natgillin/translations-raw huggingface dataset:
Both the choice of substance and dosage should be matched to the individual for optimal effect.
Valg av medikament og dosering må tilpasses den enkeltes behov for å få optimal effekt.
Some countries and programmes limit access by strict criteria (high threshold).
Tilgangen til substitusjonsbehandling er sterkt varierende innenfor EU.
Others only require addiction to opiates as the entry criterion (low threshold).
Enkelte land og programmer begrenser inntaket etter strenge kriterier (høy terskel), mens andre bare bruker opiatavhengighet som inntakskriterium (lav terskel).
In most EU countries, substitution treatment is delivered either by general practitioners (GPs) or by specialised centres.
I de fleste landene i EU foreskrives substitusjonsbehandling enten av allmennleger eller av spesialiserte sentre.
A combination would be optimal.
Det optimale ville være en kombinasjon av de to.
But caution must be taken to prevent diversion of the substances to illegal use through addicts obtaining prescriptions from different sources and then dealing in the drugs.
Men man må være forsiktig slik at ikke medikamentene avledes til illegal bruk av misbrukere som får resepter fra ulike kilder og derpå selger medikamentene.
The estimated proportion of problem opiate users in substitution treatment within the EU varies from a low of about 10 % to a high of over half (see Table 1, p. 3) [2].
Det er anslått at andelen problembrukere av opiater i substitusjonsbehandling i EU varierer fra ca.10 % til over halvparten (se Tabell 1, s. 3) [2].
Methadone is still the most common substance used, although it is not as exclusive as it once was. Buprenorphine is dominant in France.
Metadon er fortsatt det medikamentet som er vanligst i substitusjonsbehandling, selv om det ikke lenger råder grunnen alene. Buprenorfin dominerer i Frankrike.
Other EU Member States have launched trials with substances such as dihydrocodeine, slowrelease morphine and levo-alpha-acetyl-methadol (LAAM).
Andre EU-stater har iverksatt forsøk med stoffer som dihydrokodein, morfin med lang virkningstid og levo-alfa-acetyl-metadol (LAAM).
However, LAAM has now been suspended on the recommendation of the European Agency for the Evaluation of Medicinal Products (EMEA), following life-threatening cardiac disorders among subjects in LAAM therapy.
Etter anbefaling fra Det europeiske kontor for legemiddelvurdering (EMEA) er LAAM imidlertid nå suspendert på grunn av tilfeller av livstruende hjerteforstyrrelser hos personer som behandles med LAAM.
The use of heroin itself in
Siden 1997 har man i et forsøksprosjekt i Nederland også brukt heroin til å stabilisere kroniske
Substitution treatment — overview wards.
Substitusjonsbehandling - en oversikt
Substitution care is almost exclusively an outpatient service.
Enkelte land har etablert gode forbindelser med spesialiserte avdelinger for dobbeltdiagnoser.
This has the advantage of being cheap and allowing drug users to live a normal daily life.
I andre land er forbindelsene mellom de ulike delene av behandlingsapparatet svake.
However, those in substitution treatment range from relatively well-functioning, often employed, individuals to marginalised and extremely disadvantaged street addicts.
Til tross for at substitusjonsbehandling er blitt langt vanligere i løpet av det siste tiåret, er tilbudet svært varierende innenfor EU.
Hence, some clients may require more care than outpatient substitution treatment can provide.
For eksempel synes dekningen å være begrenset i Hellas, Norge, Finland og Sverige.
'The aim of drug treatment is to help people regain control of their lives.
Substitusjonsbehandling foregår nesten utelukkende poliklinisk. Fordelen med dette er at den er billig, og at narkotika misbrukerne kan leve normalt.
Practitioners need to assess constantly whether patients receiving substitute prescriptions are ready to become drug free through a process of detoxification.
Blant dem som mottar substitusjonsbehandling, finner vi imidlertid alt fra relativt velfungerende, ofte yrkesaktive personer, til marginaliserte og svært svakstilte misbrukere som bor på gaten.
