natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Towards a better understanding of drugrelated public expenditure in Europe — EMCDDA 2008 selected issue
Mot en bedre forståelse av narkotikarelaterte offentlige utgifter i Europa — utvalgt aspekt EONN 2008 for å gjennomføre en mer konsekvent praksis etter en avgjørelse i forfatningsdomstolen som inneholdt en udefinert henvisning til ”ubetydelige mengder”, noe som resulterte i tolkninger på mellom 3 og 30 gram.
In Belgium, the specific criminal offence of use in a group was repealed in 2003; in the same year, an amendment to the Hungarian criminal code permitted diversion to treatment for the supplier of a small quantity to be consumed ‘jointly’ (since appealed as being legally unclear).
I Slovakia ble den rettslige definisjonen av eget bruk, i 2005 utvidet fra maksimalt én dose til maksimalt tre, og for en større mengde, 10 doser.
In 2006, Malta found that the minimum six-month sentence for suppliers was not always appropriate in situations of sharing, and changed the law to permit exceptions.
Samtidig ble straffen for besittelse av mer enn dette hevet til minst fire år i fengsel, det samme som for handel.
In response to the EU drugs action plan 2005–08, the EMCDDA has developed a project aimed at identifying, developing and testing methods for quantifying drugrelated public expenditures.
Som en oppfølging til EUs handlingsplan mot narkotika 2005–08 har EONN utviklet et prosjekt som tar sikte på å identifisere, utvikle og teste metoder for kvantifisering av narkotikarelaterte offentlige utgifter.
A selected issue on this topic gives an overview on the overall figures on drugrelated public expenditure in 2005 in the EU Member States and Norway.
Et utvalgt aspekt om dette emnet gir en oversikt over EU-medlemsstatenes og Norges narkotikarelaterte offentlige utgifter i 2005.
Most of the expenditures identified were originally ‘labelled’ as drug related, and were generally traced back by exhaustively reviewing official accountancy documents, thus possibly reflecting the voluntary engagement of the States in the field of drugs.
Mesteparten av utgiftene som er identifisert, var opprinnelig ”spesifisert” som narkotikarelaterte. De ble oftest sporet gjennom en grundig gjennomgang av offisielle regnskapsdokumenter og ville dermed potensielt kunne gi et bilde av statenes engasjement på narkotikafeltet.
When feasible, hidden or ‘unlabelled’ expenditures embedded in programmes with broader goals were estimated through modelling techniques.
Der det har vært mulig, er skjulte eller ”uspesifiserte” utgifter i programmer med et bredere formål beregnet ved hjelp av modelleringsteknikker.
This new twofold approach provides standardised estimates that maximise the validity and cross-country comparability of public disbursements in tackling drugs and drug addiction.
Denne nye doble tilnærmingen produserer standardiserte estimater som øker validiteten og sammenlignbarheten landene imellom angående utgifter som det offentlige bruker på narkotika og narkotikaavhengighet.
This selected issue is available in print and on the Internet in English only (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selectedissues).
Narkotikabruk i små grupper utgjør også en utfordring når det gjelder skillet mellom brukere og leverandører. I Belgia ble bruk i gruppe opphevet som eget lovbrudd i 2003.
asks the question: Do the changes in legal definitions and responses to drug users indicate a new, wider trend in how countries view users of drugs?
Detta utvalgte aspektet fås i trykt utgave og på internett (bare på engelsk) (http://www.emcdda.europa.eu/publications/selected-issues).
Possession for personal use
Utvikling av nasjonal lovgivning
Regarding punishment, maximum or probable penalties for use or possession for personal use, in the absence of aggravating circumstances, have been reduced in various European countries since 2001 — either for all drugs (Estonia, Greece, Hungary, Portugal, Finland) or limited to cannabis (Belgium, Luxembourg, UnitedKingdom ) or drugs of lesser risk (Romania).
