natgillin/translations-raw huggingface dataset:
92% of all 16 to 18-year-olds were in upper secondary education or training in autumn 2013. 
92 prosent av alle 16–18-åringer deltok i videregående opplæring høsten 2013 (SSB).
Slight increase in the number of upper secondary pupils 
Svak økning i elevtallet i videregående opplæring
In 2013 (autumn) there were 198,200 upper secondary pupils in Norway, almost 800 more than in 2012. 
Det er nesten 800 flere enn høsten 2012.
In addition to pupils in upper secondary school, there are 37,500 apprentices and 1,800 training candidates in the 2013/14 academic year. 
I tillegg til elevene på videregående skole er det 37 500 lærlinger og 1800 lærekandidater skoleåret 2013/14.
59 percent of pupils are on general study programmes and 41 percent on vocational study programmes. 
59 prosent av elevene går på studieforberedende, og 41 prosent går på yrkesfag.
There has been an increase in pupils on general study programmes in recent years. 
Det har vært en økning i andelen elever på studieforberedende de siste årene.
Figure 1.8 Pupils and apprentices in upper secondary education and training as at 1 October 2013 – by level and pathway. 
Figur 1.8 Elever og lærlinger i videregående opplæring per 1. oktober 2013, etter trinn og løp.
An additional charge for the cost of meals may be levied. 
Betaling for kost kan komme i tillegg.
The maximum limit is set in parliament’s annual budget resolution. 
Maksimalgrensen blir fastsatt i Stortingets årlige budsjettvedtak.
The maximum limit applies to full-time ordinary kindergarten provision in line with prevailing laws and regulations. 
Maksimalgrensen gjelder for et heldags ordinært barnehagetilbud innenfor gjeldende lov og forskrifter.
Full-time provision means an agreed weekly length of stay of 41 hours or longer.” 
Med heldagstilbud menes avtalt ukentlig oppholdstid på 41 timer eller mer.»
(Regulation on Parent Contributions in Kindergartens, Section 1) 
(Forskrift om foreldrebetaling i barnehagar, § 1)
An aim for the kindergarten sector is that anyone wishing to keep children in kindergarten should afford to do so. 
Eit av dei fem måla for barnehagesektoren er at prisen for ein barnehageplass skal vere så låg at alle som ønskjer det, skal ha råd til å ha barn i barnehage.
After a long period of real term reductions in parent contributions, the maximum price was raised slightly in January 2014. 
Etter ein lang periode med reell nedgang i foreldrebetalinga blei maksimalprisen auka noko i januar 2014.
Parents pay around 15 percent of the cost of a kindergarten place. 
Foreldre betaler om lag 15 prosent av det ein barnehageplass kostar.
As of 1 January 2014 the maximum price of a full-time kindergarten place is NOK 2,405 per month. 
Frå 1. janar 2014 var maksimalprisen for ein heiltidsplass i barnehagen 2405 kroner per månad.
An additional charge for meals may be made. 
Kostpengar kan komme i tillegg.
Seventy-five private and one municipal kindergarten charged more than the maximum rate in 2013. 
I 2013 tok 75 private og 1 kommunal barnehage meir enn maksimalpris (Utdanningsdirektoratet).
Between 2005 and 2014 the maximum parent contribution was reduced from NOK 2,750 to NOK 2,405 per month. 
Frå 2005 til 2014 har maksimalprisen for foreldrebetalinga blitt redusert frå 2750 til 2405 kroner per månad.
Increase in parent contributions 
Auke i foreldrebetalinga
The average parent contribution is slightly higher in private kindergartens than in municipal kindergartens (Scheistrøen 2013). 
Foreldrebetalinga er i snitt noko høgare i private enn i kommunale barnehagar (Scheistrøen 2013) .
Largest increase in municipal kindergartens parent contributions in Vest-Agder, Aust-Agder and Rogaland 
Størst auke i kommunale barnehagar i Agder-fylka og Rogaland
Statistics Norway (SSB) publishes regional data on changes in municipal kindergartens’ parent contributions. 