The provision of psycho-social and practical help during this process is particularly important.'
substitusjonsmiddel er forberedt på å bli rusfrie ved å gå gjennom en avgiftningsprosess.
There is considerable evidence to prove that substitution treatment can help reduce HIV transmission, drug use, risk of overdose and drugrelated crime, as well as improve the general health of addicts.
Det finnes tilstrekkelig underlag for å vise at substitusjonsbehandling kan bidra til å redusere HIV-smitte, bruk av narkotika, overdoserisiko og narkotikarelatert kriminalitet samtidig som de avhengiges generelle helsetilstand forbedres.
A comprehensive literature review [3] concluded that methadone treatment dramatically reduced levels of HIV infection and AIDS.
En omfattende gjennomgang av dokumentasjonen [3] konkluderte at metadonbehandling gir en drastisk nedgang i overføringen av HIV-smitte og AIDS.
It also cut the frequency of heroin injection, the sharing of injecting equipment and sex work to buy drugs.
Metadonbehandling reduserer også injeksjonshyppighet, omfanget av deling av sprøyteutstyr og sexarbeid for å kunne kjøpe stoff.
A four-year German study [4] of outpatient methadone treatment showed that drug consumption fell while social skills and relationships improved.
En fireårig tysk studie [4] av et poliklinisk behandlingsopplegg med metadon viste at narkotikaforbruket gikk ned samtidig som sosiale ferdigheter og relasjoner ble styrket.
Greek evaluation of methadone substitution in Athens [5] demonstrated a large fall in parallel use of heroin.
En gresk evaluering av metadon som substitusjonsmiddel i Athen [5] viste en kraftig reduksjon i samtidig bruk av heroin.
What are the substitutes?
Hvilke substitusjonsmidler brukes?
Admission criteria vary largely across the EU.
I EU varierer inntakskriteriene mye fra et land til et annet.
Some programmes in some Member States — e.g. Greece and Sweden — have a high threshold, taking into account age, years of drug addiction, number of unsuccessful treatments, etc.
Enkelte programmer og enkelte medlemsstater - f.eks. Hellas og Sverige - anvender et høyterskelprinsipp hvor inntak tar hensyn til alder, antall år som misbruker, antall behandlinger som ikke har lykkes osv. Andre, som Danmark, Spania, Italia og Nederland, har bare opiatavhengighet og et ønske om behandling som kriterier.
The high-threshold approach reaches similar people with similar needs; however, it can exclude those who need help but do not meet the entry requirements.
'Mange land har innført substitusjonsbehandling - etter først à ha møtt motstand - som et tiltak mot risikoen for HIV-smitte i forbindelse med injeksjon av opiater og andre narkotiske stoffer.
Nearly all EU Member States use one predominant substitution substance rather than a wide diversity [7].
Selv om det finnes en lang rekke forskjellige substitusjonsmidler, har nesten alle land i EU ett substitusjonsmiddel som de foretrekker framfor et annet [7].
Over 90 % of opiate substitution is delivered in the form of methadone, apart from in France, where buprenorphine prevails.
I mer enn 90 % av tilfellene brukes metadon som substitusjonsmiddel for opiater, bortsett fra i Frankrike, hvor buprenorfin dominerer.
EU-wide, the estimated number of drug users on methadone rose sixfold between 1993 and 1997 [1].
For EU, sett under ett, ble antallet narkotikamisbrukere som fikk metadonbehandling seksdoblet i perioden 1993-1997 [1].
'In many countries, substitution treatment developed — after initial opposition — in response to the HIV risk associated with injecting opiates and other drugs.
Høyterskelprinsippet rekker ut til lignende mennesker med lignende behov, men risikerer å utelukke misbrukere som trenger hjelp, men ikke oppfyller kriteriene.
The low-threshold method reaches most potential clients but cannot always meet their widely-differing needs.