Når det gjelder straff, har den maksimale eller sannsynlige strafferammen for besittelse til eget bruk, dersom det ikke foreligger skjerpende omstendigheter, blitt redusert i flere europeiske land siden 2001 – enten for alle stoffer (Estland, Hellas, Ungarn, Portugal, Finland) eller begrenset til cannabis (Belgia, Luxembourg, Storbritannia) eller mindre risikofylte stoffer (Romania).
However, during this period, not all countries have been reducing penalties: France and Poland decided not to change their laws after consultations; and Denmark raised the ‘normal’ penalties from cautions to fines (which were then increased).
Ikke alle land har redusert straffene i denne perioden: Frankrike og Polen besluttet å ikke endre lovgivningen etter å ha rådført seg, og Danmark hevet den ”normale” straffen fra advarsler til bøter (som så ble satt opp).
A new law in Italy saw drug consumption reinstated as an administrative offence, and cannabis reclassified to be eligible for the same penalties as other illicit substances, such as heroin and cocaine.
En ny lov i Italia gjeninnførte narkotikabruk som en forseelse, og cannabis ble reklassifisert til å kvalifisere til den samme straffen som andre illegale rusmidler, som heroin og kokain.
In the United Kingdom, it has been announced that cannabis is to be reclassified upwards.
Storbritannia har annonsert at cannabis skal reklassifiseres oppover.
During the past 10 years, most European countries have moved towards an approach that distinguishes between the drug trafficker, who is viewed as a criminal, and the drug user, who is seen more as a sick person in need of treatment.
I løpet av det siste tiåret har de fleste landene i Europa begynt å skille mellom narkotikaselgeren, som anses som en kriminell, og narkotikabrukeren, som anses som en syk person som trenger behandling.
However, Member States differ considerably in how they have chosen to define these categories in the new laws that they have adopted in recent years.
Det er imidlertid stor forskjell på hvordan medlemsstatene har valgt å definere disse kategoriene i lovgivning vedtatt i de senere år.
The changes in drug users’ access to treatment via the criminal justice system typically share two common features.
Endringer i narkotikabrukernes tilgang til behandling via strafferettssystemet har typisk to fellestrekk.
First, they all widen the scope for directing drug users in to treatment.
For det første utvides, uten unntak, hjemmelen for å henvise narkotikabrukere til behandling.
However, some differences exist between countries regarding the stage at which the offer of treatment is made, with most countries offering treatment at the court stage, rather than at the earlier stages of contact with the police or prosecutors.
Det er imidlertid en del forskjeller landene imellom angående når tilbudet om behandling blir lagt fram. I de fleste landene kommer tilbudet i retten, heller enn på et tidligere stadium hos politi eller påtalemyndighet.
Secondly, they are conditional; breach of the treatment order will restart the procedure of criminal charge, prosecution or punishment.
For det andre vil et slikt tilbud om behandling være betinget, slik at dersom behandlingen avbrytes, tas prosessen med tiltale, straffeforfølging eller straff opp på nytt.
One of the issues on which Member States have shown the greatest degree of divergence is whether or not to set threshold quantities for personal possession.
Et av spørsmålene der medlemsstatene er mest uenige, er hvorvidt det skal settes grenser for hvilke kvanta som faller inn under besittelse til eget bruk.
In the period 2004–06, Bulgaria removed the concept of personal possession, Italy re-enacted it after 12 years without, and the UnitedKingdom enacted the concept but then chose not to apply it.
I perioden 2004–06 fjernet Bulgaria begrepet besittelse til personlig bruk, mens Italia gjeninnførte det etter 12 år og Storbritannia vedtok konseptet, men valgte å ikke bruke det.
Belgium and Cyprus introduced defined limit quantities in 2003, for all drugs and for cannabis respectively; while in Germany, the Länder are working to implement more consistently a constitutional court ruling whose reference to ‘insignificant quantities’ was undefined, resulting in interpretations of between 3 and 30 grams.