Statistisk sentralbyrå (SSB) publiserer regionale endringstal for kommunale barnehagar.
Between 2012 and 2013, the biggest increase in parent contributions occurred in municipal kindergartens in Vest-Agder, Aust-Agder and Rogaland (SSB 2014). 
Frå 2013 til 2014 auka foreldrebetalinga mest i kommunale barnehagar i Agder-fylka og Rogaland (SSB 2014c) .
The increase stood at 4.8 percent in all three counties. 
Auken var på 4,8 prosent i alle tre fylka.
In the same period the lowest increase in parent contributions occurred in municipal kindergartens in Northern Norway (1.9 percent) and South East Norway (2.6 percent). 
I same periode var det lågast vekst i foreldrebetalinga i kommunale barnehagar i Nord-Noreg (1,9 prosent) og Sør-Austlandet (2,6 prosent).
Kindergarten meals are becoming more expensive 
Kostpengane aukar
Parents may be charged for the cost of meals on top of the ordinary parent contribution. 
Kostpengar kan komme i tillegg til vanleg foreldrebetaling.
Meal charges should cover the actual cost of providing meals in kindergarten, i.e. there should be no profit margin. 
Dei skal i så fall dekkje faktiske utgifter til måltid i barnehagen, det vil seie sjølvkost.
Parents paid an average of NOK 248 per month towards the cost of meals in 2013 compared with NOK 215 in 2010. 
Foreldre betalte i snitt 248 kroner per månad i kostpengar i 2013, mot 215 kroner i 2010, viser tal frå Utdanningsdirektoratet.
On average private kindergartens charge more for meals than municipal kindergartens. 
Private barnehagar tek i snitt meir i kostpengar enn kommunale.
45 percent of private kindergartens charged NOK 300 or more per month in meal fees in 2013, while only 24 percent of municipal kindergartens did so. 
I 2013 tok 45 prosent av dei private 300 kroner eller meir i kostpengar per månad, mens dette gjaldt berre 24 prosent av dei kommunale barnehagane.
Means-tested payment in 1 in 4 municipalities 
Éin av fire kommunar har inntektsgraderte betalingssatsar
23 percent of municipalities use means testing to determine parent contributions (Scheistrøen 2013). 
I 2013 hadde 23 prosent av kommunane inntektsgraderte betalingssatsar (Scheistrøen 2013) .
There are considerable variations in how the municipalities carry out the means testing in terms of the income measure used, eligibility threshold, and the size of the discount. 
Det er stor variasjon i korleis inntektsgraderinga er utforma, både når det gjeld inntekta det blir referert til, kor høg inntekt hushaldet kan ha, og kor stor reduksjonen er.
All municipalities using means testing offer reduced rates for families with a gross income of under NOK 150,000. 
Alle kommunane med inntektsgradert system tilbyr redusert betaling til familiar som har under 150 000 kroner i bruttoinntekt.
Regional variations in the use of means testing 
Regional variasjon i bruk av inntektsgradering
There are significant regional differences with regard to the use of means testing. 
Det er store regionale skilnader når det gjeld bruk av inntektsgraderte satsar.
In Vestfold, Telemark and Aust-Agder at least half of municipalities offer means testing, as do many municipalities in Hordaland and Rogaland. 
I Vestfold, Telemark og Aust-Agder tilbyr minst halvparten av kommunane inntektsgradering.
On the other hand, no municipalities in Nord-Trøndelag, Nordland and Troms report offering means testing. 
Det er derimot ingen kommunar frå Nord-Trøndelag, Nordland og Troms som rapporterer at dei tilbyr inntektsgradering.
Discount schemes 
Moderasjonsordningar
According to the Regulations on Parent Contributions in Kindergartens, all municipalities must offer a discount on or exemption from the parent contribution to those families least able to pay. 
Ifølgje forskrift om foreldrebetaling i barnehagar skal alle kommunar ha ordningar som kan tilby dei barnefamiliane som har lågast betalingsevne, ein reduksjon i eller fritak for foreldrebetaling.