Lavterskelmetoden når flest potensielle klienter, men kan ikke alltid dekke deres mange forskjellige behov. Høyterskel- og lavterskeltilbudet utfyller hverandre - ideelt burde man derfor ha begge.
Substitution rather than treatment?
Substitusjon snarere enn behandling?
Substitution substances have different features.
Mulighetene for substitusjonsbehandling i fengslene varierer svært meget.
How is substitution treatment delivered?
Hvordan foregår substitusjonsbehandling?
Some experts prefer buprenorphine for younger drug users and methadone for older users on a long-term basis.
De ulike substitusjonsmidlene har forskjellige egenskaper.
Buprenorphine also seems better for pregnant women, causing fewer neonatal problems than methadone.
Buprenorfin innebærer ingen risiko for overdose og fjerner effektene av samtidig heroinbruk.
In most EU countries, regulations for substitution treatment state that it should be backed up by psycho-social care.
På den annen side er metadon lett og billig å bruke - ca.
Research shows the positive effects of treatment rest heavily on such care.
EUR 8 pr. person pr. uke, mot EUR 65 for buprenorfin.
But there is very often a gap between theory and practice — the focus often lying more on substitution than treatment.
En del eksperter foretrekker buprenorfin til yngre narkotikamisbrukere og metadon til eldre misbrukere ved langtidsbehandling.
The role of psycho-social care should be examined as a possible catalyst in drug users' progression from dependence to abstinence.
Buprenorfin synes også å være bedre egnet for gravide og forårsaker færre neonatale problemer enn metadon.
Heroin treatment trials are under way in Germany and the Netherlands and are under discussion in other EU Member States.
Forsøk med heroinbehandling foregår nå i Tyskland og Nederland og drøftes i en del andre medlemsstater i EU.
These involve supplying extremely problematic heroin users with their original drug under medically-controlled conditions.
Forsøkene går ut på å gi spesielt tunge heroinmisbrukere deres vanlige rusmiddel under medisinsk kontrollerte forhold.
With all substances, it is important to match the substitution dosage to the individual's former drug-use level.
Det er viktig at substitusjonsdosen er avpasset etter den enkeltes tidligere stoffbruksnivå.
In general, substitution treatment is delivered either by GPs or specialised centres with services tailored to addicts' needs.
Generelt gis substitusjonsbehandlingen enten av allmennlege eller i spesialiserte sentre som har tjenester tilpasset de avhengiges behov. Begge har sine fordeler: Allmennleger har god geografisk dekning, mens de spesialiserte sentrene sitter med betydelig erfaring og ekspertise.
However, nearly all EU Member States have treatment concentrated in either one or the other.
Imidlertid har nesten alle medlemsstatene i EU valgt å kanalisere behandlingen hovedsakelig gjennom den ene eller den andre typen.
Combining the two — and, at the same time, establishing a system to prevent diversion of substances for illicit purposes — could be more effective.
En kombinasjon av begge - dersom man på samme tid fikk på plass et system som forhindrer at medikamenter avledes til
Services offered by GPs vary considerably and addicts may feel uneasy among regular patients.
Forskning viser at de positive effektene av en behandling i høyeste grad er avhengig av slik omsorg.
Specialised centres are not evenly spread geographically, which might lead to disadvantages for drug users in remote areas.
Men det er ofte langt mellom teori og praksis, og det fokuseres oftere på substitusjon enn på behandling.
The care of drug users with mental health problems depends on links between psychiatric and drug services.
Nødvendigheten av psykososial støtte underbygges av forskning som viser at personer som får metadonbehandling er i like stor grad som andre narkotikaavhengige spesielt utsatt for psykiatriske forstyrrelser og andre helseproblemer i tillegg til sosial eksklusjon [6].
In some countries, good links have been established with specialist dual-diagnosis
Psykososial behandling bør granskes som en mulig katalysator i narkotikabrukeres vandring fra avhengighet til rusfrihet.