Kypros og Belgia innførte grensemengder i 2003 for henholdsvis alle stoffer og cannabis, mens det i de tyske delstatene arbeides
Countries have introduced or widened options or systems for offenders to be referred to treatment or counselling, as an alternative to punishment or imprisonment, in line with Ungass and EU action plan objectives.
I tråd med målsettingene til UNGASS og EUs handlingsplan har landene innført eller utvidet tilbudet
Chapter 1: Policies and laws controlled by new laws: trains and ships in Ireland; boats in Latvia; aviation in Finland.
Kapittel 1: Politikk og lovgivning dem som bruker narkotika og deretter kjører bil (Belgia, Den tsjekkiske republikk, Danmark, Spania, Frankrike, Latvia, Litauen, Portugal og Finland).
The last few years have also seen: laws and strategies to prevent or punish drugrelated public nuisance (see the 2005 selected issue); new powers to close bars or other premises or exclude people from them (Belgium, Ireland, Netherlands); and powers to close private dwellings where commercial drug distribution or systematic drug use takes place (respectively, Netherlands, UnitedKingdom ).
De siste årene har det også kommet lover og strategier for å forebygge eller straffe narkotikarelaterte ordensforstyrrelser (se utvalgt aspekt, 2005), nye fullmakter til å stenge barer eller andre lokaler eller utestenge personer fra dem (Belgia, Irland, Nederland) og fullmakt til å stenge private hjem der det foregår narkotikadistribusjon i vinningsøyemed eller systematisk narkotikabruk (henholdsvis Nederland og Storbritannia).
In parallel, new laws to protect nonusers from the use of tobacco have also been introduced across Europe during this time: since 2004, 24 European Member States (all except Greece, Hungary and Poland) have prohibited or severely restricted smoking in enclosed public places, often with sizeable fines for transgressors.
I samme periode har det også blitt innført nye lover over hele Europa for å beskytte ikke-røykere mot bruken av tobakk. Siden 2004 har 24 EU-medlemsstater (alle unntatt Hellas, Ungarn og Polen) innført forbud mot eller strenge begrensninger mht. røyking innendørs på offentlig sted, ofte med store bøter for overtredelse.
To summarise the legal changes reviewed here: it appears that criminal sanctions have often been reduced for the individual user who avoids any aggravating circumstances, but, almost as a counterbalance, increased for those whose actions may affect other members of society.
eller ordningene for å henvise lovbrytere til behandling eller rådgivning som et alternativ til straff eller fengsel. I Irland og på Malta kan narkotikabrukere nå henvises til behandling etter å ha blitt arrestert, og det samme er tilfelle i Storbritannia, der narkotikatesting under visse omstendigheter er tillatt ved arrestasjon.
The latter reflects an increased focus on using criminal law to protect the public.
Egne narkotikadomstoler har blitt opprettet i Irland, Storbritannia (England og Skottland) og Norge og blir drøftet på Malta.
in Ireland, the UnitedKingdom (England and Scotland) and Norway, and are under discussion in Malta; Portugal set up a system of ‘commissions for the dissuasion of drug use’ composed of a lawyer, a doctor and a social worker.
Portugal har et system med ”nemnder for bekjempelse av narkotikabruk”, bestående av en jurist, en medisiner og en sosialarbeider.
New laws in other countries have introduced some form of treatment as an alternative to punishment: in France, non-dependent drug law offenders may take, and pay for, awareness courses; in Spain, Hungary and Latvia, custodial sentences may be suspended for drug users undertaking treatment; and in Bulgaria, Hungary, Romania and Turkey, probation may be combined with treatment.
I andre land har nye lover introdusert en form for behandling som alternativ til straff, slik at i Frankrike kan ikke-avhengige narkotikalovbrytere følge – og betale for – bevisstgjøringskurs, i Spania, Ungarn og Latvia kan narkotikabrukere løslates dersom de søker behandling, og i Bulgaria, Ungarn, Romania og Tyrkia kan prøvetid kombineres med behandling.