Such schemes must also cover non-municipal kindergartens in the municipality. 
Ordningane skal også omfatte dei ikkje-kommunale barnehagane i kommunen.
It is up to the individual local authority to set up its own scheme. 
Det er opp til den enkelte kommune å finne eigna løysingar.
Free means-tested places and other discount schemes 
Friplassar og andre moderasjonsordningar
9 percent of all municipalities offer free means-tested places especially allocated as part of the kindergartens’ ordinary payment system (Scheistrøen 2013). 
9 prosent av alle kommunar tilbyr friplassar som er spesifiserte i det ordinære betalingssystemet til barnehagen (Scheistrøen 2013) .
70 percent of municipalities offer free means-tested places subject to individual consideration by social services, the child protection board or the local education authority, while 58 percent of municipalities offer discount schemes separate from the ordinary kindergarten payment system. 
70 prosent av kommunane tilbyr friplass etter særskild behandling, gjennom sosialkontor, barnevernsnemnd eller skolekontor, mens 58 prosent av kommunane tilbyr moderasjonsordningar utanfor det ordinære betalingssystemet til barnehagane.
14 percent of municipalities say they do not offer any discounts other than the statutory sibling discount. 
14 prosent av kommunane seier at dei ikkje har andre moderasjonsordningar enn regelbunden søskenmoderasjon.
Two municipalities offered free kindergarten places without means testing in 2013. 
To kommunar tilbaud gratis barnehageplass i 2013.
In October 2013 615,300 pupils enrolled in public and private primary and lower secondary schools in Norway. 
I oktober 2013 var det 615 300 elever ved offentlige og private grunnskoler i Norge.
This was 400 more than at the same time in 2012. 
Det er 400 flere enn på samme tid i 2012.
Nationwide, the number of pupils has remained stable over the last decade, although with considerable regional differences. 
På nasjonalt nivå har elevtallet vært nokså stabilt de siste ti årene, men det er store regionale forskjeller.
The counties Oslo and Akershus saw the largest increase in pupil numbers, with a rise of 17 percent and 9 percent respectively. 
Elevtallet har i denne perioden økt mest i Oslo og Akershus, med henholdsvis 17 og 9 prosent.
At the same time pupil numbers fell by 16 percent in Nordland county and by 13 percent in Finnmark. 
Elevtallet har samtidig falt med 16 prosent i Nordland og med 13 prosent i Finnmark.
Significantly more primary school pupils by 2023 
Betydelig flere barneskoleelever frem mot 2023
Statistics Norway (SSB) (2013) expects the number of children of primary and lower secondary school age (6–15) to rise to 681,000 by 2023. 
Statistisk sentralbyrå (2013) forventer at tallet på barn i grunnskolealder (6–15-åringer) vil stige til 681 000 i 2023.
This is an increase of just over 10 percent. 
Det er en økning på drøye 10 prosent.
Pupil numbers are thought to increase by around 5,000 annually from 2015, and by 7,000–8,000 annually from 2019. 
Elevtallet vil stige med cirka 5000 elever per år fra 2015, og med 7000–8000 i året fra 2019.
The growth will predominantly be at primary school level, where the number of pupils will increase from 427,000 in the autumn of 2013 to around 478,000 by 2023. 
Veksten vil i hovedsak være på barnetrinnet, der elevtallet vil øke fra 427 000 høsten 2013 til om lag 478 000 i 2023.
At the lower secondary stage pupil numbers will increase from 190,000 to around 202,000 in the same period. 
På ungdomstrinnet vil elevtallet øke fra 190 000 til om lag 202 000 i samme periode.
All counties except Finnmark are expected to see a growing number of children of primary and lower secondary school age in the period up until 2023. 
I alle fylker, bortsett fra Finnmark, er det ventet flere barn i grunnskolealder frem til 2023.
In absolute figures, the greatest increase is likely to be in Oslo, Rogaland and Akershus. 
Økningen i absolutte tall ser ut til å bli størst i Oslo, Rogaland og Akershus.
