‘specifically elaborated or adapted, structured and scheduled drug treatment interventions, offered in and communicated over the World Wide Web’.
Internettbasert behandling kan defineres som “strukturerte, planlagte behandlingsintervensjoner som er særskilt utarbeidet eller tilpasset, og som tilbys på og formidles over nettet”.
Interventions for treating cannabis use disorders have been identified in Germany, the Netherlands and the United Kingdom, while others designed for cocaine and ‘club drug’ (e.g. ecstasy) users were also found in the Netherlands.
Intervensjoner som behandler forstyrrelser relatert til cannabisbruk, er identifisert i Tyskland, Nederland og Storbritannia, og intervensjoner utviklet for kokainbrukere og brukere av ”partystoffer” (f.eks. ecstasy) ble også funnet i Nederland.
FRED (see Chapter 2) offers motivational interviewing-based counselling for those referred by the criminal justice system.
FRED (se kapittel 2) tilbyr motiverende, intervjubasert veiledning for personer som henvises fra strafferettssystemet.
Candis, a treatment programme for patients with cannabis-related disorders, based on motivational enhancement, cognitive behavioural therapy and psychosocial problem solving is currently implemented in Dresden.
CANDIS, et behandlingsprogram for pasienter med cannabisrelaterte lidelser, basert på motivasjonsforsterkende terapi, kognitiv atferdsterapi og psykososial mestring, blir nå innført i Dresden.
An evaluation of this programme showed positive results and findings from an ongoing follow-up study in 10 further centres will determine whether it will be implemented elsewhere.
En evaluering av programmet viser positive resultater, og på bakgrunn av funnene fra en pågående oppfølgingsstudie i ti andre sentre, vil det bli tatt en avgjørelse om hvorvidt programmet skal innføres også andre steder.
Belgium, Germany, France, the Netherlands and Switzerland are also collaborating in an international study named Incant, which investigates the effectiveness of a comprehensive family-based treatment for problematic cannabis use.
I tillegg samarbeider Belgia, Tyskland, Frankrike, Nederland og Sveits i en internasjonal studie, INCANT, av effektiviteten av et omfattende familiebasert behandlingsopplegg for problematisk bruk av cannabis.
The scientific literature suggests that a number of psychotherapies, such as motivational and cognitivebehavioural therapies, are effective for cannabis treatment but that none has been found to be more effective than the others (Nordstrom and Levin, 2007).
Den vitenskapelige litteraturen som finnes, tyder på at en rekke psykoterapeutiske metoder, som motivasjonsforsterkende terapi og kognitiv atferdsterapi, er effektive i behandlingen av cannabisbrukere, men det er ikke påvist at noen er mer effektive enn andre (Nordstrom og Levin, 2007).
Some problem cannabis users may also benefit from brief interventions, delivered for example by social services for juveniles, general practitioners and schools.
Enkelte problematiske cannabisbrukere kan også ha nytte av kortvarige intervensjoner i regi av f.eks. ungdomstjenesten, allmennlege eller skole.
There is still a lack of available evidence on the efficacy of these types of interventions, but findings from the first randomised controlled trials point towards a potential benefit.
Det finnes fortsatt lite informasjon tilgjengelig om effekten av denne typen tiltak, men funn fra de første randomiserte, kontrollerte studiene peker mot at de kan ha en potensiell nytteverdi.
Preliminary evaluation results of the ‘Quit the shit’ intervention for cannabis users in Germany has shown that 32 % of participants reported abstinence after completing the programme and that first-time treatment seekers, in particular, were reached.
Resultatene fra den foreløpige evalueringen av “Quit the shit”-programmet for cannabisbrukere i Tyskland har vist at 32 % av deltakerne rapporterte å være rusfrie etter å ha avsluttet programmet, og at programmet særlig lyktes med å nå fram til brukere som søkte behandling for første gang.
The low access threshold of these interventions may allow them to reach individuals who are reluctant to use other services.
Det at disse tiltakene har så lav terskel for tilgang, kan gjøre at de når fram til personer som har motforestillinger angående bruk av andre tjenester.
At the same time, they might also be confronted with severe problems, such as drug dependence or other mental health problems, which lie beyond the capacities of Internet-based treatment.
Samtidig kan de også stå overfor alvorlige problemer, som narkotikaavhengighet eller andre psykiske helseproblemer, som ligger utenfor noen internettbasert behandlings kapasitet.