Table 1: Substitution treatment among problem drug users
Tabelle 1: Substitusjonsbehandling blant problembrukere
Estimated prevalence of problem drug use < ' Estimated number of clients in substitution treatment
Estimert antall klienter i substitusjonsbehandling for subtitusjonsbehandling (%) (?)
Substitution coverage rate (%) (2)
Estimert utbredelse av problematisk bruk av narkotika C)
864 (164 in the official programme and +/- 700 prescribed Mephenon® (methadone in pill form) by GPs; 2000) (4)
864 (164 i det offisielle programmet og +/-700 får Mephenon® [metadon i pilleform] av allmennleger; 2000) (4)
(') Methods for estimating problem drug use vary widely in EU Member States.
(') Metodene som brukes for å lage estimater over problematisk bruk av narkotika er svært varierende mellom EUs medlemsstater.
For more details on national prevalence and problem drug use, see section on problem drug use in Chapter 1 (EMCDDA 2001 Annual report) and online Table 1 OL at: http://annualreport.emcdda.org. Estimates of problem drug use mainly refer to opiate users, except for Finland and Sweden where amphetamine use is significant.
Utbredelse og problematisk bruk av narkotika i de enkelte land er nærmere beskrevet i kapittel 1 (EONN 2001 Årsrapport ) og onlinetabell 1 OL på: http://annualreport.emcdda.org Anslagene over problematisk bruk av narkotika viser hovedsakelig til opiatbrukere, bortsett fra i Finland og Sverige, hvor amfetaminbruken er betydelig.
Here, estimates for Finland and Sweden exclude amphetamine users.
Amfetaminbrukere er ikke tatt med i ovenstående anslag for Finland og Sverige.
(3) Prevalence figure only covers injecting drug users, which may result in an overestimated substitution coverage rate.
) Anslag over andelen av problembrukere av narkotika i substitusjonsbehandling.
(4) Information collected directly from national focal point.
(4) Informasjon hentet direkte fra nasjonalt knutepunkt.
(5) A substitution coverage rate of 100 % seems implausible, which suggests that the prevalence estimate of 4 694 may underestimate current prevalence.
(5) En dekningsgrad på 100 % for substitusjonsbehandling virker usannsynlig og tyder på at utbredelsesanslaget på 4 694 kan være en undervurdering av faktisk utbredelse.
(7) More precise data for the UK: prevalence of problem drug use (opiates) = 162 000-244 000; clients in substitution treatment = 35 000; coverage rate =
(7) Nøyaktigere data for UK: utbredelse av problematisk bruk av narkotika (opiater) = 162 000-244 000, klienter i substitusjonsbehandling = 35 000, dekningsgrad =
Drug users in substitution treatment solution for amphetamine or cocaine problems.
Narkotikamisbrukere i substitusjonsbehandling illegale formål - kunne være mer effektivt. Hver har også sine ulemper.
In northern EU Member States, more problems are caused by amphetamines than by heroin; and, in the EU generally, cocaine use cannot be ignored.
Spesialiserte sentre er geografisk ujevnt fordelt, noe som kan være til ulempe for narkotikamisbrukere i utkantstrøk.
Table 1 shows estimated numbers of problem drug users (mainly opiate users) in the EU and estimated percentages in substitution treatment.
Det er imidlertid viktig å ha klart for seg at substitusjonsbehandling bare kan brukes mot problematisk bruk av opiater.
The latter vary remarkably between Member States.
Det finnes ingen tilsvarende løsning når det gjelder amfetamin- eller kokainproblemer.
In some countries, they are as low as around 10 %; in others, they exceed half.
I de nordlige EU-statene forårsaker amfetaminer større problemer enn heroin, og i EU generelt er kokainbruken slett ikke ubetydelig.
Despite the expansion in substitution treatment in recent years, most Member States still report a lack of quality control, monitoring and assessment of individual programmes.
Til tross for at substitusjonsbehandling i de senere år er blitt vanligere, rapporterer de fleste medlemsstatene om mangel på kvalitetskontroll, overvåking og vurdering av de enkelte programmene.