The largest percentage increase, meanwhile, is expected to occur in Oslo and Aust-Agder. 
Den prosentvise økningen antas å bli størst i Oslo og Aust-Agder.
In Oslo there will be almost 12,000 more pupils in 2023 than in 2013 – an increase of 20 percent. 
I Oslo vil det bli nærmere 12 000 flere elever i 2023 enn i 2013 – en økning på 20 prosent.
In light of this potential increase in pupils in primary and lower secondary education of more than 60,000 over ten years, we should expect to see a growing need for more teachers in the same period. 
Som en konsekvens av at elevtallet i grunnskolen kan øke med mer enn 60 000 på ti år, må vi forvente et behov for flere lærere i perioden.
Statistics Norway’s teacher projections show that there could be a general teacher shortage of around 10,000 full-time equivalents in primary and lower secondary education by 2020 (SSB 2012). 
Statistisk sentralbyrås lærerfremskriving viser at det kan bli en underdekning på omtrent 10 000 årsverk for allmennlærere i grunnskolen i 2020 (SSB 2012) .
Figure 1.1 The Norwegian education system 0–18 years. 
Figur 1.1 Utdanningssystemet i Norge 0-18 år.
One key premise is that the kindergarten must be of a good quality and that there is good interaction between children and adults. 
Ein grunnleggjande premiss er at barnehagen har god kvalitet og er kjenneteikna av eit godt samspel mellom barn og vaksne.
Free core time 
Gratis kjernetid
The government is trialling free core time in kindergarten in some urban areas with a high percentage of children from immigrant backgrounds. 
I nokre byområde med høg prosentdel barn med innvandrarbakgrunn finansierer staten forsøk med gratis kjernetid i barnehage.
All children in the given area are then offered 20 hours per week in kindergarten free of charge. 
Alle barna i området får tilbod om 20 timar gratis barnehage per veke.
The main objectives of these trials are to prepare the children for starting school, encourage social contact, and boost the Norwegian language skills of minority language children. 
Hovudformålet med forsøket er å førebu barna på skolestart, bidra til sosialisering og betre norskkunnskapane til minoritetsspråklege barn.
Improved language skills, especially among boys 
Betre språk, særleg for gutar
(Zachrisson et al. 2014). 
2014) .
The longer the boys had attended kindergarten, the better their language competence, i.e. their conceptual understanding. 
Jo lengre tid gutane hadde gått i barnehagen, desto betre språkkompetanse, det vil seie forståing av omgrep, hadde dei.
As regards girls, there was little to suggest that the length of time spent in kindergarten had any impact on their linguistic competence. 
Blant jentene var det lite som tydde på at tid i barnehagen hadde samanheng med språkkompetanse.
Minority language girls are doing better 
Minoritetsspråklege jenter gjer det betre
“Participation in high-quality kindergarten provision is important in order to give language minority children the same opportunities for learning as other pupils when they start school.” 
«Deltakelse i barnehagetilbud av god kvalitet er viktig for at minoritetsspråklige barn skal ha de samme forutsetningene for læring som øvrige elever når de begynner på skolen» (Meld.
An evaluation found that children from immigrant backgrounds, living in urban districts that offer free core time in kindergarten, perform better in screening tests in reading and numeracy in Year 1 than does the same category of children living in districts that do not offer free core time (Drange 2013). 
Ei evaluering viser at i bydelar med tilbod om gratis kjernetid i barnehage presterer barn med innvandrarbakgrunn betre på kartleggingsprøver i lesing og rekning i 1. klasse enn i bydelar utan eit slikt tilbod (Drange 2013) .
The improved performance was particularly evident in reading tests. 
Det er særleg resultata i lesing som er betre.
An earlier study found particularly significant effects of free core time among girls (Drange and Telle 2010). 
Ein tidlegare studie finn særleg store effektar av gratis kjernetid for jenter (Drange og Telle 2010) .
It would also appear that the effects are great among children from immigrant families on low incomes and from immigrant families where the mother has a low level of education or little experience of the labour market (Drange 2013). 