The Netherlands aims to increase the use of treatment as a condition of early release from prison.
Nederland har som mål å øke bruken av behandling som vilkår for tidlig løslatelse fra fengsel.
When deemed appropriate, in Finland, sentenced offenders can now be directed towards an open prison if they stay drugfree; in Greece, they may be sent to a special treatment unit.
Når det anses som hensiktsmessig, kan finske lovbrytere som er dømt til fengselsstraff, overføres til åpen soning hvis de holder seg stoffrie, og i Hellas kan de bli sendt til en egen behandlingsenhet.
Eligibility for drug-treatment programmes has been extended to those convicted of more serious offences in Italy (if the offence is punishable by up to six years in prison, raised from four years) and Spain (raised from three to five years).
Narkotika-behandlingsprogrammer tilbys nå også personer som er dømt for alvorligere lovbrudd; i Italia (hvis lovbruddet kan straffes med inntil seks års fengsel, opp fra fire år) og Spania (opp fra tre til fem år).
In Belgium, at all levels of the criminal justice process, alternatives exist to divert drug-using offenders in to treatment.
I Belgia foreligger det muligheter på alle nivåer av den strafferettslige prosessen for å overføre narkotikabrukende lovbrytere til behandling.
Further descriptions of the various treatment alternatives to punishment and the extent of their use can be found in the
Nærmere beskrivelser av de ulike behandlingsalternativene til straff og i hvilken grad de benyttes, finnes i ELDDs ”Emneoversikt” og ”Juridiske
Focus on protecting the public
Fokus på å beskytte befolkningen
Though these data are usually taken as indirect indicators of drug use or drug trafficking, it is important to note that they reflect differences in national legislation and the different ways in which the laws are applied and enforced. The data also reflect differences in priorities set and resources allocated by criminal justice agencies to specific offences.
Det siste tiåret har straffeloven i økende grad blitt brukt til å beskytte befolkningen mot narkotikabrukere, og parallelt med distinksjonen mellom den ”syke” brukeren og den ”kriminelle” selgeren har kategorien ”bruker” også blitt juridisk inndelt i slike som forstyrrer eller skader andre medlemmer av samfunnet, og slike som ikke gjør det.
In addition, there are variations between national information systems on drug law offences, specially in relation to reporting and recording practices.
Tiltakene som reduserer straffen for besittelse til eget bruk eller tilbyr alternativer til straff, som beskrevet over, er del av denne utviklingen.
Because these differences make comparisons between countries difficult, it is more appropriate to compare trends rather than absolute numbers.
Disse behandlingstiltakene eller straffereduksjonene gis f.eks. på den betingelse at brukeren ikke forårsaker noen form for ordensforstyrrelse.
The measures that reduce criminal penalties for personal use or offer alternatives to punishment, described above, are part of this development.
Kriteriene har også blitt utvidet og straffene økt for lovbrytere som risikerer å skade andre medlemmer av samfunnet.
Overall, the number of reported drug law offences in EU Member States increased by an average of 36% between 2001 and 2006 (Figure 2).
Narkotikarelatert kriminalitet er et bredt konsept som kan omfatte alle typer lovbrudd som på en eller annen måte er knyttet til narkotika (9).
The data reveal increasing trends in all reporting countries except Bulgaria, Greece, Latvia and Slovenia, which reported an overall decline over the five-year period (10).
Europa har i praksis bare rutinedata tilgjengelig når det gjelder anmeldelser av narkotikalovbrudd (”rapporter”), hovedsakelig fra politiet.
The balance between drug law offences related to use and those related to supply (dealing, trafficking, production) is
Selv om disse dataene vanligvis anses som indirekte indikatorer på narkotikabruk eller narkotikahandel, er det viktig å merke seg at de gjenspeiler forskjeller i nasjonal lovgivning og også i hvordan loven anvendes og håndheves.
Criteria have also been widened and penalties increased for those offenders who risk harming other members of society.