'Establishing new centres for the provision of treatment can be particularly difficult.
Dette siste tallet varierer merkbart mellom medlemsstatene.
Drug services can be seen to attract undesirable elements into localities and to be associated with loitering, drunkenness, intoxication and burglaries.
I enkelte land ligger det helt nede på rundt 10 %, mens det i andre er oppe i over halvdelen.
Most countries report some community resistance to treatment programmes.
Det er viktig å huske at anslagene over problematisk narkotikabruk fortsatt mangler nøyaktighet og ikke umiddelbart kan sammenlignes.
However, [such] resistance ... has been found to be most common before programmes and centres are established and, once they become operational, the neighbourhoods seem to accept them.' [1]
Lav dekning innebærer at et stort antall narkotikamisbrukere har økt risiko for overdose, helseskade, HIV og andre smittsomme sykdommer foruten sosial eksklusjon.
It has to be borne in mind that estimates of problem drug use still lack precision and are not easily comparable.
Man frykter at de vil trekke uønskede elementer til lokalmiljøet, og de forbindes med løsgjengeri, drikking, stoffmisbruk og innbrudd.
Low coverage implies that a large number of drug users may be at increased risk of overdose, health damage, HIV and other infectious diseases, and social exclusion.
De fleste land rapporterer om motstand i lokalmiljøet mot behandlingsprogrammer. Imidlertid viser det seg at motstanden vanligvis er størst før programmene og sentrene er etablert, og når de først er i drift, synes nabolaget ä akseptere dem' [1].
(Contains a comprehensive bibliography on substitution treatment.)
(Inneholder en omfattende bibliografi over substitusjonsbehandling).
European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA) (2001), 2001 Annual report on the state of the drugs problem in the European Union, Table 1 : Substitution treatment among problem drug users, Office for Official Publications of the European Communities, Luxembourg, 2001, p. 28.
blant problembrukere, Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner, Luxembourg 2001, s. 28.
Drugs in focus is a series of policy briefings published by the European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction (EMCDDA), Lisbon.
Fokus på narkotika er en serie policy-sammendrag som utgis av Det Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk (EONN), Lisboa.
The briefings are published six times a year in the 11 official languages of the European Union plus Norwegian.
Dokumentene utkommer seks ganger i året på Den europeiske unions 11 offisielle språk samt norsk. Originalspråk: engelsk.
They may also be downloaded from the EMCDDA web site (http://www.emcdda.org).
De kan også lastes ned fra EONNS nettsted på (http://www.emcdda.org). Gjengivelse tilatt med kildeangivelse.
For free subscriptions, please contact e-mail info@emcdda.org.
For gratis abonnement vennligst bruk e-post (info@emcdda.org).
Register on the EMCDDA home page for updates on new products.
Du kan også registrere deg på EONNS hjemmeside om du ønsker oppdateringer om nye produkter.
OFFICIAL PUBLISHER: Office for Official Publications of the European Communities. © European Monitoring Centre for Drugs and Drug Addiction, 2002.
OFFISIELL UTGIVER: Kontoret for De europeiske fellesskaps offisielle publikasjoner © Europeisk Overvåkingssenter for Narkotika og Narkotikamisbruk, 2002. ADMINISTRERENDE DIREKTØR: Georges Estievenart. REDAKTORER: Kathy Robertson, John Wright. FORFATTERE: Margareta Nilson, Ulrik Solberg, Danilo Ballotta. Lucas Wiessing. GRAFISK UTFORMING: Dutton Merrifield.
A balance between punishment and treatment credibility of the legal system relating to personal drug use.
Narkotikalovgivningen i Den europeiske union (EU) søker kontinuerlig å finne en balanse mellom straff og behandling.
Drug laws in the European Union (EU) seek continuously to strike a balance between punishment and treatment.
ikke å straffe lovbrytere, eller om dét ikke går, ordninger som unngår bruk av strenge strafferettslige reaksjoner, som f.eks. bøter, inndraging av førerkort, osv.