Vidare ser det ut til at effekten er stor for barn frå innvandrarfamiliar med låg inntekt og der mor har låg utdanning eller svak tilknyting til arbeidsmarknaden (Drange 2013) .
The free core time scheme has also succeeded in recruiting more children from immigrant backgrounds to kindergartens. 
Tiltaket med gratis kjernetid lykkast også i å rekruttere fleire barn med innvandrarbakgrunn til barnehagen.
The scheme did not recruit additional children without an immigrant background to kindergartens, and the researchers were unable to identify any effect on school performance among these children in Year 1. 
Gratis kjernetid rekrutterte ikkje fleire barn utan innvandrarbakgrunn til barnehagen, og forskarane fann heller ingen effekt på skoleprestasjonane til desse barna i 1. klasse.
No increase in behavioural problems 
Ikkje auka åtferdsproblem
80 percent of children aged 1 and 2 attend kindergarten in Norway. 
I Noreg går 80 prosent av eitt- og toåringane i barnehage.
This is a high percentage compared with many other countries, and the issue of starting kindergarten early has been subject to much discussion. 
Det er eit høgt tal samanlikna med mange andre land, og tidleg barnehagestart har vore mykje diskutert.
Results from the Norwegian Mother and Child Cohort Study (MoBa) do not suggest there is a link between starting kindergarten early and behavioural problems (Lekhal 2012). 
Resultat frå mor og barn-undersøkinga tyder ikkje på at tidleg barnehagestart heng saman med åtferdsproblem (Lekhal 2012) .
Three-year-olds who attended ordinary kindergartens when they were 18 months old suffered fewer emotional problems such as feeling upset or scared than did children who did not attend kindergarten. 
Barn som gjekk i ordinær barnehage da dei var halvanna år, hadde færre emosjonelle problem, som å vere lei seg eller redd, da dei var tre år, enn barn som ikkje gjekk i barnehage.
Norwegian research largely concludes that children who attend kindergarten in Norway do not experience a greater degree of behavioural problems. 
Norske forskarar finn i hovudsak ikkje at åtferdsproblem aukar hos barn som går i barnehage i Noreg.
Not all children enjoy kindergarten 
Ikkje alle barn trivst like godt
Parent surveys over several years have shown a high level of satisfaction among parents as regards the standard of kindergarten provision (The Agency for Public Management and eGovernment 2013, Moafi and Bjørkli 2011). 
Foreldreundersøkingar har i fleire år vist at foreldre er svært fornøgde med barnehagetilbodet (Difi 2013 , Moafi og Bjørkli 2011 ).
When asking the children, the answers are more nuanced. 
2013) .
A kindergarten study in Kristiansand shows that even though most children are happy, around one in ten are not (Nordahl et al. 2013). 
Dei uttrykkjer at dei ikkje alltid likar å gå i barnehagen, og dei er også utsette for erting og plaging av andre barn.
They say they do not always enjoy kindergarten and that they are teased and harassed by other children. 
Om lag 40 prosent seier at dei blir erta i ein slik grad at dei blir lei av det.
These findings mirror the results of another Norwegian well-being survey among children (Bratterud et al. 2012). 
2012) .
Learning outcomes are an indicator of how successful we are in providing them with these skills. 
Læringsresultater er et mål på om vi lykkes i dette.
We measure results using coursework grades and exam results, national tests and international surveys. 
Vi måler resultatene ved hjelp av standpunkt- og eksamenskarakterer, nasjonale prøver og internasjonale undersøkelser.
In this chapter we look at how learning outcomes vary between different groups and how results develop over time. 
I dette kapitlet ser vi på hvordan resultatene varierer mellom ulike grupper, og hvordan utviklingen er over tid.
National tests in reading and numeracy do therefore not only centre around the attainment targets in Norwegian and Mathematics, but are also based on other subjects where targets for reading and numeracy are integrated. 
Prøvene i lesing og regning tar derfor ikke bare utgangspunkt i kompetansemålene i norsk og matematikk, men også i andre fag der mål for lesing og regning er integrert.