Dataene viser også forskjeller i hvordan bestemte kategorier lovbrudd prioriteres av politi og domstoler, og hvilke ressurser som blir bevilget.
Most legislative activity has concentrated on those taking drugs and then driving (Belgium, Czech Republic, Denmark, Spain, France, Latvia, Lithuania, Portugal, Finland).
I tillegg varierer de nasjonale informasjonssystemene angående brudd på narkotikalovgivningen, særlig når det gjelder rutinene for rapportering og registrering.
New laws regulating testing for drugs in the workplace in Ireland, Finland and Norway emphasise that testing is permitted mainly in situations where considerable danger or risk would arise from being under the influence. Drug taking in various forms of transport is
Disse forskjellene gjør sammenlikninger mellom land vanskelig, og derfor blir det enklere å sammenligne trender enn absolutte tall.
(8) (9) (10 http://eldd.emcdda.europa.eu For a discussion of the relationships between drugs and crime see EMCDDA (2007b).
) ) http://eldd.emcdda.europa.eu For en drøfting av forholdet mellom narkotika og kriminalitet, se EONN (2007b).
Figure 2: Indexed trends in reports for drug law offences in EU Member States, 2001–06 similar to that reported in previous years.
Figur 2: Indekserte trender for rapporter om brudd på narkotikalovgivningen i EUs medlemsstater, 2001–06
In most European countries, in 2006, cannabis continued to be the illicit drug most often involved in reported drug
Mer enn halvparten av de rapporterende landene hadde i løpet av perioden en økning i antall lovbrudd relatert til forsyning, mens fire land (Tyskland, Kypros, Nederland, Slovenia) registrerte en nedgang (13).
The trends represent the available information on national number of reports for drug law offences (criminal and non-criminal) reported by all law enforcement agencies in the EU Member States; all series are indexed to a base of 100 in 2001 and weighted by country population sizes to form an overall EU trend; the total number of offences reported in 2006 in countries included in the trends (before weighting) were: amphetamine, 41069; cannabis, 550878; cocaine, 100117; ecstasy, 17 598; heroin, 77 242; all reports, 936 866.
Trendene er basert på tilgjengelig informasjon om nasjonale tall for rapporter om brudd på narkotikalovgivningen (straffbare og ikke-straffbare forhold) som er innrapportert av alle organer for rettshåndhevelse i EUs medlemsstater.
Countries missing data for two or more consecutive years are not included in the trend calculations: the overall trend is based on all EU countries except the United Kingdom; the trend for cannabis is based on 18 countries, heroin on 18, cocaine on 17, amphetamine on 12 and ecstasy on 13.
Alle seriene er indeksert (2001=100) og vektet etter befolkningsstørrelse i hvert land for å beregne en generell europeisk trend.
For additional information on the methodology, see Figure DLO-3 in the 2008 statistical bulletin.
Det totale antallet lovbrudd rapportert i 2006 i land som er inkludert i trendene (før vekting), var: amfetamin 41 069, cannabis 550 878, kokain 100 117, ecstasy 17 598, heroin 77 242; alle rapporter 936 866.
Reitox national focal points and, for population data, Eurostat (http://epp.eurostat.ec.europa.eu/).
Land som mangler data for to eller flere påfølgende år, er ikke medtatt i beregningsgrunnlaget for trenden.
law offences (14). In countries where this is the case, cannabis-related offences accounted for 36–86% of all drug law offences.
Den generelle trenden er basert på alle EU-land unntatt Storbritannia, trenden for cannabis på 18 land, heroin 18, kokain 17, amfetamin 12 og ecstasy 13.
In a few countries, drugs other than cannabis were predominant in drug offences: in the Czech Republic, methamphetamine accounted for 60% of all drug law offences; in Malta, the figure for heroin was 41%.
For ytterligere opplysninger om metoder, se figur DLO-3 i Statistiske opplysninger 2008.