An EMCDDA Insights publication.
og fengselsstraff blir fremdeles ilagt, særlig for gjentatte lovbrudd.
Prosecution of drug users in Europe: varying pathways to similar objectives [3] focuses on the issue in considerable depth and offers individual country reports.
Mangel på konsekvens i anvendelsen av lovgivningen kan forvirre allmennheten og gå ut over rettssystemets troverdighet hva angår personlig narkotikabruk.
Nevertheless, data show that police action against drug users is rising — possibly due to greater drug prevalence [2] — and varies both within and between countries.
Uansett; data viser en økende innsats fra politiets side mot narkotikamisbrukere -muligens fordi narkotika er blitt mer utbredt [2] - men innsatsen varierer både innenfor og mellom de enkelte landene.
Moreover, some cases of illicit personal use of drugs do continue to reach the courts and prison sentences are still given, especially to repeat offenders.
Og i tillegg; saker som gjelder ulovlig bruk av narkotika, havner fortsatt i retten,
The three United Nations (UN) conventions on drugs [1] limit drug use exclusively to medical or scientific purposes.
De tre FN-konvensjonene om narkotika [1] begrenser bruk av narkotika utelukkende til medisinske eller vitenskapelige formål.
While they do not call for illicit use of drugs to be considered a crime, the 1988 Convention — as a step towards tackling international drug trafficking — does identify possession for personal use to be regarded as such.
Selv om de ikke krever at illegal bruk av narkotika skal betraktes som en kriminell handling, definerer 1988-konvensjonen -som et steg i kampen mot internasjonal narkotikasmugling - besittelse til eget bruk som en lovovertredelse.
Qu Ote I 'While drugrelated arrests are on the increase — with police resources concentrated on tackling cannabis users — justice systems in most countries increasingly seek opportunities to discharge drug offenders, apply "soft" sanctions or consider criminal measures as a tast resort The message we send citizens — especially the young — is confusing and often contradictory.
'Samtidig som antallet narkotikarelaterte arrestasjoner øker - og politiressursene konsentreres på å ta cannabisbrukere - søker rettssystemet i de fleste landene i økende grad muligheter for å unngå fengselsstraff for narkotikalovbrytere, anvende "myke" sanksjoner eller vurdere strafferettslige tiltak som en siste utvei. Budskapet vi sender ut til borgerne - særlig de unge - er forvirrende og ofte selvmotsigende.
Key policy issues at a glance
Et blikk på politiske nøkkeltemaer
Signatory countries are thus obliged to address the illegal possession of drugs for personal use, but retain their individual freedom to decide on the exact policies to be adopted.
Konvensjonspartene er dermed forpliktet til å reagere på illegal besittelse av narkotika til eget bruk, men beholder sin individuelle frihet til å avgjøre hvilke konkrete retningslinjer som skal følges.
In framing their national laws, EU Member States have interpreted and applied this freedom taking their own characteristics, culture and priorities into account, while maintaining a prohibitive stance.
De ulike medlemsstatene i EU har i utformingen av sin nasjonale lovgivning tolket og utnyttet denne friheten og tatt hensyn til nasjonale særtrekk, kultur og prioriteringer samtidig som de har holdt fast ved forbudsprinsippet.
The result is a variety of approaches EU-wide to illicit personal use of drugs and its preparatory acts of possession and acquisition.
Resultatet er at det i EU finnes en rekke ulike tilnærminger angående illegal personlig bruk av narkotika og forberedende handlinger til dette, dvs. besittelse og kjøp.
The UN drug conventions leave countries room for manoeuvre to control illicit possession of drugs for personal use as they see fit, without rigidly defining specific punishments.
Men når man sammenligner lovgivningen med praksis, er det mindre avvik mellom de nasjonale holdningene innenfor EU enn man skulle forvente. I mange land søker rettslige og administrative myndigheter i økende grad muligheter for