The national English tests differ from the other two tests, since they are based on the attainment targets for English. 
Prøvene i engelsk skiller seg fra de to andre prøvene, siden de tar utgangspunkt i kompetansemål i ett fag.
National tests are conducted in the autumn, shortly after the pupils have started Years 5, 8 and 9. 
Nasjonale prøver gjennomføres om høsten, kort tid etter at elevene har startet på 5., 8. og 9. trinn.
In Year 5 the pupils are grouped into three proficiency levels, and around half of them perform to the middle proficiency level. 
På 5. trinn fordeles elevene på tre mestringsnivåer, og omtrent halvparten av elevene ligger på det midterste mestringsnivået.
In Year 8 there are five different proficiency levels, and around 40% of pupils perform to the middle proficiency level. 
På 8. trinn er det fem mestringsnivåer, og her ligger omtrent 40 % av elevene på det midterste mestringsnivået.
The average level of proficiency in national tests in Year 5 is 2.0. 
Gjennomsnittlig mestringsnivå på nasjonale prøver på 5. trinn er 2,0.
In Year 8 the average is 3.1 in reading and numeracy, and 3.0 in English. 
På 8. trinn er gjennomsnittet 3,1 i lesing og regning, og 3,0 i engelsk.
National test results should be used to help improve quality in schools, by school owners and at a regional and national level. 
Nasjonale prøver skal brukes som grunnlag for kvalitetsutvikling på skoler, hos skoleeiere og på regionalt og nasjonalt nivå.
Test results should also help strengthen the schools’ and their teachers’ work to improve the tuition they provide. 
I tillegg skal prøveresultatene bidra til å styrke skolens og lærernes arbeid med å forbedre opplæringen.
Populous municipalities achieve better results on average than small municipalities 
Store kommuner har i snitt bedre resultater enn mindre kommuner
There is a clear link between the results of national tests and where the pupils live (SSB 2014 a). 
Det er en klar sammenheng mellom resultater fra nasjonale prøver og elevenes bosted (SSB 2014b) .
The largest municipalities achieve better results in national tests than small and medium-sized municipalities. 
De største kommunene har bedre resultater fra nasjonale prøver enn små og mellomstore kommuner.
The differences are most evident in Year 5, when municipalities with fewer than 2,500 residents achieve an average level of proficiency of 1.8, while the largest municipalities with a population of more than 50,000 achieve 2.1. 
Forskjellene er tydeligst i engelsk på 5. trinn, der kommuner med under 2500 innbyggere har 1,8 i gjennomsnittlig mestringsnivå, mens de største kommunene, med over 50 000 innbyggere, ligger på 2,1.
This pattern appears across different national tests and is most conspicuous in Year 5. 
Dette mønsteret gjelder på tvers av prøver, og er tydeligst på 5. trinn.
Only the very largest municipalities perform above the national average in the numeracy test in Year 8. 
På regneprøven på 8. trinn er det bare de aller største kommunene som presterer over det nasjonale snittet.
Results in the largest municipalities are often in line with or just above the national average. 
Resultatene ligger ofte på landsgjennomsnittet eller litt høyere i de største kommunene.
In the national numeracy test in Year 5, Trondheim and Stavanger achieve a proficiency level of 2.1, while Bergen, Kristiansand and Tromsø achieve the national average of 2.0. 
I nasjonale prøver i regning på 5. trinn ligger Trondheim og Stavanger på 2,1, mens Bergen, Kristiansand og Tromsø ligger på landsgjennomsnittet, som er 2,0.
Oslo achieves 2.2. 
Oslo ligger på 2,2.
This pattern is in part due to the higher level of education among parents in and around the big cities. 
Mønsteret henger i noen grad sammen med at utdanningsbakgrunnen til foreldrene er høyere i og rundt de store byene.
When adjusting for the parents’ level of education, the largest municipalities perform closer to the national average. 
Kontrollerer man for foreldrenes utdanningsnivå, nærmer de største kommunene seg det nasjonale snittet.