A recent randomised controlled trial involving 326 young intensive cannabis users found, at either 3 or 6 months
En fersk, randomisert, kontrollert studie av 326 unge intensive cannabisbrukere fant at det etter tre eller seks måneder ikke var noen forskjell i andelen som hadde sluttet å bruke cannabis, enten de hadde vært gjennom motiverende intervjubasert behandling eller ren rådgivning eller informasjon om bruk av narkotika (McCambridge et al., 2008).
) See ‘Internet-based treatment’.
) Se “Internettbasert behandling”.
Ecstasy use was virtually unknown in Europe before the late 1980s, but increased rapidly during the 1990s.
Ecstasybruk var praktisk talt ukjent i Europa før slutten av 1980-tallet, men økte dramatisk i 1990-årene.
The drug’s popularity has historically been linked with the dance-music scene and, in general, synthetic drug use is associated with particular cultural subgroups or social settings.
Stoffets popularitet har historisk blitt koplet til dance-kulturen, og utbredt bruk av syntetiske stoffer er forbundet med visse subkulturelle grupper eller sosiale miljøer.
Amphetamines (a generic term that includes both amphetamine and methamphetamine) and ecstasy are among the most commonly used illicit drugs in Europe.
Amfetaminer (et fellesnavn som omfatter både amfetamin og metamfetamin) og ecstasy er blant de mest brukte illegale stoffene i Europa.
In terms of the absolute numbers, cocaine use may be higher, but its geographic concentration means that in many countries, after cannabis, the second most commonly used illicit substance is either ecstasy or amphetamines.
I absolutte tall kan det være mer kokainbruk, men da denne geografisk sett er relativt konsentrert, vil det i mange land være ecstasy eller amfetaminer som er de mest brukte illegale rusmidlene, nest etter cannabis.
Moreover, in some countries, use of amphetamines constitutes an important part of the drug problem, accounting for a substantial proportion of those in need of treatment.
I en del land er amfetaminbruk dessuten en viktig del av narkotikaproblemet og utgjør behandlingsårsaken for en vesentlig del av dem som trenger behandling.
The most widely known synthetic hallucinogenic drug in Europe is lysergic acid diethylamide (LSD), consumption of which has been low and somewhat stable for a considerable time.
Det mest kjente syntetiske hallusinogene stoffet i Europa er lysergsyredietylamid (LSD), hvis bruk har vært beskjeden og forholdsvis stabil i lang tid.
In recent years, there appears to have been a growing interest among young people in naturally occurring hallucinogens such as those found in hallucinogenic mushrooms.
I de senere årene synes det imidlertid å ha vært økende interesse blant unge for naturlig forekommende hallusinogener som dem som finnes i hallusinogene sopper.
Of the two drugs, amphetamine is by far the more commonly available in Europe, whereas significant methamphetamine use appears to be restricted to the Czech Republic and Slovakia.
Av de to stoffene er amfetamin lettest tilgjengelig i Europa, mens bruk av metamfetamin i noen vesentlig grad synes å være begrenset til Tsjekkia og Slovakia.
Ecstasy refers to synthetic substances that are chemically related to amphetamines, but which differ to some extent in their effects.
Rettshåndhevingsorganene retter i økende grad innsatsen mot de kontrollerte kjemikaliene som brukes i den illegale produksjonen av narkotika, og på dette området er internasjonalt samarbeid av særlig betydning. Project
Law-enforcement efforts target the controlled chemicals necessary for illicit drug production, and this area is one
Det mest kjente stoffet i ecstasygruppen er 3,4-metylendioksymetamfetamin (MDMA), men andre analoger er også funnet i
Table 4: Production, seizures, price and purity of amphetamine, methamphetamine, ecstasy and LSD
Tabell 4: Produksjon, beslag, priser og styrke på amfetamin, metamfetamin, ecstasy og LSD
Global production estimate (tonnes)
Globalt produksjonsestimat(tonn)
Number of seizures EU and Norway (Including Croatia and Turkey)
Antall beslag EU og Norge (inkl. Kroatia og Tyrkia) gram 8–51
Mean retail price (EUR) Range
Gjennomsnittlig detaljpris (EUR)Spredning
Only aggregate estimates of amphetamine and methamphetamine global production are available.
Bare aggregerte estimater for global produksjon av amfetamin og metamfetamin er tilgjengelig.