In Luxembourg, drug law offences were almost equally distributed between cannabis, heroin and cocaine.
Nasjonale kontaktpunkter i Reitox-nettet og for befolkningsdata, Eurostat(http://epp.eurostat.ec.europa.eu/)
In the five-year period 2001–06, the number of drug law offences involving cannabis increased or remained stable in most reporting countries, resulting in an overall average increase of 34% in the European Union (Figure 2).
I femårsperioden 2001–06 var antallet narkotikalovbrudd som involverte cannabis økende eller stabilt i de fleste av de rapporterende landene, og for EU sett under ett var økningen gjennomsnittlig på 34 % (figur 2).
Downward trends were, however, reported by Bulgaria, the CzechRepublic (2002–06), Italy and Slovenia (15
Det ble imidlertid rapportert om nedadgående trender i Bulgaria,
Over the period 2001–06, drug law offences related to heroin show a different picture to those related to cannabis or cocaine, dropping by an average of 14% in the European Union, mainly between 2001 and 2003.
Antallet kokainrelaterte lovbrudd gikk opp i perioden 2001–06 i alle europeiske land unntatt Bulgaria, Tyskland og Slovakia.
However, national trends in heroin offences have been diverging over the period, with a third of the countries reporting upward trends (16).
Den gjennomsnittlige økningen for EU var på 61 % i samme periode.
The EU average trends in offences for both amphetamine and ecstasy peaked in 2004.
I de fleste europeiske land var i 2006 cannabis fortsatt det illegale rusmiddelet som oftest var involvert i rapporterte narkotikalovbrudd (14).
While the trend for amphetamine-related offences remained upward (average
I de landene hvor dette er tilfellet, utgjorde cannabisrelaterte lovbrudd 36–86 % av alle narkotikalovbrudd.
Cocaine-related offences increased over the period 2001–06 in all European countries except Bulgaria, Germany and Slovakia.
I Den tsjekkiske republikk utgjorde metamfetamin 60 % av alle narkotikalovbrudd, og på Malta var tallet for heroin 41 %.
The EU average increased by 61% over the same period.
I Luxembourg fordelte narkotikalovbruddene seg omtrent likt mellom cannabis, heroin og kokain.
See Table DLO-2 in the 2008 statistical bulletin.
Se tabell DLO-1 i Statistiske opplysninger 2008.Se tabell DLO-2 i Statistiske opplysninger 2008.
See Figure DLO-2 and Table DLO-4 in the 2008 statistical bulletin.
Se figur DLO-2 og tabell DLO-4 i Statistiske opplysninger 2008.
See Table DLO-5 in the 2008 statistical bulletin.
Se tabell DLO-5 i Statistiske opplysninger 2008.
See Table DLO-3 in the 2008 statistical bulletin.
Se tabell DLO-3 i Statistiske opplysninger 2008.
See Table DLO-6 in the 2008 statistical bulletin.
Se tabell DLO-6 i Statistiske opplysninger 2008. For en supplerende analyse av cannabisrelaterte lovbrudd, se kapittel 3.
Chapter 1: Policies and laws increase of 41% over 2001–06), the EU average for offences related to ecstasy fluctuated over the period with no overall change between 2001 and 2006.
Mens trenden for amfetaminrelaterte lovbrudd holdt seg stigende (gjennomsnittlig økning på 41 % i 2001–06), svingte EU-gjennomsnittet for lovbrudd relatert til ecstasy i perioden, uten at det var noen generell økning i perioden mellom 2001 og 2006.
National drugrelated research specifically designated for drugrelated research can be available through national drug coordination bodies (Czech Republic, Spain, France, Luxembourg, Hungary, Poland, Portugal, Norway).
Midler øremerket for narkotikarelatert forskning kan være tilgjengelig gjennom nasjonale samordningsorganer på narkotika-/rusmiddelfeltet (Den tsjekkiske republikk, Spania, Frankrike, Luxembourg, Ungarn, Polen, Portugal, Norge).